OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ensitjar

Ensitjar és un mètode de conservació dels farratges a través de la via humida passant per una fermentació làctica anaeròbia. En funció de les tècniques utilitzades s'obté un farratge àcid amb un percentatge d'humitat d'entre el 50% i el 85% aproximadament. Com a regla general l'anaerobiosi és més necessària com més alta és la taxa de matèria seca del producte. És el mètode de conservació principal agroramader a Europa durant el segle XX i conserva millor les qualitats nutritives que el sistema d'assecat natural (fenc).
L'ensitjat consisteix en l'emmagatzemament de la massa vegetal en un ambient tancat. Les sitges són tancades successivament aïllant la massa vegetal de l'ambient extern, impedint d'aquesta manera l'aportament d'oxigen. L'oxigen present de manera natural en l'interior de la massa es consum en el primer període de la maduració de l'ensitjat per part dels bacteris anaerobis presents en la mateixa planta. En els primers dies hi ha una fermentació acètica aeròbia que abaixa el pH fins a 4 - 5. L'acidificació de l'ambient de la sitja porta al desenvolupament de lactobacteri que fan la fermentació làctica, portant el pH a un valor menor de 4.
L'ensitjat es fa no només pel farratge sinó també per emmagatzemar cereals que, d'aquesta manera, gràcies a l'ambient anaerobi, no poden arribar a l'autocombustió.
La dacsa s'ensitja molt sovint i es fa quan encara no està completament format el gra.

## Característiques d'un bon ensitjat

* Tenir el pH < 4
* Nitrogen amoniacal < 5-10% respecte al nitrogen lliure
* Absència d'àcid propiònic i àcid butíric
* Abundant àcid làctic
* Nitrogen soluble > 50% del nitrogen total.

## Bibliografia

* L. Bretigniere & J. Godfernaux, L'ensilage des fourrages verts, Paris, La maison rustique, 1940.
Viccionari
# Rubén Ruiz Vergara

Rubén Ruiz (Logronyo, 22 d'abril de 1974) és un futbolista riojà, que ocupa la posició de migcampista.
Va començar a destacar a les categories inferiors del CD Logroñés, tot i que l'aportació al primer equip es resumeix en cinc partits disputats la temporada 94/95, amb els riojans a la màxima categoria.
Posteriorment, ha militat entre Segona B i Tercera en clubs com la SD Lemona, la Fundación Logroñés, l'Oyonesa o el San Marcial.
# Tractats d'Estocolm

Els Tractats d'Estocolm és una conseqüència directa de la mort de Carles XII de Suècia el 1718, moment en el qual fou obvi que la Gran Guerra del Nord estava entrant en una fase de tancament. El seu successor Frederic I de Suècia començà a negociar el Tractats d'Estocolm, aquest nom es refereix als dos tractats signats el 1719 i 1720 que acabaren la guerra entre l'Imperi Suec en un costat, i el Regne de Hannover i el Regne de Prússia en l'altre. Les últimes restes del conflicte es resolgueren signant el Tractat de Frederiksborg amb Regne de Dinamarca i Noruega el 1720, i el Tractat de Nystad amb l'Imperi Rus el 1721.

## Tractat amb Hannover

Tractat amb Hannover del 9 de novembre, de 1719, en què Suècia cedia el domini de Bremen-Verden.

## Tractat amb Prússia

El 21 de gener de 1720, Suècia cedia la Pomerània Sueca al sud del riu Peene i a l'est del riu Peenestrom a Prússia, incloent-hi les illes d'Usedom i Wollin, i les ciutats de Stettin (szczecin), Damm i Gollnow. El tractat es formalitzava el 1720, i es tornava eficaç quan Frederic Guillem I de Prússia emet una patent que declara l'àrea cedida com a part de Prússia el 29 de maig, de 1720. Les parts de la Pomerània Sueca que havien de romandre amb Suècia estaven sota ocupació danesa, i foren retornades a Suècia pel Tractat de Frederiksborg el 3 de juliol de 1720.

## Referències

* 1 2 3 Heitz i Rischer, 1995, p. 244.

## Bibliografia

* Gerhard, Heitz; Rischer, Henning. Geschichte in Daten. Mecklenburg-Vorpommern (en alemany). Münster: Koehler&Amelang, 1995. ISBN 3733801954.
# Baneswar

Baneswar és una vila del districte de Cutx Behar (Bengala Occidental, Índia) famosa pel seu temple de Xiva. El nom Baneswar deriva de Ban i eeswar, on Ban fou un rei d'Asur que es va voler emportar el lingam de Xiva i no ho va aconseguir; el lingam està fixat encara al lloc del temple.
# Rumelifeneri, Sarıyer

Rumelifeneri és un poble de pescadors al districte de Sarıyer, província d'Istanbul. És famós pel far Rumeli Feneri que li dona el nom. Es troba a l'extrem nord del Bòsfor, al continent europeu, i al davant d'Anadolufeneri a Beykoz, a la part asiàtica d'Istanbul.

## Vegeu també

* Rumelifeneri Kalesi
# Equació de quart grau

Una equació de quart grau és una equació polinòmica on el grau més alt dels diversos monomis que l'integren és 4. Les equacions de quart grau amb coeficients sencers es poden resoldre pel mètode de Ruffini en el cas que aquesta sigui factoritzable en nombres racionals o, generalment, pel mètode de Cardano-Tataglia.
Una equació de quart grau amb una incògnita és una equació que es pot posar sota la forma:
    $x^{4}+a_{0}x^{3}+a_{1}x^{2}+a_{2}x+a_{3}=0\,$,
on $a_{0}$, $a_{1}$, $a_{2}$ i $a_{3}$ són nombres que pertanyen a un cos, usualment a $\mathbb {R}$ o a $\mathbb {C}$.
La solució analítica s'aconsegueix situant a cada costat del = dos quadrats perfectes, un de quart grau i l'altra de segon.
Primer l'expressió es transforma en:
$(x^{2}+{\frac {a_{o}}{2}}x+y)^{2}=({\frac {a_{o}^{2}}{4}}-a_{1}+2y)x^{2}+(a_{0}y-a_{2})x+y^{2}-a_{3}$
Que és veritat per a qualsevol valor de y. El primer terme ja és un quadrat perfecte, cal buscar un valor de y que faci que el segón també ho sigui. Això succeirà si el seu discriminant és zero. Per tant, per a trobar y, s'imposa la condició:
$(a_{0}y-a_{2})^{2}-4({\frac {a_{o}^{2}}{4}}-a_{1}+2y)(y^{2}-a_{3})=0$
Operant queda:
$y^{3}-{\frac {1}{2}}a_{1}y^{2}+({\frac {1}{4}}a_{2}a_{0}-a_{3})y+({\frac {1}{2}}a_{1}a_{3}-{\frac {1}{8}}a_{2}^{2}-{\frac {1}{8}}a_{0}^{2}a_{3})=0$
Que és una equació de tercer grau, resolent-la es troba y i l'equació original es transforma en:
$(x^{2}+{\frac {a_{o}}{2}}x+y)^{2}={\begin{pmatrix}x{\sqrt {{\frac {a_{0}^{2}}{4}}-a_{1}+2y}}\pm {\sqrt {y^{2}-a_{3}}}\end{pmatrix}}^{2}$
On el signe serà + si $a_{0}y-a_{2}>0$ i - si $a_{0}y-a_{2}<0$.
D'aqui resulta:
$x^{2}+{\frac {a_{o}}{2}}x+y=\pm {\begin{pmatrix}x{\sqrt {{\frac {a_{0}^{2}}{4}}-a_{1}+2y}}\pm {\sqrt {y^{2}-a_{3}}}\end{pmatrix}}$
Que són dues equació de segon grau i cada una permet trobar dues de les arrels de l'equació de quart grau.

## Vegeu també

* Equació de primer grau
* Equació de segon grau
* Equació de tercer grau
* Equació de quart grau
* Equació de cinquè grau
* Equació de sisè grau
* Equació de setè grau
* Equació de vuitè grau
* Equacions biquadrades
# Tao Sigulda

Tao Sigulda (Riga, Letònia - 4 d'abril de 1914 - Jundiai / SP, 10 de febrer de 2006) fou un artista, escultor, arquitecte, cineasta letó establert al Brasil.
Nascut a Riga el 1914, el 1930 va viatjar a Sant Petersburg, Rússia, per iniciar els seus estudis d'art a l'Studio Romam Sutta. Amb una formació acadèmica en arquitectura, esdevindria pintor, escriptor, escultor i escenògraf i cineasta, arribant a fer un documental sobre la Segona Guerra Mundial, la filmació en diversos fronts el 1943.
El 1960 Tao i la seva esposa Tama van viatjar al Brasil, amb la intenció de seguir viatjant fins al Canadà. A l'any següent, l'artista va participar en diverses exposicions col·lectives a la Galeria Prestis Maia (Sao Paulo) i ell i la seva parella van anar gradualment prenent arrels al país.
Les seves obres es poden veure en països com Austràlia, Àustria, Àfrica, Bèlgica, Canadà, França, Anglaterra, Itàlia, Suïssa, Rússia i la seva Letònia natal. Al Brasil, les obres de Sigulda són al Centre Cultural Tao Sigulda. L'espai que porta el seu nom, també hi obres d'art de pintors i escultors de tot Brasil.
El 2006 va ser hospitalitzat durant 23 dies a l'Hospital Pintagueiras a Jundiaí, amb problemes a la vesícula biliar, i va morir d'insuficiència renal. Va ser vetllat al Cementiri de Bosc da Saudade, a Campo Limpo Paulista, la ciutat on vivia.

## Referències

* ↑ «Tao Sigulda». Arxivat de l'original el 2007-08-24. [Consulta: 13 gener 2015].
# Pere de Narbona

Pere de Narbona fou un religiós catòlic que arribà a bisbe d'Urgell i fou el cinquè copríncep d'Andorra entre 1341 i ca. 1348.
Era fill d'Amalric II, vescomte de Narbona i de Joana d'Illa-Jordà.
Va treballar al costat dels coprínceps laics Gastó II de Foix (1341-1343) i Gastó III de Foix (1343-1348), comtes de Foix.

## Bibliografia

* Batlle i Gallart, Carme «Pere de Narbona, bisbe d'Urgell (1342-1347), i l'inventari dels seus béns». Urgellia: Anuari d'estudis històrics dels antics comtats de Cerdanya, Urgell i Pallars, d'Andorra i la Vall d'Aran, 14, Data incorrecta, pàg. 467-493. ISSN: 0211-7096.
# Tribuna Demòcrata Progressista

La Tribuna Democràtica Progressista (àrab: جمعية المنبر الديمقراطي التقدمي), sovint denominada al-Minbar, és una organització política de Bahrain impulsada pels exiliats que tornaven de l'organització clandestina Front d'Alliberament Nacional el 2001. Ahmad Al-Thawadi va ser el seu president fundador. Efectivament, al-Minbar va arribar a actuar com a successor directe del FLN.
El partit s'ha oposat a la política sectària i ha buscat representar els electors independentment de les seves creences. També va ser un defensor constant dels drets de la dona i la llibertat d'expressió, la qual cosa significa que els seus parlamentaris sovint es van aliar amb els liberals. Un dels seus tres parlamentaris, Abdulhadi Marhoon, es va exercir com a vicepresident de 2002 a 2006.
Al-Minbar també té una organització juvenil, Societat Shabeeba de Bahrain, que està activa entre els estudiants i treballadors joves amb una xarxa de connexions regionals i internacionals amb altres organitzacions juvenils democràtiques d'esquerra.
Abans de les eleccions de 2006, al-Minbar va llançar el bloc electoral 'Unitat Nacional', que tenia 9 candidats per al Consell de Representants, 5 dels quals eren membres d'al-Minbar. Cap dels seus candidats va resultar triat. En les eleccions de 2018, però, el partit va guanyar dos escons, que aconseguiria mantenir i sumar-ne un més a les eleccions de 2020.
En els darrers anys, ha estat un dels partits més belicosos davant de la normalització de relacions amb l'estat d'Israel, impulsant al Consell la "Iniciativa de Bahrain contra la normalització amb l'enemic sionista".

## Referències

* ↑ «Bahrain - Political Parties».
* ↑ Mahdi, Mazen. «Leftist party seeks to break grip on power by Bahrain's Islamists» (en anglès), 20-05-2010. [Consulta: 8 setembre 2023].
* ↑ Ebrahim, Hudhaifa. «Bahraini Elections See Highest Turnout Rate Ever, at 72%» (en anglès americà), 27-11-2022. [Consulta: 8 setembre 2023].
* ↑ «How Will the» (en anglès). [Consulta: 8 setembre 2023].
# Rolf Martin Zinkernagel

Rolf Martin Zinkernagel (Riehen, Suïssa 1944) és un immunòleg suís guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1996.

## Biografia

Va néixer el 6 de gener de 1944 a la ciutat de Riehen, situada al cantó suís de Basilea-Ciutat. Va estudiar medicina a la Universitat Basilea, on es va graduar el 1968, i el 1970 va doctorar-se a la Universitat Nacional d'Austràlia. Després de treballar durant molts anys a Austràlia i els Estats Units el 1979 fou nomenat director de l'Institut d'Immunologia Experimental de Zúric.

## Recerca científica

Durant la dècada del 1970 inicià la seva col·laboració amb Peter Charles Doherty a Canberra, Austràlia. Al seu costat dugué a terme estudis sobre la immunologia del cos humà, centrant els seus objectius a conèixer el procés pel qual les cèl·lules del sistema immunitari distingeixen les cèl·lules infectades per microorganismes invasors de les cèl·lules sanes. Aquests treballs, publicats a la revista Nature el 1974, han permès avançar les investigacions sobre la sida, demostrant que la infecció d'un virus pot, durant la defensa del sistema immunitari, seleccionar unes mutacions del virus que no són reconegudes pel cos humà.
L'any 1996 fou guardonat, juntament amb Peter Charles Doherty, amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia per les seves investigacions sobre la resposta immunitària de les cèl·lules.

## Enllaços externs

* «Rolf Martin Zinkernagel» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Bangor (Ar Mor-Bihan)

Bangor (en bretó Bangor) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 875 habitants. És un dels quatre municipis situats a l'illa de Belle-Île-en-Mer.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | - | - | - | - | 1638 | - | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | - | - | 1862 | - | - | - | - | - |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| - | - | 1342 | 1074 | - | - | 929 | 809 | 670 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 578 | 550 | 563 | 637 | 735 | 738 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1791 - 1797 | Pierre Paul Séchant |
| 1797 - 1799 | Pierre Vincent Le Matelot |
| 1799 - 1809 | Pierre Paul Séchant |
| 1809 - 1810 | Jean Martin Labado |
| 1810 - 1818 | Jean Jacques Hippolyte Le Dru |
| 1818 - 1839 | Pierre Vincent Le Matelot |
| 1839 - 1844 | Jean Jacques Hippolyte Le Dru |
| 1844 - 1852 | G. Séchant |
| 1852 - 1874 | Jean Patern Brière |
| 1874 - 1876 | Louis Marie Maleous |
| 1876 - 1896 | Mathurin L'Hermite |
| 1896 - 1900 | Pierre Marie L'Hermite |
| 1900 - 1919 | François Marie Le Bihan |
| 1919 - 1925 | Onésime Bénoni L'Hermite |
| 1925 - 1935 | Hervé |
| 1935 - 1946 | François Le Marec |
| 1946 - 1960 | Jean Marie Le Bihan |
| 1960 - 1971 | Paul Bedex |
| 1971 - 1977 | Adolphe Olieric |
| 1977 - 1983 | Paul Meunier |
| 1983 - 1989 | Jean Yves Daniel |
| 1989 - | Lucien Maho |
| 2001 - 2014 | Pierre-Yves Desard |
# Llac Pebas

El llac Pebas fou un sistema lacustre que cobrí gran part de la conca d'avantpaís dels Andes durant el Miocè. Es calcula que tenia una extensió d'aproximadament 1.000.000 km². Juntament amb el Portal Occidental dels Andes, els científics creuen que és un dels factors que expliquen la gran biodiversitat de Sud-amèrica. El sistema de llacs i aiguamolls hauria constituït una barrera natural i, per tant, hauria facilitat la separació d'espècies en llinatges andins a l'oest i llinatges amazònics a l'est. Rebia sediments fluvials dels Andes i dels escuts del centre del Brasil i les Guaianes. La part brasilera del llac Pebas té un alt grau de correspondència amb la formació del Solimões.

## Referències

* ↑ Voss, Robert S.; Díaz-Nieto, Juan F.; Jansa, Sharon A. «A Revision of Philander (Marsupialia: Didelphidae), Part 1: P. quica, P. canus, and a New Species from Amazonia» (en anglès). American Museum Novitates, 3.891, 3.891, 2018, pàg. 1–70. DOI: 10.1206/3891.1. ISSN: 0003-0082.
* ↑ «La biodiversidad de Sudamérica se debe a la cordillera de Los Andes» (en castellà). El Mundo, 21-06-2009. [Consulta: 13 juliol 2018].
# Tao Jin

Tao Jin (en cantonès: 陶金) (Xangai, Xina, nascut el 2 de juny de 1985) és un futbolista xinès que actualment juga com a defensa pel Shanghai Shenhua de la Superlliga de la Xina.

## Carrera futbolística

Tao Jin va començar la seva carrera futbolística professional en 2006 amb el Shanghai Shenhua després de llicenciar-se en el seu equip juvenil. Hauria d'esperar fins a la lliga de 2008 abans que fes el seu debut professional en un partit de lliga davant el Hangzhou Greentown FC el 30 d'agost de 2008 en un empat a un. Malgrat el seu limitat temps de joc amb el Shanghai Shenhua tot i així va ser inclòs en l'equip del Shanghai per la Lliga de Campions de l'AFC de 2009 i sota les ordres de Jia Xiuquan com a nou entrenador de l'equip començaria a establir-se en la defensa de l'equip durant tota la temporada.

## Referències

* ↑ «比赛结果-中超数据库-搜狐» (en xinès). csldata.sports.sohu.com. [Consulta: 10 maig 2017].
* ↑ https://web.archive.org/web/20120601135814/http://images.the-afc.com/Documents/competitions/fixtures/367-2120.pdf

## Enllaços externs

* Perfil del jugador en la web del Shanghái Shenhua
* Características del jugador en sohu.com
# Paul Bosvelt

Paul Bosvelt (26 de març de 1970) és un futbolista neerlandès retirat. Va jugar amb el Go Ahead Eagles i l'FC Twente abans de fitxar per un club punter, el Feyenoord, el 1997.

## Trajectòria esportiva

Bosvelt es va guanyar una bona reputació com a mig centre amb jerarquia a de Kuip, disputant 167 partits amb el Feyenoord i portant-lo a guanyar l'Eredivisie el 1999 i també la Copa de la UEFA. El 2003, Bosvelt va fitxar pel Manchester City, on va tenir un paper important. De tota manera, després d'un parell de temporades, va retornar als Països Baixos, i fitxà pel SC Heerenveen.

## Carrera internacional

Bosvelt va disputar 24 partits com a internacional amb la selecció neerlandesa. Va disputar l'Eurocopa 2000 i l'Eurocopa 2004. A l'Eurocopa del 2000, l'equip va arribar a les semifinals, però Bosvelt hi va fallar un penal i finalment els neerlandesos varen perdre per 3–1 contra Itàlia. Després de l'Eurocopa de 2004 va decidir retirar-se de la selecció.

## Retirada

Bosvelt es va retirar del futbol el 13 de maig de 2007, després d'una derrota per 4–0 contra l'Ajax. Va jugar un total de 470 partits entre l'Eredivisie i l'Eerste Divisie.

## Palmarès
### Club

* Feyenoord
** Eredivisie: 1999
** Supercopa neerlandesa: 2000
** Copa de la UEFA: 2002

## Referències

* ↑ «Paul Bosvelt - International Appearances». The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation.

## Enllaços externs

* Paul Bosvelt - Lloc web oficial (neerlandès)
* Photos and stats at sporting-heroes.net
# Barbacoll rogenc

El barbacoll rogenc (Nonnula amaurocephala) és una espècie d'ocell de la família dels bucònids (Bucconidae) que habita la selva humida de l'oest del Brasil.
# Rueda de la Sierra

Rueda de la Sierra és un municipi a la província de Guadalajara, comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Té una superfície de 51,01 km² amb una població de 50 habitants i una densitat de 0,98 hab / km². A Roda de la Serra té lloc el naixement del riu Pedra que dona nom al Monestir de Pedra. El 1830 neix a la localitat el seu fill més il·lustre, Narcís Martínez Izquierdo, bisbe de Salamanca i primer bisbe de Madrid-Alcalá.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 85 | 76 | 69 | 58 | 46 |

## Patrimoni

L'església amb arquitectura romànica del segle xii, l'ermita de la Soledat i la de Santa Bàrbara, el monòlit en memòria al bisbe Narcís Martínez, l'edifici de l'ajuntament, el Pairon de Nostra Senyora de les Neus i el de la Verge del Pilar, la casa dels Vallejo i les dues fonts públiques.
# Leporinus crassilabris

Leporinus crassilabris és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Jequitinhonha al Brasil.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Erlen (Turgòvia)

Erlen és un municipi del cantó de Turgòvia (Suïssa), situat al districte de Bischofszell.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Trachinocephalus myops

Trachinocephalus myops és un peix teleosti que pertany a la família Synodontidae.

## Particularitats

És l'unica espècie del gènere Trachinocephalus.

## Referències

* ↑ "Trachinocephalus myops", fishbase.org. 26/08/2007.

## Enllaços externs

* Trachinocephalus
# Sangil

Els sangils són un poble musulmà de les Filipines que viu al sud de Mindanao, a Davao del Sud i Cotabao del Sud. Són originaris de Sulawesi (Celebes) des d'on van emigrar el segle xviii, probablement a la segona meitat. També viuen a les illes de Balut Sarangani. Antigament es van dedicar a la pirateria contra els espanyols i els seus atacs van afectar fins i tot a les Visayas i Luzon.
Ja eren musulmans quan van arribar a Mindanao. Probablement foren empesos per la pressió dels holandesos. Van conservar l'islam pels seus contactes amb els maguindanaos i la gent de Sulu que eren musulmans des del segle xiv o XV.
La seva llengua té certa semblança amb la llengua dels sama. Viuen de la pesca i l'agricultura. Alguns són constructors de vaixells.
# Baronia de Púbol

La baronia de Púbol fou una jurisdicció senyorial centrada en el castell de Púbol.
En el segle xiv la baronia passà a mans dels Campllong, una família de l'oligarquia burgesa ennoblida de Girona. El 1368 Pere el Cerimoniós vengué la baronia, per 4.000 sous barcelonesos, a Jaspert de Campllong, notari major de Girona, tresorer del rei i, més tard, de la reina Sibil·la de Fortià, i donzell. El seu fill i hereu Jaume es casà amb la filla i hereva del metge reial Guillem Colteller, senyor de la baronia d'Esponellà. El 1399 la Pera, Pedrinyà i Cassà de Pelràs se separaren de la baronia i es construí el castell de la Pera. Amb tot, aquesta separació fou revocada l'any 1431.
Descendent dels Campllong fou Margarida de Campllong, senyora de les baronies de Púbol i d'Esponellà, que, el 1422, es casà amb Bernat de Corbera, passant així la baronia al llinatge dels Corbera i, més tard, d'aquests als Requesens (Francesc de Requesens i de Corbera-Campllong), als Muntanyans-Horta (cognomenats Requesens-Campllong) i, ja en el segle xvii, als Turmo. Dels Turmo la baronia passa a mans dels Batlle i d'aquests als Miquel, que esdevingueren marquesos de Blondel de l'Estany.
El 10 de novembre de 1969 els últims hereus dels Miquel vengueren el castell de Púbol a Helena Diakanoff Deolima (Gala), casada amb Salvador Dalí.

## Referències

* 1 2 «Baronia de Púbol». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Marquès i Casanovas, Jaume «Púbol (V)». Revista de Girona, Núm.66, 1974, p.40-44 [Consulta: 3 març 2015].
* 1 2 Marquès i Casanovas, Jaume «Púbol (VII)». Revista de Girona, Núm.70, 1975, p.11-19 [Consulta: 3 març 2015].
* 1 2 Marquès i Casanovas, Jaume «Púbol (VIII)». Revista de Girona, Núm.78, 1977, p.1-7 [Consulta: 3 març 2015].