OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hina Jilani

Hina Jilani (Urdu: حنا جیلانی) (nascuda en 1953) és advocada de la Cort Suprema de Pakistan i activista de drets humans de Lahore en Punyab, Pakistan. Forma part del grup The Elders.

## Referències

* ↑ «Interview with Hina Jilani». Arxivat de l'original el 2009-07-19. [Consulta: 9 octubre 2017].
* ↑ «Documentary: Against my will». Arxivat de l'original el 2010-04-27. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Hinariwanda

Hinariwanda era una ciutat situada al nord de l'Imperi Hitita que va ser ocupada pels kashka segurament sota el rei hitita Arnuwandas I.
El rei Subiluliuma I, després d'incendiar els territoris de Darukka, va saquejar les terres d'Hinariwanda i d'Iwarallisa (Iwatallišša). Va estar-se un temps a Hinariwanda i des d'allí va sortir cap a Sappiduwa, on va incendiar aquell territori i la ciutat.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 72. ISBN 8446022532.
# Heterodon platirhinos

Heterodon platirhinos és una espècie de rèptil inofensiu de la família Colubridae que habita al sud dels Estats Units i el nord de Mèxic.
# Haytham Tambal

Haytham Tambal (àrab: هيثم طمبل) (Omdurman, 28 de novembre de 1978) és un exfutbolista sudanès de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Sudan. Pel que fa a clubs, destacà a Orlando Pirates i Al-Merrikh SC.

## Referències

* ↑ Haytham Tambal a National-Football-Teams.com (anglès)
# Henry Cravatte

Henry Cravatte (Diekirch, 21 de maig de 1911 - Diekirch, 4 de novembre de 1990) fou un polític luxemburguès. Cravatte va ser vice-primer ministre de Luxemburg des de 1964 fins a 1969, i també va ser escollit com a President del Partit Socialista dels Treballadors. Va ser President de la Conferència Permanent d'Autoritats Locals i Regionals d'Europa de 1962 a 1964 i novament de 1976 a 1978.
# Hepatotoxina

Una hepatotoxina (del grec, hepato = fetge) és una substància química tòxica que dany al fetge
Pot ser un efecte secundari advers d'una medicació o trobar-se de manera natural com a microcistina o en ambients de laboratori.
Els efectes de les hepatotoxines depenen de la quantitat, punt d'entrada i velocitat de distribució de la toxina i de la salut de la persona.

## Algunes substàncies hepatotòxiques

* α-amanitina, toxina mortal que es troba a la farinera borda Amanita phalloides
* Aflatoxina
* tetraclorur de carboni
* alcaloides de pirrolizidina que es troben en moltes plantes com per exemple les de les famílies Boraginaceae, Compositae, i Leguminosae.
* Luteoskyrin
* alcohol al·lil, amiodarona, Aroclor 1254, arsènic, carbamazepina, dietilnitrosamine, dimethylformamida, diquat, etoposide, indometacina, metapirilen, metotrexat, monocrotalina, i 3-metilcolantren.

## Referències

* ↑ Waring, JF; Jolly, RA; Ciurlionis, R; Lum, PY; Praestgaard, JT; Morfitt, DC; Buratto, B; Roberts, C; Schadt, E «Clustering of hepatotoxins based on mechanism of toxicity using gene expression profiles». Toxicology and applied pharmacology, vol. 175, 1, 2001, pàg. 28–42. DOI: 10.1006/taap.2001.9243. PMID: 11509024.
# Hippopotamyrus paugyi

Hippopotamyrus paugyi és una espècie de peix africà del gènere Hippopotamyrus en la família Mormyridae, endèmic en diverses conques hidrogràfiques d'Àfrica, com els rius Fatala i Saint Paul, i alguns afluents dels rius guineans atlàntics. És nativa de Guinea, Libèria i Sierra Leone.

## Morfologia

En funció de la seva morfologia, pot agrupar-se dins dels denominats «lluços del riu Nil» juntament amb el Brienomyrus, Mormyrops, Marcusenius, Petrocephalus y Pollimyrus.
Posseeix petites barbes i es caracteritza per posseir un cap allargat que pot arribar a mesurar el doble del seu alt. Manquen de l'extensió de l'aparell bucal dels peixos elefant.
Pot aconseguir una grandària aproximada de 250 mm.

## Estat de conservació

Respecte a l'estat de conservació es pot indicar que d'acord amb la UICN aquesta espècie es pot catalogar en la categoria de «risc mínim (LC o LR/lc)».

## Referències

* 1 2 Diallo, I.; Olaosebikan, B.D. (2020). "Hippopotamyrus paugyi." 2020 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2020. [Consulta: 13 abril 2023]
* ↑ Gosse, 1984, p. 63-122.
* ↑ Hippopotamyrus paugyi, en Fishbase
* ↑ Lévêque, 1985, p. 175-192.
* ↑ Taverne, 1971, p. 1-143.
* ↑ Günter, 1866.
* ↑ Poll, 1945, p. 36-77.

## Bibliografia

* Gosse, J.P.. Mormyridae (en anglès). Thys van den Audenaerde (eds.), 1984.
* Günther, Albert. Catalogue of the Fishes in the British Museum (en anglès). The Trustees, 1866.
* Lévêque, C.; Bigorne, R. Le genre Hippopotamyrus (Pisces, Mormyridae) en Afrique de l'Ouest, avec la description d'Hippopotamyrus paugyi n. sp. (en francès). Cybium, 1985.
* Poll, M. Descriptions de Mormyridae et de Characidae nouveaux du Congo belge avec une étude du genre Stomatorhinus et des genres de Characidae nains africains (en francès). Revue de Zoologie et de Botanique Africaines, 1945.
* Taverne, Louis. Ostéologie des genres Marcusenius Gill, Hippopotamyrus Pappenheim, Cyphomyrus Myers, Pollimyrus Taverne et Brienomyrus Taverne (Pisces, Mormyriformes) (en francès). 188, 1971. issn 0378-0953
# Hippopotamyrus pappenheimi

Hippopotamyrus pappenheimi és una espècie de peix africà del gènere Hippopotamyrus en la família Mormyridae, endèmic en diverses conques hidrogràfiques d'Àfrica, com els rius Cuanza i Cunene. És nativa d'Angola.

## Morfologia

En funció de la seva morfologia, pot agrupar-se dins dels denominats «lluços del riu Nil» juntament amb el Brienomyrus, Mormyrops, Marcusenius, Petrocephalus i Pollimyrus.
Posseeix petites barbes i es caracteritza per posseir un cap allargat que pot arribar a mesurar el doble del seu alt. Manquen de l'extensió de l'aparell bucal dels peixos elefant.
Pot aconseguir una grandària aproximada de 180 mm.

## Estat de conservació

Respecte a l'estat de conservació es pot indicar que d'acord amb la UICN aquesta espècie es pot catalogar en la categoria de «risc mínim (LC o LR/lc)».

## Referències

* 1 2 Da Costa, L. (2007). "Hippopotamyrus pappenheimi." 2007 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2007. [Consulta: 5 abril 2023]
* ↑ Gosse, 1984, p. 63-122.
* ↑ Hippopotamyrus pappenheimi, en Fishbase
* ↑ Boulanger, 1910, p. 537–561.
* ↑ Taverne, 1971, p. 1-143.
* ↑ Günter, 1866.
* ↑ Poll, 1945, p. 36-77.

## Bibliografia

* Boulanger, G.A.. On a large collection of fishes made by Dr. W. J. Ansorge in the Quanza and Bengo rivers, Angola (en anglès). Annals and Magazine of Natural History, 1910.
* Gosse, J.P.. Mormyridae (en anglès). Thys van den Audenaerde (eds.), 1984.
* Günther, Albert. Catalogue of the Fishes in the British Museum (en anglès). The Trustees, 1866.
* Poll, M. Descriptions de Mormyridae et de Characidae nouveaux du Congo belge avec une étude du genre Stomatorhinus et des genres de Characidae nains africains (en francès). Revue de Zoologie et de Botanique Africaines, 1945.
* Taverne, Louis. Ostéologie des genres Marcusenius Gill, Hippopotamyrus Pappenheim, Cyphomyrus Myers, Pollimyrus Taverne et Brienomyrus Taverne (Pisces, Mormyriformes) (en francès). 188, 1971. issn 0378-0953
# Hippopotamyrus castor

Hippopotamyrus castor és una espècie de peix africà del gènere Hippopotamyrus en la família Mormyridae, endèmic en diverses conques hidrogràfiques d'Àfrica, com els rius Sanaga, Wouri, Lokoundje i Cross. És nativa de Camerun.

## Morfologia

En funció de la seva morfologia, pot agrupar-se dins dels denominats «lluços del riu Nil» juntament amb el Brienomyrus, Mormyrops, Marcusenius, Petrocephalus y Pollimyrus.
Posseeix petites barbes i es caracteritza per posseir un cap allargat que pot arribar a mesurar el doble del seu alt. Manquen de l'extensió de l'aparell bucal dels peixos elefant.
Pot aconseguir una grandària aproximada de 260 mm.

## Estat de conservació

Respecte a l'estat de conservació es pot indicar que d'acord amb la UICN aquesta espècie es pot catalogar en la categoria de «risc mínim (LC o LR/lc)».

## Referències

* 1 2 Hippopotamyrus castor.Llista Vermella de la UICN
* ↑ Bigorne, 1990, p. 122-184.
* ↑ Hippopotamyrus castor, en Fishbase
* ↑ Taverne, 1971, p. 1-143.
* ↑ Günter, 1866.
* ↑ Stiassny, 2008.
* ↑ Pappenheim, 1906, p. 260-264.

## Bibliografia

* Bigorne, R.; Lévêque, C.; Paugy, D.; Teugels, G.G.. Faune des poissons d'eaux saumâtres d'Afrique de l'Ouest (en francès). París: Faune Trop. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, and ORSTOM, 1990.
* Günther, Albert. Catalogue of the Fishes in the British Museum (en anglès). The Trustees, 1866.
* Pappenheim, P. Neue und ungenügend bekannte elektrische Fische (Fam. Mormyridae) aus den deutsch-afrikanischen Schutzgebieten (en alemany). Berlin: Sitzungsberichte der Gesellschaft Naturforschender Freunde, 1906.
* Stiassny, Melanie L. J.; Teugels, Guy G.; Hopkins, Carl. Poissons d'eaux douces et saumâtres de basse Guinée, ouest de l'Afrique centrale (en francès). 1-42. IRD Editions, 2008, p. 799. ISBN 978-27-0991-620-2.
* Taverne, Louis. Ostéologie des genres Marcusenius Gill, Hippopotamyrus Pappenheim, Cyphomyrus Myers, Pollimyrus Taverne et Brienomyrus Taverne (Pisces, Mormyriformes) (en francès). 188, 1971. issn 0378-0953
# Hipsícrates d'Amisos

Hipsícrates d'Amisos (en llatí Hypsicrates, en grec Ὑψικράτης) va ser un historiador grec nadiu d'Amisos al Pont. Les seves obres s'han perdut. Llucià diu que va viure 92 anys i es va destacar pels seus coneixements. És probablement el mateix Hipsícrates mencionat com a escriptor per Estrabó.

## Referències

* ↑ Smith, William. «Hypsicrates». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ Estrabó, Rerum Geographicarum, llibre VII. p. 479, llibre XI, p. 769
# Hipsícrates (escriptor)

Hipsícrates (en llatí Hypsicrates, en grec Ὑψικράτης) va ser un escriptor i gramàtic romà contemporani de Marc Terenci Varró.
El mencionen el mateix Varró (a l'obra De Lingua Latina 5.88), Aulus Gel·li i Esteve de Bizanci (sub voce Αἰφίοφ). Gel·li diu que Hipsícrates havia escrit "libros sane nobiles super his quae a Graecis accepta sunt".

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown, & Comp., 1867, p. 542.
# Headland (Alabama)

Headland és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 3.523 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Headland tenia 3.523 habitants, 1.423 habitatges, i 1.027 famílies. La densitat de població era de 84,9 habitants/km².
Dels 1.423 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 18,7% dones solteres, i en un 27,8% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones hi havia 84,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.388 $ i la renda mediana per família de 42.150 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.500 $ mentre que les dones 20.165 $. La renda per capita de la població era de 17.069 $. Aproximadament el 10,6% de les famílies i el 14,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Hemibarbus barbus

Hemibarbus barbus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Conspectus systematis Cyprinorum. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 20. 421-441.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Edició en anglès, I. Tokai University Press, Japó, pp v-866.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## gallery

* HEAD
# Héctor Acosta

Héctor Acosta (Rosario, 9 de desembre de 1933 - Rosario, 1 de novembre de 1973) va ser un ciclista argentí que combinà el ciclisme en pista amb la ruta. Va participar en els Jocs Olímpics de 1960 i en els de Jocs Olímpics de 1964.

## Palmarès en ruta

* 1948
** 1r a la Rosario-Santa Fe
* 1956
** 1r als Sis dies de Buenos Aires (amb Bruno Sivilotti)
* 1957
** Campió de l'Argentina en ruta
* 1959
** 1r als Jocs Panamericans en contrarellotge per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Hyloscirtus pantostictus

Hyloscirtus pantostictus és una espècie de granota que viu a Colòmbia i l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bolívar, W., Coloma, L.A., Ron, S. & Cisneros-Heredia, D. 2004. Hyloscirtus pantostictus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Hémonstoir

Hémonstoir (en bretó Henvoustoer, gal·ló Hémontoèr) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 639 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 467 | 470 | 561 | 676 | 671 | 639 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean Jossic | |
| 2008- | Émile Gloux | |
# HomePod

HomePod, és un altaveu intel·ligent desenvolupat i produït per Apple presentat el 5 de juny de 2017. Es ven al públic en colors blanc i negre i competeix directament amb l'altaveu Echo d'Amazon, el Google Home i el Sonos One. Una de les seves principals característiques és que posseeix el millor so del mercat. Però entre els seus paranys hi ha la seva alta dependència de l'Iphone i que no pot fer ni la meitat de les funcions que realitzen els seus competidors. Apple va haver de retallar les ordres de producció a Inventec, degut al baix nivell de vendes, ja que s'estava acumulant un gran stock a les botigues.

## Vegeu també

* Google Home
* Microsoft Cortana
* Amazon Echo

## Referències

* ↑ GURMAN, Mark (11 de abril de 2018). «Apple’s Stumbling HomePod Isn't the Hot Seller It Wanted». Bloomberg. p. https://www.bloomberg.com/. Consultado el 11 de abril de 2018.GURMAN, Mark «Apple’s Stumbling HomePod Isn't the Hot Seller It Wanted». , 11-04-2018, p. https://www.bloomberg.com/+[Consulta: 11 abril 2018].
* ↑ RIVERA, Nicolás (12 de abril de 2018). «El HomePod no despega como Apple esperaba». Hipertextual. p. https://hipertextual.com/. Consultado el 12 de abril de 2018.RIVERA, Nicolás «El HomePod no despega como Apple esperaba». , 12-04-2018, p. https://hipertextual.com/+[Consulta: 12 abril 2018].
* ↑ CUARTAS, Enrique (12 de abril de 2018). «Los HomePod no estarían vendiéndose como Apple habría planeado». ENTER. p. http://www.enter.co/. Consultado el 12 de abril de 2018.CUARTAS, Enrique «Los HomePod no estarían vendiéndose como Apple habría planeado». , 12-04-2018, p. http://www.enter.co/+[Consulta: 12 abril 2018].

## Enllaços externs

* HomePod Pàgina oficial del HomePod.
* HomePod Revisió del HomePod.
# Jahnsita-(CaMnFe)

La jahnsita-(CaMnFe) és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al subgrup de la jahnsita. Va rebre el seu nom l'any 1974 per Paul (Paulus) Brian Moore i Takaharu Araki en honor de Richard Henry Jahns (1915-1983), mineralogista i expert en pegmatites de la Universitat Stanford, a Palo Alto, Califòrnia, (Estats Units). El sufix indica la situació dels metalls.

## Característiques

La jahnsita-(CaMnFe) és un fosfat de fórmula química {Ca}{Mn$^{2+}$}{Fe₂$^{2+}$}{Fe₂$^{3+}$}(PO₄)₄(OH)₂·8H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1974. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la jahnsita-(CaMnFe) pertany a «08.DH: Fosfats amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ < 1:1» juntament amb els següents minerals: minyulita, leucofosfita, esfeniscidita, tinsleyita, jahnsita-(CaMnMg), jahnsita-(CaMnMn), keckita, rittmannita, whiteïta-(CaFeMg), whiteïta-(CaMnMg), whiteïta-(MnFeMg), jahnsita-(MnMnMn), kaluginita, jahnsita-(CaFeFe), jahnsita-(NaFeMg), jahnsita-(NaMnMg), jahnsita-(CaMgMg), manganosegelerita, overita, segelerita, wilhelmvierlingita, juonniïta, calcioferrita, kingsmountita, montgomeryita, zodacita, arseniosiderita, kolfanita, mitridatita, pararobertsita, robertsita, sailaufita, mantienneïta, paulkerrita, benyacarita, xantoxenita, mahnertita, andyrobertsita, calcioandyrobertsita, englishita i bouazzerita.

## Formació i jaciments

És un producte de la descomposició hidrotermal de l'última etapa de minerals fosfats primaris en pegmatites de granit complexes. Sol trobar-se associada a altres minerals com: rockbridgeïta, frondelita, bermanita, hureaulita, strunzita i johnsomervilleïta. Va ser descoberta l'any 1974 a la mina Fletcher, a Groton, al comtat de Grafton (Nou Hampshire, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Jahnsite-(CaMnFe)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 setembre 2016].
* ↑ «Jahnsite-(CaMnFe)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 24 setembre 2016].
# Jahnsita-(NaFeMg)

La jahnsita-(NaFeMg) és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al subgrup de la jahnsita. Rep el seu nom degut al fet que és un anàleg de la jahnsita-(CaMnFe); el sufix indica la situació dels metalls.

## Característiques

La jahnsita-(NaFeMg) és un fosfat de fórmula química NaFe$^{3+}$Mg₂Fe3+ 2(PO₄)₄(OH)₂·8H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la jahnsita-(NaFeMg) pertany a «08.DH: Fosfats amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ < 1:1» juntament amb els següents minerals: minyulita, leucofosfita, esfeniscidita, tinsleyita, jahnsita-(CaMnFe), jahnsita-(CaMnMg), jahnsita-(CaMnMn), keckita, rittmannita, whiteïta-(CaFeMg), whiteïta-(CaMnMg), whiteïta-(MnFeMg), jahnsita-(MnMnMn), kaluginita, jahnsita-(CaFeFe), jahnsita-(NaMnMg), jahnsita-(CaMgMg), manganosegelerita, overita, segelerita, wilhelmvierlingita, juonniïta, calcioferrita, kingsmountita, montgomeryita, zodacita, arseniosiderita, kolfanita, mitridatita, pararobertsita, robertsita, sailaufita, mantienneïta, paulkerrita, benyacarita, xantoxenita, mahnertita, andyrobertsita, calcioandyrobertsita, englishita i bouazzerita.

## Formació i jaciments

La jahnsita-(NaFeMg) va ser descoberta a la mina Tip Top, a la localitat de Fourmile del comtat de Custer, a l'estat de Dakota del Sud (Estats Units). També ha estat descrita a la pegmatita Angarf-Sud, a Tazenakht (Drâa-Tafilalet, Marroc) i a la pedrera Tom, a Kapunda, als monts Lofty (Austràlia Meridional, Austràlia).

## Referències

* 1 2 «Jahnsite-(NaFeMg)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 juny 2017].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# Izquierda Democrática

Izquierda Democrática (ID) va ser un partit polític espanyol que, des de l'antifranquisme, va agrupar diverses organitzacions i persones de l'àmbit de la democràcia cristiana i la socialdemocràcia, com Gregorio Peces-Barba, des dels anys 60.
Abans de ser legalitzat es feia dir Izquierda Democrática Cristiana. Els impulsors eren un grup d'advocats i prohoms que mostraven la seva incomòditat com a catòlics en un sistema polític (la dictadura de Franco) que es definia com a catòlic però que no seguia les pautes evangèliques. Els seus representants a Barcelona van ser Frederic Roda Ventura i, en segon terme, Josep Maria Vilaseca. Va participar en la Plataforma de Convergència Democràtica i de 1968 a 1977 el seu portaveu fou el notari Carlos Bru Purón.
L'abril de 1976 es va constituir formalment a El Escorial sota el lideratge de Joaquín Ruiz-Giménez Cortés i José María Gil-Robles y Gil-Delgado. Les diferències van dur a una escissió amb el nom de Izquierda Democrática Cristiana liderada per Fernando Álvarez de Miranda, que va agrupar al sector més conservador.
Després de les eleccions generals espanyoles de 1977, pràcticament va deixar de tenir activitat política i els seus membres es van integrar en altres formacions, com UCD i PSOE. Es va dissoldre oficialment el 14 de gener de 1979.

## Referències

* ↑ Amat, Jordi. Un país a l'ombra : vida de Josep Maria Vilaseca Marcet, (1919-1995). Barcelona: L'Avenç, 2015. ISBN 978-84-88839-88-6.
# Institut Municipal d'Educació de Barcelona

L'Institut d'Educació de Barcelona és un organisme autònom de caràcter administratiu de l'Ajuntament de Barcelona creat l'any 1993.
L'Ajuntament de Barcelona és titular d'una extensa i reconeguda xarxa de centres educatius municipals formada per 103 escoles bressol municipals, 13 escoles de primària, 9 instituts, 4 centres d'educació especial, 2 centres d'ensenyaments artístics, 2 centres d'educació permanent d'adults, 5 escoles municipals de música i el Conservatori Municipal de Música de Barcelona.
L'IMEB és el responsable de la gestió de les escoles bressol municipal, escoles municipals de música i Conservatori.
El 24 d'abril de 2002, es va constituir el Consorci d'Educació de Barcelona, segons el que disposava el Decret 84/2002, de 5 de febrer del mateix any. El Consorci d'Educació de Barcelona es defineix com un ens públic de caràcter associatiu, integrat per la Generalitat de Catalunya i l'Ajuntament de Barcelona per a la gestió conjunta de les funcions, les activitats i els serveis en matèria educativa. Des de l'1 de gener de 2009, les 13 escoles de primària; 9 instituts; 4 centres d'educació especial; 2 centres d'ensenyaments artístics i els 2 centres d'educació permanent d'adults, estan integrats i es gestionen des del Consorci d'Educació de Barcelona.
Objectius de l'IMEB:
L'IMEB actua per a què l'oferta educativa s'adeqüi a les necessitats de la ciutat, corregint els desequilibris territorials i les desigualtats socials, reforçant la xarxa pública i contribuint a la millora del sistema educatiu. També realitza nombroses actuacions per promoure la participació, la innovació i la millora de l'acció educativa a la ciutat en el marc del compromís de Barcelona com a Ciutat Educadora.
Paral·lelament, el municipi promou una innovadora oferta d'activitats educatives per als centres docents i gestiona una línia de recursos pedagògics adreçats a la comunitat educativa.
Amb responsabilitat compartida a través del Consorci d’Educació de Barcelona, l'Ajuntament de Barcelona participa en la planificació del mapa escolar de la ciutat i el seguiment i la difusió del procés de preinscripció i matriculació als centres públics i concertats.

## Referències

* ↑ Domènech, Sílvia (dir.); Torrella, Rafel; Ruiz, Montserrat. Barcelona fotografiada: 160 anys de registre i representació: guia dels fons i les col·leccions de l'Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona (CC-BY-SA-3.0). Arxiu Municipal de Barcelona, Institut de Cultura de Barcelona, 2007, p. 152. ISBN 978-84-9850-029-5.