OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cara a cara (pel·lícula de 1973)

Cara a cara (títol original en anglès: Showdown) és una pel·lícula de George Seaton estrenada el 1973. Ha estat doblada al català.

## Argument

A l'Oest americà, un tren és atacat per bandits. Poc després, Massey, un d'ells, fuig emportant-se tots els diners. Amb l'ajuda de tres d'indis seguidors de pistes, el xèrif Chuck Jarvis es llença a la seva persecució.

## Repartiment

* Rock Hudson: Xèrif Chuck Jarvis
* Dean Martin: Billy Massey
* Susan Clark: Kate Jarvis
* Donald Moffat: Art Williams
* John McLiam: F.J. Wilson
* Charles Baca: Martinez
* Jackson Kane: Clem
* Ben Zeller: Perry Williams
* John Richard Gill: Earl Cole
* Philip L. Mead: Jack Bonney
* Rita Rogers: la filla
* Vic Mohica: Big Eye
* Raleigh Gardenhire: Joe Williams
* Ed Begley Jr.: Pook
* Dan Boydston: Rawls
Actors que no surten als crèdits :
* Antonio Romero: Bennie
* Raymond Greenway: Frank Phillips, un des adjunts de Jarvis

## Referències

* ↑ esadir.cat. Cara a cara. esadir.cat.
* ↑ «Showdown». The New York Times.
# Teodoro Izquierdo Alcaide

Teodoro Izquierdo Alcaide (Llíria, 1867 - 1923) fou un advocat i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era germà del també polític Juan Izquierdo Alcaide. Llicenciat en dret per la Universitat de València, dirigí el diari El Noticiero. Membre del Partit Liberal, el 1898 fou elegit diputat provincial per Sagunt i el 1901 pels Serrans. Fou diputat pel districte de Llíria a les eleccions generals espanyoles de 1905. Posteriorment fou governador civil de la província de Castelló el 1913-1914 i el 1916-1918.

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.286. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Großhennersdorf

Großhennersdorf és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. És connectat per la Bundesstraße 178 que uneix Löbau i Zittau.
La ciutat va ser fundada el 1296. És més coneguda potser per ser la llar de Katharina, baronessa von Gersdorf min von Friesen, vídua del governador de l'Alta Lusàcia, Nicolaus baró von Gersdorf. L'escola Katharinenhof rep el nom en honor seu, i fou construïda pel seu net, Nikolaus Ludwig von Zinzendorf (1700-1760), renovador de la Unitas Fratrum o Església Morava, al castell (ara en ruïnes) de Gross Hennersdorf. Va ser una dona intel·ligent i educada, versada en diverses llengües escriptora i poetessa, amb connexions arreu d'Europa.
Inclou les subdivisions de Großhennersdorf, Neundorf, Schönbrunn, Euldorf i Heuscheune.
# Pere Nasplers

Pere Nasplers regí el magisteri de l’orgue de la Catedral de Girona l’any 1538.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 10: Fons de la Catedral de Girona. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona – Institut d'Estudis Catalans, 2019.
# Resolució 264 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 264 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 20 de març de 1969 després que una resolució de l'Assemblea General de les Nacions Unides va acabar el mandat d'Àfrica del Sud-oest (Namíbia).
D'acord amb la UNSCR 264, l'ONU va assumir la responsabilitat directa del territori i va declarar que la presència continuada de Sud-àfrica a Namíbia era il·legal i va demanar al Govern de Sud-àfrica que es retirés immediatament.
El Consell de Seguretat va condemnar la negativa de Sud-àfrica a complir amb les resolucions anteriors, va declarar que Sud-àfrica no tenia dret a promulgar el projecte de llei d'Àfrica del Sud-oest i que les accions de Sud-àfrica estaven dissenyades per destruir la unitat nacional i la integritat territorial Namíbia a través de l'establiment de bantustans. El Consell va decidir que, en cas d'incompliment per part del Govern de Sud-àfrica de complir amb les disposicions de la present resolució, es reunirà immediatament per determinar les mesures necessàries que s'han de prendre. Va donar al secretari general de les Nacions Unides la responsabilitat de seguir la implementació de la resolució i informar al Consell de Seguretat.
La resolució es va aprovar amb 13 vots a favor; França i el Regne Unit es van abstenir.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Manuel Ezequiel Bruzual

Manuel Ezequiel Bruzual (Santa Marta, Colòmbia, 1830 – Curaçao el 14 d'agost de 1868), va ser un militar adscrit a les idees liberals qui va exercir el càrrec de Ministre de Guerra i Marina durant l'any 1864 i posteriorment, en el 1868 va ser President de Veneçuela de forma provisional.

## Referències

* ↑ venezuelatuya.com. «Manuel Ezequiel Bruzual». [Consulta: 28 agost 2014].
# Léonce Quentin

Léonce Quentin (Chartres, 16 de febrer de 1880 - Vincennes, 1 de desembre de 1957) fou un tirador amb arc francès, guanyador de quatre medalles olímpiques.
Va participar, als 40 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 realitzats a Anvers (Bèlgica), on va aconseguir guanyar quatre medalles olímpiques: la medalla de plata en les proves d'ocell mòbil (28 metres individual), ocell mòbil (33 metres per equips) i ocell mòbil (50 metres per equips), així com la medalla de bronze en la prova d'ocell mòbil (28 metres per equips).

## Referències

* ↑ «Les registres paroissiaux et d'état civil» (en francès). [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ «Olympedia – Léonce Quentin». [Consulta: 18 octubre 2023].
# Cara de acelga

Cara de acelga és una pel·lícula espanyola dirigida per José Sacristán en 1986.

## Sinopsi

Un rodamón gairebé sense equipatge i sense un rumb fix, espera, en una carretera, que algú el porti enlloc. D'aquesta manera acaba en una petita ciutat de províncies, on es veurà involucrat en un pla per a robar una valuosa pintura.

## Palmarès cinematogràfic

II Premis Goya
| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor direcció de producció | Marisol Carnicero | Guanyadora |
| Millor actriu de repartiment | Marisa Paredes | Candidat |

## Referències

* ↑ Cara de acelga a Fotogramas
* ↑ Cara de acelga a El País, 10 d'octubre de 1990
* ↑ Care de acelga al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Cara de acelga a "Historia de nuestro cine", rtve.es
# Tanac

Tanac (hebreu: תַּעְנַךְ‎; grec antic: Θανάκ o Θαναάχ), o també Ta'anakh i Ti’innik, va ser una ciutat de Palestina, propera a Meguidó. A la Bíblia es diu que era una de les residències reials dels cananeus.
Quan Josuè va conquerir aquells territoris, la va atribuir per sorteig a la Tribu de Manassès, tot i que en un principi no la van poder conquerir, i després va ser donada als levites.
La jutgessa i profetessa Dèbora va entonar un cant de victòria quan els israelites en una batalla van vèncer les tropes del rei Jabin, on parlava de Tanac, davant de la qual hi va haver una batalla decisiva.

## Referències

* ↑ Llibre de Josuè. 12:21
* ↑ Llibre de Judit. 1:27
* ↑ Llibre de Josuè. 21:25
* ↑ Llibre de Judit. 5:19
# Großpostwitz

Großpostwitz (alt sòrab: Budestecy) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Limita amb Bautzen al nord, Kubschütz al nord-est, Cunewalde al sud-est, Crostau i Kirschau al sud i Obergurig a l'oest. Segons el cens d'Arnošt Muka, en el segle xix el 75% de la població eren sòrabs.

## Llogarets

* Berge (Zahor), 72 h
* Binnewitz (Bónjecy), 80 h.
* Cosul (Kózły), 143 h.
* Denkwitz (Dźenikecy), 76 h.
* Ebendörfel (Bělšecy), 217 h.
* Eulowitz (Jiłocy), 342 h.
* Großpostwitz (Budestecy) mit Hainitz, 1925 h.
* Klein Kunitz (Chójnička), 33 h.
* Mehltheuer (Lubjenc), 31 h.
* Rascha (Rašow), 75 h.

## Personatges il·lustres

* Korla Awgust Kocor, compositor
# Pauladamsita

La pauladamsita és un mineral. Va ser anomenada en honor de Paul M. Adams, qui va descobrir-lo i ha participat en la descripcio de més d'una dotzena de nous minerals i en la determinació de l'estructura d'alguns més.

## Característiques

La pauladamsita és un hidròxid selenit sulfat de coure dihidratat de fórmula química Cu₄(SeO₃)(SO₄)(OH)₄·2H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic en forma de fulles, de 0,5 mm, allargades al llarg de [100] i aplanades en {001}; típicament agrupades radialment. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats a les col·leccions del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles (nombres de catàleg 65569, 65570, 65571, 65572 i 65573).

## Formació i jaciments

La pauladamsita es forma en la zona d'oxidació d'un dipòsit polimetàl·lic hidrotermal de sulfur. Va ser descoberta a la mina Santa Rosa (Comtat d'Inyo, Califòrnia, Estats Units). També ha estat descrita al Comtat de Mono (Califòrnia).

## Referències

* 1 2 3 «Pauladamsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 desembre 2019].
* 1 2 Pauladamsite (en anglès) [Consulta: 21 juliol 2021]. Arxivat 8 de maig 2019 a Wayback Machine.
# Resolució 268 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 268 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 7 de desembre de 1969 després d'escoltar les declaracions de les parts involucrades, el Consell va censurar fortament Portugal pels atacs a Katete a l'est de Zàmbia. El Consell va demanar Portugal que desisteixi de violar la integritat territorial i dur a terme atacs no provocats contra Zàmbia. El Consell va exigir als militars portuguesos la devolució de tots els civils segrestats i totes la propietat presa declarant que si Portugal no ho complien es reunirien per considerar altres mesures.
la resolució 268 va ser adoptada per 11 vots contra cap, mentre que França, Espanya, el Regne Unit i Estats Units es va abstenir.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1976)
* Imperi Portuguès
* Guerra Colonial Portuguesa

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org Arxivat 2012-05-06 a Wayback Machine.
# Luís Edmundo Pereira

Luís Edmundo Pereira, més conegut com a Luís Pereira, (Juazeiro, 21 de juny de 1949) és un futbolista brasiler retirat de la dècada de 1970.

## Trajectòria esportiva

Pel que fa a clubs, destacà al S.E. Palmeiras i Atlètic de Madrid. Jugà 562 partits amb el Palmeiras (34 gols) i 171 amb l'At. de Madrid (17 gols). Guanyà tres campionats brasilers amb el Palmeiras (1969, 1972 i 1973), una lliga amb l'Atlético (1976-77) i una copa (1976). També fou internacional amb la selecció brasilera de futbol, amb la qual disputà 36 partits entre el juny de 1973 i el juliol de 1977. Participà en el Mundial de 1974.
Un cop retirat fou entrenador als clubs São Bento i Sãocarlense, i entrenador assistent a l'A.D. São Caetano.

## Palmarès
### Palmeiras

* Campionat paulista:
** 1972, 1974
* Campionat brasiler de futbol:
** 1969, 1972, 1973

### Atlètic de Madrid

* Lliga espanyola de futbol:
** 1977
* Copa del Rei de futbol:
** 1976

## Referències

* ↑ «After shackling Messi, Thiago Silva proved himself as one of the great Brazil defenders (there's not been many, but here's our top six...)». Dailymail.com. [Consulta: 26 octubre 2015].
* ↑ «Brazil's greatest defenders». Skysports.com. [Consulta: 26 octubre 2015].
* ↑ Luís Edmundo Pereira a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Todos os brasileiros - 1974» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Cap de Bhairava

El Cap de Bhairava és una màscara que pertany al període de Malla del Nepal. L'escultura, que es troba a la vall de Katmandú, creada al segle xvi. Aquesta màscara està feta de coure daurat amb cristall de roca i pintura. Bhairava (sànscrit: भैरव) és una manifestació aterridora del déu hindú Shiva. És considerat com una forma de destrucció en la mitologia hindú. El concepte de Bhairava es pot veure no només a l'hinduisme, sinó també en algunes escoles budistes i al jainisme. Aquest Cap de Bhairava està adornat amb una diadema entrellaçada amb serps i calaveres. Encarna l'ira.

## Descripció

Es creu que Bhairava té nou cares i trenta-quatre mans i apareix com una figura nua negra. Literalment Bhairava significa ferocitat o terror. És representat com un déu aterridor a l'hinduisme i és considerat com una manifestació de Shiva. Les llegendes descriuen que l'origen de Bhairava va tenir lloc a causa d'una lluita entre Vishnu i Brahma. Brahma i Vishnu es van embrancar en una lluita sobre la deïtat suprema de l'univers. Brahma es considerava a si mateix com la deïtat suprema, ja que tenia cinc caps com Shiva. Shiva ira va llançar una ungla del seu dit i es va girar cap a Kāla Bhairava. Kāla Bhairava va tallar un cap de Brahma. Aleshores Brahma es va adonar de la seva errada], Kāla Bhairava es representa sostenint el cap de Brahma («Brahma kapāla»).
La gent de Newar al Nepal ha adorat Bhairava com una deïtat important. Pot ser assumit pels temples Bhairava supervivents al Nepal. Aquesta màscara que representa Bhairava és la pertinença al període Malla del Nepal. Va ser trobat a la vall de Katmandú. Aquesta màscara com a cap va ser donada al Metropolitan Museum of Art de Nova York per la família Zimmerman, l'any 2012. Les arracades del cap tenen la forma d'una serp entrellaçada. La màscara té comparació amb un exemple inscrit pertanyent al 1560. Per tant, l'element està datat en el segle xvi. Originàriament, a la màscara se'l va descobrir que faltava la seva orella dreta i una gran arracada penjant de coure per a l'orella esquerra, s'havia utilitzat en lloc seu.

## Referències

* 1 2 3 4 «Head of Bhairava». Metropolitan Museum of Art. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ 普光《俱舍論記》卷7. [28 de novembre de 2017]
* ↑ Shulman, David Dean. In Criminal Gods and Demon Devotees: Essays on the Guardians of Popular Hinduism. Edited by Alf Hiltebeitel, 35–67. Albany: State University of New York Press, 1989. [28 de novembre de 2017]
* ↑ Sontheimer, Gunther Dietz. In Criminal Gods and Demon Devotees: Essays on the Guardians of Popular Hinduism. Edited by Alf Hiltebeitel, pp- 299–337. Albany: State University of New York Press, 1989. [28 de novembre de 2017]
* ↑ «Bhairav Temple – Lord Bhairo Baba». shaligramrudraksha.com. Arxivat de l'original el 2015-03-15. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «Restoring Bhairava’s Ear». Metropolitan Museum of Art. [Consulta: 28 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Himalayan Region 1,400–1600 AD - Metropolitan Museum of Art
# Teodore Meyer

Teodoro Meyer (Pehuajó, Corrientes, Argentina, 11 de desembre de 1910 - Tucumán, Argentina, 7 d'abril de 1972) va ser un botànic, professor i fitogeògraf argentí, d'origen alemany.
Va ser contractat per la Universitat Nacional de Tucumán en la "Secció Sistemàtica Fanerogámica" de l'Institut Miguel Lillo, i professor de Botànica i de Fitogeografia.
Una de les seves publicacions de 1957 va ser Les espècies de Menodora (Oleaceae) de l'Argentina, Bolívia, Paraguai i Uruguai, Lilloa 28: 209- 245, 7 figs.
El 1967, juntament amb el seu gran amic el Farmacèutic Antonio A. Ferro va descobrir propietats medicinals en l'entrescorça de l'arbre lapacho (Tabebuia avellanedae): el seu producte lapachol, te natural, es va fer famós al món com enfortidor del sistema immunològic humà.

## Honors

La comissió Nacional de Cultura de la República Argentina va premiar la seva obra “Flora del Chaco” amb el "Premi Regional NEA" el 1937 i per “Asclepeadaceas” el 1944.
El 1965 el seu llibre “Estudis sobre la selva tucumana”, al que li va dedicar més de 20 anys de treball, va ser mereixedor del 1º Premi Nacional de Ciències (1960-1965).

### Epònims

Com a homenatge a la seva labor botànica a Amèrica i a Europa li van imposar el seu nom a més de dues-centes noves espècies vegetals, entre unes altres:
* Tropeolum meyeri Sparre
* Juelia meyeri Sleumer
* Aloysia meyeri Moldenke
* Lycium meyeri T.M.Barkley
* Eichornia meyeri A.Schulz
* (Leguminosae) Astracantha meyeri (Boiss.) Podlech 1983
* (Orchidaceae) Polystachya meyeri P.J.Cribb & Podz. 1978
* (Portulacaceae) Portulaca meyeri D.Legrand
* (Portulacaceae) Anacampseros meyeri Poelln. 1929
* (Primulaceae) Primula meyeri Rupr.
* (Rhamnaceae) Rhamnus meyeri C.K.Schneid.

## Referències

* ↑ «Teodoro Meyer». Buenos Aires Ciudad.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Paule (Bretanya)

Paule (en bretó Paoul) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 652 habitants. El nom prové del bretó poull (estany), i no té res a veure amb Sant Pau ni amb Sant Pol Aurelià.

## Demografia

Evolució de la població Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | 1 379 | 1 219 | 1 356 | 1 686 | 1 482 | 1 708 | 1 720 | 1 625 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 537 | 1 483 | 1 650 | 1 600 | 1 639 | 1 454 | 1 497 | 1 689 | 1 721 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 812 | 1 890 | 1 927 | 1 888 | 1 800 | 1 695 | 1 522 | 1 473 | 1 202 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 094 | 962 | 811 | 716 | 627 | 652 | 708 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Patrick Lijeour | |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
# Resolució 260 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 260 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 6 de novembre de 1968 després d'examinar l'aplicació de la República de Guinea Equatorial per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que la República de Guinea Equatorial fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1976)

## Referències

* ↑ «Security Council resolution 260 (1968) (on admission of Equatorial Guinea to membership in the United Nations)» (en anglès). Biblioteca Digital de les Nacions Unides, 1968. [Consulta: 20 juliol 2024].

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Cap de Barbaria

El Cap de Barbaria (popularment dit simplement es Cap) és un cap de l'illa de Formentera, envoltat per una vénda que porta el mateix nom. Es tracta d'una plataforma formada per materials calcaris i presenta un accidentat relleu amb penya-segats. Al final del seu límit es pot observar el Far de Barbaria que avisa als navegants de la proximitat de les roques i on es pot gaudir d'una posta de sol única. A pocs metres del far es pot observar un petit forat anomenat la Cova Foradada que és una espècie de cova amb forats en la superfície i amb diverses ruïnes. També es pot visitar a poca distància del far la torre de vigilància, que en el seu moment, va protegir l'illa d'invasors, molts dels quals provinents de la Barbaria, regió que dona nom al cap.
És la zona situada més al Sud de Formentera. És més, es diu que el seu nom prové de la relativa proximitat que es troba el cap de les costes africanes, conegudes com a bàrbares. La vegetació no és un element destacable del paisatge, ja que a causa de les condicions que es donen en el lloc degut al seu clima sec i l'alta salinitat, aquesta no és abundant. Es desenvolupa vegetació halòfila i rupícola; l'espècie que més es troba és el romaní. El més important del lloc són les aus marines.
El grup valencià Aspencat l'esmenta dins la cançó L'últim segon, de l'àlbum "Naixen primaveres" ("De Sant Francesc al cap de Barbaria en moto...").
Dels 33 jaciments arqueològics al Cap de Barbaria, 21 pertanyen a la prehistòria, i vuit al període de cartaginès/romà o al període de islàmic. Quatre troballes no estan encara datades. Les localitats Cap de Barbaria I (38° 39′ 19″ N, 1° 23′ 42″ E﻿ / ﻿38.6554137°N,1.3950113°E﻿ / 38.6554137; 1.3950113), Cap de Barbaria II (38° 39′ 36″ N, 1° 24′ 11″ E﻿ / ﻿38.6599299°N,1.4031762°E﻿ / 38.6599299; 1.4031762), i Cap de Barbaria III (38° 39′ 38″ N, 1° 24′ 01″ E﻿ / ﻿38.6604418°N,1.4003894°E﻿ / 38.6604418; 1.4003894) estan protegits per una tanca i són fàcilment accessibles des de la carretera.

## Galeria d'imatges

* Far d'es cap de Barbaria
* Torre de vigilància

## Referències

* ↑ «Barbaria, cap de»: Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera.
* ↑ «Cap de Barbaria». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Vénda des Cap de Barbaria». Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera.
* 1 2 «Cap de Barbaria». Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera.
* ↑ Vicenç M. Rosselló i Verger, Emili Casanova. Toponímia, geografia i cartografia. Universitat de València, 2004, p. 372. ISBN 843705852X.
* ↑ «L'últim segon / Aspencat». Viasona. [Consulta: 12 maig 2015].
# Lújar

Lújar és un municipi de la província de Granada, amb una superfície de 36,96 km², una població de 506 habitants (2004) i una densitat de població de 13,69 hab/km².
Un incendi en 2015 va cremar un bosc d'alzina surera amb arbres de fins a 500 anys, que ocupa el 80 per cent dels 37 quilòmetres quadrats del terme municipal, i que està en procés de reforestació.

## Referències

* ↑ «Las llamas rodean el Pico de Lújar y se acercan al término de Motril» (en castellà). El Mundo, 09-07-2015. [Consulta: 4 març 2017].
* ↑ «Asociación planta alcornoques para reparar devastación del incendio de Lújar» (en castellà). La Vanguardia, 10-12-2016. [Consulta: 4 març 2017].
# Paulaner

Paulaner és una cerveseria alemanya que es va establir a principis del segle xvii a Múnic per monjos de l'orde dels Mínims del monestir de Neudeck ob der Au. L'orde mendicant fundador i la cervesa deuen el seu nom del fundador, Sant Francesc de Paula.

## Història

El nom de la cerveseria Paulaner fa referència a l'orde de frares mínims que residien a la Neuhauser Straße de Múnic que formaven part de l'orde de Sant Francesc de Paula. Els frares havien fet cervesa des de 1634 i tenien el dret de vendre-la durant les vacances; la que venien era una cervesa tipus bock que a poc a poc va guanyar molta fama local. Després de l'abolició del monestir de Neudeck, el 1799, l'edifici es va convertir en una penitenciaria. Franz Xaver Zacherl, el cerveser, va mantenir la cerveseria i va continuar la tradició starkbier amb el producte Salvator. El 1861 el Salvatorkeller va obrir a Nockherberg. El 1928 la cerveseria es va fusionar amb la Cerveseria Gebrüder Thomas i van crear la Paulaner Salvator Thomas Bräu. Encara el 1994 van adquirir la Cerveseria Kulmbacher amb productes com Plauen i Chemnitz. La Auer Bräu AG Rosenheim és una companyia filla de la matriu.

## Tipus de cervesa

El 2006 es produïen 16 tipus de cerveses
* Hefe-Weißbier: Naturtrüb (torrada), Dunkel (fosca), Kristall (clara), Leicht (lleugera), Alkoholfrei (sense alcohol)
* Original Münchner: Hell (clara), Dunkel (fosca), Urtyp, Märzen
* Münchner Hell: Leicht (lleugera), Alkoholfrei (sinse alcochol), Diät Bier (extra lleugera)
* Premium Pils
* Roggen
* Oktoberfest Bier
* Salvator

## Referències

* ↑ http://www.paulaner.de/htm_seiten/sorten/sorten_frame.htm Arxivat 2007-08-23 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Restaurant Paulaner am Nockherberg
* Paulaner Bräuhaus de Singapur Arxivat 2010-02-16 a Wayback Machine.
# Resolució 266 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 266 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 10 de juny de 1969, després de reafirmar les resolucions prèvies sobre el tema, i observant els esdeveniments recentment encoratjadors, el Consell va ampliar l'estacionament a Xipre de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre per un altre període, que acaba el 15 de desembre de 1969. El Consell també va convidar a les parts directament interessades a que continuessin actuant amb la màxima restricció i cooperessin plenament amb la força de manteniment de la pau.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org