OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haworthia decipiens var. minor

Haworthia decipiens var. minor, és una varietat de Haworthia decipiens del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Difereix en ser molt més petit, fins a 6 cm φ, amb fulles amples incurvades i de color verd clar. (A var. Decipiens foliis valde parvioribus incurvatis et subviridibus differt).
Aquesta petita varietat de Haworthia decipiens que forma fillols lentament, es diferencia principalment per la mida (fins a 6 cm) i la forma de la fulla. Les fulles poden ser molt més primes i incurvades. amb molt escasses o fins i tot sense espines a les quilles i al marge. El color de les fulles és d'un verd molt més clar.

## Distribució i hàbitat

Creix des de Kamferspoort a l'oest fins a Sapkamma a l'est, a la província sud-africana del Cap Oriental. Bayer va descriure Haworthia gracilis var. viridis, que està molt relacionada amb aquesta varietat de Haworthia. Comparteixen també l'àrea de distribució. A l'àrea de Baviaanskloof creix formes intermèdies entre decipiens var. minor (possiblement) i Haworthia mucronata. Al voltant de Kirkwood, la var. minor està connectada a Haworthia aristata, que creix una mica sobre les muntanyes i s'ha trobat alguna forma interessant "intermèdia" prop d'Osberg. A Kampherspoort (i a la zona de Klipplaat) està connectat amb Haworthia jansenvillensis, que creix des de Klipplaat fins al nord.
I. Breuer i M.Hayashi van descriure H. azurea, que són plantes de la zona de Sapkamma-Grootpoort. Tenen espines suaus als marges i el color, especialment de les plantes de Sapkamma, són més blavoses amb puntes de fulles translúcides. S'han inclòs a H. decipiens var. minor encara que es podrien separar.

## Taxonomia

Haworthia decipiens var. minor va ser descrita per Martin Bruce Bayer i publicat a Haworthia Revisited 66, a l'any 1999.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
decipiens: epítet llatí que vol dir "enganyós".
var. minor: epítet llatí que significa "petit, menor, insignificant".

### Sinonímia

* Haworthia gracilis var. viridis
* Haworthia azurea

## Referències

* ↑ Bayer, M. Bruce Bayer. «Haworthia Revisited – 10. Haworthia decipiens» (en anglès). Lawrence. M. Loucka & Bill Hildyard, 10-01-1999. [Consulta: 22 juny 2021].
* 1 2 3 4 Jilemicky, Jakub. «Haworthia decipiens var. minor» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ «Haworthia decipiens var. minor» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 13 febrer 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 22 juny 2021].

## Enllaços externs

* Imatges de Haworthia decipiens var. minor
# Helena Kadare

Helena "Elena" Kadare (cognom de soltera, Gushi; nascuda el 21 de setembre de 1943) és una guionista, traductora i escriptora albanesa de contes i novel·les. La seva novel·la, Një lindje e vështirë (1970), va ser la primera novel·la d'una dona en ser publicada a Albània. Një grua nga Tirana (1990) és la novel·la més llegida de Kadare.
Kadare va néixer a Fier, al sud d'Albània. Va estudiar literatura a la Universitat de Tirana, i després va treballar en periodisme i com a editora en la indústria editorial.
Va viure a París, amb el seu marit, l'escriptor Ismail Kadare, des de 1990. La seva filla, Besiana Kadare, va ser ambaixadora d'Albània a les Nacions Unides, vicepresidenta de l'Assemblea General de les Nacions Unides per a la seva 75a sessió i ambaixadora d'Albània a Cuba.

## Obres

* Një lindje e vështirë, novel·la, 1970
* Një grua nga Tirana, novel·la, 1990 ISBN 99927-45-13-4
* Bashkëshortët, novel·la, 2002 ISBN 99927-45-77-0
* Le temps qui manque mémoires, 2010
* Kohë e pamjaftueshme, novel·la, 2011 ISBN 978-99956-87-51-9
* Një grua në Berlin: Ditar 20 prill - 22 Qershor 1945, 2016

## Referències

* ↑ «Helena Kadare, biografia e libri censiti in Albania Letteraria». Albanian News.
* 1 2 «Elena Kadare | Viennale». viennale.at.
* 1 2 3 4 5 «Helena KADARE». Albanian Literature.
* ↑ «Helena Kadare | Traduki». traduki.eu. Arxivat de l'original el 2021-04-28.
* ↑ «Helena KADARE». Arxivat de l'original el 2016-09-23. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ «New Permanent Representative of Albania Presents Credentials». un.org.
# Haley Bennett

Haley Bennett (Fort Myers, 7 de gener de 1988) és una actriu estatunidenca. Va fer el seu debut com a Cora Corman, estrella del pop, a la comèdia romàntica Tu la lletra, jo la música (2007) i des d'aleshores ha aparegut a les pel·lícules The Haunting of Molly Hartley (2008), College (2008), The Hole (2009), Kaboom (2010), L'equalitzador (2014), Kristy (2014), Hardcore Henry (2015), The Magnificent Seven (2016), La noia del tren (2016), Thank You for Your Service (2017), Swallow (2019) i The Devil All the Time (2020).

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2007 | Tu la lletra, jo la música | Cora Corman | |
| 2008 | College | Kendall | |
| 2008 | The Haunting of Molly Hartley | Molly Hartley | |
| 2008 | Marley & Me | Lisa | |
| 2009 | The Hole | Julie Campbell | |
| 2010 | Kaboom | Stella | |
| 2010 | Arcadia Lost | Charlotte | |
| 2013 | Deep Powder | Natasha | |
| 2014 | After the Fall | Ruby | |
| 2014 | Kristy | Justine Wills | |
| 2014 | Lost in the White City | Eva | |
| 2014 | L'equalitzador | Mandy | |
| 2015 | Hardcore Henry | Estelle | |
| 2016 | A Kind of Murder | Ellie Briess | |
| 2016 | The Magnificent Seven | Emma Cullen | |
| 2016 | La noia del tren | Megan Hipwell | |
| 2016 | Rules Don't Apply | Mamie Murphy | |
| 2017 | Thank You for Your Service | Saskia Schumann | |
| 2019 | Swallow | Hunter | |
| 2019 | The Red Sea Diving Resort | Rachel Reiter | |
| 2020 | The Devil All the Time | Charlotte Russell | |
| 2020 | Hillbilly Elegy | Lindsay | |
| 2021 | Cyrano | Roxanne | |
| 2022 | Till | Carolyn Bryant | |
| 2022 | She Is Love | | Postproducció |
| 2022 | Borderlands | | Postproducció |
| Per anunciar | Magazine Dreams | | En rodatge |

### Curtmetratges

| Any | Títol | Paper |
| 2009 | Passage | Abby |
| 2009 | Lowlight: A Wonderful Lie | |
| 2012 | LP: Into the Wild | |
| 2012 | Sleepwalking in the Rift | |

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > La noia del tren». [Consulta: 17 maig 2021].
# Haplochromis teunisrasi

Haplochromis teunisrasi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Hilgendorf, F. M. 1888. Fische aus dem Victoria-Nyanza (Ukerewe-See), gesammelt von dem verstorbenen Dr. G. A. Fischer. Sitzungsber. Ges. Naturf. Freunde Berlín 1888: 75-79.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hastings (Florida)

Hastings és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 521 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hastings tenia 521 habitants, 213 habitatges, i 139 famílies. La densitat de població era de 304,8 habitants/km².
Dels 213 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,9% hi vivien parelles casades, en un 15,5% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.635 $ i la renda mediana per família de 30.769 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.909 $ mentre que les dones 20.694 $. La renda per capita de la població era de 14.537 $. Entorn del 15,4% de les famílies i el 21% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hastings». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hastings». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hastings (Minnesota)

Hastings és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 18.204 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hastings tenia 18.204 habitants, 6.642 habitatges, i 4.722 famílies. La densitat de població era de 694,5 habitants per km².
Dels 6.642 habitatges en un 37,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,8% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.145 $ i la renda mediana per família de 61.093 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.267 $ mentre que les dones 27.973 $. La renda per capita de la població era de 22.075 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hastings». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hastings». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Hattina

* Per l'estat luvita d'Hattina o Khattina, vegeu Patin.
Hattina era una ciutat del país dels kashka, al nord-est d'Hattusa, no lluny de Tapikka. El rei hitita Subiluliuma I la va reconquerir abans del 1340 aC, després d'haver ocupat Anziliya i Pargalla. Va restaurar la ciutat i la va repoblar amb hitites.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 210. ISBN 8446022532.
# Hinterland (pel·lícula)

Hinterland és una pel·lícula de thriller policial austríacoluxemburguès del 2021 dirigida per Stefan Ruzowitzky. Protagonitzada per Murathan Muslu i Liv Lisa Fries, la pel·lícula està ambientada a Viena l'any 1920, després de la caiguda de l'Imperi Austrohongarès. L'antic detectiu Peter Perg (Murathan Muslu) torna a casa després del final de la Primera Guerra Mundial, després d'haver passat anys com a presoner de guerra. Arran d'una sèrie d'assassinats d'altres presoners de guerra, uneix forces amb la doctora forense Theresa Körner (Liv Lisa Fries) per resoldre els crims. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar al 74è Festival de Cinema de Locarno el 6 d'agost de 2021 i va guanyar el Premi UBS del públic. Es va estrenar als cinemes d'Alemanya el 7 d'octubre de 2021.
La pel·lícula es va rodar en gran part amb croma i les escenes es van crear principalment a l'ordinador. El juliol de 2021, es va estrenar un tràiler de la pel·lícula.

## Referències

* ↑ «Hinterland». Goita què fan, ara!. [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ «Locarno Film Festival: Hinterland». locarnofestival.ch, 01-07-2021. Arxivat de l'original el 23 de gener 2022. [Consulta: 29 d’agost 2023].
* ↑ «Hinterland and Rose Win the Prix du public UBS and the Variety Piazza Grande Award» (en anglès), August 14, 2021. [Consulta: August 15, 2021].
* ↑ Roxborough, Scott. «Oscar-Winner Stefan Ruzowitzky on Trauma, PTSD and Political Upheaval in Post-WWI Thriller ‘Homefront’», August 7, 2021.
* ↑ Franco Schedl. «"Hinterland": Ruzowitzkys History-Thriller hat Locarno-Weltpremiere» (en alemany). film.at, 02-07-2021. [Consulta: 15 agost 2021].
* ↑ Leo Barraclough. «Oscar Winner Stefan Ruzowitzky’s Locarno-Bound ‘Hinterland’ Unveils Trailer (EXCLUSIVE)» (en anglès). Variety, 26-07-2021. [Consulta: 15 agost 2021].
# Tomàquet de pera

La tomata de pera, tomàquet de pera o tomàquet de la pera (Lycopersicon esculentum) és una varietat de tomata gran amb polpa carnosa, poc àcida, de forma esfèrica, aplanada i amb protuberàncies a la superfície. Es cultiva, entre altres llocs, al Baix Empordà. L'interior és compacte i pràcticament sense llavors. Té un sabor dolcenc i molt aromàtic que permet, un cop és ben madur, l'elaboració de salses i conserves. Però també s'utilitza molt crua en amanides o a la brasa. És una verdura de cultiu delicat.

## Atributs i propietats nutricionals

La tomata té un valor energètic molt baix perquè el seu component principal és l'aigua. Té una mica més de sucre que la majoria de verdures, d'on li prové el lleuger gust dolç. La seva importància nutricional és deguda a la presència de vitamines, minerals i fibra. La vitamina E, la vitamina C i els carotens fan que tingui un elevat efecte antioxidant.

## Referències

* 1 2 «Tomàquet de la pera». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 setembre 2015].
* ↑ «Piràmide d'aliments de l'Empordà». web. Consell Comarcal del Baix Empordà. Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 30 març 2015].
* ↑ Calls, Albert. Sa i català. Barcelona: Ara Llibres, 2014, p. 75-76. ISBN 978-84-15642--84-8.
# Parròquia rural (Astúries)

Parròquia rural és el nom que reben les entitats locals menors del Principat d'Astúries, que gaudeixen de personalitat jurídica pròpia diferent del Concejo al qual pertanyin i que han de constituir una comunitat rural sòlida assentada en un espai territorial determinat i definit, distint de la resta, on han de concórrer interessos propis.
La iniciativa de creació correspon als seus veïns i ha de ser aprovada pel Consell de Govern del Principat d'Astúries prèvia audiència dels interessats. Les parròquies rurals tenen plena capacitat per a l'organització de la seva comunitat i la gestió i administració dels seus béns, a més de totes aquelles que el Concejo o el Govern del Principat li deleguin. La parròquia es regeix per un President i una Junta.
El president compleix funcions similars a les d'un Alcalde dintre de la parròquia i la Junta les d'un Ple municipal. La Junta estarà composta per un nombre no inferior a dos ni superior al terç de Regidors previstos en el municipi del qual formin part, triats segons els resultats de les eleccions municipals per a aquest districte electoral.
El President és escollit de forma directa pels veïns. En ambdós casos, el mandat és de quatre anys. Per extensió es denominen així les entitats locals menors del Principat d'Astúries que tramiten o poden tramitar la qualificació oficial de parròquia i que, en ús comú del llenguatge, així són denominades, si bé en aquest cas no gaudeixen de personalitat jurídica distinta del concejo al qual pertanyen.

## Vegeu també

* Concejo obert
* Parròquia (civil)
* Parròquies rurals d'Astúries

## Enllaços externs

* Llei 11/1986, de 20 de novembre, per la que es reconeix la personalitat jurídica de la parròquia rural
# Nikolàievka (Novi Oskol)

* Per a altres significats, vegeu «Nikolàievka».
Nikolàievka - Николаевка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 416 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Tosca (pel·lícula)

Tosca és una pel·lícula musical melodramàtica italiana, dirigida per Carmine Gallone i protagonitzada per Franca Duval, Afro Poli i Franco Corelli. És basada en l'òpera Tosca de Giacomo Puccini, que fou adaptada a la pantalla per Victorien Sardou. Fou rodada als estudis Cinecittà de Roma. Fou seleccionada per participar al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1956.

## Repartiment

* Franca Duval - Floria Tosca
* Franco Corelli - Mario Cavaradossi
* Afro Poli - Baró Scarpia, cap de policia
* Vito De Taranto - El sagristà
* Fernando Alfieri - Spoletta, oficial de policia
* Antonio Sacchetti - Cesare Angelotti
* Aldo Corelli - Sciarrone, gendarme
* Dino Conti - Carceller
* Maria Caniglia - Tosca (veu cantant)
* Giangiacomo Guelfi - Scarpia (veu cantant)

## Referències

* ↑ Goble p. 988
* ↑ Pel·lícules en competició 1956

## Bibliografia

* Goble, Alan. The Complete Index to Literary Sources in Film. Walter de Gruyter, 1999.

## Enllaços externs

* Tosca a CineDataBase, Rivista del cinematografo
# Narcís Roca

Narcís Roca és el nom dels següents personatges:
* Narcís Roca i Torrent (Vilassar de Mar 1953), pilot de motocròs
* Josep Narcís Roca i Farreras (Barcelona 1834 - 1891), teòric del catalanisme
* Narcís Roca (impressor) (Vic 1808 - Reus 1875), impressor
# Tierras del Burgo

Tierras del Burgo és una comarca situada al sud-oest de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. El cap comarcal és El Burgo de Osma.

## Municipis

* Alcubilla de Avellaneda
* Burgo de Osma
* Caracena
* Carrascosa de Abajo
* Castillejo de Robledo
* Espeja de San Marcelino
* Espejón
* Fresno de Caracena
* Fuentearmegil
* Fuentecambrón
* Langa de Duero
* Liceras
* Miño de San Esteban
* Montejo de Tiermes
* Nafría de Ucero
* Recuerda
* Retortillo de Soria
* San Esteban de Gormaz
* Santa María de las Hoyas
* Ucero
* Valdemaluque
* Villanueva de Gormaz
# La Nostra Revista

La Nostra Revista fou una revista cultural i política en català editada a Mèxic del 1946 al 1954, fundada per Avel·lí Artís i Balaguer. Al principi fou publicada mensualment, però des del 1951 fou molt irregular. Avel·lí Artís n'era director i el redactor en cap, el secretari fou Vicenç Riera Llorca i, els darrers anys, Joan Rossinyol.
Es dividia en seccions: panorama polític, teatre, música i els músics, les arts i els artistes, revistes i periòdics i l'economia ultradirigida. Fou il·lustrada per l'artistes Francesc Domingo, Emili Grau-Sala, Gausachs, Carles Fontserè i Avel·lí Artís-Gener. Era publicada per Edicions Catalònia, editorial fundada a Mèxic pel mateix Avel·lí Artís, també anomenada Col·lecció Catalònia en una primera etapa. Encara que la temàtica principal era cultural, tanmateix també s'interessava per temes polítics, tot reflectint els idearis d'Esquerra Republicana de Catalunya i Acció Catalana.
S'hi publicava nombrosa informació i cròniques de Catalunya en el període franquista. Va promoure debats a través d'intervencions escrites i s'hi estudiaren obres des de diversos punts de vista; la publicació s'equiparava a les revistes de qualitat d'abans de la guerra civil espanyola, i per això se la considera una de les tribunes intel·lectuals més importants i de més gruix de l'exili català. Així el 1953 va ser una de les promotores de la Conferència Nacional Catalana de Mèxic.
Tenia corresponsals literaris a França, a Anglaterra i als Estats Units (Rafael Tasis i Marca, Fermí Vergés, Jaume Miravitlles i Navarra). Els col·laboradors eren políticament i estètica força eclèctics: Mercè Rodoreda, Joaquim Bernadó, Ventura Gassol, Antoni Ribera, Abelard Tona i Nadalmai, Joan Fuster, Antoni Rovira i Virgili, Josep Carner, Ferran Canyameres, Pere Bosch i Gimpera, Josep Ferrater Mora, Pere Foix, Manuel Serra i Moret, Pere Calders, Avel·lí Artís-Gener, Miquel Ferrer Sanxis, Josep Soler i Vidal, Marcel Santaló, Agustí Cabruja, Rafael Tasis, Ramon Vinyes i Cluet. Desaparegué quan va morir el fundador. El seu fill Avel·lí Artís i Gener la continuà i la dirigí amb el nom de La Nova Revista (1955-1958) amb unes característiques i uns col·laboradors semblants.

## Enllaços externs

* La Nostra Revista a la UOC
* «Índexs de La Nostra Revista, al llibre Escriptors i revistes catalanes a l'exili, de Teresa Fèrriz Roure».
# Toscanelli (cràter)

Toscanelli és un petit cràter d'impacte que es troba al nord del prominent cràter Aristarchus, a la part nord-oest de la Lluna. El cràter es troba a l'extrem sud d'una rima que discorre cap al nord. Aquesta esquerda és part d'un sistema proper que té la designació de Rimae Aristarchus. Just a sud de Toscanelli apareix una línia de falla a la superfície anomenada Rupes Toscanelli, després del cràter. Aquesta ruptura en la superfície continua cap al sud al llarg d'una distància d'uns 70 km.
* Localització de Toscanelli (centre de la imatge)
* Rodalies de Toscanelli (fotografia de la missió LRO)
* Fotografia de la missió Apollo 15
El cràter, en forma de bol, mostra un perfil nítid, sense signes d'erosió causades per altres impactes.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia