OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Scoiattoli confusi

Scoiattoli confusi ("Esquirols confusos") és un disc de Cristina Zavalloni i Stefano de Bonis de 2001. Publicat per BassesfeREC, segell discogràfic del col·lectiu de músics improvisadors Bassesfere ("Baixes esferes"), al disc intervé a més de na Zavalloni com a vocalista, i de Bonis com a pianista, el flautista Stefano Agostini a la versió de la cançó de Charles Trenet, Boum!.
El disc és una mostra d'eclecticisme que recull una rajada de positures enlluernadores barrejades amb histrionisme teatral (com ara ah, quel dîner) i prova amb escreix l'habilior vocal de la Zavalloni, amb registres duits molts volts fins a extrems insospitats. També en constata les capacitats lingüístiques: allèn de poder trobar-hi cançons en italià (amore mio mannaggiatté i le pantofole che camminano da sole), encara s'hi destrien composicions en francès (4, 7 i 11) i castellà (5 i 10), totes interpretades sense gaire cantarella italiana.
La resta són peces rítmiques repetitives instrumentals acompanyades de veu en llenguatge no articulat (luna park cançó gairebé hipnòtica, nati per adeguarsi, latinetto) o, fins i tot, gemecs i udoladissa circumstancial (filmico). A més a més, la mateixa Zavalloni és autora de cançons en italià (amore mio mannaggiatté, le pantofole che camminano da sole, amb Stefano de Bonis) i en francès (fuoco sacro).
Com a curiositat es pot esmentar que hi ha una petita i remota connexió catalana al disc: es tracta de la peça de l'etapa antillanista del compositor gironí Xavier Montsalvatge i Bassols, Canción de cuna para dormir a un negrito, del disc "Cinco canciones negras" (1945).

## Pistes

* intro
* amore mio mannaggiatté - ("amor meu, mala negada facis"), (Stefano de Bonis / Cristina Zavalloni)
* luna park (Cristina Zavalloni)
* ah, quel dîner ... - ("ah, quin sopar..."), de l'òpera La Périchole de Jacques Offenbach
* mira la madrugada - ("mira la matinada"), (Michel Godard / Cristina Zavalloni)
* nati per adeguarsi - ("nascuts per fer ali"), (Stefano de Bonis), dedicada a Iso, Rosa, Rosa i Egberto
* fuoco sacro - ("foc sagrat"), (Cristina Zavalloni)
* solo piano (Stefano de Bonis) ­ dedicada a Fabrizio
* filmico (Stefano de Bonis) ­dedicada a Ennio Morricone
* canción de cuna para dormir a un negrito (Xavier Montsalvatge / arranjaments de Cristina Zavalloni)
* boum! (Charles Trenet)
* latinetto (Stefano de Bonis), dedicada a Mirko i Lullo
* le pantofole che camminano da sole - ("les plantofes que caminen totes soles"), (Stefano de Bonis / Cristina Zavalloni), dedicada a Claudio L.
# Serrat dels Codellats

El Serrat dels Codellats és una muntanya de 782,3 metres que es troba al municipi de Pinell de Solsonès, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya és considerada com una serra
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat dels Boix de la Serra

El Serrat dels Boix de la Serra és una serra del terme municipal de Conca de Dalt, antigament del d'Hortoneda de la Conca, situada a la part de llevant de l'antic terme. És, de fet, un contrafort de ponent de la Serra de Boumort.
El punt d'inici, al nord-oest, és el collet a migdia de l'ermita de Sant Cristòfol de Montpedrós, on enllaça amb el Roc de Montpedrós, que queda al nord-oest. Des d'aquest lloc emprèn un arc còncau obert cap al nord, i té l'exterm nord-est al Bony dels Clots. El Camí de les Bordes de Segan discorre per la meitat oriental d'aquest serrat.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Shigeo Ōdachi

Shigeo Ōdachi (大達 茂雄, Ōdachi Shigeo, 5 de gener de 1892 - 25 de setembre de 1955) va ser un buròcrata, polític i ministre japonés de pre i post guerra. Ōdachi va exercir com a Governador de Tòquio, en aquella època "Cap de la Metropoli de Tòquio", des de 1943 fins a 1944. Va ser el primer cap de la nova institució que va unir l'administració de la ciutat de Tòquio i de la prefectura de Tòquio: la Metropoli de Tòquio.
# Shigeo Kitano

Shigeo Kitano (北野重雄, Kitano Shigeo) va ser un polític i buròcrata japonès nascut a la prefectura de Gunma el 29 d'abril de 1903 i mort el 16 de març de 1990. Va ser governador de Gunma en diferents ocasions, sent el primer d'aquests en ser elegit democràticament. Va formar part del Partit Democràtic.

## Biografia

Shigeo Kitano va nàixer a la prefectura de Gunma. Després de graduar-se a la Universitat Imperial de Tòquio va començar a treballar en diversos càrrecs burocràtics del govern del Japó d'abans de la guerra. Primer ingressà al ministeri de comerç i indústria i, posteriorment, entrà al ministeri de la guerra, on va ser subsecretari i secretari d'aquest ministeri. Al ministeri de comerç i indústria va exercir el càrrec de director de l'àrea de mines i també director del departament del carbó al ministeri de combustibles. El 1946, ja acabada la guerra, va ser nomenat governador de la seua prefectura natal, Gunma, per ordre del govern. Va estar al càrrec fins al 1947, quan va ser substituït al càrrec per Ryōzō Okuda, també designat pel govern. Aquell mateix any, quan se celebraren les primeres eleccions locals unificades democràtiques, Kitano va decidir presentar-se a aquestes sota les sigles del ja desaparegut Partit Democràtic. Kitano guanyà les eleccions i arribà al càrrec, però un any després, el 1948 va haver de dimitir en fer-se públic que havia estat implicat en un cas de tràfic il·legal on venia grans de cafè propietat de l'exercit d'ocupació estatunidenc a un comprador privat. Fou substituït per Yoshio Iyoku, qui va guanyar les eleccions anticipades convocades aquell any. Més tard, el 1952 Kitano va decidir tornar a presentar-se a les eleccions a governador, aquesta vegada com a independent. Guanyà les eleccions i tornà a ser governador de Gunma, però ja per darrera vegada. Kitano no es presentà a la reelecció l'any 1956, abandonant així el càrrec després d'una legislatura completa. Després d'això, Kitano va esdevindre president del banc Shoko Chukin l'any 1958 i romangué al càrrec fins al 1967. Va morir el 16 de març de 1990 a l'edat de 86 anys.

## Referències

* ↑ https://kotobank.jp/word/%E5%8C%97%E9%87%8E%20%E9%87%8D%E9%9B%84-1675920
* ↑ https://www.pref.gunma.jp/07/a4910054.html
Càrrecs públics :
| Precedit per: Toshio Takahashi | Governador de Gunma 1946-1947 | Succeït per: Ryōzō Okuda |
| Precedit per: Ryōzō Okuda | Governador de Gunma 1947-1948 | Succeït per: Yoshio Iyoku |
| Precedit per: Yoshio Iyoku | Governador de Gunma 1952-1956 | Succeït per: Toshizō Takekoshi |
# Serrat Llarg

«Serrat Llarg» té aquests significats:
* Serrat Llarg (Pinell de Solsonès), muntanya al municipi del Pinell de Solsonès
* Serrat Llarg (Su), serra propera al poble de Su, entre els municipis de Pinós i de Riner (Solsonès)
* Serrat Llarg (Torroella de Montgrí), serrat al municipi del Torroella de Montgrí (Baix Empordà)
# Serrat Molar

El Serrat Molar és un serrat del terme municipal de Sant Esteve de la Sarga, del Pallars Jussà. Aquesta serra separa les valls del barranc de la Clua, amb els pobles de la Clua, la Torre d'Amargós i Castellnou de Montsec i del barranc Gros, que ara és despoblat, però en el tram final del qual hi havia el poble de Mont-rebei.
És una serra orientada de ponent a llevant, i va pujant gradualment en aquesta direcció. A l'extrem de ponent troba l'aiguabarreig dels dos barrancs que separa, i a l'extrem de llevant, enllaça amb la serra on està situada la Torre d'Amargós, el Serrat del Dogat.
Actualment no conté cap nucli de població ni cap masia aïllada, però a la seva part occidental conté restes de masies que pertanyien a Mont-rebei.
# Silvester Brito

Silvester Brito és un antropòleg indi estatunidenc, nascut a Oklahoma. Descendent de comantxes i tarascos, és graduat per antropologia i folklore per la Universitat d'Indiana. Preocupat per les qüestions metafísiques i filosòfiques dels indis, és autor dels estudis The way of a peyote roadman (1989), Man from a rainbow (1983), Red cedar warrior (1986), Looking through a squared-off circle (1985).

## Enllaços externs

* Arxivat 2005-03-04 a Wayback Machine.
# Serra Obaga

La serra Obaga és una serra situada a cavall dels termes municipals d'Alt Àneu, dins del territori de l'antic terme de Sorpe, i de la Guingueta d'Àneu a la comarca del Pallars Sobirà, dins del territori de l'antic terme d'Unarre.
Arriba a una elevació màxima de 2.203,3 metres, i forma el contrafort sud-est del Cap de la Travessa, el qual uneix amb el Cap de Calbar, situat a l'extrem sud-est de la serra. Separa la vall del Torrent dels Corriols, a llevant, de les dels torrents de Lleter i de de Fener Forcat, a ponent.

## Bibliografia

* «Serra Obaga» (HTML). Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 22 maig 2020].
# Silures Bobo-Dioulasso

El Silures Bobo-Dioulasso fou un club de futbol burkinès de la ciutat de Bobo-Dioulasso. Als anys 70 fou l'equip més destacat de la República de l'Alt Volta. Va desaparèixer l'any 1982.

## Palmarès

* Lliga burkinesa de futbol:
** 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1980
* Copa burkinesa de futbol:
** 1981

## Referències

* ↑ «Perfil». footballdatabase.eu. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Burkina Faso – List of Champions». RSSSF, 2010.
* ↑ «Burkina Faso - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Simulació de malaltia

La simulació de malaltia és la fabricació, disminució o exageració de símptomes físics o psicològics dissenyats per aconseguir un resultat desitjat, com ara evitar anar a treballar o obtenir beneficis econòmics.
La simulació de malaltia no és un diagnòstic mèdic, però es pot registrar com un "focus d'atenció clínica" o un "motiu de contacte amb els serveis de salut". La simulació de malaltia es classifica com a diferent d'altres formes de conducta d'exageració de malalties com ara el trastorn de símptomes somàtics i el trastorn factici o síndrome de Münchhausen, tot i que no tots els professionals de la salut mental estan d'acord amb aquesta formulació.
El fet de no detectar casos reals de simulació suposa una càrrega econòmica per als sistemes d'atenció sanitària, els programes de compensació dels treballadors i els programes de discapacitat. Així mateix, les falses acusacions de simulació sovint perjudiquen pacients o demandants genuïns.

## Referències

* ↑ Gale Encyclopedia of Medicine, 2008.
* 1 2 , abril 2019.
* ↑ Bienenfield, David. «Malingering». Medscape. WebMD LLC, 15-04-2015. Arxivat de l'original el 30 desembre 2016. [Consulta: 30 desembre 2016].
* ↑ Hamilton, James C. «Chapter 37: Excessive Illness Behavior». A: Fogel. Psychiatric Care of the Medical Patient (en anglès). 3rd. Oxford University Press, p. 743–755. DOI 10.1093/med/9780199731855.003.0037. ISBN 9780199731855. OCLC 947145299.
* ↑ Hamilton, James C. «Chapter 8: Factitious Disorder in Medical and Psychiatric Practices». A: Rogers. Clinical Assessment of Malingering and Deception. 3rd. Nova York: Guilford, 2008, p. 128-144. ISBN 9781593856991. OCLC 175174373.
* ↑ Garriga, Michelle Psychiatric Times, 24, 3, 01-03-2007.
* ↑ Shapiro, Allan P.; Teasell, Robert W. Current Pain and Headache Reports, 2, 1, 01-03-1998, pàg. 19–28. DOI: 10.1007/s11916-998-0059-5.

## Vegeu també

* Trastorn de símptomes somàtics
* Hipocondria
* Síndrome de Münchausen
* Síndrome de Münchausen per poders
# Alphacrambus

Alphacrambus és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Alguns autors l'han col·locat a la família dels piràlids, però això sembla que és un error.

## Taxonomia

* Alphacrambus cristatus Bassi, 1995
* Alphacrambus parvus Bassi, 1995
* Alphacrambus phoeostrigellus (Hampson, 1903)
* Alphacrambus prodontellus (Hampson, 1919)
* Alphacrambus razowskii (Bleszynski, 1961)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 30 gener 2019].
# Partit Popular Democristià (Moldàvia)

El Partit Popular Democristià (romanès Partidul Popular Creştin Democrat, PPCD) és un partit polític democristià de la república de Moldàvia. Liderat per Iurie Roşca, aquest és l'únic partit gran de Moldàvia, juntament amb el Partit Nacional Liberal, que dona suport la unificació de Romania i Moldàvia. Aquest partit és el successor de l'antic Moviment Democràtic de Moldàvia (1988-1989) i del Front Popular Cristià de Moldàvia (1992-1999). Al març del 2005, el partit es va convertir en membre observador del Partit Popular Europeu i és membre ple del Moviment Polític Cristià Europeu.
A les Eleccions legislatives moldaves de 2005 va obtenir un 9,1% dels vots i 11 de 101 escons. Tanmateix, el pacte amb els comunistes, en contra de la posició de la major part del seu electorat, va fer que després de les eleccions del juliol de 2009 es convertís en extraparlamentari.

## Resultats electorals

| Data | Nom del partit | Vots | % | Escons |
| 29 de juliol de 2009 | Partidul Popular Creştin Democrat (PPCD) | 30,173 | 1,91% | - |
| 5 d'april de 2009 | Partidul Popular Creştin Democrat (PPCD) | 46,549 | 3,03% | - |
| 6 de març de 2005 | Partidul Popular Creştin Democrat (PPCD) | 141,341 | 9,07% | 11 |
| 25 de febrer de 2001 | Partidul Popular Creştin Democrat (PPCD) | 130,810 | 8,24% | 11 |
| 22 de març de 1998 | Blocul electoral "Convenţia Democrată din Moldova" (CDM) | 315,206 | 19,42% | 26 |
| 27 de febrer de 1994 | Blocul electoral "Alianţa Frontului Popular Creştin Democrat" (AFPCD) | 133,606 | 7,53% | 9 |

## Enllaços externs

* (romanès) Web oficial
# Nationalmuseum

El Nationalmuseum, o Museu Nacional de Belles Arts, és un museu situat a Estocolm (Suècia) sobre la península de Blasieholmen. Gràcies al patrocini del rei Gustau III de Suècia i del comte Carl Gustaf Tessin, el museu conté una col·lecció d'obres d'art impressionant. Es fundà el 1792, sota el nom de Museu Reial (Konglig Museum), però l'edifici actual, d'estil renaixentista, obrí les portes del 1866. És per aquest motiu que el museu agafà el nou nom.
El museu conserva gairebé mig milió de dibuixos, dels segles XVI, XVII, xviii i xix, una col·lecció d'objectes de porcellana, pintures, escultures, així com obres d'art modern.
Entre els artistes exposats hi ha Rembrandt, Rubens, Goya, Renoir, Edgar Degas, Paul Gauguin o també el suec Carl Larsson.
El museu conserva la part que s'ha conservat de la col·lecció d'art de Cristina de Suècia que la reina no s'endugué a Roma el 1654.
Un dels directors més destacats que ha tingut el museu va ser el Dr. Carl Nordenfalk, en el període de 1949-1968.

## Vegeu també

* Emma Sparre

## Referències

* 1 2 Bjurström, Per.. Nationalmuseum : 1792-1992. [Stockholm]: Nationalmuseum, 1992. ISBN 91-7024-669-6.
* ↑ «À Stockholm, un musée haut en couleur» (en francès). [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ Ahmed, 2018.
* ↑ «Nordenfalk, Carl 1907-1992».

## Bibliografia

* Ahmed, Fatema «Sweden’s greatest museum comes into its own» (HTML) (en anglès). Apollo. The International Art Magazine, Desembre 2018.
# Severino Minelli

Severino Minelli (Küsnacht, 6 de setembre de 1909 - 23 de setembre de 1994) fou un futbolista suís de la dècada de 1930. Jugà de lliure a la formació revolucionària que ideà Karl Rappan a Grasshopper-Club Zürich i la selecció de Suïssa. Fou 80 cops internacional amb la selecció suïssa amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1934 i a la Copa del Món de futbol de 1938. Ha estat entrenador FC Zürich i Suïssa.

## Referències

* ↑ Alex., Couto Lago,. Catenaccio: el arte de defender. Madrid: T&B, 2017. ISBN 9788494666292. OCLC 1011609829.
* ↑ «Severino Minelli - International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation [Consulta: 8 gener 2013].
* ↑ Entrenadors de FC Zürich a rsssf
* ↑ Entrenadors de Suïssa a rsssf
# Pere Màrtir d'Angleria

Pere Màrtir d'Angleria- en italià Pietro Martire d'Anghiera - (Arona, Milanesat, 2 de febrer de 1457 - Granada, octubre de 1526) va ser un membre del Consell d'Índies (1520-1526) i cronista d'Índies (1520). Va ocupar diversos càrrecs eclesiàstics i diplomàtics (Egipte).

## Biografia

Humanista del Renaixement, es va educar a Roma. L'any 1487, durant l'ambaixada d'Íñigo López de Mendoza i Quiñones, el comte de Tendilla, davant el papa Innocenci VIII, va quedar admirat pel seu talent i coneixement, va decidir contractar-lo com a instructor dels seus fills, portant-lo amb ell al seu retorn a Castella. El va acompanyar en les seves campanyes contra el regne nazarí de Granada a Gran Tendilla, on va ser nomenat Avançat Major de l'exèrcit castellà a Andalusia i el va introduir ràpidament en la cort dels Reis Catòlics, fins a la conquesta al 2 de gener de 1492.
Fou nomenat Capità General de Granada, a on s'ordenaria sacerdot complint funcions docents. Va aconseguir diverses dignitats eclesiàstiques, entre elles:
* Capellà de la reina Isabel la Catòlica de 1501 fins a la mort d'aquesta en 1504.
* Bisbe de Jamaica (concedida pel papa Climent VII a petició de l'emperador Carles V).
En 1501 va realitzar una ambaixada per als Reis Catòlics que el va portar fins a Egipte, al retorn va ser nomenat degà de Granada. L'any 1502 negocià un tractat d'aliança amb el senat de Venècia.

## A Barcelona

Trobant-se a la ciutat comtal invitat pel Cardenal Mendoza, va veure arribar i va conversar amb el mateix almirall Colom. Esdeveniment que anotaria en una sèrie de cartes publicades amb el títol d'Opus Epistolarum; en una de les quals, dirigida al confessor de la reina Isabel, Hernando de Talavera, declarava que ... el Rei i la Reina, a Barcelona, van fer seure davant seu a Colom, que havia tornat d'aquell honorable viatge i el van declarar Almirall de la Mar Ocèana...

## Obres

Va escriure, en llatí:
* Legatio babylonica,
* Opus Epistolarum i
* Dècades de Orbe Novo (Dècades del Nou Món), la seva principal aportació a la historiografia espanyola i americana.
Després de la seva mort el va succeir en el càrrec i en l'administració de l'ampli conjunt de documents que va ser reunint el cronista de Castella Fra Antonio de Guevara.

## Referències

* ↑ Antonio de León Pinelo: Taules cronoloǵicas dels Reials consells suprem i de la Cambra de les Índies Occidentals.
* ↑ Juan de Mariana: Història general d'Espanya, vol. XIV, pàg. 41.
* ↑ El Cardenal Jimenez de Cisneros - J. Hefele, Barcelona, 1869
# Lussonium

Lussonium (en llatí Lussonium, en grec antic Λουσσόνιον) també anomenada Lossunium va ser una ciutat de la baixa Pannònia a la part occidental del Danubi.
Era l'estació d'un cos de cavallaria dàlmata, i formava part dels anomenats Limites romani, edificacions de defensa de les fronteres. És esmentada per Claudi Ptolemeu i apareix també a l'Itinerari d'Antoní i a la Taula de Peutinger, que l'anomena Lusione.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Lussonium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 juliol 2022].
# Hipertensió essencial

La hipertensió essencial (o hipertensió primària, o rarament anomenada hipertensió idiopàtica) és la forma d'hipertensió que per definició no té cap causa identificable (és idiopàtica). És el tipus d'hipertensió més comú, que afecta el 95% dels pacients amb hipertensió; sol ser familiar i probablement és la conseqüència d'una interacció entre factors ambientals i genètics. La prevalença de la hipertensió arterial essencial augmenta amb l'edat, i els individus amb pressió arterial relativament alta a les edats més joves tenen un major risc per al posterior desenvolupament d'hipertensió.

## Referències

* ↑ «Essential hypertension. Part I: definition and etiology». Circulation, vol. 101, 3, 01-01-2000, pàg. 329–35. DOI: 10.1161/01.CIR.101.3.329. PMID: 10645931 [Consulta: 5 juny 2009]. Arxivat 2012-07-07 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-07-07. [Consulta: 30 juliol 2020].
* ↑ «Pathogenesis of hypertension». Ann. Intern. Med., vol. 139, 9, 01-11-2003, pàg. 761–76. DOI: 10.7326/0003-4819-139-9-200311040-00011. PMID: 14597461.
* ↑ Hall, John E.. Textbook of medical physiology. St. Louis, Mo: Elsevier Saunders, 2006, p. 228. ISBN 978-0-7216-0240-0.
* ↑ «Hypertension: eMedicine Nephrology». [Consulta: 5 juny 2009].
* ↑ Messerli, F. H.; Williams, B.; Ritz, E. «Essential hypertension : The Lancet». Lancet, vol. 370, 9587, 2007, pàg. 591–603. DOI: 10.1016/S0140-6736(07)61299-9. PMID: 17707755 [Consulta: 1r juny 2009].
# Sext Atili Serrà

Sext Atili Serrà és el nom dels següents personatges:
* Sext Atili Serrà (cònsol), cònsol el 136 aC
* Sext Atili Serrà Gavià, tribú de la plebs el 57 aC
# Sext Africà

Sext Africà o Sext Líbic (en llatí Sextus Africanus o Sextus Lybicus, en grec Σέξτος Λίβυς) va ser un filòsof romà.
El mencionen Suides i Eudòxia Macrembolitissa. Aquesta li atribueix les obres Σκεπτικὰ ἐν βιβλίοις ί, Sceptica in Libris decem, i καὶ πυρρώνεια, Pyrrhonia, però és clar que el confon amb Sext Empíric, amb un nom inusual i probablement inexacte.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/819?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=SextusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 811. ]
# Sext Apuleu (cònsol 29 aC)

Sext Apuleu (en llatí: Sextus Appuleius) va ser un magistrat romà del segle i aC. Formava part de la Gens Apuleia, una família romana d'origen plebeu i patrici.
Va ser cònsol l'any 29 aC. L'any següent va anar a Hispània com a procònsol i va obtenir els honors del triomf el 26 aC per victòries en aquest territori probablement contra els càntabres. El mencionen els Fasti.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/263?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=AppuleiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 248. ]
# Sext Atili Serrà (cònsol)

Sext Atili Serrà (en llatí Sextus Atilius Serranus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Atília i era de la família dels Serrà.
Va ser elegit cònsol l'any 136 aC juntament amb Luci Furi Fil i va obtenir la Gàl·lia Cisalpina com a província. L'any següent hi va seguir com a procònsol.

## Referències

* ↑ Ciceró. De officiis III,30
# Silverado

Silverado és una pel·lícula western del 1985 dirigida per Lawrence Kasdan i protagonitzada per Kevin Kline. Ha estat doblada al català.

## Argument

La ciutat de Silverado està controlada per un xèrif corrupte pagat pel cacic local, McKendrick (Ray Baker), un ramader sense escrúpols que intenta mantenir el territori de Silverado lliure perquè hi pasti el seu bestiam fent-ne fora els colons que, d'acord amb les lleis federals estatunidenques, tracten de reclamar terres per a conrear-hi.
Quatre homes, amb històries molt diferents: un antic pistoler, Paden (Kevin Kline), amic del xèrif quan tots dos formaven part de la mateixa banda; un tirador negre, Mal (Danny Glover, la família del qual conrea terres a Silverado sense saber que sobre seu pesa l'amenaça d'en McKendrick; i dos germans, Jake (Kevin Costner) i Emmett (Scott Glenn), qui havia matat feia anys el pare d'en McKendrick, que estava a punt de matar per l'esquena en Jake, i que havia estat empresonat per això, juntament amb en Paden i en Mal intenten venjar-se'n.

## Repartiment

* Kevin Kline: Paden
* Scott Glenn: Emmett
* Kevin Costner: Jake
* Danny Glover: Mal Johnson
* Brian Dennehy: xèrif Cobb
* Rosanna Arquette: Hannah
* Rusty Meyers: Conrad
* John Cleese: xèrif John Langston
* Jeff Goldblum: Calvin "Slick" Stanhope
* Linda Hunt: Stella
* Brion James: Hobart
* Joe Seneca: Ezra Johnson
* Ray Baker: Ethan McKendrick
* Thomas Wilson Brown: Augie Hollis
* Jeff Fahey: Tyree
* Lynn Whitfield: Rae Johnson
* Amanda Wyss: Phoebe
* Richard Jenkins: Kelly
* James Gammon: Dawson
* Sheb Wooley: Cavalry Sergeant
* Earl Hindman: J.T. Hollis
* Pepe Serna: Scruffy

## Referències

* ↑ esadir.cat. Silverado. esadir.cat.
* ↑ «Silverado». The New York Times.

## Enllaços externs

* Silverado - Lloc web oficial