OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Entremonde

Entremonde és una editorial independent fundada a Ginebra l'any 2008 com una associació sense ànim de lucre. El catàleg d'Entremonde compta amb autories de tendències comunistes i anarquistes, així com obres teòriques i literàries procurant «com el situacionisme, d'anar més enllà de la ideologia».
Així, Karl Marx comparteix catàleg amb Mikhaïl Bakunin i hi són representades diverses tendències del comunisme d'esquerra com el comunisme de consells i l'operaisme, i de l'anarquisme com el comunisme llibertari i l'anarcoinsurreccionalisme. Entremonde és també l'editor principal de l'escriptor italià Nanni Balestrini i reedita Twelve Years of Slavery, la famosa història d'esclaus de Solomon Northup. També ha publicat la primera edició francesa de Die neue Typographie de Jan Tschichold i autories com ara Marshall Berman, Alfredo Bonanno, Yann Moulier-Boutang, Gilles Dauvé, Silvia Federici, Paul Mattick, Otto Rühle, Georges Sorel, Mario Tronti, Volin o Maximilien Rubel.

## Referències

* ↑ «identité de l'association : entremonde france» (en francès). Societe.com. [Consulta: 23 juny 2019]..
* ↑ «Entremonde - Quilombo Boutique-Librairie». [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ Toupin, Louise «Silvia Federici, Caliban et la sorcière. Femmes, corps et accumulation primitive, Marseille/Genève-Paris, Éditions Senonevero/Éditions Entremonde, 2014, 459 p.» (en francès). Recherches féministes, 27, 2, 2014, pàg. 256–262. DOI: 10.7202/1027936ar. ISSN: 0838-4479.
# Erie

«Erie» té aquests significats:
* Erie (grup humà), poble amerindi dels Estats Units que històricament vivia al marge sud del llac Erie
* Llengua erie, llengua iroquesa parlada pels erie, similar al wyandot
* Toponímia:
** Erie (Colorado), població dels Estats Units a l'estat de Colorado
** Erie (Dakota del Nord), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord
** Erie (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
** Erie (Kansas), població dels Estats Units a l'estat de Kansas
** Erie (Pennsilvània), població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
** Canal d'Erie. canal navegable de Nova York que anava des d'Albany al riu Hudson fins a Buffalo, al llac Erie
** Lake Erie Beach, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York
** Llac Erie, llac d'Amèrica del Nord marca la frontera entre els Estats Units i el Canadà
** Mount Erie, població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
* Miscel·lània: Batalla del llac Erie, enfrontament ocorregut el 1813 al llac Erie durant la Guerra Anglo-Americana de 1812-1815
# Einswarden

Einswarden és un barri de la ciutat baixa saxona de Nordenham (Alemanya), situada al districte de Wesermarsch a la desembocadura del Weser. Es té constància que l'1 aC ja hi havia un assentament ubicat dalt d'un terp. El 1905 s'hi establí el constructor de vaixells Schiffswerft Frerichs AG. El barri ha perdut aproximadament 700 habitants des del 1987 i, a data de 2010, hi vivien unes 2.200 persones. Juntament amb el barri de Friedrich-August-Hütte, es tracta de la part de la ciutat que ha patit el major declivi demogràfic.

## Referències

* ↑ Peter Schmid, «Siedlungsarchäologische Ergebnisse zur Vor- und Frühgeschichte», a: Wolfgang Günther et al., Nordenham. Geschichte einer Stadt, Oldenburg 1993, pàg. 13–51 (en alemany).
# Einstürzende Neubauten

Einstürzende Neubauten és un grup de música originat a Berlín que no ha deixat de canviar des del seu començament el 1980.
La seva música es classifica usualment com industrial o electrònica, però aquests termes no poden realment descriure el so de la banda. Una de les característiques principals de la banda és l'ús d'instruments i sons que ells mateixos van fer, acompanyats d'instruments tradicionals. La banda va pertànyer al moviment Die Geniale Dilletanten, que tenia l'objectiu de revolucionar l'escena musical usant serres, trepants i altres eines com a instruments.

## Membres actuals

* Blixa Bargeld
* Alexander Hacke
* N.U. Unruh
* Jochen Arbeit
* Rudi Moser

## Discografia
### Àlbums

* Kollaps (1981)
* Zeichnungen des Patienten O.T. (1983)
* Halber Mensch (1995)
* Fünf Auf der Nach Oben Offenen Richterskala (1987)
* Haus der Lüge (1989)
* Tabula Rasa (1993)
* Ende Neu (1996)
* Silence is Sexy (2000)
* Perpetuum Mobile (2004)
* Alles wieder offen (2007)
* Lament (2014)
* Alles in Allem (2020)
* Rampen: apm (alien pop music) (2024)

### EP

* Thirsty Animal, (Einstürzende Neubauten & Lydia Lunch), 1982

### Recopilatoris, gravacions en directe i altres

* Stahlmusik (1980)
* Stahldubversions (1982)
* Liveaufnahmen 07/81 bis 02/82 (1982)
* Strategien gegen Architekturen 80-83 (1984)
* 2X4 (1984)
* Die Hamletmaschine (1991)
* Strategies Against Architecture II (1991)
* Faustmusik (1996)
* Ende Neu Remixes (1997)
* Berlin Babylon (2001)
* Strategies Against Architecture III (2001)
* 09-15-2000, Brussels (2001)
* Gemini (2003)
* Supporter Album No. 1 (2003)
* Kalte Sterne -early recordings- (2004)
* Grundstück (2005)
* Musterhaus:Anarchitektur (2005)
* Musterhaus:Unglaublicher Lärm (2005)
* Musterhaus:Solo Bassfeder (2005)
* Musterhaus:Redux Orchestra vs. Einstürzende Neubauten (2006)

### Vídeos

* Halber Mensch (film) (1985)
* Liebeslieder (1993)
* Stella Maris (1996)
* 20th Anniversary Concert (2000)
* Phase II DVD (forthcoming) (2005)

## Enllaços externs

* Einstürzende Neubauten Arxivat 2010-06-25 a Wayback Machine. a la Revista Benzina (pàgs. 32-34) Número 28
Estiu 2008.
# Empeltre

* Aquest article tracta sobre la varietat d'olivera. Si cerqueu el gentilici, vegeu «Mallorca».
Empeltre, mallorquina (Artà i Manacor) o pagesa (Eivissa) és una varietat d'olivera dominant a Aragó i les illes de Mallorca i Eivissa.
També es troba difosa a Castelló, les Terres de l'Ebre (on s'anomena també "Terra Alta" i "De la Llei"), La Rioja i Navarra. Hi ha conreades d'aquesta varietat 70.000 ha a Espanya. A Amèrica, n'hi ha plantacions a l'Argentina (Mendoza i Córdoba).

## Característiques agronòmiques

Varietat amb vigor mitjà, rústega però sensible a les fortes gelades durant l'hivern. Com els esqueixos no fan fàcilment arrels, s'ha d'empeltar obligadament i d'això deriva el nom aragonès d'"empeltre". Tarda molt a entrar en producció des del moment de la plantació. La productivitat és constant i elevada sense patir el fenomen de la contranyada. Fàcil recol·lecció mecànica, ja que l'oliva, de pes mitjà i allargada, es desprèn fàcilment de l'arbre amb les màquines vibradores.

## Usos

Principalment la producció d'oli, que és molt apreciat. A les Illes Balears s'usa en la Denominació d'Origen Protegida "Oli de Mallorca" i a Catalunya és la base de la Denominació d'Origen Protegida "Oli de la Terra Alta", que inclou a més dels municipis d'aquesta comarca Flix, Riba-roja d'Ebre i Ascó a la Ribera d'Ebre. També és la base de la Denominació d'Origen "Olis del Baix Aragó" i la "Oli Sierra del Moncayo".
També s'elabora com oliva de taula. A Mallorca, tradicionalment, l'oliva de taula negra s'anomena "oliva pansida" i l'oliva de taula verda pot ser "sencera" o "trencada", ja que es "trenca" per a la seva elaboració.

## Enllaços externs

* Consell Regulador de la Denominació d'Origen Protegida "Oli de la Terra Alta"
* Consell Regulador de la Denominació d'Origen Protegida "Oli de Mallorca" Arxivat 2011-09-09 a Wayback Machine.
* Denominació d'Origen Protegida Oliva de Mallorca
# Emboirats de la UVIC

Els Emboirats de la UVIC són una colla castellera universitària de la Universitat de Vic. La colla va fundar-se l'any 2003, però després d'un temps van interrompre la seva activitat per falta de camises. Uns anys més tard van reapàreixer, concretament a la Diada d'hivern dels Ganàpies de la UAB de 2010, on van fer un pilar de quatre.
A la primavera de 2011, els Emboirats van voler fer el salt a la gamma de 6, amb l'estructura del 3, tot i això, el 3 de 6 va quedar en intent. No seria fins a la primavera següent que els de la camisa vermella aconseguirien fer l'aleta a un castell de 6. L'11 de maig del 2017, durant la seva diada, descarregaven el seu primer 4 de 7 a la plaça Miramarges de la Universitat de Vic. Una setmana després, el tornaven a descarregar fora de casa, a la diada dels Xoriguers de la Universitat de Girona.

## Referències

* ↑ «Ara Castells». Arxivat de l'original el 19 de novembre 2015. [Consulta: 18 novembre 2015].
* 1 2 3 «Santpedor, Vila-seca i Emboirats de la UVic, noves colles membres de la CCCC». Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya. [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ «Les colles castelleres universitàries i la difusió dels valors». xarxanet.org, 23-11-2011. [Consulta: 9 maig 2016].
* ↑ «Els Emboirats aixequen i descarreguen el seu primer 4 de 7». Universitat de Vic. [Consulta: 20 gener 2019].

## Enllaços externs

* Emboirats de la UVIC - Lloc web oficial
Colles castelleres universitàries actuals (llista) :
Colles de vuit :
Colles de set :
Colles de sis :
Notes: Que han carregat (en cursiva) o descarregat almenys un castell de la gamma. Les estructures de 3 i de 4 es consideren de gamma bàsica, i la resta, de gamma alta. :
# Erlang (desambiguació)

«Erlang» té aquests significats:
* Metrologia: l'erlang és una unitat per mesurar el tràfic a les telecomunicacions.
* Llenguatges informàtics: Erlang és un llenguatge de programació concurrent i base d'execució.
* Mitologia: Erlang Shen és un déu de la Mitologia xinesa.
# Els homes que no estimaven les dones (pel·lícula)

* Per a la novel·la escrita per Stieg Larsson, vegeu l'article Els homes que no estimaven les dones.
Els homes que no estimaven les dones (títol original en suec Män som hatar kvinnor) és un thriller suec dirigit pel cineasta Niels Arden Oplev l'any 2009. Es tracta d'una adaptació de la novel·la policíaca Els homes que no estimaven les dones, de l'escriptor Stieg Larsson, la qual forma part de la trilogia Millennium.

## Argument

Harriet Vanger va desaparèixer fa 40 anys a la mansió dels Vanger, durant una reunió familiar. El seu oncle Henrik contracta el periodista de la revista Millennium Mikael Blomkvist perquè trobi el seu assassí, perquè està convençut que l'autor del crim és algun membre de la família i vol descobrir-lo abans de morir. En els seus camins es creua Lisbeth Salander, una furonera informàtica amb els seus propis problemes.

## Repartiment

* Noomi Rapace: Lisbeth Salander
* Michael Nyqvist: Mikael Blomkvist
* Sven-Bertil Taube: Henrik Vanger
* Peter Andersson: Nils Bjurman, l'advocat
* Lena Endre: Erika Berger
* Peter Haber: Martin Vanger
* Marika Lagercrantz: Cecilia Vanger
* Ingvar Hirdwall: Dirch Frode
* Gösta Bredefeldt: Harald Vanger
* Sofia Ledarp: Malin Erikson
* David Dencik: Janne Dahlman

## Premis i nominacions

Premis
* BAFTA a la millor pel·lícula de parla no anglesa
Nominacions:
* BAFTA a la millor actriu per Noomi Rapace
* BAFTA al millor guió adaptat per Rasmus Heisterberg i Nikolaj Arcel

## Referències

* ↑ Els homes que no estimaven les dones Arxivat 2015-06-13 a Wayback Machine. a Guía del Ocio (castellà)
* ↑ Crítica a DeCine21 (castellà)
* 1 2 3 Bafta Film Awards 2011: Winners a BBC, 13 de febrer de 2011 (anglès)

## Vegeu també

* La noia que somiava un llumí i un bidó de gasolina (pel·lícula), segona part de la trilogia
* La reina al palau dels corrents d'aire (pel·lícula), tercera i última part de la trilogia

## Enllaços externs

* Els homes que no estimaven les dones - Lloc web oficial
# Ernst Ferdinand Wenzel

Ernst Ferdinand Wenzel (Eibau, 25 de gener de 1808 - Bad Kösen, 16 d'agost de 1880) va ser un pianista i professor de piano alemany. Fou professor de Leoš Janáček al Conservatori de Leipzig.

## Vida i obra

Ernst Ferdinand Wenzel va ser deixeble de Friedrich Wieck, pare de Clara Schumann. Felix Mendelssohn-Bartholdy el va portar al conservatori de Leipzig, i aquí va ensenyar, entre d'altres, a Edvard Grieg i molts altres. Va estar en contacte constant amb molts compositors, per exemple Robert Schumann, que es va fer amic, Louis Spohr, a qui Ole Bull volia com a professor, i Carl Loewe, que era un conegut compositor de balades. Grieg, Johannes Brahms i moltes altres mestres dedicaren a Wenzel composicions.
Després que Wenzel tingués problemes amb la seva memòria durant un concert, va abandonar la seva carrera com a pianista i poques vegades estava disposat a tocar fins i tot per als seus propis estudiants.
Com a educador, Wenzel va ser controvertit. Podia ser alhora "espirituós i enginyós", però quan no estava content amb l'actuació dels seus estudiants, acostuma a "utilitzar la boca" i "afectar-los amb sarcasme". Un diccionari musical de 1887 el descriu com "una mica original".
Wenzel va ser un empleat de la "Neue Zeitschrift für Musik" des del principi. La revista va ser fundada per Robert Schumann, Friedrich Wieck i els pianistes Ludwig Schuncke i Julius Knorr el 1834, i encara es publica.
Wenzel va ser mitjancer del primer contacte entre Edvard Grieg i l'editor Peters a Leipzig. Peters finalment va publicar la majoria de les composicions de Grieg.

## Referències

* ↑ (alemany)Schumanns symfonier
* ↑ (alemany)Fra Leipzigs glanstid Arkivert 9. mars 2006 hos Wayback Machine.
* ↑ Sitert i Grieg, Edvard (2005): Briefwechsel Band 1 - Die Briefe Max Abrahams an Edvard Grieg (Deutsche Hochschulschriften 1253). Frankfurt/Main München London New York: Verlag Hänsel-Hohenhausen, s. 14
* ↑ (anglès)Neue Zeitschrift für Musik Arkivert 19. juli 2011 hos Wayback Machine.
* ↑ (anglès)Wenzel, Grieg og Peters
# Ernst Fiedler

Ernst Fiedler (Chemnitz, 22 de juliol de 1861 - Zúric, 16 de juliol de 1954) va ser un matemàtic suís.

## Vida i Obra

Fiedler era fill de Wilhelm Fiedler, professor de matemàtiques del ETH Zuric des del 1867. De 1879 a 1882 va estudiar matemàtiques al ETH Zuric; el 1882 es va traslladar a Berlin per estudiar amb Weierstrass, Frobenius i altres grans professors. El 1885 se'n va anar novament a Leipzig, on va obtenir el seu doctorat sota la direcció de Felix Klein el 1885.
Retornat a Zurich, va ser privatdozent (professor auxiliar) al ETH Zurich. El 1889 va ser nomenat professor titular de la Industrieschule (el 1904 anomenada Oberrealschule, i avui Kantonsschule Rämibühl). Va ser el director de l'escola des del 1904 fins al 1926 quan es va retirar.
Fiedler només va escriure alguns llibres de text per a secundària, cap article de recerca. No obstant, va deixar apunts de les classes donades pel seu pare i altres professors com Weierstrass.
He es va enrolar a l'exèrcit suís, arribant a ser el seu més jove coronel. Des del 1889 va donar classes de balística al Polytechnicum. També va ser membre de diversos comitès per a la millora de les escoles secundàries.

## Referències

* ↑ Eminger, 2015, p. 100.
* 1 2 Eminger, 2015, p. 101.
* ↑ Oswald i Volkert, 2018, p. 31.
* ↑ Eminger, 2015, p. 102.

## Bibliografia

* Eminger, Stefanie Ursula. Carl Friedrich Geiser and Ferdinand Rudio: The Men Behind the First International Congress of Mathematicians (en anglès). University of St Andrews, 2015.
* Oswald, Nicola; Volkert, Klaus «A Glimpse of Sources for Historical Studies at the ETH Archive in Zürich» (en anglès). EMS Newsleter, Num. 109, 2018, pàg. 28-33. DOI: 10.4171/NEWS/109/7. ISSN: 1027-488X.
* Volkert, Klaus «Vater und Sohn» (en alemany). Mathematische Semesterberichte, Vol. 65, Num. 2, 2018, pàg. 137-152. ISSN: 0720-728X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ernst Fiedler» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* «Ernst Fiedler (1861–1954) - Dozent für Mathematik». ETH Zürich Bibliothek. Arxivat de l'original el 15 de setembre 2018. [Consulta: 16 setembre 2018].
# Escabí

Un escabí és un tipus de tribunal de jurat, compost per jutges professionals i per ciutadans llecs designats per sorteig.
La posició d'escabí en diferents moments i llocs, va tenir diversos significats:
* A París al segle xvii, el terme «escabí» designava un magistrat. En l'Antic Règim, el prebost dels comerciants-cap de la municipalitat de París, encarregat de proveir a la ciutat d'obres públiques, la recaptació d'impostos i controlar el comerç fluvial va ser ajudat per quatre escabins.
* A Lió i Marsella, un escabí corresponia a l'actual regidor d'un ajuntament.
* A Bèlgica i Luxemburg, en l'actualitat, els escabins són membres representants de l'òrgan col·legiat electe d'un municipi, així com les funcions legislatives i executives, actuant com a auxiliars del burgmestre.
# Emperadriu Bian (Cao Huan)

    En aquest nom xinès, el cognom és Bian.
Emperadriu Bian :
| Xinès: | Xinès: | 卞皇后 |
Emperadriu Bian, nom personal desconegut, en va ser una emperadriu de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa. Ella es va casar amb Cao Huan (l'Emperador Yuan), el cinquè i últim emperador de Cao Wei. Va ser neta de Bian Bing (卞秉), un cunyat del besavi de Cao Mao, Cao Cao, i un germà de l'Emperadriu Vídua Bian.
Cao Huan es va casar am l'Emperadriu Bian en el 263, quan ell tenia 17. L'edat d'ella era desconeguda. No hi va haver més registres sobre les seves activitats, ja que el seu marit es trobava sota l'estricte control de Sima Zhao. Tampoc hi ha cap registre de les seves activitats després que el seu marit va abdicar en favor del fill de Sima Zhao, Sima Yan, posant fi a Cao Wei i establint la Dinastia Jin, encara que se suposa, que com el seu marit va ser nomenat el Príncep de Chenliu, ella es va convertir en la Princesa de Chenliu. També suposadament se li va concedir un títol pòstum imperial després de la seva mort (igual que al seu marit), però no hi ha cap registre de quin nom a títol pòstum va ser.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes
| Precedit per: Emperadriu Bian (Cao Mao) | Emperadriu de Cao Wei 263-265 | Succeït per: cap (dinastia destruïda) |
| Precedit per: Emperadriu Bian (Cao Mao) | Emperadriu de la Xina (Nord/Central) 263-265 | Succeït per: Emperadriu Yang Yan de Jin |
| Precedit per: Emperadriu Zhang (posterior) de Shu Han | Emperadriu de la Xina (Sud-oest) 263-265 | Succeït per: Emperadriu Yang Yan de Jin |
# Església de Sant Francesc (Tortosa)

L'Església de Sant Francesc és un edifici del municipi de Tortosa (Baix Ebre) protegit com a bé cultural d'interès local. Forma un conjunt amb un calvari adossat al flanc de la muntanya del Sitjar, als barris de Santa Clara i del Garrofer.

## Descripció

L'església conserva només de la seva estructures original la part superior de la façana, ja que la inferior i l'interior han estat modernament remodelats en ésser utilitzada primer com a guarderia i després com a centre d'activitats municipal. A la planta es conserva la porta d'entrada original, que en principi era lateral respecte al cos de l'església. Aquesta és mig punt adovellada. A la resta de mur s'obren dues portes allindanades i dues finestres rectangulars; totes elles modernes. En el nivell superior, una finestra d'arc de mig punt sobre la porta principal. Com a remat superior, un petita cornisa sostinguda per permòdols decoratius sobre la qual es troben les teules de canal.
L'arrebossat està molt deteriorat, deixant veure la maçoneria i el maó del mur. El calvari, per la seva banda, es troba en mal estat de conservació i tampoc s'utilitza. L'accés es troba en el mur de prolongació de la façana de l'església. A l'interior, les capelles d'estructura classicista i frontó triangular, es distribueixen en nivells situats a diferent alçada i separats per escales. La decoració interior de les capelles ha desaparegut.
Cal anotar però que l'antiga església està sent rehabilitada per l'Ajuntament de Tortosa des de l'any 2011.

## Referències

* 1 2 «Calvari de Sant Francesc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 desembre 2015].
# Epiphyllum

Epiphyllum és un gènere de plantes amb flor dins la família de les cactàcies.

## Descripció

Són plantes epífites. Les tiges són amples i planes. Les flors són grans i sovint espectaculars. La flor de l'Epiphyllum oxypetalum és fragrant i de gran bellesa però només dura una sola nit.
El fruit és comestible, similar al de la fruita dragonera o pitaya del gènere Hylocereus, ans que no tan gran.
N'hi ha 19 espècies i alguns híbrids. Algunes de les espècies s'utilitzen per produir la beguda al·lucinògena Ayahuasca.

## Taxonomia

* Epiphyllum anguliger
* Epiphyllum caudatum
* Epiphyllum chrysocardium
* Epiphyllum crenatum
* Epiphyllum guatemalense
* Epiphyllum hookeri
* Epiphyllum laui
* Epiphyllum lepidocarpum
* Epiphyllum macropterum
* Epiphyllum oxypetalum
* Epiphyllum phyllanthus
* Epiphyllum pumilum
* Epiphyllum thomasianum

## Vegeu també

* Hylocereus, un altre gènere de cactus que produeix fruits comestibles.

## Referències

* ↑ Ayahuasca Analogues

## Enllaços externs

* EpiForums Arxivat 2017-06-06 a Wayback Machine. - Discussions on Epiphyllum species and hybrids
* Cactiguide - Epiphyllum
* Epi Species (GotEpis.com) Arxivat 2009-02-13 a Wayback Machine., a comprehensive list of genera of epiphytic cacti.
* (Mattslandscape.com), Hundreds of pictures and full descriptions of Epiphyllum species and hybrid cultivers.
* Kadupul: the midnight miracle Arxivat 2012-10-11 a Wayback Machine., Life cycle of an Epiphyllum flower.
# Escània

Escània (en suec Skåne ˈskoːˈnə (?·pàg.) és una regió situada al sud de Suècia, a la qual pertany políticament. Antigament havia estat sota sobirania danesa. Havia format una de les províncies històriques de Suècia, fronterera amb les de Halland, Småland i Blekinge. Actualment, forma part del comtat d'Escània. La capital era Malmö. Per la seva riquesa en producció de cereals i la seva estratègica situació a l'entrada al mar Bàltic, fou tradicionalment cobejada pels suecs, però fins al tractat de Roskilde, de 1658, Suècia no n'aconseguí la incorporació, ratificada per les paus de Copenhaguen (1660) i Lund (1679). La universitat de Lund, fundada el 1668, contribuí a difondre la cultura sueca a Escània.
Les principals ciutats són Malmö, Helsingborg i Lund.
A Escània parlen el dialecte escani del suec. Aquest dialecte és de vegades considerat com una llengua pròpia (especialment pels nacionalistes escanis). Aquest dialecte és una variant del suec amb moltes influències daneses. Té molts diftongs i una r uvular.
La bandera escània és una barreja de la bandera sueca i la danesa. La bandera sovint és vista a Escània, però no té un estatus oficial.

## Vegeu també

* Escandinavisme

## Referències

* ↑ «Escània | enciclopedia.cat». [Consulta: 20 abril 2024].

## Enllaços externs

* Skåne - Pàgina turística
* Region Skåne
# Escàs (la Massana)

Escàs és un nucli de població del Principat d'Andorra situat a la parròquia de la Massana. L'any 2009 tenia 79 habitants.

## Referències

* ↑ «Escàs (la Massana)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Població per poble». Departament d'Estadística d'Andorra. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2016. [Consulta: 30 novembre 2010].
Viccionari