OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista de matemàtics de l'islam medieval

Aquesta llista de matemàtics de l'islam medieval comprèn els principals matemàtics del món islàmic que van tenir molta importància especialment durant el període denominat Edat d'or de l'islam:
* Abalfat d'Isfahan (980)
* Abu-Jàfar al-Khazin (vers 900-965)
* Abu-Kàmil Xujà (vers 850 – 930) (nombres irracionals)
* Abu-Nasr Mansur (vers 960 – 1036) (trigonometria esfèrica)
* Abu-l-Wafà Muhàmmad al-Buzajaní (940 – 998) (trigonometria esfèrica)
* Al-Baghdadí (vers 980–1037) (nombres irracionals)
* Al-Battaní (858 - 929)
* Al-Biruní (973 – 1048) (trigonometria)
* Al-Hajjaj ibn Yússuf ibn Matar (786 - 833)
* Al-Abbàs ibn Saïd al-Jawharí (actiu vers 829/832)
* Jamxid al-Kaixí (vers 1380 – 1429) (decimals)
* Al-Karají (vers 953 – vers 1029) (àlgebra, inducció)
* Al-Khujandi (vers 940 - vers 1000)
* Al-Kindí (vers 801 - vers 873)
* Al-Mahaní (vers 820 - vers 880)
* An-Nassawí (1010 - 1075)
* Abu-Sahl al-Quhí (vers 940–1000) (centres de gravetat)
* Al-Sijzí (vers 945 - vers 1020)
* Al-Uqlidissí (952 – 953) (aritmètica)
* Abu-s-Saqr al-Qabissí († 967) (conegut a Occident com Alcabitius)
* An-Nayrizí (8??-922/923) (conegut a Occident com Anaritius)
* Athir-ad-Din al-Abharí (†1260?)
* Az-Zarqalí (1029 - 1087)
* Els germans Banu Mussa (vers 800 - vers 870)
* Ibn Muadh al-Jayyaní († 1093)
* Abd-al-Hàmid ibn Turk (830) (quadràtica)
* Ibn Yunus (vers 950 - 1009)
* Ibn al-Bannà (1256-1321)
* Ibn al-Hàytham (vers 965–1040) (conegut a Occident com Alhazén)
* Ibn as-Samh (979 - 1035)
* Ibrahim ibn Sinan (908-946)
* Kamal al-Din al-Farisí (1260-1319)
* Kushyar ibn Labban (971-1029) (interpolació)
* Muhyí-d-Din al-Maghribí (†1281/1291)
* Al-Khwarazmí (vers 780 – vers 850)
* Màslama al-Majrití (950 - 1008)
* Nassir-ad-Din at-Tussí (1201 – 1274) (postulat paral·leles)
* Omar Khayyam (1048 – 1131) (equacions cúbiques, postulat paral·lel)
* Qadí Zada al-Rumí (1364-1436)
* Qutb-ad-Din Xirazí (1236-1311) (model del moviment solar)
* Qàysar ibn Abi-l-Qàssim (1170/75-1251)
* Samàwal ibn Yahya al-Maghribí (vers 1130 – vers 1180)
* Shams al-Din al-Khalili (vers 1320 . vers 1380)
* Shams al-Din al-Samarqandí (vers 1250 - vers 1310)
* Thàbit ibn Qurra (836–901)
* Xàraf-ad-Din at-Tussí (vers 1150 – 1215) (cúbica)

## Referències

* 1 2 Jaouiche, Khalil, La théorie des Parallèles en Pays D'Islam. J. Vrin. Paris, 1976. Pàgina 19. ISBN 2-7116-0920-0
* ↑ Holme, Audun. Geometry: Our Cultural Heritage (en anglès). Springer, 2010, p.190. ISBN 3642144403.
* 1 2 Jaouiche, Khalil, La théorie des Parallèles en Pays d'Islam. J. Vrin. Paris, 1976. Pàgina 20. ISBN 2-7116-0920-0
* ↑ Jaouiche, Khalil, La théorie des Parallèles en Pays D'Islam. J. Vrin. Paris, 1976. Pàgina 21. ISBN 2-7116-0920-0
* ↑ Mozaffari, S. Mohammad «A forgotten solar model» (en anglès). Archive for History of Exact Sciences, Vol. 70, Num. 3, 2016, pàg. 267-291. DOI: 10.1007/s00407-015-0167-7. ISSN: 0003-9519.
# Lligat (tissatge)

El ligat en l'ofici del tissatge és l'ordre d'entrelaçament dels fils d'ordit amb les passades de la trama. S'utilitza també la paraula lligament.
El lligat més senzill és el tafetà on el fill de l'ordit passa un cop per sobre i un cop per sota del fill de la trama. Els altres lligats bàsics són la sarja i el setí. En variar aquest esquema, es pot obtenir motius geomètrics (per exemple: tweed) o figuratius (per exemple: jacquard), efectes especials i qualitats de teixit diferents. Per dissenyar els diferents lligats s'utilitzen unes representacions gràfiques en forma de quadríicula, on les línies verticals representen l'ordit i les horitzontals la trama.

## Bibliografia

Domènech Mir, Manel; Forns Roca, Maria; Navas Jara, Maria; Pocurull Roca, Montserrat; Ventura Maynou, Joan «Lèxic de la indústria tèxtil a Mollet del Vallès» (pdf). Notes, 2015, pàg. 217-224.

## Referències

* ↑ «Lligat (tissatge)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Lligat (tissatge)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Domènec i Mir et alli, 2015, p. 223.
* ↑ «Del fil a la roba: el tissatge». [Consulta: 7 febrer 2016].
# Josep Berenguer i Cros

Josep Berenguer i Cros (Tortosa, Baix Ebre, 1895 - Armero (Colòmbia) 6 de novembre de 1979) fou un advocat i polític català, diputat a les Corts Espanyoles durant la Segona República.
El 1917 es llicencià en dret a la Universitat de Barcelona, col·laborà al diari La Lucha, milità al Partit Republicà Radical Socialista Català i fou director del diari El Pueblo de Tortosa. Amb aquest partit fou elegit diputat per la província de Tarragona a les eleccions generals espanyoles de 1931, i durant el seu mandat fou nomenat Director General de Duanes (desembre de 1931 i abril de 1933), i conseller de la CAMPSA en representació de l'Estat.
Fou alcalde de Tortosa entre gener de 1934 i agost de 1936, però fou empresonat a Madrid del 31 d'octubre de 1934 a 9 de gener de 1935 acusat de permetre l'entrada clandestina d'armes per a donar suport als fets del sis d'octubre de 1934. El 1936 ingressaria a Izquierda Republicana, però no va obtenir escó a les eleccions. El febrer de 1937 marxà a Colòmbia, d'on ja no va tornar. Allí va ser soci fundador de l'empresa de plàstics SOLVECO -1959- de Bogotà.

## Referències

* Biografies de parlamentaris catalans.
* Fitxa del Congrés dels Diputats

## Bibliografia disponible

* Tortosa, front de guerra. Josep Subirats Piñana. Columna-Tresmall, 1996. ISBN 84-8300-184-5.
* Quatre alcaldes republicans de Tortosa. Josep Subirats Piñana, 2005. ISBN 84-609-3837-9.
# Katsuni

Katsuni (Céline Tran, Lió, 9 d'abril del 1979) és una actriu porno francesa d'origen vietnamita.
Katsuni és coneguda pel seu físic, la seva aparença asiàtica, i la seva desinhibició a l'hora de rodar escenes de sexe anal, així com per la seva habilitat en l'art de la fel·lació. La majoria de pel·lícules les ha realitzat amb el seu pit natural, fins que, en juny del 2006 se sotmeté a una operació d'augment de pits, passant d'una talla 90B a una 90D.
Ha posat per la revista Penthouse. Ha rebut 28 premis, com el de la International Adult Convention de Las Vegas, l'any 2004, i diverses vegades el premi a la millor escena anal, com ara al Festival Internacional de Cinema Eròtic de Barcelona, l'any 2004.
El desembre de 2006, després de molts anys treballant en la indústria del porno, Katsuni firma un contracte exclusiu amb Digital Playground, convertint-se així en una de les seves estrelles exclusives.
El seu nom artístic original era Katsumi, al qual hagué de renunciar l'any 2007 per una demanda d'una dona anomenada Mary Katsumi.

## Referències

* ↑ Paul Cantor. «The Top 100 Hottest Porn Stars (Right Now)». Complex, 08-07-2011. Arxivat de l'original el 2013-12-10. [Consulta: 31 agost 2013].
* ↑ Marsh, James. «Watch Celine Tran Slit Throats And Kick Ass In BURST». Twitch Film, 30-12-2014. Arxivat de l'original el 25 de març 2016. [Consulta: 31 gener 2016].
* ↑ Dellicour, Jonathan. «Entretien exclusif: Céline Tran (Katsuni), en tournage à Charleroi: "J’arrête les films X pour d'autres défis" - lanouvellegazette.be». La Nouvelle Gazette. Copiepresse, 09-09-2013. (in French) Retrieved 31 January 2016.
* ↑ Katsuni: « Le live, l'avenir du porno », Masculin.com, 30 mars 2012
* ↑ Katsumi: l'actrice X préférée des Français. Hot Vidéo n°164 Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine., mai 2004 sur hotvideo.fr
* ↑ «La star du porno Katsuni condamnée à verser 20.000 euros à Mary Katsumi» (en francès). AFP, 11-09-2007. Arxivat de l'original el 2007-06-09. [Consulta: 16 octubre 2007].

## Enllaços externs

* [ Katsuni - Lloc web oficial]
* Entrevista a AdultDVDTalk
* Entrevista a Eros Zine
* Katsuni a l'Internet Adult Film Database
* Katsuni a l'Adult Film Database
# Catocala brandti

Catocala brandti és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae. Es troba a Grècia, al sud-est de Turquia, Iran i Israel.

## Subespècies

* Catocala brandti brandti (Turquia, Iran i Israel)
* Catocala brandti schaideri Habeler & Hacker, 1999 (Grècia)

## Referències

* ↑ «Funet». Arxivat de l'original el 2019-07-20. [Consulta: 22 març 2016].

## Enllaços externs

* Funetː Catocala brandti Arxivat 2019-07-20 a Wayback Machine. (en)
* Catalogue of Lifeː Catocala brandti (en)
# Forsterygion lapillum

Forsterygion lapillum és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,7 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja principalment amfípodes, isòpodes i poliquets.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i bentopelàgic que viu entre 0-20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
# Wommelgem

Wommelgem és un municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes. Limita al nord amb Wijnegem, al nord-est amb Schilde, a l'oest amb Anvers, a l'est amb Ranst, al sud-oest amb Borsbeek i al sud amb Boechout.

## Evolució de la població
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | 1.239 | 1.282 | 1.485 | 1.496 | 1.483 | 1.512 | 1.827 | 1.972 | 2.364 |

### Segle XX (fins a 1976)

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1976 |
| Població | 2.703 | 3.236 | 3.502 | 4.415 | 5.506 | 8.128 | 8.973 | 9.829 |

### 1977 ençà

| Any | 1977 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |
| Població | 9.829 | 10.329 | 10.776 | 11.155 | 11.398 | 11.762 | 12.046 | 12.127 | 12.117 | 12.187 |
| Font: NIS |||||||||||

## Agermanament

* Scheffau am Wilden Kaiser
# Lluquetes

Les Lluquetes és el nom donat a dues germanes pessebristes de Tortosa durant el segle xix i XX, Pepa i Francesca Grifoll Puell. Francesca es feia càrrec de modelar les figures, mentre que Pepa era l'encarregada d'encarnar-les. Les dues van agafar gran fama a Tortosa i van treballar fins que van ser ben grans
Filles del paleta Josep Jacint Grifoll Castells (Tortosa, 05/09/1826 – 09/09/1882), conegut amb el malnom d'en Lluquet, va ser qui va iniciar l'activitat de fer figures de pessebre després de veure com un italià desenvolupava la venda ambulant a Tortosa de figures de Betlem,es va posar a modelar figuretes per a ajudar en l'economia familiar que estava composta pels seus 10 fills, durant el temps lliure que tenia. Després de treballar al barri de Santa Clara va establir el seu obrador al carrer Providència 18, del barri del Rastre de Tortosa que va estar actiu fins a l'any 1936. Any que es van destruïts la majoria dels motlles durant la Guerra Civil Espanyola.
Es poden distingir dues èpoques: la primera amb figures amb vestimenta popular del segle xix, on el referent són la gent de Tortosa i de l'Ebre, les pageses van amb gipó, mocadors al cap, faldilles llargues i acampanades i ells amb faixa, jupetí i calces ample i, una segona, amb vestimentes de tipus hebraic. Sovint aquestes figures portaven ornamentació vegetal natural o diferents materials manufacturats com el coto, cordill o filferro. Els experts destaquen el realisme de les figures amb cura pels detalls que permet distingir els complements i identificar-los com de les Terres de l'Ebre.
Les seves figures són d'argila cuita, fetes amb motlle i pintades després de ser cuites, la majoria de les mateixes a l'interior porten fils de plom per reforçar les extremitats. Els colors no són vius i sols apareix el daurat en les corones dels Reis. Destaquen per dues característiques : les retines dels ulls de les figures són exageradament grans i els colls de les ovelles són anormalment llargs.

## Referències

* 1 2 «RECUPEREM EL NADAL TORTOSÍ #LESLLUQUETES». [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «ABC (Madrid) - 25/12/1934, p. 13 - ABC.es Hemeroteca». [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «ABC (Madrid) - 25/12/1934, p. 14 - ABC.es Hemeroteca». [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «Pessebres del poble, el poble en pessebres». Expo/biennal Pessebres'18 Vilanova i la Geltrú, 2018.

## Enllaços externs

* Campanya a Tortosa per recuperar les 'lluquetes' Arxivat 2019-01-11 a Wayback Machine.
# Pelèndons

Els pelèndons (llatí: Pellendones) foren un poble celtiber de la Tarraconense, a les fonts del Duero i l'Ebre, a l'est dels arevacs. Sota els romans van quedar dins el convent jurídic de Clúnia. Estaven dividits en quatre tribus i una de les seves ciutats fou Numància (Numantia) inicialment, i que, més tard, després de pertànyer als arevacs, van recuperar en època romana. Altres ciutats foren Visontium (Vinuesa), Olibia, Varia, Lutia (potser Cantalucía), Savia i Augustobriga (Muro de Ágreda).
Eren un poble ramader, que feien transhumància a les terres baixes de la vall de l'Ebre. Els arevacs els van arraconar a les parts més altes del sistema Ibèric. A la part nord de la província de Sòria s'han trobat els anomenats castres cèltics que probablement són d'origen pelendó. S'han trobat certes semblances amb els belendes de la vall de l'Arieja a França.

## Orígens

Sembla que tenien un origen de barreja il·líria i cèltica, els pelèndons emigrats a la península hispànica al voltant del segle VI aC i es creu que estaven relacionats amb els belendi de la vall Arieja a la Gàl·lia. Parlaven l'idioma 'q-cèltic'.

## Referències

* ↑ Plini el Vell, Naturalis Historia, 3, 29
* ↑ Estrabó, Geographika, III, 4, 12
# Katsukawa Shunsen

    En aquest nom japonès, el cognom és Katsukawa.
Katsukawa Shunsen (japonès: 勝川 春扇), conegut també com a Shunkō II, va ser un dissenyador de llibres i de xilografies de l'estil ukiyo-e. Va néixer el 1762 i va dissenyar gravats des del 1805 fins al 1821. Inicialment va estudiar amb l'artista de l'escola Rimpa, Tsutsumi Tōrin III. El 1806 o 1807, Shunsen va passar a ser alumne de Katsukawa Shun'ei i va canviar el seu nom de naixement Kojimachi Shunsen pel de Katsukawa Shunsen. El 1820 va succeir a Katsukawa Shunkō I, i va passar a ser Katsukawa Shunkō II. A finals de la dècada de 1820, va deixar de fer xilografies i es va abocar a pintar ceràmiques. Va morir cap al 1830.
A Shunsen se'l coneix sobretot per les seves escenes de gènere, els seus paisatges, i els seus gravats de dones boniques.

## Un altre Katsukawa Shunsen

Hi ha un altre artista d'ukiyo-e que també es coneix com a Katsukawa Shunsen, però el seu nom s'escriu amb un kanji diferent (勝川 春泉). Va estar en actiu del 1787 al 1790, aproximadament. Aquest artista era un alumne de Katsukawa Shunshō.

## Vegeu també

* La impressió xilogràfica al Japó

## Referències

* Lane, Richard, Images from the Floating World, The Japanese Print, New York, Putnam, 1978, 329.
* Newland, Amy Reigle, The Hotei Encyclopedia of Japanese Woodblock Prints, Amsterdam, Hotei Publishing, 2005, Vol. 2, 455–456.
* Roberts, Laurance P., A Dictionary of Japanese Artists, Tokyo, Weatherhill, 1976, 157.
# Catocala armandi

Catocala armandi és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae.

## Distribució

Es troba al sud-est d'Àsia, incloent el Tibet i Taiwan.

## Descripció

Fa aproximadament 80 mm d'envergadura alar.

## Subespècies

* Catocala armandi armandi
* Catocala armandi shirozui Sugi, 1982 (Taiwan)

## Referències

* ↑ taxapad.com

## Enllaços externs

* Funetː Catocala armandi Arxivat 2019-07-20 a Wayback Machine. (en)
* Catalogue of Lifeː Catocala armandi (en)
# Francesc Espar Moya

Francesc Espar Moya (Barcelona, 4 de gener de 1963), conegut com a Xesco Espar, és un antic jugador i entrenador d'handbol català. És el pare de les jugadores olímpiques de waterpolo Anna i Clara Espar.

## Biografia

Ha desenvolupat la seva carrera esportiva al FC Barcelona, on jugà a les categories inferiors i una temporada al primer equip. Com a jugador guanyà la Recopa d'Europa i la Copa del Rei la temporada 1984-85.
És llicenciat en Ciències d'Educació Física per l'Institut Nacional d'Educació Física de Catalunya (INEFC) de Barcelona. Inicià la seva carrera com a entrenador a l'equip juvenil del Barça des de 1985 a 1991. Posteriorment entrenà a l'equip júnior entre 1991 i 1997. Aquest darrer any ingressà al primer equip com a preparador físic i ajudant de l'entrenador Valero Rivera.
L'any 2004, quan Valero Rivera deixà d'entrenar al primer equip per passar a ser Director General Esportiu de les seccions del club, Xesco esdevingué primer entrenador del club. En la seva primera temporada al club guanyà la setena Copa d'Europa per a la secció. El 2007 fou substituït per Manolo Cadenas.
Ha estat professor de l'INEFC de Barcelona durant 13 anys (1991-2004) i professor de l'Escola d'Entrenadors de la Federació Espanyola d'Handbol des de 1990.
Un cop finalitzada la seva trajectòria esportiva, s'ha dedicat a la formació sobre lideratge, motivació i treball en equip. Ha publicat també 3 llibres Jugar con el corazón (2010), No Limits (2016) i La libreta (2020). El 2015 va participar com a assessor en el programa de televisió El Mur de TV3.

## Trajectòria

Com a jugador
* 1972-79 Col·legi Sagrada Família
* 1979-83 Categories inferiors del FC Barcelona
* 1983-84 GEiEG
* 1984-85 FC Barcelona
Com a entrenador
* 1985-91 FC Barcelona juvenil
* 1991-97 FC Barcelona júnior
* 1997-04 Preparador físic i tercer entrenador del FC Barcelona
* 2004-07 FC Barcelona

## Palmarès

Com a jugador
* Campionat d'Espanya Escolar: 1978-79 (Sagrada Família)
* Recopa d'Europa d'handbol: 1 (1984-85)
* Copa espanyola d'handbol: 1 (1984-85)
Com a entrenador
* Campionat d'Espanya Juvenil: 3 (1986-87, 1988-89, 1989-90)
* Lliga Catalana Juvenil: 4 (1986-87, 1988-89, 1989-90, 1990-91)
* Campionat d'Espanya Júnior: 1 (1991-92)
* Lliga Catalana Júnior: 3 (1991-92, 1995-96, 1996-97)
* Copa d'Europa d'handbol: 1 (2004-05)
* Lliga dels Pirineus d'handbol: 2 (2005-06, 2006-07)
* Lliga espanyola d'handbol: 1 (2005-06)
* Supercopa d'Espanya d'handbol: 1 (2006-07)
* Copa espanyola d'handbol: 1 (2006-07)

## Referències

* 1 2 Heredia, Sergio. «Xesco Espar, el técnico que se fue al océano azul» (en castellà). La Vanguardia, 02-05-2020. [Consulta: 12 febrer 2023].
* ↑ «Libros de Xesco Espar» (en castellà). La Vanguardia. [Consulta: 12 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Perfil al web del FC Barcelona Arxivat 2010-01-25 a Wayback Machine.
# Xatrac gros

El xatrac gros (Hydroprogne caspia) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae) i única espècie del gènere Hydroprogne, si bé sovint és ubicat a Sterna. Habita costes i vores de llacs de sorra o grava de gairebé tots els continents, criant en Amèrica del Nord, localment a l'oest, sud i est d'Àfrica, Madagascar, Àsia central, entre els mars Negre, Caspi i d'Aral, el Pakistan, l'Índia, Xina, Taiwan, Hainan, Austràlia i Nova Zelanda. Les poblacions septentrionals solen fer migracions cap al sud. Als Països Catalans solen presentar-se com a hivernants a llocs com les Salines de Santa Pola.

## Referències

* ↑ Xatrac gros a CERCATERM Rev. 23/03/2012
* ↑ Quadern de Camp de Febrer de 2005 de SEO Alacant Arxivat 2008-11-18 a Wayback Machine. Rev. 25/03/2012
# Los managers

Los managers és una pel·lícula còmica road-movie espanyola del 2006 dirigida per Fernando Guillén Cuervo, que va suposar el seu debut com a director. Tracta sobre el miratge de l'èxit fàcil i ràpid, i segons el director, "reprèn la comèdia transgressora, àgil, estrepitosa, carregada d'acidesa i males maneres". Fou rodada a San Martín de la Vega (Madrid) i a Huelva.

## Argument

Maca i Rena són dos homes de quaranta anys sense ofici ni benefici que volen donar un "pelotazo". A partir de l'anunci d'un concurs de televisió, en el qual es busquen noves estrelles de la cançó, decideixen convertir-se en mánager de dos joves, Pipo i David, als quals aviat converteixen en "Els Reis del King". Després d'actuar en tavernes, bingos i altres antres de perdició, coneixen a la Rota, una folklòrica retirada i fosca, que els arregla una gira per la costa meridional.

## Repartiment

* Fran Perea - David
* Paco León - Pipo
* Enrique Villén - Maca
* Manuel Tallafé - Rena
* María Jiménez - La Rota
* Sancho Gracia - Josete
* Manuel Manquiña - Alfonso

## Reconeixements

Als Premis Godoy 2006 Fran Perea va "rebre" el Premi Ferran VII al pitjor actor per la seva participació a la pel·lícula, María Jiménez el de pitjor actriu de repartiment i a la pitjor banda sonora.

## Crítiques

| « | Bluff Brothers. (...) Perea i León tenen no poca química i gràcia (...) Inconvenients de l'ofici de voler esperpentizar i no llençar gota. (...) Puntuació: ★ (sobre 5). | » |
| — Javier Cortijo, ABC |||
| « | Manté un ferm pòsit de dignitat en la seva primera meitat, però naufraga quan la història abandona el naturalisme i la picardia que guiaven la seva narrativa. | » |
| — Javier Ocaña, El País |||

## Referències

* ↑ Los managers a decine21.com
* ↑ Fernando Guillén Cuervo rueda 'Los mánagers', una 'road-movie' sobre el espejismo del éxito fácil, El Mundo, 27 de juny de 2005
* ↑ Los managers a Fotogramas
* ↑ 'Desde que amanece apetece' ganadora de los Premios Godoy 2006, espinof.com
* ↑ «Bluff» brothers, ABC, 7 de juny de 2006
* ↑ Recreo en el fracaso, El País, 7 de juliol de 2006
# Philippe Desmet

Philippe Desmet (29 de novembre de 1958) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1986.

## Referències

* ↑ Fiche du joueur sur le site national-football-teams.com
* ↑ Philippe Desmet a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Sélections du joueur sur le site de l'URBSFA». Arxivat de l'original el 2011-05-25. [Consulta: 20 gener 2018].
# Krišjānis Kariņš

Arturs Krišjānis Kariņš (nascut el 13 de desembre de 1964) és un polític letó i Membre del Parlament Europeu.
Kariņš va néixer a Wilmington, Delaware, Estats Units en el si d'una família letona. El 1996, va acabar els estudis de lingüística a la Universitat de Pennsilvània. Poc després, es va mudar a Letònia, on va fundar l'empresa Lāču ledus, que produeix i distribueix gel i menjar congelat.
Fou un dels fundadors del Partit de la Nova Era el 2002, i fou escollit pel Saeima l'octubre d'aquell any. Kariņš va fer de portaveu del seu grup parlamentari des de 2002 a 2004 i fou nomenat Ministre d'Economia del país al primer gabinet Kalvītis des de desembre de 2004 a abril de 2006. El març de 2007, fou triat un dels dos màxims lìders del partit de la Nova Era (conjuntament amb Einars Repše).
El juliol de 2009 esdevingué diputat europeu, i és membre del Grup per la Reconciliació de les Històries Europees.

## Referències

* ↑ «MEP profile: Arturs Krišjānis KARIŅŠ». Parlament Europeu. Arxivat de l'original el 2012-10-14. [Consulta: 5 abril 2010].
* ↑ «About Us – Reconciliation of European Histories Group». Grup per la Reconciliació de les Històries Europees. [Consulta: 1r agost 2011].
# Fuencaliente de La Palma

Fuencaliente de La Palma és un municipi de l'illa de La Palma, a les illes Canàries. El nom del municipi ve d'una font d'aigües termals medicinals (les cròniques de l'època diuen que les seves aigües guarien malalties de la pell) coneguda com a Fuente Santa que hi havia en la costa del municipi, prop de l'actual platja d'Echentive, i que va ser sepultada per les rentes del volcà de Fuencaliente (comunament confós amb el prehistòric volcà de San Antonio) en el segle xvii. El territori del municipi ha estat assolat diverses vegades per erupcions volcàniques, de fet, l'última erupció volcànica ocorreguda a Espanya, va ser la del volcà Teneguía (1971), que està situat en el municipi. Gran part del municipi s'ha protegit, amb les figures del parc natural de Cumbre Vieja, reserva natural dels Volcans de Fuencaliente, el paisatge protegit de Tamanca i el lloc d'interès científic de les Salinas de Fuencaliente. L'economia del municipi es basa en el cultiu del plàtan, turisme, la viticultura i la fabricació de vi.

## Població

| Any | Població | Densitat |
| 1991 | 1.731 | -/km² |
| 1996 | 1.735 | -/km² |
| 2001 | 1.833 | 32,72/km² |
| 2002 | 1.801 | -/km² |
| 2003 | 1.857 | 33,26/km² |
| 2004 | 1.877 | 33,03/km² |
| 2005 | 1.913 | 33,90/km² |
| 2006 | 1.935 | 34,29/km² |
| 2007 | 1.964 | 34,81/km² |

## Vegeu també

* San Antonio Abad