OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Cela de Dun

La Céle (en francès La Celle-Dunoise) és una municipi de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. Al cens de 2017 tenia 542 habitants. No està integrada en cap communauté de communes. Es troba a la vora del riu Cruesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2017 |
| 880 | 732 | 668 | 589 | 598 | 542 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Marie Sachet | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# La Unión y el Fénix

La Unión y el Fénix va ser una companyia d'assegurances espanyola, fundada el 1879 per la fusió de les asseguradores La Unión (1856) i El Fénix Español (1864).
A més de la seva tasca asseguradora, va destacar per amortitzar el seu patrimoni mitjançant l'adquisició i reforma d'immobles. Aquests eren coronats per l'emblema de la companyia, una imatge de Ganimedes sobre una au fènix, dissenyada el 1911 per l'escultor francès Charles René de Saint-Marceaux.
El Banc Espanyol de Crèdit (Banesto) va prendre el control de l'entitat des de 1988 fins a desembre de 1993, quan ambdues empreses van ser intervingudes. Un mes després, fou absorbida per la multinacional francesa AGF, que la reanomenà com a AGF-Unión Fénix. La seva desaparició definitiva es va produir el 1998, quan Allianz va comprar AGF i va fusionar totes les seves filials a Espanya sota la marca alemanya.

## Vegeu també

* Fénix Directo
* Edifici de la Unión y el Fénix

## Referències

* ↑ «La Unión y el Fénix Español». Edificios históricos en Madrid.
* ↑ García, Edu. «La Unión y el Fénix: Paseo de Gracia». Passeig de Gràcia, 19-06-2013.
* ↑ «AGF considera "positiva" la intervención de La Unión y El Fénix». El País, 31-12-1993.
* ↑ «El grupo Allianz se constituye en tercer asegurador nacional con la fusión de sus filiales en España». El País, 14-05-1998.
# La Unión de Campos

La Unión de Campos és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 381 | 333 | 322 | 320 |
# La Unión Republicana (Pontevedra)

La Unión Republicana fou un periòdic editat a Pontevedra entre 1892 i 1899.
Aparegué el 2 de febrer de 1892. En 1897 canvià la seva capçalera per La Unión : Diario republicano de Pontevedra y la provincia. De caràcter republicà, els editors en foren Valentín Peña, Vicente García Temes i José Juncal Verdulla, i tenia com a redactors Emilio Couto, Emiliano Iglesias Ambrosio, Severino Pérez Vázquez i José Barral Campos. Mantingué un enfrontament amb el periòdic católic El Áncora que provocà l'excomunicació del diari pel cardeal Martín de Herrera el 23 de febrer de 1898. José Juncal fou empresonat en 1898 i Emiliano Iglesias Ambrosio processat, acusat d'atemptat contra la llibertat de culte catòlic i la forma de l'Estat, altres redactors també foren processats. Finalment, la publicació fou suspesa en gener de 1899.

## Bibliografia

* Do Castro. Historia de la Prensa Gallega 1800-1986. ISBN 84-7492-489-8.
* Pereira Martínez, Carlos «A Familia Poza: Un exemplo de republicanismo e librepensamento en Pontevedra». Anuario Brigantino, 27, 2004 [Consulta: 28 agost 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa a Galiciana Dixital
# Katsumi Oenoki

Katsumi Oenoki (Prefectura de Shizuoka, Japó, 3 d'abril de 1965) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Katsumi Oenoki va disputar 5 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# La dona pirata

La dona pirata (Anne of the Indies) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Jacques Tourneur, estrenada el 1951. Ha estat doblada al català.

## Argument

Apoderant-se d'un vaixell anglès, la tripulació del Sheba Queen , una nau pirata descobreix a les seves cales un presoner. Portat davant la temible capitana Anne Providence, Pierre François La Rochelle explica que era el capità del Mary O'Brien , un vaixell corsari que portava pavelló francès fins a la seva captura pels britànics. La capitana Providence decideix alliberar-lo i el posa de pilot. Ordena llavors prendre Nassau (Bahames), on el botí serà compartit.

## Repartiment

* Jean Peters: Capitana Anne Providence
* Louis Jourdan: Capità Pierre François La Rochelle
* Debra Paget: Molly La Rochelle
* Herbert Marshall: Doctor Jameson
* Thomas Gomez: Barbanegra
* James Robertson Justice: Red Dugal

## Referències

* ↑ «La dona pirata». esadir.cat.
* ↑ «Anne of the Indies». The New York Times.

## Vegeu també

* Dones pirates
# Križovany nad Dudváhom

Križovany nad Dudváhom és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1296.
# Krná

Krná és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1435.
# Klara Erler

Klara Erler (Berlín, 1882 - valor desconegut), de casada Klara (Clara) Senius-Erlerfou una cantant alemanya.
Filla del compositor i editor Hermann Erler; fou alumna de Facius en la seva ciutat natal, i de Mathilde Marchesi a París. Es va distingir cantant en els concerts. De 1902 a 1904 va romandre a la capital de França i després a Berlín.

## Referències

* ↑ Music in Berlin, 1870-1910: An Empire for Absolute Music
* ↑ Programa de concert
* ↑ The History of Felix Senius

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa volum nº. 20, pàg. 500 (ISBN 84-239-4520-0)

## Enllaços externs

* Klara Erler i el seu marit, el tenor Felix Senius, canten "Wo du hingehst" a YouTube
# Klara Löbenstein

Klara Löbenstein (Hildesheim, 15 de febrer de 1883 - Buenos Aires, 10 de juny de 1968) va ser una matemàtica alemanya.
El pare de Löbenstein era un dels socis del gran negoci comercial Löbenstein und Freudenthal al mateix centre de Hildesheim i ella va fer els estudis primaris a la Goetheschule d'aquesta ciutat. Després de passar la prova de maduresa a Hannover el 1904 (examinant-se amb els nois), van anar, amb la va seva amiga Grete Kahn, a les universitats de Berlín i de Göttingen com estudiants oients, ja que l'estat Prussià no va acceptar dones a les universitats fins al 1909. El 1910 va obtenir el doctorat a Göttingen amb una tesi dirigida per David Hilbert. L'any següent ja era professora de l'institut de Hildesheim i, a continuació, ho va ser dels instituts de Metz (1913-1916) i de Landsberg a partir de 1916. El 1936 va ser acomiadada en virtut de les lleis racials nazis. El 1939 va abandonar el país i el 1941 va fixar la seva residència a Buenos Aires (Argentina), on va ser professor d'institut més de vint anys. En morir, el 1968, va ser enterrada al Cementerio Alemán de Buenos Aires.

## Referències

* ↑ Jan, 1988, p. 103.

## Bibliografia

* Jan, Helmut von «Die Katastrophe der Hildesheimer Juden 1938-1988 : zum Gedächtnis der 50-jährigen Wiederkehr» (en alemany). Alt-Hildesheim, Vol. 59, 1988, pàg. 97-109. Arxivat de l'original el 2021-04-24. ISSN: 0344-1873 [Consulta: 24 abril 2021].
* König, York-Egbert; Prauss, Christina; Tobies, Renate. Margarete Kahn und Klara Löbenstein: Mathematikerinnen, Studienrätinnen, Freundinnen (en alemany). Hentrich & Hentrich, 2011. ISBN 978-3-9422-7123-3.
* Prauss, Christina. «Dr. Klara Löbentein». A: Andrea Germer (ed.). Töchter der Zeit. Hildesheimer Frauen aus sechs Jahrhunderten (en alemany). Gerstenberg, 2014. ISBN 978-3-8067-8782-5.

## Enllaços externs

* «Löbenstein, Clara (Klara)». Deutsche Mathematiker Vereinigung, 2014. Arxivat de l'original el 2014-01-16. [Consulta: 24 abril 2021]. (alemany)
# Kremionki

Kremionki - Кремёнки (rus) és una ciutat de l'óblast de Kaluga, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del Protiv, a 7 km a l'oest de Protvinó, a 20 km a l'oest de Sérpukhov i a 66 km al nord-est de Kaluga.

## Història

Ja hi havia a l'emplaçament actual de Kremionki un poble a començaments del segle xviii. El naixement i desenvolupament recent de Kremionki es deu a l'aparició de la vila veïna de Protvinó, on hi ha des del 1958 un laboratori de recerca important consagrat a la física de les partícules. La vila aconseguí l'estatus de possiólok (poble) el 1989 i el de ciutat el 2004.

## Referències i enllaços externs

* (rus) Informació sobre Kremionki
* (rus) Mapes topogràfics
# La família Ulisses

La família Ulisses és el nom d'una sèrie de còmic d'humor, dibuixat per Benejam (1890-1975) i aparegut a la revista TBO des del 1945. Aquesta sèrie és la més recordada de l'autor, a les historietes hi retrata una societat de post-guerra civil espanyola on la classe mitjana baixa fa esforços per convertir-se en mitjana alta.

## Trajectòria editorial i argument

Els guions eren de Joaquim Buigas fins al 1952; entre el 1952 i el 1963 comptava amb l'ajuda d'Emilio Viña. Quan Buigas va morir el 1963, Carles Bech el va succedir com guionista. Benejam va dibuixar la sèrie fins al 1969 quan Josep Maria Blanco el va succeir. La sèrie recrea les aventures d'una família barcelonina de postguerra d'una manera realista.

## Membres de la família

Els membres de la família són:
* Ulisses, el pare que dona nom a la sèrie, obsedit amb els diners
* Doña Sinforosa, la dona, que té un paper secundari
* Lolín, la filla gran que es burla dels intents del pare per buscar-li marit
* Merceditas i Policarpito, els fills petits que apareixen sempre jugant
* Doña Filomena, sogra d'Ulisses, el personatge més còmic, representa l'oposició entre la vida rural i la de ciutat
* Tresky, el gos, que ajuda els seus amos a sortir dels embolics

## Reconeixement

* El 30 de maig del 1997, Correus d'Espanya li va dedicar un segell dins la sèrie Còmics.
* Al setembre de 2012, la biblioteca Can Fabra de Barcelona va dedicar una exposició a la família.
* El municipi de Ciutadella li va dedicar un carrer.

## Referències

* ↑ Cuadrado, Jesús. Atlas español de la cultura popular: de la historieta y su uso, 1873-2000. Ediciones Sinsentido/ Fundación Germán Sánchez Ruipérez, 2000. ISBN 84-89384-23-1.
* ↑ Miquel Ferrà i Martorell, «La família Ulises (1944)» Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a Diari de Balears, 3 de gener de 2011
* ↑ «Comics (sèrie filatèlica)
* ↑ «La família Ulisses va a Can Fabra de Barcelona» a Comicat, 16 de setembre de 2012
* ↑ Carrer de la família Ulisses 40° 0′ 16.77″ N, 3° 50′ 7.81″ E﻿ / ﻿40.0046583°N,3.8355028°E﻿ / 40.0046583; 3.8355028
# La Celle-Saint-Cloud

La Celle-Saint-Cloud és un municipi francès, situat al departament d'Yvelines i a la regió de l'Illa de França. L'any 2005 tenia 21.600 habitants.
Forma part del cantó de Le Chesnay i del districte de Versalles. I des del 2002 de la Comunitat d'aglomeració Versailles Grand Parc.
# La Vega

La Vega és una de les 31 províncies de la República Dominicana. La província de La Vega, amb una superfície de 2 287 quilòmetres quadrats, es troba quasi en el centre de la República Dominicana. Amb el nom de Concepció de La Vega, va ser una de les cinc províncies originals creades per la Constitució de San Cristóbal el 1844. Està dividida actualment en quatre municipis: La Vega, capçalera provincial, Constanza, Jarabacoa i Jima Baix.

## Referències

* ↑ «La Vega». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# La ruta de Salina

La ruta de Salina (títol original en francès: La Route de Salina) és una pel·lícula franco-italiana dirigida per Georges Lautner, estrenada el 1970.Ha estat doblada al català.

## Argument

A la Carretera de Salina, Jonas un jove hippy, s'atura en una casa aïllada on una mare, Mara, i la seva filla, Billie, reconeixen immediatament en ell el seu fill i germà Rocky desaparegut quatre anys abans. Però quan Jonas ja no accepta ser Rocky per a la bella Billie de la qual s'ha enamorat, la situació es degrada.

## Repartiment

* Mimsy Farmer: Billie
* Robert Walker Jr.: Jonas
* Rita Hayworth: Mara
* Marc Porel: Rocky
* Ed Begley: Warren
* Sophie Hardy: Linda
* Albane Navizet: Pat
* Bruce Pecheur: Charlie
* David Sachs: El xèrif
* Ivano Staccioli

## Referències

* ↑ «La ruta de Salina». esadir.cat.
* ↑ «La route de Salina». The New York Times.
# Lassi

El lassi és una beguda originària del Punjab feta a base de iogurt.
Es consumeix principalment a l'Índia i al Pakistan com a beguda refrescant, servida freda durant els mesos de calor. Degut a la diàspora índia, el mercat de lassi s'està obrint internacionalment; per exemple, en 2012 la Punjab MilkFed (cooperativa estatal de productors làctics de Punjab, que ja exporta ghee a molts països) va estimar que les vendes de lassi a l'estranger (especialment Estats Units, Regne Unit, Dubai i Austràlia) durant 2013 podrien ascendir a 17500 milions de rupies.

## Tipus de lassis

El lassi tradicional és lleugerament salat i es prepara barrejant iogurt amb aigua i condimentat amb comí, pebre o altres espècies. És semblant a l'ayran turc o al doogh iranià.
El lassi dolç acostuma a incorporar algun dels següents ingredients: sucre, mel, aigua de roses, llimona, fruites dolces com la banana, el mango o la papaia en forma de suc o en polpa, i inclús safrà (al Sindh). Hi ha altres variants de lassi menys comunes que incorporen llet, o una capa de crema, o mantega.
El lassi també pot fer-se de bhang, un preparat legal a l'Índia a base de Cannabis. Aquest es consumeix preferentment en la festivitat de Holi.

## Referències

* ↑ Indiamarks. «Top 10 Lassi Recipes from India» (en anglès). Arxivat de l'original el 24 de maig 2013. [Consulta: 1r abril 2013].
* ↑ «Punjab Milkfed to export lassi» (en angles). The Hindu, 01-07-2012. [Consulta: 1r abril 2013].
Viccionari
# Laver Cup 2021

La Copa Laver 2021, oficialment conegut com a Laver Cup 2021, és un esdeveniment de tennis masculí que enfronta un equip europeu amb un equip de la resta del món. La quarta edició del torneig es va celebrar entre el 24 i el 26 de setembre de 2021 sobre pista dura interior al TD Garden de Boston (Estats Units).
Originalment s'havia de celebrar al setembre de 2020 però es va ajornar a causa de la pandèmia de COVID-19, a banda de les mesures de precaució, la seva disputa es solapava amb la nova data de celebració del Roland Garros.

## Participants

Equip Europa :
| Capità: Björn Borg ||
| Sotscapità: Thomas Enqvist ||
| Tennista | Ràquing |
| Daniïl Medvédev | 2 |
| Stéfanos Tsitsipàs | 3 |
| Alexander Zverev | 4 |
| Andrei Rubliov | 5 |
| Matteo Berrettini | 7 |
| Casper Ruud | 10 |
| Feliciano López | 110 |
Equip Món :
| Capità: John McEnroe ||
| Sotscapità: Patrick McEnroe ||
| Tennista | Rànquing |
| Félix Auger-Aliassime | 11 |
| Denis Shapovalov | 12 |
| Diego Schwartzman | 15 |
| Reilly Opelka | 19 |
| John Isner | 22 |
| Nick Kyrgios | 95 |
| Jack Sock | 164 |
* Suplent
* Rànquing individual a dia 13 de setembre de 2021

## Partits

| Dia | Data | Equip Europa | Puntuació | Equip Món | Marcador | Acumulat |
| 1 | 24 de setembre | Casper Ruud | 1 − 0 | Reilly Opelka | 6−3, 7−6(4) | 1 − 0 |
| 1 | 24 de setembre | Matteo Berrettini | 1 − 0 | Félix Auger-Aliassime | 6−7(3), 7−5, [10−8] | 2 − 0 |
| 1 | 24 de setembre | Andrei Rubliov | 1 − 0 | Diego Schwartzman | 4−6, 6−3, [11−9] | 3 − 0 |
| 1 | 24 de setembre | Alexander Zverev / Matteo Berrettini | 0 − 1 | John Isner / Denis Shapovalov | 4−6, 7−6(2), [10−1] | 3 − 1 |
| 2 | 25 de setembre | Stéfanos Tsitsipàs | 2 − 0 | Nick Kyrgios | 6−3, 6−4 | 5 − 1 |
| 2 | 25 de setembre | Alexander Zverev | 2 − 0 | John Isner | 7−6(5), 6−7(6), [10−5] | 7 − 1 |
| 2 | 25 de setembre | Daniïl Medvédev | 2 − 0 | Denis Shapovalov | 6−4, 6−0 | 9 − 1 |
| 2 | 25 de setembre | Andrei Rubliov / Stéfanos Tsitsipàs | 2 − 0 | John Isner / Nick Kyrgios | 6−7(8), 6−3, [10−4] | 11 − 1 |
| 3 | 26 de setembre | Andrei Rubliov / Alexander Zverev | 3 − 0 | Reilly Opelka / Denis Shapovalov | 6−2, 6−7(4), [10−3] | 14 − 1 |
| 3 | 26 de setembre | Alexander Zverev | − | Félix Auger-Aliassime | No disputat | No disputat |
| 3 | 26 de setembre | Daniïl Medvédev | − | Diego Schwartzman | No disputat | No disputat |
| 3 | 26 de setembre | Stéfanos Tsitsipàs | − | John Isner | No disputat | No disputat |
Els partits disputats el primer dia estan valorats amb un punt, els del segon dia amb dos, i els del tercer dia amb tres punts. Es disputen quatre partits cada dia (tres individuals i un de dobles), de manera que hi ha un total de 24 punts disponibles i guanya el primer equip a arribi a 13 punts. Amb aquest sistema de puntuació, cap equip pot esdevenir guanyador fins a l'últim dia.

## Referències

* ↑ «Laver Cup Boston 2020 moved to 2021» (en anglès). LaverCup.com, 17-04-2020. [Consulta: 15 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
Laver Cup :
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
# Lamprologus mocquardi

Lamprologus mocquardi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Congo.

## Referències

* 1 2 «Lamprologus mocquardi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C. i M. Poll, 1991. Lamprologus. p. 218-225. A J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Leonīds Breikšs

Leonīds Breikšs (Yelizarovo, 1908 – Saràtov, 1942) fou un poeta, periodista i patriota letó. El seu estil basat en Letònia l'inclou en el corrent de contemporanis com Aleksandrs Pelecis, Jānis Medenis, Gunars Freimanis, Bronislava Martuzeva i Anda Lice, que van patir el terror dels bolxevics el 1941. Breikšs va escriure els poemes com «Credo de Letònia», «Oració» i «Llegat sagrat», que va esdevenir una cançó nacionalista musicada per Janis Norvilis. Va publicar diverses obres poètiques i polítiques durant la dècada de 1930. El seu tercer i últim poemari es va publicar pòstumament, després de morir en un gulag soviètic a Saràtov el setembre de 1942.

## Referències

* 1 2 J. Burtnieks. Latvian Poetry. A. Baumanis, 1946.
* 1 2 Jānis Andrups & Vitauts Kalve. Latvian Literature. Goppers, 1954.
* ↑ «Leonids Brekiss». Martins Bisters, 12-01-2014. Arxivat de l'original el 19 de desembre 2014. [Consulta: 30 gener 2015].
* 1 2 Daina Bleiere. History of Latvia: the 20th century. Jumava, 2006.
* ↑ Andrew Ezergailis. The Holocaust in Latvia, 1941–1944: the missing center. Historical Institute of Latvia, 1996.

## Bibliografia

* Leonids Breikss, editat per Anslavs Eglitis. Songs for the earth and the sky. Latvju Gramata, 1942.
* Martins Bisters. Collection of L. Breikss' works, Volume I, 1998.
* Martins Bisters, Beatrise Cimermane. Biography of L. Breikss, 1998.
* Ilgonis Bersons. Collection of L. Breikss' works, 1998.
* Romans Pussars. Selection of materials by Rainis' History Museum of Literature and Art, 1998.
# Le Grand-Bornand

Le Grand-Bornand és un municipi del departament de l'Alta Savoia i la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. És conegut per l'estació d'esquí i com a centre d'esports d'hivern. A l'agost s'hi celebra un dels més grans festivals de teatre infantil i juvenil, Au bonheur des Mômes.

## Referències

* ↑ M.R., «El teatre infantil català protagonitza un festival europeu de referència Una vintena de grups catalans, convidats a la mostra Au Bonheur des Mômes al Punt Avui, 21, d'agost 2009
# Lepismium asuntapatense

Lepismium asuntapatense és una espècie vegetal del gènere Lepismium de la família de les cactàcies.

## Descripció

Lepismium asuntapatense creix de forma epífita amb tiges penjants i ramificades que creixen fins a 1,5 metres de llarg. Els segments de les tiges són aplanats, tenen una llargada de fins a 40 centímetres, entre 2,5 a 3 centímetres d'ample i fins a 4 mil·límetres de gruix. Les vores són corbes. Les denses arèoles tomentoses de color blanc són una mica alçades i estan separades entre 2,5 i 4 centímetres. Normalment no hi ha espines. Però, de vegades, hi ha espines minúscules i insignificants a les velles arèoles.
Les flors són individuals, amb forma de campana, de color taronja (a vermell) apareixen a un costat. Tenen entre 11 i 15 mil·límetres de llarg i tenen diàmetres de 14 a 19 mil·límetres. No se sap res sobre els fruits i les llavors.

## Distribució

Lepismium asuntapatense és comú al departament bolivià de La Paz a la selva tropical de muntanya a altituds de 1000 a 1350 metres.

## Taxonomia

Lepismium asuntapatense va ser descrita per Michael Kessler, Pierre Leonhard Ibisch i Wilhelm Barthlott i publicat a Bradleya; Yearbook of the British Cactus and Succulent Society 18: 13. 2000.

### Etimologia

Lepismium : nom genèric que deriva del grec: "λεπίς" (lepis) = "recipient, escates, apagat" i es refereix a la forma en què en algunes espècies les flors es trenquen a través de l'epidermis.
asuntapatense: epítet

### Sinonímia

* Pfeiffera asuntapatensis (M.Kessler, Ibisch & Barthlott) Ralf Bauer (2005).

## Referències

* ↑ «Lepismium asuntapatense». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. Arxivat de l'original el 2008-10-28. [Consulta: 1r gener 2020].
* ↑ Cactaceae Systematics Initiatives. Nummer 20, 2005, S. 6.
# Lepismium crenatum

Lepismium crenatum és una espècie vegetal del gènere Lepismium de la família de les cactàcies.

## Descripció

Lepismium crenatum creix de forma epífita, és arbustiva i es ramifica lateralment. Els segments de les tiges són estretes, allargades, ondulades i de carn fina presenten una impactant costella central. Tenen fins a 30 centímetres de llarg i 6 centímetres d'ample. Les grans arèoles són llanoses. Les tres o vuit espines que sorgeixen d'aquestes tenen fins a 4 mil·límetres de llarg.
Apareixen petites flors vermelles a un costat. Els fruits tenen un diàmetre de fins a 7 mil·límetres.

## Distribució

Lepismium crenatum està molt estès al departament bolivià de La Paz a una altitud de 1800 metres.

## Taxonomia

Lepismium crenatum va ser descrita per Wilhelm A. Barthlott i publicat a Bradleya; Yearbook of the British Cactus and Succulent Society 5: 99. 1987.

### Etimologia

Lepismium : nom genèric que deriva del grec: "λεπίς" (lepis) = "recipient, escates, apagat" i es refereix a la forma en què en algunes espècies les flors es trenquen a través de l'epidermis.
crenatum: epítet llatí que significa "dentat"

### Sinonímia

* Hariota boliviana Britton (1891)
* Acanthorhipsalis crenata (Britton) Britton & Rose (1923)
* Rhipsalis crenata (Britton) Vaupel (1926)
* Pfeiffera crenata (Britton) P.V.Heath (1994)
* Lymanbensonia crenata (Britton) Doweld (2002)

## Referències

* ↑ «Lepismium monacanthum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. Arxivat de l'original el 2008-10-28. [Consulta: 1r gener 2020].
* ↑ http://botanicalepithets.net/dictionary/dictionary.68.html A Epítets botànics
* ↑ Bulletin of the Torrey Botanical Club. Band 3, 1891, S. 35 (online).
# Lhordat

Lhordat (francès Lordat) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana

## Vegeu també

* Castell de Lhordat
# Larnat

Larnat és un municipi francès, situat al departament de l'Arieja i a la regió d'Occitània.