OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jetty Paerl

Henriette Nanette (Jetty) Paerl (Amsterdam, 27 de maig de 1921 – Amstelveen, 22 d'agost de 2013) va ser una cantant neerlandesa que va ser sobretot coneguda als anys 40 i 50. Al principi de la Segona Guerra Mundial va treballar a Radio Oranje, que emetia programes des de Londres pels Països Baixos ocupades. Hi tenia el nom «Jetje van Radio Oranje». Va participar pels Països Baixos al primer festival de la Cançó d'Eurovisió el 1956 amb la canço De vogels van Holland ('Els ocells d'Holanda'), una cançó escrita per Annie M. G. Schmidt.
Jetty Paerl es va casar el 1951 amb el dibuixant Cees Bantzinger i va tenir-hi una filla, Anne-Rose Bantzinger.

## Referències

* ↑ «JETTY PAERL» (en neerlandès). Joods Amsterdam. [Consulta: 8 gener 2022].
* 1 2 «Jetty Paerl, the first ever performer at the Eurovision Song Contest, passes away» (en anglès). EuroVisionary, 24-08-2013. [Consulta: 8 gener 2022].
# Kecskeméti Testedző Egyesület

El Kecskeméti Testedző Egyesület és un club de futbol hongarés, de la ciutat de Kecskemét. Va ser fundat el 1911 i actualment juga a la primera divisió de la lliga hongaresa.

## Història

Evolució del nom:
* 1911: Kecskeméti Testedző Egyesület
* 1999: fusió amb Kecskeméti TE esdevenint Kecskeméti SC

## Equip tècnic

* Entrenador: István Urbányi
* Segon entrenador: László Czéh
* Entrenador de porters: Sándor Erdei
* Recuperador: Tibor Dóra

## Palmarés
### Tornejos nacionals

* Segona Lliga hongaresa: 2008

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (hongarès)
# Casa a la muralla Sant Antoni, 50 (Valls)

La Casa a la muralla Sant Antoni, 50 és una obra de Valls (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

En primer lloc manifestem que aquest immoble correspon a la part posterior de l'edifici que hi ha al carrer de la cort, 47 i que ocupa entitat finacera "CAixa de Tarragona".
Consta de baixos, entresòl i tres plantes més. En l'entresòl hi ha dues finestres que tenen, a la vegada, tres fienstres petites. En el primer pis, hi ha dos esplèndides tribunes que tenen tota l'alçada de la planta, tres finestres (la central amb una balustrada de deu unitats i dues en els costats). Al bell mig, hi ha dues finestres petites.
A la segona planta hi ha tres finestres, amb muntants, dintell i repisa de pedra. A continuació hi ha quatre pilastres que determinen tres sèries d'onze balustes; aquestes pilastres soporten quatre parelles de pilars de secció quadrada i d'obra vista.
La façana queda rematada per una cornisa, que té vint-i-una petites mènsules.
Tota la façana respon a una arquitectura monumentalista, ja que hi ha incorporats una sèrie d'elements clàssics.

## Història

No es tenen notícies.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Casa a la muralla Sant Antoni, 50». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# Vicenç Mateu Zamora

Vicenç Mateu Zamora (Escaldes-Engordany, 3 de desembre de 1961) és un polític i diplomàtic andorrà. Ocupà el càrrec de síndic general de les Valls d'Andorra entre els anys 2011 i 2019.

## Biografia

Nascut a Escaldes-Engordany, en aquell moment dins de la Parròquia d'Andorra la Vella, Vicenç Mateu Zamora estudià al Col·legi Sant Ermengol. Posteriorment, es doctorà en Filosofia per la Universitat de Barcelona i cursà un Màster en Administració i Direcció d'Empreses.
Inicià la seva trajectòria professional treballant com a professor de filosofia al Col·legi Sant Ermengol i per la UNED. La seva trajectòria al sector públic s'inicià als anys 90, on ocupà el càrrec de Secretari general tècnic del Ministeri d'Educació, Cultura i Joventut.
Inicià el seu recorregut polític en esdevenir Membre fundador d'Iniciativa Democràtica Nacional (IDN), partit del qual fou cap de llista del 1993 al 1996, esdevenint conseller general d'Andorra durant dues legislatures (1994-1997 i 1997-2001).
Als anys 2000, Vicenç Mateu fou nomenat ambaixador d'Andorra a la República Francesa i al Regne d'Espanya, ocupant també el càrrec de Delegat d'Andorra a la UNESCO.
L'any 2011 concorregué a les eleccions al Consell General i fou escollit síndic general de les Valls d'Andorra, càrrec renovat el 23 de març del 2015.
El 2019, Vicenç Mateu fou designat ambaixador d'Andorra a l'Estat espanyol.

## Distincions honorífiques

* Cavaller de la Creu dels Set Braços, Principat d'Andorra (2024)

## Referències

* ↑ «Biografía Oficial». Consell General del Principat d'Andorra, 2011. Arxivat de l'original el 2017-04-12. [Consulta: 25 març 2015].
* ↑ «Informació nova legislatura». Diari Bondia, 01-03-2015. Arxivat de l'original el 2015-03-28. [Consulta: 25 març 2015].
* ↑ «El Govern col·loca Mateu i Descarrega com a ambaixadors». Ara, 19-06-2019. [Consulta: 17 juliol 2019].
* ↑ BOPA. «Decret 283/2024, del 10-7-2024, pel qual es formalitzen diversos atorgaments de la Creu dels Set Braços i de l’Orde de Carlemany», 17-07-2024. [Consulta: 17 juliol 2024].
# Font de Santa Rita (desambiguació)

«Font de Santa Rita» té aquests significats:
* Font de Santa Rita (Barcelona), font de Barcelona.
* Font de Santa Rita (Olot), font d'Olot.
* Font de Santa Rita (La Palma de Cervelló), font de la Palma de Cervelló.
* Font de Santa Rita (Malgrat de Mar), font de Malgrat de Mar.
# Lee Yoo-hyung

Lee Yoo-Hyung (Sinchon, Hwanghae, Imperi Japonès (avui Corea del Nord), 21 de gener de 1911 - Seül, Corea del Sud, 29 de gener de 2003) fou un futbolista coreà que disputà un partit amb la selecció japonesa. Després de la Guerra de Corea va entrenar diversos cops la selecció de Corea del Sud.

## Referències

* ↑ Lee Yoo-hyung a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Japan National Football Team Database
* ↑ (en korean) The Hankyoreh, 30-01-2003 [Consulta: 26 gener 2010]. Arxivat 2012-03-25 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Li Cheng

Li Cheng (en xinès tradicional:李成; en pinyin:Lǐ Chéng) va néixer l'any 919 i va morir el 967 (o potser el 987). La seva activitat artística es va desenvolupar entre el final de les Cinc Dinasties i l'inici del període Song. Va ser un dels impulsors de la pintura paisatgista durant la dinastia Song del Nord quan la pintura xinesa arriba a la seva maduresa. La seva influència va ser enorme entre els seus contemporanis.
La seva família, del clan dels Tang, i originària de Changan es va traslladar a la província de Shandong arran de la caiguda de la dinastia Tang, Rep una educació d'alt nivell i una formació de lletrat. Vivint en un ambient aristocràtic recorre a l'art, la poesia i al consum en excés de vi i immers en l'individualisme. Fou un pintor paisatgista que té com a temes preferits la neu, els boscos i els ambients hivernals on els elements apareixen amb molt de detall. En la seva pintura predomina la verticalitat. Hi ha un rebuig dels colors i fa servir la tinta. D'algunes obres atribuïdes a aquest artista no s'ha pogut afirmar-ne la seva autenticitat.

## Bibliografia

* “Historia mundial del arte”. Autors:Hugh Honour i John Fleming. Editorial Akal .ISBN 978-84-460-2092-9. Pàg. 285.
* “El recurs del buit en la pintura de Ma Yuan” de Josep Maria Capilla Contreras.
(http://asiaoriental.blogs.uoc.edu/files/2012/12/Capilla_JosepM_MaYuan.pdf Arxivat 2014-01-03 a Wayback Machine.) A les pàgs. 20I 21 l'autor fa un compara l'obra “Un temple solitari entre cims i clarianes “ de Li Cheng i “Salzes esfullats i muntanyes al lluny” de Ma Yuan.

## Enllaços externs

* http://www.artehistoria.jcyl.es/v2/personajes/7943.htm Arxivat 2014-01-04 a Wayback Machine.
* http://www.theartwolf.com/landscapes/li-cheng-templo-solitario.htm
* http://www.chinaonlinemuseum.com/painting-li-cheng.php
# Papia de vestalibus

La lex Papia de vestalibus va ser una antiga llei romana que establia que el pontífex màxim escollís vint noies joves sense distingir entre patrícies i plebees i entre elles a sort es nomenés una vestal per que fos consagrada a Vesta pel mateix Gran Pontífex. Així s'evitava el sistema d'elecció anterior, que s'havia considerat arbitrària per part dels pontífexs on s'excloïen les noies plebees. Algun erudits pensen que és part de la llei Papia Poppaea. Altres l'anomenen Papilia.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 125-126.
# Juan Antonio Geraldes Herrero

Juan Antonio Geraldes Herrero (Sant Boi de Llobregat, 1988) és un politòleg i polític català. Exmilitant de Comunistes de Catalunya, es va incorporar com a numero u a les llistes de Més País per Barcelona en les eleccions generals espanyoles de novembre de 2019. Es va presentar de número dos de la candidatura Guanyem Sant Boi en les eleccions municipals del 2019 sense obtenir representació municipal. A la llista hi participava una part de Catalunya en Comú, la CUP i agrupacions independents com Gent de Sant Boi. A les eleccions municipals de 2015, també s'havia presentat a la candidatura Gent de Sant Boi, en aquell cas en el número 11 de la llista electoral. Ha treballat com a consultor d'administracions públiques al sector de les Tecnologies de la Informació i les Comunicacions.

## Referències

* ↑ Esteve, Mireia. «Errejón tria un sobiranista com a candidat a Barcelona». Ara, 08-10-2019. [Consulta: 9 octubre 2019].
* ↑ González, Sara. «Cinc claus sobre qui és Juan Antonio Geraldes, candidat d'Errejón a Catalunya | NacióDigital». NacióDigital. [Consulta: 9 octubre 2019].
* ↑ «Juan Antonio Geraldes, cap de llista per Barcelona de la plataforma d'Íñigo Errejón». 324cat, 08-10-2019. [Consulta: 9 octubre 2019].
# Casa del Mirador (el Port de la Selva)

La Casa del Mirador és una obra del Port de la Selva (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situada dins del nucli urbà de la població del Port de la Selva, a la banda de tramuntana del terme, delimitada entre els carrers del Mirador i del Vent de Garbí, al cim del planell del puig del Mirador.

## Descripció

Casa unifamiliar exempta amb jardí enlairada damunt del nucli de la vila del Port de la Selva, amb una gran panoràmica sobre la badia del Port. L'edifici s'adapta als desnivells del terreny, cosa que li proporciona una planta irregular formada per diversos volums cúbics i rectangulars, amb les cobertes planes i organitzats en una sola planta. Davant la façana principal hi ha un ampli pòrtic sostingut per dues columnes. La zona d'ús diürn està situada a la banda de tramuntana de la construcció i es caracteritza per grans obertures rectangulars que donen transparència i llum a l'interior. La zona de dormitoris, situada a la banda de migdia, és més compacta i presenta petites finestres rectangulars. L'espai intermedi, destinat a menjador, separa els dos sectors creant un eix transversal. Les obertures d'aquest dos últims sectors presenten persianes de lamel·les blanques.
La construcció està arrebossada i emblanquinada.

## Història

Casa bastida el 1979 per l'arquitecte Ferran Galí.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa del Mirador». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Vicenç Mayans Escandell

Vicenç Mayans Escandell (Mola, Formentera, 31 d'agost de 1959) és un cambrer formenterer. Des del 1973 va començar a treballar en el món de la restauració. El Restaurant Capri des Pujols, el més antic de l'illa, va ser el primer. Des de llavors ha fet feina a diferents establiments de renom de Formentera. Actualment ocupa el càrrec de maître del restaurant Es Molí de Sal de la platja de ses Illetes de Formentera des del 1989. El 2006 va rebre el Premi Ramon Llull.

## Referències

* ↑ Convalia, C. «El Ramon Llull, para 16 pitiusos» (en castellà). Diario de Ibiza, 18-02-2006. [Consulta: 31 desembre 2021].
* ↑ «Decret 16/2006, de 17 de febrer, de concessió dels Premis Ramon Llull de la comunitat autònoma de les Illes Balears de l’any 2006.» (pdf). BOIB, 23-02-2006. [Consulta: 6 gener 2022].
# Fernando Sánchez Cipitria

Fernando Sánchez Cipitria (Madrid, 12 de setembre de 1971) és un futbolista madrileny, ja retirat, que jugava com a centrecampista.

## Trajectòria

Format al planter del Reial Madrid, Fernando va arribar al seu equip B la temporada 93/94, jugant dues temporades a gran nivell a la Segona Divisió. Vista la seua progressió, el club madrileny el va passar al Reial Valladolid perquè agafara experiència a la màxima categoria del futbol espanyol. Curiosament, el madrileny es retiraria sense haver debutat en Lliga amb el primer equip.
La seua primera temporada amb el Valladolid, la 95/96, va mostrar que era un dels joves valors. Va disputar 40 partits i va marcar 7 gols, unes xifres que es millorarien a la següent (38 i 11 dianes). La temporada 97/98 fitxa pel Reial Betis, on va baixar el seu nivell i no va gaudir de tants minuts, tot i que encara formava part de l'onze titular.
La temporada 99/00 marxa al Deportivo de La Corunya, l'any de l'històric títol de lliga dels gallecs. Fernando amb prou feines va contribuir amb 19 partits (només 2 com a titular). Era l'inici del seu declivi, i a l'any següent tampoc va comptar massa a Riazor.
Va començar llavors una roda de cessions que el durien a l'Osasuna, on va recuperar la titularitat però sense continuïtat, al Hannover 96 alemany i al Córdoba CF. A l'equip andalús, on va recalar la segona part de la temporada 02/03, és on Fernando va penjar les botes.
# Llac Vanda

El Llac Vanda és un llac a la Vall Wright, Antàrtida. Té una superfície de 5,2 km², fa 5 km de llargada i té una fondària màxima de 69 m. Cubica 160.000.000 m³ d'aigua.
A la seva riba, Nova Zelanda hi va mantenir l'Estació Vanda de 1968 a 1995. El llac Vanda és hipersalí amb una salinitat més de deu vegades superior a la del mar, superior a la salinitat de la mar Morta, i potser més que la salinitat del llac Assal, que és el llac més salí fora de l'Antàrtida. També és un llac meromíctic, cosa que vol dir que les seves aigües profundes no es barregen amb les aigües somes. És un dels molts llacs salins de les valls sense gel de l'Antàrtida. Hi entra el riu Onyx que és el més llarg de l'Antàrtida.
El llac Vanda està cobert al llarg de l'any per una làmina de gel transparent que fa de 3,5 a 4 m de gruix però aquesta es fon cap a la fi de desembre formant un fossat d'uns 50 m des de la riba fins que es torna a glaçar.
No hi ha peixos al Llac Vanda ni al riu Onyx, però hi ha cianobacteris i hi creixen algues. Les investigacions científiques estan limitades a la capa superior.

## Referències

* ↑ Mathez, Edmond A. «Cold Fire». Natural History, July-agost 2005.
* ↑ Priscu, J. C.; Priscu, L. R.; Warwick, Vincent F.; Howard-Williams, Clive «Photosynthate distribution by microplankton in permanently ice-covered Antarctic desert lakes,» (PDF). Limnol. Oceanogr., 32, 1, 1981, pàg. 260–270. Arxivat de l'original el 2011-07-04. DOI: 10.4319/lo.1987.32.1.0260 [Consulta: 14 juliol 2012]. Arxivat 2011-07-04 at Archive.is
* ↑ Gibson, John E. «The meromictic lakes and stratified marine basins of the Vestfold Hills, East Antarctica». Antarctic Science, 11, 2, 1999, pàg. 175–192. DOI: 10.1017/S0954102099000243.
* 1 2 Mercer, Steve «Antarctic lake diving with the semi-closed rebreather». Diving for Science...2000. Proceedings of the 20th Annual Scientific Diving Symposium. American Academy of Underwater Sciences, 2000. Arxivat de l'original el 2012-09-02 [Consulta: 6 gener 2011]. Arxivat 2012-09-02 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Wilson, A.T. «The Lakes of the McMurdo Dry Valleys» (en anglès). Tuatara, 15, 1, 01-12-1967, pàg. 152-164.
# Li Da

Li Da (xinès tradicional: 李達, xinès simplificat: 李达, pinyin: Lǐ Dá; Yongzhou, Hunan, 2 d'octubre de 1890 - Wuhan, Hubei, 24 d'agost de 1966) va ser un filòsof marxista xinés.
Va dirigir el Departament de Publicitat del PCX (Agitburo) després de la fundació del Partit. Li Da va abandonar el Partit Comunista en la dècada del 1920 a causa del seu reformisme. No obstant això, va mantenir estrets vincles amb el partit i el seu aparell clandestí. Li Da va traduir al xinés moltes obres marxistes europees. El treball més important de Li Da va ser Elements de sociologia, que tingué una gran influència en Mao Zedong. Li Da va ajudar a popularitzar la Nova Filosofia que va guanyar domini a l'URSS en la dècada del 1930. Després de 1949, Li Da es va reincorporar al PCX. Va ser durament criticat i colpejat al començament de la Revolució Cultural i va morir el 1966. Va ser rehabilitat pòstumament després de la mort de Mao.
Li i la seua esposa Wang Huiwu van tindre tres fills. La filla major, Li Xintian, va morir d'una malaltia durant la Segona Guerra Sino-Japonesa. La segona filla va ser Li Xinyi. El seu únic fill va ser Li Xintian, fundador de la psicologia mèdica a la Xina.

## Referències

* 1 2 «Li Da: China's Communist theory builder». CGTN. [Consulta: 8 novembre 2022].
* ↑ Yue. «著名心理学家李心天逝世，系中国共产党早期领导人李达之子». The Paper, 03-05-2019. [Consulta: 11 maig 2019].
# Partit Africà per a la Independència (Touré)

El Partit Africà per a la Independència (en francès: Parti Africain de l'Indépendance) és un partit polític de Burkina Faso, liderat per Soumane Touré. Va ser fundat el 1999 quan Touré va trencar amb l'original PAI. El PAI de Touré es va ajuntar al govern i va obtenir el reconeixement legal del nom PAI.
A les últimes eleccions legislatives del 5 de maig del 2002, el partit va obtenir el 3,6% del vot popular i 5 dels 111 escons. Touré va aconseguir l'1,1% dels vots a les eleccions presidencials del 2005. El partit publica L'Avant-Garde.
# Jetpur (ciutat)

Jetpur és una ciutat i municipalitat del Gujarat, Índia, [districte de Rajkot] antigament part de la divisió o Pranth de Sorath al Kathiawar, presidència de Bombai, i capital de l'estat unitari de Jetpur (1937-1948) i d'alguna de les seves branques abans (i inicialment de la tribu Vala). Està a la riba del Bhadar i la població el 1901 era de 15.919 habitants. Al cens del 2001 constava amb 104.311 habitants.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Juan Antonio González Iglesias

Juan Antonio González Iglesias (Salamanca, 1964) és un poeta espanyol en llengua castellana. És professor titular de Filologia Clàssica a la Universitat de Salamanca.
Ha publicat els següents títols:
* La hermosura del héroe (Premi Vicente Núñez 1993)
* Esto es mi cuerpo (1997)
* Vayamos hacia el norte aunque sea dando la vuelta por el sur (2001)
* ¿Qué consideración no merecen quienes han cometido atentados contra la belleza del mundo? (2002)
* Un ángulo me basta (IV Premi Internacional de Poesia Generació del 27, 2002)
* Eros es más (XIX Premi Loewe, 2006)
* Del lado del amor (Poesía reunida 1994-2009)
# Casa de la Duana

La Casa de la Duana és una casa de Bellver de Cerdanya amb dues façanes fent cantonada al carrer de l'Església i a la plaça 27 d'abril, abans Major.
És una construcció de planta baixa i dos pisos. La planta baixa és porticada amb dues arcades a cada façana. A la façana de la plaça Major, a la primera planta hi ha una obertura amb balcó de llosa de pedra i barana de ferro i una finestra amb porticó. A la segona planta presenta dues petites obertures coincidint amb l'eix de les obertures inferiors, emmarcades amb maó. A la façana del Carrer de l'Església hi ha una petita obertura a la primera planta. La porxada de la planta baixa permet una visió molt interessant del carrer Maties Piu i Ubach que, gràcies al seu desnivell, ofereix una panoràmica paisatgística de fons.

## Referències

* ↑ «Casa de la Duana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 desembre 2015].
# FK Dinamo Samarcanda

El FK Dinamo Samarcanda és un club de futbol uzbek de la ciutat de Samarcanda. Juga a l'estadi Olimpia, construït el 1963.

## Història

Evolució del nom:
* 1960 - 1963: Dinamo Samarcanda
* 1963 - 1967: Spartak Samarcanda
* 1967 - 1968: Sogdiana Samarcanda
* 1968 - 1970: FK Samarcanda
* 1970 - 1976: Spartak Samarcanda
* 1976 - 1991: Dinamo Samarcanda
* 1991 - 1993: Marakanda Samarcanda
* 1993 - 1997: Dinamo Samarcanda
* 1997 - 1998: Afrosiab Samarcanda
* 1998 - 2000: FK Samarcanda
* 2000 - 2008: FK Samarcanda-Dinamo
* 2008 - avui: PFK Dinamo Samarcanda

## Referències

* ↑ FK Dinamo Samarqand – soccerway
* ↑ «FK Dinamo Samarqand – Weltfussballarchiv». Arxivat de l'original el 2012-12-18. [Consulta: 3 juny 2018].
* ↑ «Uzbek League players list for 2014 season» (en russian). pfl.uz, 24-03-2014. Arxivat de l'original el 2016-08-27. [Consulta: 3 juny 2018].
* ↑ «Dinamo Stadium» (en russian). allstadiums.ru. Arxivat de l'original el 2014-04-07. [Consulta: 3 juny 2018].
* ↑ «ru:«Динамо» – стадион, соответствующий международным требованиям» (en russian), 26-09-2012. Arxivat de l'original el 2012-10-11. [Consulta: 3 juny 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Lauret (Erau)

Lauret és un municipi occità del Llenguadoc, situat a la regió d'Occitània, al departament de l'Erau.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Jetour X90

El Jetour X90 és un crossover de mida mitjana SUV de 5 a 7 places produït per Jetour, una marca llançada el 2018 per Chery sota el Marca Jetour (divisió de Chery Commercial Vehicle).

## Visió general

La marca Jetour es va llançar oficialment el gener de 2018 i el Jetour X90 és el tercer model de la marca. Es va llançar oficialment el gener de 2019 i, en el seu llançament, el X90 estava propulsat per un motor Turbo d'1,5 litres.
L'interior està equipat amb una pantalla de control central de 9 polzades i un instrument LCD de 12,3 polzades que són estàndard per a tots els nivells d'acabat, i els models d'acabat alt també estan equipats amb airbags laterals davanters, cortines d'aire davanteres i posteriors, sostre solar panoràmic. , seients de pell regulables elèctrics de 6 direccions de conducció principal i copilot 4 direccions, navegació GPS, xarxa de cotxes, miralls elèctrics amb calefacció i aire condicionat independent a la part posterior.
* Jetour X90 davanter
* Jetour X90 posterior

### Tren motriu

El Jetour X90 està propulsat per un motor turbo de gasolina de quatre en línia d'1,5 litres al llançament, que produeix 156 cv i 230 N·m, amb opcions de transmissió que inclouen una transmissió manual de 6 velocitats o una transmissió de doble embragatge de 6 velocitats.
El 25 de setembre de 2019 es va llançar el model de motor turbo Jetour X90 de 1,6 litres. La variant turbo d'1,6 litres està disponible en un total de 4 acabats. El preu oscil·la entre els 109.900 i els 140.900 iuans (~ 15.429 dòlars - 19.781 dòlars). El motor turbo d'1,6 litres és un motor d'injecció directa en cilindres ACTECO amb el nom en clau F4J16 de Chery, amb una potència màxima de 197 cv.

## Jetour X90 Plus

Durant el Saló de l'Automòbil de Xangai 2021 es va llançar un rentat de cara més premium per a l'any model 2021 anomenat X90 Plus. El X90 Plus compta amb pantalles grans tant per als taulers de comandament com per al sistema d'infoentreteniment. Al mig de la consola hi ha un stick d'estil d'avió, un botó giratori i un control del touchpad. L'interior també inclou una plataforma per a la càrrega sense fil, connectivitat a diverses aplicacions i connexió a Internet 5G.
* Jetour X90 Plus (front)
* Jetour X90 Plus (rear)

## Referències

* ↑ «【捷途X90参数配置表】_捷途_捷途X90配置_价格单_汽车之家».
* ↑ Feijter, Tycho de. «Chery Launches New Brand Called Jetour», 18-01-2018.
* 1 2 «Jetour X90 1.6T models are Available in Chinese Market».
* ↑ «售9.89-12.99万元 捷途X90国六车型上市».
* ↑ «Jetour X90 Plus replaces its old engine with a 2.0 L Turbo».

## Enllaços externs

* Official Jetour Global X90 Plus