OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paczków

Paczków és un municipi polonès del Comtat de Nysa, al Voivodat d'Opole, amb una població de 8.081 habitants (2008). Està situat al sud-est de la històrica província de la Baixa Silèsia, a la carretera medieval que va de la Baixa Polònia fins a la Vall de Klodzko i a Praga. És una de les poques ciutats europees on es conserva la totalitat de les fortificacions medievals i per això també és coneguda com la Carcassona polonesa. Tanmateix, mentre que la Carcassona francesa és una reconstrucció del segle xix, tots els edificis històrics de Paczków són autèntics.

## Referències

* ↑ Piotr Walczak. «Odwiedz polskie Carcassonne (Visiteu la Carcassona polonesa». Gazeta Wyborcza. Arxivat de l'original el 2008-09-15. [Consulta: 21 abril 2009].
* ↑ «Les ciutats poloneses. La Carcassona de Silèsia».
* ↑ «La Carcassona polonesa». Lloc web de viatges oficial de Polònia, Paczkow.
* ↑ «Castles.info, Silesia i Opolskie». Arxivat de l'original el 2019-08-29. [Consulta: 9 desembre 2009].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
* Galeria fotogràfica de Paczków Arxivat 2009-02-09 a Wayback Machine.
# Eleni

«Eleni» té aquests significats:
* Creacions artístiques
** Eleni, llibre de memòries del periodista grecoamericà Nicholas Gage
** Eleni, pel·lícula de 1985, dirigida per Peter Yates, basada en les memòries de Gage
** Eleni, pel·lícula de 2004, originalment titulada Trilogia I: To Livadi pu dakrizi, dirigida per Theo Angelópulos
* Prenom
** Eleni d'Etiòpia, reina consort d'Etiòpia (1434–1468)
** Eleni Lambiri (1889-1960), compositora i directora d'orquestra grega
# Katsuo Kanda

Katsuo Kanda (Niigata, Prefectura de Niigata, 21 de juny de 1966) és un futbolista japonès que disputà un partit amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Sholom Dovber Schneerson

El rabí Sholom Dovber Schneerson (en hebreu: שלום דובער שניאורסון) també anomenat Rebe Raixab (en hebreu: רבי רש"ב) (nascut a Lyubavichi, óblast de Smolensk, 24 d'octubre de 1860 - mort el 21 de març de 1920) va ser el cinquè rabí de la dinastia hassídica del moviment Habad Lubavitx.
El rebe va néixer el 20 d'Heixvan de l'any 5620 (1860). A l'edat de 22 anys el seu pare, el quart rabí de la dinastia, va morir deixant el lideratge en mans dels seus dos fills, durant deu anys els dos van compartir certes responsabilitats, finalment en arribar el dia de Roix ha-Xanà de l'any 5653 (1892) el rabí Sholom va prendre el control del moviment.
El 1897, el dia 15 del mes d'Elul el Rebe va fundar la ieixivà Tomchei Tmimim, que va esdevenir el principal centre d'estudis del moviment jabad. Al llarg de la seva vida va ser un gran opositor del moviment sionista.
El 1915, degut a l'esclat de la Primera Guerra Mundial, el rebe va deixar la vila de Lyubavichi. El rabí Sholom se'n va anar a viure amb la seva família a la ciutat de Rostov. Finalment, el Rebe va morir el dia 2 de Nissan de 1920, deixant al capdavant del moviment jasídic al seu únic fill, el rabí Yosef Yitzchak Schneerson.
Va ser sebollit al cementiri jueu de Rostov del Don.

## Obra

És conegut com el Maimònides de Jabad, per la seva manera sistemàtica i enciclopèdica d'escriure assajos, entre les obres més populars hi ha:
* Sefer Hamamarim: Llibre dels discursos: Amb 29 toms, un per cada any de lideratge, ressaltant els compilats des de l'any 5666 (Samej Vov) i el compilat de l'any 5672 (Ain Beis)
* Kuntres Humaion: Assaig del brollador: Aquest treball posa èmfasi sobre l'auto-transformació i l'autocontrol.
* Kuntres HaAboda: Obra que tracta sobre la preparació, i la concentració necessària per resar.
* Kuntres HaTefila: Obra que tracta sobre com pregar correctament.
* Maamar Hajoltzu: Obra que tracta sobre l'amor al proïsme.

## Referències

* ↑ «Schneersohn, Shalom Dovber». A: The encyclopedia of Hasidism. Northvale, NJ: Jason Aronson, 1996. ISBN 978-1-56821-123-7.
* 1 2 «Biography of Rabbi Sholom Dovber Schneersohn, the Rebbe Rashab» (en anglès). Chabad-Lubavitch Media Center. [Consulta: 31 agost 2023].
* ↑ Cigal, Helaine M. «Rebbe Sholom DovBer Schneerson (1860-1920)» (en anglès). Find a Grave, 2006. [Consulta: 31 agost 2023].

## Bibliografia

* Schneider, Stanley; Berke, Joseph H. «Sigmund Freud and the Lubavitcher Rebbe». The Psychoanalytic Review, 87, 1, 01-03-2000, pàg. 39-59.
* Katz, Maya Balakirsky. The Visual Culture of Chabad (en anglès). Cambridge University Press, 2010-10-11. ISBN 978-0-521-19163-0.
* «A Tailor in a Stitch: A Rebbe Rashab Story» (en anglès). Meaningful Life Center, 20-12-2015. [Consulta: 31 agost 2023].
# Palantir

En l'univers del Senyor dels Anells, els palantirs o palantiri eren un conjunt de pedres vidents que donaven al seu usuari la capacitat de veure llocs i esdeveniments remots i de comunicar-se entre elles per informar a distància.
Se sap que originàriament n'hi havia set, però moltes es van perdre i només en queden quatre, una a Ísengard, una altra a Minas Tirith i una altra vora la cova del rei dels morts, però l'altra va acabar en mans del Senyor Fosc, Sàuron, per la qual cosa és perillós usar-les. En Dènethor va fer ús del de Minas Tirith i el senyor fosc el va ofuscar amb els seus pensaments fins que al final en Dènethor es va consumir a la pira.
# Marzan

Marzan (en bretó Marzhan) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.852 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.529 | 1.548 | 1.547 | 1.738 | 1.736 | 1.695 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 2001-2005 | Jean Le Bot |
| 2005-2008 | Yvonne Palou |
| 2008- | Edouard Moïse |
# Bhalgamra

Bhalgamra (o Bhalgamda) fou un petit estit tributari protegit del districte de Jhalawar al Kathiawar, presidència de Bombai, format per tres pobles amb tres tributaris separats. Els ingressos eren 1183 lliures i el tribut 150, dels quals 140 eren pels britànics i 10 pel nawab de Junagarh.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Oswald Bruce Cooper

Oswald Bruce Cooper, també conegut com a Oz Cooper (Mount Gilead, Ohio, 13 de març de 1879 - Chicago, 17 de desembre de 1940) va ser un tipògraf, dissenyador gràfic i cal·lígraf estatunidenc.

## Biografia

El 1894 comença la seva marxa com a impressor i el 1899 es trasllada a Chicago per assistir a l'Escola Holme d'il·lustració on Frederic W. Goudy li ensenyaria l'art de la tipografia. El 1902 es converteix en professor de l'Escola Holme i seria, de manera intermitent, director del col·legi. Dos anys més tard, el 1904 va formar Bertsch & Cooper amb Fred S. Bertsch per proporcionar serveis de disseny i retolació. El 1914 la seva empresa tenia més de 50 empleats i les seves lletres per als anuncis de Packard eren famosos. Cooper era un expert en cal·ligrafia. Des de 1918 fins a 1928 Barnhart & Spindler van emetre els seus dissenys de lletres. Aquests inclouen Cooper Old Style i el seu més famós disseny Cooper Black. També va ser un dels membres fundadors de la Societat d'Art Tipogràfic. El 1939 va treballar en la identitat corporativa del Chicago Daily News.

## Referències

* ↑ Friedl, Friedrich; Ott, Nicolaus; Stein, Bernard. Typography: An Encyclopedic Survey of Type Design and Techniques Throughout History (en anglès). Black Dog & Leventhal, 1998, p. 172. ISBN 1579120237.

## Enllaços externs

* Oswald Bruce Cooper a Typophile Arxivat 2011-05-24 a Wayback Machine.
* Oswald Bruce Cooper a Typedia Arxivat 2010-11-30 a Wayback Machine.
* Oswald Bruce Cooper a Myfonts Arxivat 2010-09-30 a Wayback Machine.
* Oswald Bruce Cooper a Linotype Arxivat 2014-04-08 a Wayback Machine.
# Església de la Santa Creu

«Església de la Santa Creu» té aquests significats:
* Església de la Santa Creu (València), antiga església del Convent del Carme de València
* La Santa Creu de l'Alzina, església del poble de l'Alzina, Sant Esteve de la Sarga, Pallars Jussà
* Catedral de la Santa Creu i Santa Eulàlia o catedral de Barcelona
* Santa Creu (la Pedra), ermita de la Coma i la Pedra (Solsonès)
* Santa Creu (Menàrguens), ermita de Menàrguens (la Noguera).
* Santa Creu d'Ollers, ermita de Guixers (Solsonès).
* Santa Creu de Cabrils, església de Cabrils (Maresme).
* Església de Santa Creu de Palma
# La dona impúdica (pintura)

La dona impúdica és un quadre surrealista d'Àngel Planells del 1933. Des del 2016, forma part de la col·lecció del MNAC.
Es considera una de les obres més brillants de l'autor, i sols va ser exposada el 1936, romanent a una col·lecció privada, la de Jaume Cassañes, fins que el MNAC el torna a oferir al públic el 2016 gràcies a la donació de Maria Rosa Fernández Palau.

## Referències

* ↑ «La dona impúdica | Museu Nacional d'Art de Catalunya». [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ Montañés, José Ángel. «El MNAC, a la ‘pole position’». El País, 14-03-2017. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ Miscel·lània Albert Hauf. L'Abadia de Montserrat, 2011, p. 172 i 178. ISBN 978-84-9883-390-4.
* ↑ Palau, Maria. «80 anys d'espera - 13 abril 2017». [Consulta: 30 abril 2022].
# Squaw

Squaw és una paraula utilitzada pels Estats Units i pel Canadà encara que el seu origen no és anglès sinó que prové d'un dels idiomes dels natius americans (Algonquian). Van incorporar aquest mot durant el procés de contacte entre les dues cultures (americana i índia).
El seu significat original és el d'una dona indígena Americana, encara que també s'ha aplicat per anomenar algun tipus de plantes, les quals eren utilitzades per persones indígenes com a medicina per curar el dolor que només patien les dones dels pobles indígenes d'Amèrica. Com que bastants colonitzadors odiaven els indis, van començar a utilitzar aquesta paraula de manera ofensiva i avui en dia encara és utilitzada de manera racista i sexista.

## Referències

* http://www.nativeweb.org/pages/legal/squaw.html Arxivat 2012-07-12 a Wayback Machine.
Viccionari
# Miquel Aubà i Fleix

Miquel Aubà i Fleix (Gandesa, 5 de juny de 1963 - 31 de gener de 2022) va ser un empresari i polític català, alcalde de Gandesa i senador al Senat d'Espanya en la XI Legislatura.
Treballà com a empresari vitícola i milità al partit polític Alternativa per Gandesa - Federació d'Independents de Catalunya (AG-FIC), amb el que fou escollit alcalde de Gandesa a les eleccions municipals espanyoles de 1999, 2003 i 2007. A les eleccions municipals de 2011 fou desplaçat de l'alcaldia per Carles Luz i Muñoz (CiU).
A les eleccions generals espanyoles de 2015 i 2016 fou elegit senador per la circumscripció de Tarragona com a independent dins la candidatura d'Esquerra Republicana de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Mor el senador i exalcalde de Gandesa, Miquel Aubà, després d'una llarga malaltia». Catalunyadiari. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ Alcaldes de Gandesa Arxivat 2015-11-22 a Wayback Machine. a Municat
* ↑ Entrevista al web d'Alternativa per Gandesa
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Carme Navarro i Miquel Aubà seran els primers candidats al Congrés i el Senat de la Federació de l'Ebre d'Esquerra Republicana, al web d'ERC
# Marzales

Marzales és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 91 | 77 | 62 | 64 |
# Bongor

Bongor (àrab: بونقور, Būnqūr) és una ciutat del Txad i capital de la regió de Mayo-Kebbi Est. Es troba en les ribes de l'est del riu Logone. Durant la temporada plujosa (de setembre a maig), el Logone és navegable entre Bongor i N'Djamena, la capital del país.
Bongor té una animada plaça de mercat central, un aeroport, una oficina de correus, un hospital i les oficines administratives de la Prefectura de Mayo-Kebbi. També hi ha un hotel en la riba del riu. El cotó i l'arròs són els principals cultius comercials de la regió. El dia principal del mercat és el dilluns i ve gent de tota la regió per al mercat setmanal.
Bongor va ser part del Camerun alemany fins al Tractat germànic-francès de 1911. En 1904, l'oficial colonial alemany Herbert Kund va fundar una estació militar a prop de Bongor, la qual cosa va constituir el començament de la història moderna de la ciutat. El principal grup tribal indígena és el poble Masa. La ciutat ha estat un important centre d'educació secundària des de l'època colonial. A la ciutat es troba el Liceu Jacques Modeina, al qual van assistir molts dels futurs dirigents de les nacions que es van independitzar després de la dissolució de la colònia de l'Àfrica Equatorial Francesa.

## Demografia

| | Població |
| 1993 | 20 488 |
| 2009 | 44 578 |

## Clima

El mes més calorós és, de mitjana, l'abril mentre que el mes més fred és el gener. La precipitació mitjana anual és de 647.7 mm, sent el mes més plujós l'agost (amb 256.5 mm) i el menys, el gener (amb 0 mm). Bongor té una mitjana de 41 dies de pluja, 13.3 dies dels quals succeeixen en el mes d'agost. Segons la classificació climàtica de Köppen, el clima de Bongor correspondria al clima d'estepa, concretament el subtipus "Bsh" (clima semidesert càlid).
Paràmetres climàtics mitjans de Bongor :
| Mes | Gen. | Feb. | Mar. | Abr. | Mai. | Jun. | Jul. | Ago. | Set. | Oct. | Nov. | Des. | Anual |
| Temperatura diària màxima °C (°F) | 33 (91,4) | 35 (95) | 39 (102,2) | 41 (105,8) | 40 (104) | 37 (98,6) | 33 (91,4) | 31 (87,8) | 33 (91,4) | 36 (96,8) | 36 (96,8) | 34 (93,2) | 36 (96,8) |
| Temperatura diària mínima °C (°F) | 13 (55,4) | 15 (59) | 19 (66,2) | 23 (73,4) | 25 (77) | 23 (73,4) | 22 (71,6) | 22 (71,6) | 22 (71,6) | 21 (69,8) | 17 (62,6) | 15 (59) | 20 (68) |
| Font: Weatherbase 2020 ||||||||||||||

## Referències

* ↑ «City Population - Population Statistics in Maps and Charts for Cities, Agglomerations and Administrative Divisions of all Countries of the World». [Consulta: 18 juliol 2020].
* ↑ «Bongor, Chad Travel Weather Averages (Weatherbase)». [Consulta: 19 juliol 2020].
# Pany (desambiguació)

«Pany» té aquests significats:
* Pany, mecanisme de metall que s'incorpora a portes i calaixos
* Pany (arma), fa referència a diferents tipus de mecanisme de certes armes emprats per a disparar-les
* Pany català, es pot referir com a mínim a tres tipus de panys fabricats i dissenyats a Catalunya.
* Model pany i clau, model emprat en enzimologia, on la clau seria el substrat i l'enzim el pany.
* Pany del Migdia, muntanya del municipi de Roquetes a la comarca de la Baix Ebre
Viccionari
# Església de la Santa Ascensió

L'església de la Santa Ascensió (en anglès: Church of the Holy Ascension) és una església de la ciutat d'Unalaska, a les illes Aleutianes d'Alaska. Va ser construïda el 1826 per la Companyia Russo-Americana de Pell i és l'església més antiga de l'estat d'Alaska. L'església va tenir un paper important en evangelitzar l'població indígena del que era aleshores l'Amèrica Russa. Va ser declarada com a Marca Històrica Nacional el 15 d'abril del 1970.
Va ser restaurada el 1998. L'església és part de la diòcesi d'Alaska de l'Església Ortodoxa a Amèrica.
L'església de la Santa Ascensió és associada amb Ivan Veniaminov, el qual va establir-la i va establir a més una escola russa que va operar des del 1825 fins a la dècada del 1960.

## Referències

* 1 2 3 (anglès) Smith, Barbara S. (1984): «National Register of Historic Places Inventory-Nomination: Holy Ascension Orthodox Church / Church of the Holy Ascension» i fotos acompanyants (una cinquantena). National Park Service. [Consulta: 07/12/2011.]
* 1 2 3 4 (anglès) «National Historic Landmarks in Alaska – Church of the Holy Ascension, Unalaska Island, Aleutians». National Park Service. Arxiu de l'article original. [Consulta: 07/12/2011.]
* ↑ (anglès) «Church of the Holy Ascension». Llista resumida de National Historic Landmark. National Park Service. [Consulta: 07/12/2011.]

## Vegeu també

* Unalaska (illa)
* Unalaska (ciutat)
* Església Ortodoxa a Amèrica
* Religió als Estats Units

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina web oficial de l'església de la Santa Ascensió Arxivat 2012-08-10 a Wayback Machine.
# La dona impúdica (pel·lícula de 1925)

La dona impúdica (anglès: The Unchastened Woman) és una pel·lícula muda dirigida per James Young i protagonitzada per Theda Bara i Wyndham Standing. Basada en l’obra homònima de Louis K. Anspacher (Broadway, 1915) adaptada per Douglas Doty, es va estrenar el 15 de novembre de 1925. La pel·lícula, remake d’una del 1918, constitueix la darrera aparició de Theda Bara en un llargmetratge, que no actuava d’ençà el 1919. Els intertítols han estat traduïts al català.

## Argument

Caroline Knollys és a punt de dir al seu marit Hubert que està embarassada en el moment en què el descobreix en braços de la seva secretària, Emily Madden. Decidida a donar-li una lliçó, marxa a Europa sense explicar-li res deixant-lo am al secretària. El fet de tenir la criatura no li impedeix convertir-se en la dona més controvertida del continent. Quan Caroline torna a casa en companyia del jove arquitecte a qui patrocina, Lawrence Sanbury, Hubert se sent molt gelós. Cansat d'Emily, Hubert es penedeix i vol tornar amb la dona però Caroline ho rebutja. Finalment la visita sense avisar amb l'esperança de descobrir proves per al divorci. En canvi coneix el seu fill i la parella es reconcilia.

## Repartiment

* Theda Bara (Caroline Knollys)
* Wyndham Standing (Hubert Knollys)
* Dale Fuller (Hildegarde Sanbury)
* John Miljan (Lawrence Sanbury, admirador)
* Harry Northrup (Michael Krellin)
* Eileen Percy (Emily Madden)
* Mayme Kelso (tieta Susan Ambie)
* Dot Farley
* Kate Price
* Eric Mayne (vell admirador)
* Frederick Ko Vert
* Tetsu Komai

## Referències

* 1 2 «The Unchastened Woman». Filmoteca de Catalunya. [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ «The Unchastened Woman». Exhibitor’s Trade Review, 02-01-1926, pàg. 33.
* ↑ «“The Unchastened Woman”». Exhibitor’s Trade Review, 21-11-1925, pàg. 22.
* ↑ Reid, John Howard. Silent Movies & Early Sound Films on DVD: New Expanded Edition (en anglès). Lulu.com, 2011-08-01, p. 279. ISBN 978-0-557-43335-3.
* ↑ «The Picture Oracle Information, please». Picture-Play Magazine XXIII, 5, 01-01-1926, pàg. 102.

## Enllaços externs

* The Unchastened Woman al catàleg de l'American Film Institute.
# Pacífica Fernández Oreamuno

Pacífica Fernández Oreamuno (San José, 23 d'agost de 1828 - San José, 31 de març de 1885) Juana Pacífica Luisa de los Ángeles Fernández Oreamuno va ser la primera dona a ocupar el càrrec de primera dama de Costa Rica. Era filla de Manuel Fernández Chacón, cap d'Estat de Costa Rica l'any 1835, i de Dolores Oreamuno Muñoz de la Trinidad, que també van ser pares del governador de San José Federico Fernández Oreamuno i del president de Costa Rica Próspero Fernández Oreamuno.
Va contreure matrimoni a San José el 29 de juny de 1843 amb José María Castro Madriz, President de l'Estat (1847-1848) i President de la República (1848-1849 i 1866-1868). Ha estat la Primera Dama més jove, ja que només tenia 18 anys quan el seu marit va arribar per primer cop al poder.

## Bandera de Costa Rica

Se la reconeix en la història per la seva participació en la creació de la bandera de Costa Rica, inspirada en la francesa, tot i que amb la indicació que “França va rebre la civilització del sud, van anar els rajos perfectament verticals, per això els colors de la seva bandera corren en el mateix sentit. A Costa Rica no passa el mateix; hem de posar les franges horitzontals, com ens vénen els rajos.”
La bandera dissenyada per Pacífica Fernández Oreamuno es va hissar per primera vegada el 12 de novembre de 1848.

## Referències

* 1 2 3 4 «Doña Pacífica Fernández Oreamuno de Castro Madriz». Primeras Damas de Costa Rica. Tiquicia.COM. Arxivat de l'original el 28 de juliol de 2011. [Consulta: 16 maig 2011].

## Bibliografia

* Sáenz Carbonell, Jorge Francisco; Fernández Alfaro, Joaquín Alberto; Muñoz Castro, María Gabriela. Las Primeras Damas de Costa Rica. San José, Costa Rica: Instituto Costarricense de Electricidad, 2001. ISBN 9977-930-07-4.
# Miquel Asensi i Martín

Miquel Asensi i Martín (Llíria, 1879 - Ontinyent, 24 de maig de 1945) va ser un compositor i director de banda espanyol.

## Biografia

Va iniciar la seva formació musical amb el seu oncle Francisco Asensi que dirigia la Música Vella de Llíria. Després d'abandonar la carrera eclesiàstica va culminar la formació musical amb Salvador Giner. A principis del segle xx es va instal·lar a Madrid on va cultivar el teatre líric, estrenant sarsueles com La herencia roja (1909) o El barrio latino (1915). Va tornar a València per dedicar-se a l'ensenyament tot i continuar cultivant la composició, tant d'obres escèniques com de música religiosa, simfònica, coral (Cançons d'alegria, Cançons per al poble) i cançons escolars. Destaca la seua tasca compositiva amb llibrets de sarsuela en valencià, com A la vora del riu, mare (1919) o El toc del cargol (estrenat el 1938, en plena Guerra Civil espanyola).
Entre el 1910 i el 1912 va ser director titular la Unió Musical de Llíria, banda a la qual va estar molt vinculat des de la seva fundació. Diversos anys després, va assumir la direcció de l'Institut Musical Giner a València i de la Banda de Música d'Ontinyent.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopedia Catalana (ed.). «Miquel Asensi i Martín». l'Enciclopèdia (en catalán). Barcelona.
* ↑ Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana (ed.). «Asensi, Miquel». Archivado desde el original el 22 de juny de 2012. Consultat el 14 de febrer de 2017.
* ↑ AEDOM (Asociación Española de Documentación Musical (ed.). «Asensi, Miquel, 1880-1945». Consultat el 14 de febrer de 2017.
* ↑ Suárez-Pajares, Javier (2006). «Asensi Martín, Miguel». En Emilio Casares Rodicio, ed. Diccionario de la Zarzuela. España e Hispanoamérica 1 (2ª edición). Instituto Complutense de Ciencias Musicales. p. 174-175. ISBN 84-89457-30-1.

## Bibliografia

* Gran Enciclopedia de la Música Clásica, SARPE, vol. I, pàg. 63 (ISBN 84-7291-226-4)
# Marzenna Adamczyk

Marzenna Adamczyk (Polònia, 1956) és una professora, hispanista i diplomàtica polonesa. Des 2016 és la ambaixadora de Polònia a Espanya i Andorra. Anteriorment va ser ambaixadora de Polònia a Cuba (2007-2010) i cònsol general de Polònia a Barcelona (2010-2013).

## Biografia

Llicenciada amb honors en estudis hispànics per la Universitat de Varsòvia el 1980, després de completar la carrera va passar a treballar en el seu Departament d'Estudis Llatinoamericans. Al llarg de més de vint anys ha anat publicant investigacions sobre història i cultura hispànica, traduint obres al polonès, i organitzant esdeveniments per acostar a Polònia als estats de parla hispana.
Entre 1999 i 2005 va formar part del cos diplomàtic de l'ambaixada de Polònia a Espanya, primer com a secretària principal i després com a agregada cultural. Després de tornar a Polònia va ser nomenada directora d'afers estudiantils de l'Institut d'Estudis Ibèrics i Llatinoamericans de la Universitat de Varsòvia.
L'octubre del 2007 va ser nomenada ambaixadora de Polònia a Cuba, amb l'objectiu de reimpulsar les relacions bilaterals entre els dos estats. Tres anys més tard va tornar a Espanya per convertir-se en cònsol general de Polònia a Barcelona. Després d'acabar la seva missió diplomàtica l'any 2013, va tornar a exercir com a professora d'estudis hispànics a la Universitat de Varsòvia.
Des del 13 d'octubre de 2016 és la ambaixadora de Polònia a Espanya i Andorra.

## Referències

* 1 2 «Marzenna Adamczyk ambasadorem rzeczpospolitej polskiej w hiszpanii». www.iberystyka.uw.edu.pl. [Consulta: 13 novembre 2018].
* 1 2 3 «Embajadora de Polonia Marzenna Adamczyk presenta las copias de las Cartas Credenciales» (en castellà). madryt.msz.gov.pl. Arxivat de l'original el 2018-11-13. [Consulta: 13 novembre 2018].
# Bolkhuni

Bolkhuni (en rus: Болхуны) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 1.933 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].