OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Brian Mikkelsen

Brian Mikkelsen (Copenhaguen, 31 de gener de 1966) és un polític danès. Està afiliat al Partit Popular Conservador i és membre del parlament danès des del 21 de setembre de 1994.
Fou Ministre de Cultura danès des del 27 de novembre de 2001 fins al setembre del 2008, ministre de justícia des del setembre del 2008 fins al febrer del 2010 i ministre d'Economia del febrer del 2010 fins a l'octubre del 2011. Fou membre dels dos governs del Primer Ministre Anders Fogh Rasmussen.
Mikkelsen és a més, des de l'any 2002, membre de l'Agència Mundial Antidopatge, fou el vicepresident durant els anys 2004-2006.
# Brian Mulroney

Brian Mulroney (Baie-Comeau, 20 de març de 1939 - Palm Beach, 29 de febrer de 2024) fou el divuitè Primer Ministre del Canadà del 17 de setembre de 1984, al 25 de juny de 1993 i líder del Partit Conservador Progressista del Canadà del 1983 al 1993.

## Biografia

Era fill d'immigrants catòlics irlandesos. Va estudiar al Col·legi universitari St. François-Xavier, a Antigonish, on es diplomà en ciències polítiques, i a la Universitat de Laval, al Quebec, on es graduà en dret. Treballà com a advocat a Montreal i es va afiliar al Partit Conservador Progressista del Canadà. Ja el 1976 es va presentar com a candidat a cap del partit, però fou derrotat per Joe Clark. El 1983, però, aconseguí derrotar-lo i fou elegit diputat federal.
A les eleccions federals del 4 de setembre de 1984, els conservadors van obtenir una victòria sense precedents, i Mulroney fou nomenat primer ministre. Nomenà Joe Clark ministre d'Afers Exteriors, i s'entrevistà amb el president dels EUA, Ronald Reagan, tot estretint els llaços polítics i econòmics entre ambdós estats. El 1988 hi signà un acord de lliure comerç, primera fase de l'Acord Nord-Americà de Lliure Comerç, que també signà el 1992. El seu govern s'orientà a la formació d'una economia sòlida, mitjançant tractats de lliure comerç amb diferents potències.
Anglòfon per família, però nascut i format al francòfon Quebec, Mulroney era perfectament bilingüe en els dos idiomes oficials del Canadà. Aconseguí ser reescollit amb majoria absoluta a les eleccions del 1988. Aleshores intentà solucionar del tot el problema amb el Quebec iniciant una campanya de «reconciliació nacional» amb el líder liberal quebequès Robert Bourassa, que portaria als acords de Meech Lake, que consideraven el Quebec com a «societat distinta» (reconeixement del poble quebequès com a originari, concessió de competències preeminents en drets i llibertats, i distribució del poder), alhora que també reconeixia l'especificitat dels pobles aborígens (Primeres Nacions), i assentaria les bases de la creació de la província de Nunavut.
La derrota dels acords en referèndum constitucional del 1992 suposaren un fort cop personal. La pèrdua de popularitat el va moure a presentar la dimissió el febrer de 1993 i fou substituït per la conservadora Kim Campbell.

## Referències

* ↑ «Muere Brian Mulroney, ex primer ministro canadiense que firmó el Tratado de Libre Comercio con EE.UU.» (en castellà). RTVE, 01-03-2024. [Consulta: 4 març 2024].
* ↑ Simon, Lluís. «Mor Brian Mulroney, el líder canadenc que va oferir al Quebec la ‘reconciliació nacional'». [Consulta: 26 març 2024].

## Enllaços externs

* Citació de l'Ordre de Canada Arxivat 2007-03-05 a Wayback Machine.
* Biografia Política de la Biblioteca del Parlament Arxivat 2005-03-12 a Wayback Machine.
* El 'més Verd' PM en la Història Arxivat 2009-06-04 a Wayback Machine.
* Els anys Mulroney, CBC
# Boonton

Boonton és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 8.482 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Boonton tenia 8.496 habitants, 3.272 habitatges, i 2.159 famílies. La densitat de població era de 1.395,9 habitants/km².
Dels 3.272 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,6% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 26,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,9% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 35,4% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 65.322 $ i la renda mediana per família de 75.147 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.518 $ mentre que les dones 38.634 $. La renda per capita de la població era de 29.919 $. Aproximadament el 5% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Boonton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Boonton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bulbul de les Visayas

El bulbul de les Visayas (Hypsipetes guimarasensis; syn: Hypsipetes philippinus guimarasensis) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). És endèmic de les illes de les Visayas, al centre-oest de les Filipines (Guimaras, Masbate, Panay, Negros, Ticao, Verde). Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, les terres llaurades, les plantacions i les àrees forestals fortament degradades. El seu estat de conservació no ha estat avaluat.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, juliol 2023) aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren encara una subespècie del bulbul de les Filipines (Hypsipetes philippinus mindorensis).

## Referències

* 1 2 3 «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 2 novembre 2023].
* 1 2 3 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 618. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Bébé veut imiter Saint-Martin

Bébé veut imiter Saint-Martin és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 21 d’abril de 1911.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bébé.

## Repartiment

* René Dary : Bébé (com Clément Mary)
* Renée Carl : Madame Labèbe, la mama

## Notes

* ↑ Bébé veut imiter Saint-Martin, bifi.fr
# Bébé voyage

Bébé voyage és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el juliol de 1912.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bébé.

## Repartiment

* René Dary : Bébé (com Clément Mary)
* Renée Carl : Madame Labèbe, la mama

## Notes

* ↑ Bébé voyage, bifi.fr
# Bébé à la ferme

Bébé à la ferme o Bébé campagnard és una pel·lícula muda francesa dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 1911.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bébé.

## Repartiment

* René Dary : Bébé (com Clément Mary)
* Renée Carl : Madame Labèbe, la mama

## Notes

* ↑ Bébé à la ferme al bifi.fr
# Bradaczekita

La bradaczekita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de l'al·luaudita. Rep el seu nom en honor de Hans Bradaczek (1930-2015), cristal·lògraf, empresari i professor a la Universitat Lliure de Berlín. Va ser un expert en anàlisi de raigs X.

## Característiques

La bradaczekita és un fosfat de fórmula química NaCu₄(AsO₄)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2000. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És l'anàleg de coure de la zincobradaczekita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bradaczekita pertany a «08.AC: Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: howardevansita, al·luaudita, arseniopleïta, caryinita, ferroal·luaudita, hagendorfita, johil·lerita, maghagendorfita, nickenichita, varulita, ferrohagendorfita, yazganita, groatita, bobfergusonita, ferrowyl·lieïta, qingheiïta, rosemaryita, wyl·lieïta, ferrorosemaryita, qingheiïta-(Fe2+), manitobaïta, marićita, berzeliïta, manganberzeliïta, palenzonaïta, schäferita, brianita, vitusita-(Ce), olgita, barioolgita, whitlockita, estronciowhitlockita, merrillita, tuïta, ferromerrillita, bobdownsita, chladniïta, fil·lowita, johnsomervilleïta, galileiïta, stornesita-(Y), xenofil·lita, harrisonita, kosnarita, panethita, stanfieldita, ronneburgita, tillmannsita i filatovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al segon con d'escòria de l'avanç nord de la Gran erupció fissural del volcà Tolbàtxik, a l'óblast de Kamtxatka (Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Bradaczekite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# Ca Timbales

Ca Timbales és un edifici del municipi de Gandesa (Terra Alta) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici d'origen gòtic en cantonada al carrer Carnisseries consistent en planta baixa i dues plantes pis. Disposa de dues façanes en aquesta cantonada a més d'una tercera façana que dona a un pati lateral. Presenta motllures de pedra separadores de les diferents plantes. La porta d'accés a la planta baixa presenta llinda i laterals de pedra. La cantonada té carreus vistos. Les obertures de la primera planta tenen arcades lobulades apuntades de pedra. A la segona planta hi ha una galeria correguda de finestres balconeres apuntades. El remat de la façana es caracteritza per presentar una petita cornisa, semblant a la separadora entre plantes.

## Referències

* ↑ «Ca Timbales». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 novembre 2015].
# Bruce Beresford

Bruce Beresford (16 d'agost de 1940, Sydney, Austràlia) és un director de cinema australià.

## Biografia

Traslladat a viure a Londres el 1963, es va llicenciar en filosofia i 1964 va començar a ensenyar en una universitat de dones, el 1966 comença a fer d'escriptor i el 1972 realitza el seu primer curt Les aventures de Barry MacKenzie, però no aconsegueix l'èxit i continua ensenyant.
Arran d'una aposta, realitza el film The getting of wisdom (1977), que el va consagrar amb 36 anys. Deixa Anglaterra per Hollywood, i el 1980 roda Breaker Morant i el 1982 Tender Mercies.
Els anys 1980 obté el seu meu gran èxit: King David (1985), Crimes of the Heart (1986) amb Jessica Lange i Diane Keaton.
Obté l'Oscar a la millor pel·lícula amb Tot passejant Miss Daisy (1989), que és la seva pel·lícula més coneguda. Aquest mateix any també dirigeix la pel·lícula Her Alibi.
Un altre èxit va ser Doble risc (1999). Peace, Love, & Misunderstanding (2011) és en preproducció.

## Filmografia

* The Adventures of Barry McKenzie (1972)
* Barry McKenzie Holds His Own (1974)
* Side by Side (1975)
* Don's Party (1976)
* The Getting of Wisdom (1978)
* Money Movers (1978)
* Breaker Morant (1980)
* The Club (1980)
* Puberty Blues (1981)
* Tender Mercies (1983)
* El rei David (King David) (1985)
* The Fringe Dwellers (1986)
* Crimes of the Heart (1986)
* Aria (1988)
* La seva coartada (Her Alibi) (1989)
* Tot passejant Miss Daisy (Driving Miss Daisy) (1989)
* Mister Johnson (1990)
* Black Robe (1991)
* Rich in Love (1993)
* Un bon home a l'Àfrica (A Good Man in Africa) (1994)
* Testimoni en silenci (Silent Fall) (1994)
* Last Dance (1996)
* Paradise Road (1997)
* Sydney: A Story of a City (1999)
* Doble risc (Double Jeopardy) (1999) (també coneguda com a Doppelmord and Double condemnation)
* Bride of the Wind (2001) (també coneguda com a Die Windsbraut)
* Evelyn (2002)
* And Starring Pancho Villa as Himself (2003) (TV)
* The Contract (2006)
* Mao's Last Dancer (2009)

## Enllaços externs

* Web Oficial Arxivat 2019-12-12 a Wayback Machine. (anglès)
* Entrevista a l'ABC, 2007
* Bruce Beresford Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. – Retrat per Mark-Steffen Göwecke
* Entrevista a Youtube
# Cal Güell (Torrelles de Llobregat)

Cal Güell és una masia de Torrelles de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta basilical, amb el cos central més alt, coberta a dues vessants. El celler es troba a la part central. Porta de mig punt adovellada. A la part superior hi ha arcades de mig punt, algunes han estat tapiades. Ha algunes parts hi ha galeria. A la part posterior es annexa l'habitatge dels masovers.

## Història

Sembla ser, junt amb Can Mas, de les més antigues de la zona.

## Referències

* 1 2 «Cal Güell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 gener 2019].
# Café de Colombia (equip ciclista)

Café de Colombia va ser un equip ciclista colombià, creat el 1983 i que competí professionalment entre el 1985 i 1990.
Ja com amateur va participar en el Tour de França de 1983 i 1984, aconseguint certs èxits. Estava patrocinat per la marca Cafè de Colòmbia. Va aconseguir victòries d'etapa a les grans voltes i una victòria final a la Volta a Espanya de 1987.
No té res a veure amb el Café de Colombia-Colombia es Pasión o el Varta-ELK Haus.
L'equip va desaparèixer el 1990.

## Principals resultats

* Volta a Colòmbia: Luis Herrera (1984, 1985, 1986, 1988)
* Volta a Espanya: Luis Herrera (1987)
* Tour de l'Avenir: Martín Ramírez (1985)
* Critèrium del Dauphiné Libéré: Luis Herrera (1988)

### A les grans voltes

* Volta a Espanya
** 6 participacions (1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990)
** 5 victòries d'etapa:
*** 1 el 1985: José Antonio Agudelo
*** 1 el 1987: Luis Herrera
*** 1 el 1989: Luis Alberto Camargo
*** 2 el 1990: Jesper Worre, Luis Alberto Camargo
** 1 classificacions final:
*** 1987: Luis Herrera
** 1 classificacions secundàries:
*** Gran Premi de la muntanya: Luis Herrera (1987)
* Tour de França
** 6 participacions (1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989)
** 4 victòries d'etapa:
*** 1 el 1984: Luis Herrera
*** 3 el 1985: Luis Herrera (2), Fabio Parra
** 4 classificació secundària:
*** Gran Premi de la muntanya: Luis Herrera (1985, 1987)
*** Classificació dels joves: Fabio Parra (1985), Luis Alberto Camargo (1989)
* Giro d'Itàlia
** 2 participacions (1985, 1989)
** 1 victòries d'etapa:
*** 2 el 1989: Luis Herrera (2)
** 1 classificació secundària:
*** Gran Premi de la muntanya: Luis Herrera (1989)

## Enllaços externs

* Plantilles a firstcycling.com Arxivat 2014-10-16 a Wayback Machine.
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
# Buhid (llengua)

El Buhid és una llengua parlada pels Mangyans a l'illa de Mindoro, a les Filipines. Els seus dialectes s'agrupen en dos blocs, l'oriental i l'occidental. El mot Buhid significa literalment "habitants de les muntanyes".
Per a l'escriptura, utilitza l'alfabet buhid, codificat a l'Unicode al Bloc Buhid (Buid) (1740–175F).

## Distribució

Segons Barbian (1977) es parla en els territoris següents.
* Malfalon, Calintaan, Mindoro Occidental
* Barrio Rambida, Socorro, Mindoro Oriental
* Bato Eli, Barrio Monte Claro, San José Pandurucan (al banc meridional del Riu Bugsanga (Bisanga))
* Barrio Batangan, Panaytayan, Mansalay, Mindoro Oriental

## Referències

* ↑ Barbian, Karl-Josef. 1977. English-Mangyan vocabulary. Cebu City: University of San Carlos.

## Bibliografia

* Barham, R. Marie. 1958. The phonemes of the Buhid (Mangyan) language of Eastern Mindoro, Philippines. Studies in Philippine linguistics 4-9. 4-9.
* Pennoyer, F. Douglas. 1980. "Buhid and Tawbuid: A new subgrouping Mindoro, Philippines." A Paz B. Naylor (ed.), Austronesian studies: Papers from the Second Eastern Conference on Austronesian languages, 265-271. Ann Arbor, University of Michigan: Center for South and Southeast Asian Studies.

## Enllaços externs

* Centre de patrimoni Mangyan
# Caecilia de suffragiis

Caecilia de suffragiis va ser una llei romana proposada pel tribú de la plebs Cecili, quan eren cònsols Quint Cecili Metel Baleàric i Tit Quint Flaminí l'any 630 de la fundació de Roma (123 aC), que establia que els vots en els judicis de perduellio (alta traïció) es fessin com en altres afers, per mitjà de paperetes anomenades tabelli; aquests judicis havien quedat exclosos d'aquest sistema per la llei Cassia de suffragiis o Cassia tabellaria.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 26 [Consulta: 17 abril 2022].

## Vegeu també

* Caelia tabellaria
* Lleis tabel·làries
# Cal Ferreró

Cal Ferreró és una obra de Castellgalí (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat situat al peu del camí ral amb una tipologia barreja de casa urbana i edifici rural. Format per un cos inicial de planta rectangular al que se li afegiran posteriorment altres parts. En destaca el cos situat a migdia i que aprofita el desnivell del terreny. Està sustentat per un contrafort i coronat per una galeria. Ressalta l'aparell de la pedra, els elements que formen les obertures, espitlleres i les lloses que sobresurten a l'arrencada dels arcs de la galeria.

## Referències

* ↑ «Cal Ferreró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 gener 2019].
# Cal Comalada (Cervera)

Cal Comalada és una obra del poble de Malgrat, al municipi de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta irregular. De la façana principal destaca la portalada, de pedra ben treballada i amb un arc rebaixat, amb un segell amb la data de "1794". El parament de la façana és força desigual i presenta evidències d'haver estat arrebossat. A la façana lateral hi sobresurt un cos afegit a manera d'eixida coberta a doble vessant i definida per la presència de dues arcades de mig punt, lleugerament rebaixades.
(Text procedent del POUM)

## Referències

* 1 2 «Cal Comalada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Cal Comte

«Cal Comte» té aquests significats:
* Cal Comte o Castell de Godmar, antiga masia senyorial de Badalona
* Cal Comte (Torroja del Priorat), antiga masia de Torroja del Priorat
* Cal Comte o Palau dels Comtes de Centelles (Osona)
* Cal Comte (la Torre de l'Espanyol), edifici a la Torre de l'Espanyol (Ribera d'Ebre)
* Cal Comte (Granyena de Segarra), edifici a Granyena de Segarra (Segarra)
* Cal Comte o Torre del Comte de Santa Coloma, masia de Gràcia desapareguda.
# CHP

CHP té els següents significats:
* Partit Republicà del Poble (del seu nom en turc Cumhuriyet Halk Partisi), partit polític de Turquia
* Club Hoquei Patí, nom adoptat per diversos clubs d'hoquei sobre patins
* Cogeneració (del seu nom en anglès Combined Heat and Power), producció combinada de calor i electricitat
* Communicating Haskell Processes, biblioteca de programació basada en processos comunicants seqüencials
# Camarodonts

Els camarodonts (Camarodonta) són un ordre d'eriçons de mar globulars. Existeixen des del Cretaci

## Famílies

* Infraordre Echinidea
** Família Echinidae
** Família Echinometridae
** Família Strongylocentrotidae
** Família Toxopneustidae
** Família Parechinidae
** Família Parasaleniidae
* Infraordre Temnopleuridea
** Família Glyphocyphidae †
** Família Temnopleuridae
** Família Trigonocidaridae
** Família Zeuglopleuridae †

## Referències

* ↑ The Echinoid Directory The Natural History Museum. Retrieved 2011-08-27.
* ↑ Camarodonta World Register of Marine Species. Retrieved 2011-08-27.
# Can Nare

Can Nare és una obra de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa d'origen rural que conserva un tipus de construcció humil. Té coberta a dues vessants fetes amb teula.
Tanca el recinte un mur amb una gran porta d'arc rebaixat. El parament dels murs combina la pedra mal escairada i el totxo.

## Referències

* 1 2 «Can Nare». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2018].
# Camugnano

Camugnano (en dialecte bolonyès: Camgnèin o Camugnàn) és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Bolonya, a la regió italiana d'Emília-Romanya, situat uns 40 km al sud-oest de Bolonya.
L'1 de gener de 2018 tenia 1.839 habitants.
Camugnano limita amb els següents municipis: Cantagallo, Castel di Casio, Castiglione dei Pepoli, Grizzana Morandi, Sambuca Pistoiese i Vernio.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Camugnano - Lloc web oficial (italià)
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1992

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1992 es va celebrar a València (País Valencià) a l'agost de 1992. Les competicions es van celebrar al Palau Velòdrom Lluís Puig de València. En total només es va competir en 8 disciplines, 7 de masculines i 1 de femenines, a causa de coincidir amb els Jocs Olímpics de Barcelona.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Michael Hübner Alemanya | Frédéric Magné França | Erik Schoefs Bèlgica |
| Persecució individual | Mike McCarthy Estats Units | Shaun Wallace Regne Unit | Artūras Kasputis Lituània |
| Cursa per punts | Bruno Risi Suïssa | Jonas Romanovas Lituània | Juan Esteban Curuchet Argentina |
| Keirin | Michael Hübner Alemanya | Stephen Pate Austràlia | Frédéric Magné França |
| Darrere moto | Peter Steiger Suïssa | Jens Veggerby Dinamarca | Antonio Fanelli Itàlia |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Tàndem | Itàlia Federico Paris Gianluca Capitano | Txecoslovàquia Ľubomír Hargaš Pavel Buráň | Austràlia Anthony Peden David Dew |
| Darrere moto | Carsten Podlesch Alemanya | David Solari Itàlia | Roland Königshofer Àustria |

### Femení

| Prova | | | |
| Cursa per punts | Ingrid Haringa Països Baixos | Barbara Ganz Suïssa | Janie Eickhoff Estats Units |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Alemanya | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 2 | Suïssa | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 3 | Itàlia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | Estats Units | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 | Països Baixos | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | Austràlia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 | França | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 | Lituània | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 | Dinamarca | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Regne Unit | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Txecoslovàquia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | Argentina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 | Àustria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | TOTAL | 8 | 8 | 8 | 24 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
# Can Puig (Vilassar de Dalt)

Can Puig és una obra de Vilassar de Dalt (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos amb coberta a dues aigües i carener paral·lel a la façana. La porta i les finestres tenen llindes i brancals de pedra. El sota-balcó de la planta primera té rajola ceràmica.
A l'interior encara es pot reconèixer l'existència d'un edifici anterior reculat de la façana que dona al carrer Àngel Guimerà.
En el jardí hi ha una glorieta de principis del segle XX decorada amb frescos.
A la part posterior del conjunt està ubicat el museu del cargol.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 21 desembre 2019].