OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Furongita

La furongita és un mineral de la classe dels fosfats. Anomenada l'any 1976 tot emprant un nom poètic per a la província de Hunan (Xina) que comprèn la localitat tipus.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la furongita pertany a «08.EB: Uranil fosfats i arsenats, amb ràtio UO₂:RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: heinrichita, kahlerita, novačekita-I, saleeïta, torbernita, uranocircita, uranospinita, xiangjiangita, zeunerita, metarauchita, rauchita, bassetita, lehnerita, metaautunita, metasaleeïta, metauranocircita, metauranospinita, metaheinrichita, metakahlerita, metakirchheimerita, metanovačekita, metatorbernita, metazeunerita, przhevalskita, metalodevita, abernathyita, chernikovita, metaankoleïta, natrouranospinita, trögerita, uramfita, uramarsita, threadgoldita, chistyakovaïta, arsenuranospatita, uranospatita, vochtenita, coconinoïta, ranunculita, triangulita, autunita i sabugalita.

## Estructura

L'estructura de la furongita conté:
* Capes infinites de fosfat d'uranil [(UO₂)₄(PO₄)₆]$^{10-}$ || (101), que contenen bipiràmides pentagonals i tetraedres de fosfat que comparteixen arestes i vèrtexs.
* Enllaços d'hidrogen que connecten amb les capes adjacents.
* Octaedres amb contingut d'alumini localitzats entre les capes i connectats principalment àtoms d'oxigen apicals dels grups fosfats.

## Característiques

La furongita és un fosfat de fórmula química Al$_{13}$(UO₂)₇(PO₄)$_{13}$(OH)$_{14}$·58H₂O o, segons algunes fonts, Al₄[(UO₂)₄(PO₄)₆](OH)₂(H₂O)$_{19.5}$. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2 a 3.

## Formació i jaciments

S'ha descrit a la Xina, a la República Democràtica del Congo i a Espanya. S'ha descrit en zones d'oxidació de dipòsits d'urani.

## Referències

* ↑ «Furongite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Galesburg (Illinois)

Galesburg és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 33.706 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Galesburg tenia 33.706 habitants, 13.237 habitatges, i 7.902 famílies. La densitat de població era de 770,1 habitants/km².
Dels 13.237 habitatges en un 26,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,6% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 40,3% no eren unitats familiars. En el 34,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,1% tenia menys de 18 anys, un 11,8% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.987 $ i la renda mediana per família de 41.796 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.698 $ mentre que les dones 21.388 $. La renda per capita de la població era de 17.214 $. Aproximadament el 10,7% de les famílies i el 14,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Galesburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Galesburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Galina (cràter)

Galina és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 16,8 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim búlgar, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Galina». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Frontera entre l'Índia i el Nepal

La frontera entre l'Índia i Nepal és la línia frontera que separa Nepal de l'Índia (estats d'Uttarakhand, Bihar, Uttar Pradesh, Sikkim i Bengala Occidental) en sentit est-oest per la regió meridional de l'Himalaia, en la mateixa direcció que el paral·lel 31° nord, i el seu extrem oriental és una mica més al sud de l'extrem occidental. La muntanya Kanchenjunga, la tercera més alta del món, es troba en aquesta frontera.

## Disputes

Alguns rius de l'Himàlaia travessen la frontera dels dos estats, per la qual cosa han sorgit disputes fronterers sobre la propietat dels recursos hídrics. També es produeixen desacords a causa de diversos terraplens i embassaments construïts per l'Índia a la frontera entre l'Índia i Nepal. Segons les autoritats nepaleses, aquest és el motiu de la inundació de pobles del seu costat de la frontera. Les negociacions bilaterals sobre la divisió dels recursos hídrics se celebren cada sis mesos, però de fet se celebren cada pocs anys. Segons els indis, això es deu a la inestabilitat política al Nepal.

## Vegeu també

* Disputes territorials entre l'Índia i Nepal

## Referències

* ↑ «Índia». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ Length of Indo-Nepal border could change after re-demarcation: Officials hindustantimes.com, 2 de desembre de 2017
* ↑ «India-Nepal water talks to resume - Hindustan Times». Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 25 maig 2018].

## Enllaços externs

* Nepal India Boundary Working Group
# Frontera entre la República Democràtica del Congo i Tanzània

La frontera entre la República Democràtica del Congo i Tanzània és la línia fronterera de 459 kilòmetres, en sentit Nord-Sud, que separa Tanzània de República Democràtica del Congo a l'Àfrica oriental. Separa les regions de Kigoma, Rukwa i Katavi, a Tanzània, de les províncies congoleses de Tanganyika i Kivu del Sud.

## Traçat

La frontera és situada tota en les ribes del llac Tanganyika. Comença, als marges del llac, pel trifini amb les fronteres Tanzània-Zàmbia i República Democràtica del Congo-Zàmbia. Aleshores pren la direcció nord-nord-oest i després al nord. S'atura 50 quilòmetres al nord-nord-oest de Kigoma al trifini entre ambdós estats i Burundi.

## Referències

* ↑ International Boundary Study, No. 51 Arxivat 2012-04-19 a Wayback Machine. – June 1, 1965. Democratic Republic of the Congo (Zaire) – Tanzania Boundary
* ↑ Fred M. Shelley Nation Shapes: The Story Behind the World's Borders, p. 285
# Funció theta

En matemàtiques, les funcions theta són funcions especials de diverses variables complexes. Apareixen en molts temes, incloent varietats abelianes, espais mòduls, formes quadràtiques i solitons. Com àlgebres de Grassmann, apareixen en la teoria quàntica de camps.
La forma més comuna de funció theta és la que es produeix en la teoria de les funcions el·líptiques. Respecte a una de les variables complexes (anomenada convencionalment z), una funció theta té una propietat que expressa el seu comportament respecte a la suma d'un període de les funcions el·líptiques associades, convertint-la en una funció quasi periòdica. En la teoria abstracta, aquesta quasiperiodicitat prové de la classe de cohomologia d'un paquet de línies sobre un torus complex, una condició de descendència.
Una interpretació de les funcions theta quan es tracta de l'equació de calor és que "una funció theta és una funció especial que descriu l'evolució de la temperatura en un domini del segment subjecte a determinades condicions de contorn".
Al llarg d'aquest article, $(e^{\pi i\tau })^{\alpha }$ s'ha d'interpretar com $e^{\alpha \pi i\tau }$ (per tal de resoldre problemes d'elecció de branca).

## Funció theta de Jacobi

Hi ha diverses funcions estretament relacionades anomenades funcions theta de Jacobi, i molts sistemes de notació diferents i incompatibles per a elles. Una funció theta de Jacobi (anomenada després de Carl Gustav Jacob Jacobi) és una funció definida per a dues variables complexes z i τ, on z pot ser qualsevol nombre complex i τ és la relació de mig període, limitada al mig pla superior, el que significa té una part imaginària positiva. Ve donat per la fórmula
${\begin{aligned}\vartheta (z;\tau )&=\sum _{n=-\infty }^{\infty }\exp \left(\pi in^{2}\tau +2\pi inz\right)\\&=1+2\sum _{n=1}^{\infty }q^{n^{2}}\cos(2\pi nz)\\&=\sum _{n=-\infty }^{\infty }q^{n^{2}}\eta ^{n}\end{aligned}}$
on q = exp(πiτ) és el nom i η = exp(2πiz). És una forma Jacobi. La restricció assegura que és una sèrie absolutament convergent. A τ fix, aquesta és una sèrie de Fourier per a una funció sencera d'1 periòdica de z. En conseqüència, la funció theta és 1-periòdica en z:
$\vartheta (z+1;\tau )=\vartheta (z;\tau ).$
En completar el quadrat, també és τ-quasiperiodic en z, amb
$\vartheta (z+\tau ;\tau )=\exp {\bigl-\pi i(\tau +2z){\bigr )}\vartheta (z;\tau ).$
Així, en general,
$\vartheta (z+a+b\tau ;\tau )=\exp \left(-\pi ib^{2}\tau -2\pi ibz\right)\vartheta (z;\tau )$
per a qualsevol nombre enter a i b.

## Referències

* ↑ «Theta functions and their applications» (en anglès). [Consulta: 9 juliol 2024].
* ↑ Weisstein, Eric W. «Jacobi Theta Functions» (en anglès). [Consulta: 9 juliol 2024].
* ↑ Chang, Der-Chen. Heat Kernels for Elliptic and Sub-elliptic Operators (en anglès). Birkhäuser, 2011, p. 7.
* ↑ «LECTURE 9: THETA FUNCTIONS» (en anglès). [Consulta: 9 juliol 2024].
# Gastronomia teochew

La gastronomia chiuchow, teochew o de Chaozhou o Chaoshan (xinès tradicional: 潮州菜, xinès simplificat: 潮州菜) és un tipus de cuina originària de la regió Chaoshan de la Xina en l'àrea nord-oriental de la província Guangdong, la qual inclou les ciutats de Chaozhou, Shantou i Jieyang. La cuina Teochew té prou similituds amb la gastronomia de Fujian, que comparteix els mateixos plats, el qual pot ser degut a les similituds culturals i lingüístiques de Chaoshan i Fujian a causa de la proximitat geogràfica. Això no obstant, la gastronomia de Chiuchow és també influenciada per la gastronomia cantonesa en el seu estil i tècnica.

## Antecedents

La gastronomia de Teochew és particularment coneguda pels seus plats marins i vegetarians i és comunament considerada com a saludable. El seu ús dels aromes és molt menys complex que la majoria de les gastronomies xineses i depèn molt de la frescor i la qualitat dels ingredients de sabor i aroma. Com una cuina delicada, l'oli no es fa servir sovint en grans quantitats i es posa un èmfasi relativament important en l'escalfar, vaporitzar i bresar, així com en el mètode més comú de la Xina de fregir. La cuina de Chaozhou és també coneguda per servir sopa d'arròs (潮州糜 o mue), junt amb l'arròs al vapor o els fideus amb els àpats. El mue Teochew és prou diferent de la contrapart cantonesa, sent el primer molt aquós amb l'arròs solt situat en la part inferior del bol o tassa.
Els autèntics restaurants Teochew serveixen un molt fort te oolong dit Tieguanyin en gots molt petits abans i després del menjar. Presentat com Gongfu cha, el te té un sabor densament agredolç, col·loquialment conegut com a gam gam (甘甘).
Un condiment que s'associa comunament amb la cuina Teochew és salsa Shacha (沙茶酱). Aquesta pasta popular també s'empra a Fujian i a la gastronomia taiwanesa.

## Galeria

* Shui Jing Bao (水晶包)
* Peix al vapor (炊鱼)
* Truita d'ostres (蚝烙)

## Vegeu també

* Cuina xinesa
* Fun guo

## Referències

* 1 2 Chang, Kwang-chih. Food in Chinese culture : anthropological and historical perspectives (en anglès). Yale University Press, 1977.

## Enllaços externs

* Recepta del Popiah Teochew de Yeo (anglès)
# Gastrophryne pictiventris

Gastrophryne pictiventris és una espècie de granota que viu a Costa Rica i Nicaragua.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bolaños, F. & Köhler, G. 2004. Gastrophryne pictiventris. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 28 d'abril del 2008.
# Gencianàcies

Gencianàcia, Gencianàcies o Gentianaceae, és una família de plantes amb flor de l'ordre Gentianales.

## Característiques

Té 87 gèneres i unes 1.500 espècies.
Les flors són actinomorfes i bisexuals amb sèpals i pètals fusionats. Els estams units a l'interior dels pètals i alternats amb els lòbuls de la corol·la. Hi ha un disc glandular a la base del ginoeci. La inflorescència és cimosa. Els fruits són càpsules dehiscents però algunes espècies tenen baia. Les llavors són xiques.
El creixement pot variar des d'arbres menuts, arbusts i més normalment herbàcies.
La distribució és cosmopolita.

## Gèneres

| Adenolisianthus Anthocleista Aripuana Bartonia Belmontia Bisgoeppertia Blackstonia perfoliata Calolisianthus Canscora Celiantha Centaurium Chelonanthus Chironia Chlora Chorisepalum Cicendia Comastoma Congolanthus Cotylanthera Coutoubea Cracosna Crawfurdia Curtia Deianira Djaloniella Enicostema Eustoma Exaculum Exacum Fagraea Faroa | Frasera Geniostemum Gentiana Gentianella Gentianopsis Gentianothamnus Halenia Helia Hockinia Hoppea Irlbachia Ixanthus Jaeschkea Karina Lagenanthus Lapithea Latouchea Lehmanniella Lisianthius Lomatogoniopsis Lomatogonium Macrocarpaea Megacodon Microrphium Monodiella Neblinantha Neurotheca Obolaria Oreonesion Ornichia Orphium | Parajaeschkea Phyllocyclus Potalia Prepusa Pterygocalyx Pycnosphaera Rogersonanthus Sabatia Saccifolium Schinziella Schultesia Sebaea Senaea Sipapoantha Swertia Symbolanthus Symphyllophyton Tachia Tachiadenus Tapeinostemon Tetrapollinia Tripterospermum Urogentias Veratrilla Voyria Voyriella Wurdackanthus Xestaea Zonanthus Zygostigma |

## Referències

* Gentian Research Network
# Genciòus e Pijairòu

Genciòus e Pijairòu (en francès Gentioux-Pigerolles) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. És la capçalera del cantó del seu nom, però no n'és la població més gran, puix que la supera Faus.
La seva població al cens de 1999 era de 389 habitants, 79 dels quals a la commune associée de Pijairòu. La superfície de la comuna és de 79,29 km², la més gran del departament. La sevadensitat de població és de només 4,9 hab./km². Forma part de la Communauté de communes du Plateau de Gentioux.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 535 | 419 | 371 | 367 | 389 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Pierre Simons | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net.
* ↑ «La commune corrézienne se retire du Plateau de Gentioux qui fusionne avec Aubusson» (en francès). La Montagne, 13-12-2031. [Consulta: 18 agost 2014].
# Gendarmeria Nacional Francesa

La Gendarmeria nacional francesa (Gendarmerie nationale en francès) és una força armada i un cos policial del Ministeri de l'Interior i el Ministeri de Defensa de França.
És una de les quatre parts que componen l'exèrcit francès.
Està encarregada de les missions de policia. Els gendarmes habitualment s'encarreguen de la seguretat de les zones rurals i les periurbanes, mentre que la policia nacional francesa (Police nationale) està encarregada de les zones urbanes. Les dues forces tenen cadascuna una zona de responsabilitat pròpia dita ZGN per la gendarmeria nacional o ZPN per la policia nacional. La ZGN representa al voltant del 50% de la població francesa i el 95% del territori nacional.
La gendarmeria assegura missions diverses específicament:
* les missions judicials: constatació de les infraccions, recerca i interpel·lació dels autors d'infraccions a la llei penal, enquestes judicials;
* les missions administratives: seguretat pública, manteniment de l'ordre, assistència i socors, circulació viària;
* les missions militars: policia militar, gendarmeria prevotal i operacions exteriors.
Des del 2009, el pressupost de la Gendarmeria està integrat en el del ministeri de l'Interior francès.
Els gendarmes francesos tenen l'estatus de militars.
Sainte Geneviève és la patrona dels gendarmes.

## Història

La gendarmerie nationale és l'hereva d'un cos de militars encarregats de l'ordre públic. Aquest cos es va crear el 1373, estan sota les ordres del comtestable de França (connétable de France). Amb el emps es va dir la maréchaussée. El 1536, l'edicte de París precisà les seves missions, especialment la vigilància dels soldats i dels bandits dels camins principals.
El terme de gendarmerie prové de gens d'arme, sinònim d’home d'armes que designava la cavalleria pesant. Amb l'ascens de la cavalleria lleugera, la gendarmerie de France va esdevenir un cos de l'exèrcit (armée) assimilat a la casa militar del rei de França. En 1720, la maréchaussée va ser simbòlicament posada sota l'autoritat administrativa de la gendarmeria de França, cosa que explica que en la data de 16 de febrer de 1791 (després que la gendarmerie de France fos dissolta el primer d'abril de 1788), va ser rebatejada «gendarmerie nationale».

## Referències

* ↑ «Gendarmería Nacional Francesa» (en castellà). Cámara de Diputados de México. Arxivat de l'original el 4 de juliol 2010. [Consulta: 4 desembre 2010].
* ↑ Courrier de Mantes : sainte Geneviève, patronne des gendarmes
* ↑ J. Tallandier. Histoire de la police française, 1992.
# Generació de codi

La generació de codi és en programació d'ordinadors una de les fases mitjançant la qual un compilador converteix un programa sintàcticament correcte en una sèrie d'instruccions a ser interpretades per una màquina. L'entrada en aquesta fase ve representada, típicament, per un arbre sintàctic, un arbre de sintaxi abstracta, o una representació intermèdia; la maquina destinta pot ser un microprocessador o una màquina abstracta tal com una màquina virtual o un llenguatge intermedi, llegible per un humà. Compiladors més sofisticats realitzen múltiples traduccions en cadena (pipelining) amb la finalitat de poder construir codis per múltiples plataformes i evitar haver de construir totes les capes del compilador.
En termes més generals, la generació de codis és usada per construir programes d'una manera automàtica evitant que els programadors hagin d'escriure el codi a mà. La generació de codi pot realitzar-se en temps d'ejecció, temps de càrrega, o temps de compilació. Els compiladors JIT són un exemple de generadors de codis.

## Enllaços externs

* FRAWA Framework for Web Aplicacions d'envolupament Arxivat 2010-01-18 a Wayback Machine.
# Geoelement

Un geoelement és un conjunt de tàxons que presenta una àrea de distribució coincident totalment o parcialment amb una regió biogeogràfica. Si se sumen les àrees de la distribució dels tàxons d'un geoelement, és possible reconèixer el seu centre de distribució principal.

## Referències

* ↑ Strasburger et al. Tratado de Botánica Barcelona: Editorial OMEGA. 35a edició (2004).

## Vegeu també

* Corologia
# Ganes de menjar

Les ganes de menjar o gana de menjar és la sensació que provoca en el cos la manca d'aliments, originada a l'hipotàlem dels animals. En els humans està regulada pel neuromodulador hipocretina, que està a les neurones de l'hipotàlem posterior. La sensació de gana normalment es manifesta després d'unes poques hores sense menjar i, en general, es considera desagradable. La sacietat es produeix entre 5 i 20 minuts després de menjar.
El terme fam és el més utilitzat en els debats sobre ciències socials i polítiques per descriure l'estat de les persones que passen gana una manca crònica d'aliments suficients i que experimenten constantment o freqüentment la sensació de gana i que els pot dur a la desnutrició.

## Referències

* ↑ «We Found Out If It Really Takes 20 Minutes To Feel Full». The Huffington Post, 10-11-2016.

## Vegeu també

* Set
Viccionari
# Hastat

Els hastats (llatí: hastati) eren soldats d'avantguarda de la infanteria pesant de les legions romanes als segles IV-II aC. Originàriament eren a la segona línia de les centúries, al segle iii aC passen a formar la primera línia dels maniples, després de la Segona Guerra Púnica van ser posats en segona línia. Els hastats anaven armats amb un "Hasta" una llança com les que usaven els triaris, el gladius i un petit escut, la parma. Després de la reforma republicana els hastats van ser equipats amb javelines de 4 peus de llarg amb puntes de 9 polzades anomenades pílums, junt amb l'espasa curta reglamentària, o gladius. La seva armadura consistia en el casc de bronze típic de l'exèrcit romà de l'època, decorat amb unes plomes llargues. També portaven cuirasses de bronze o de cota de malla si els soldats s'ho podien pagar. L'armadura dels hastats era a càrrec de cada un; els soldats s'armaven ells mateixos comprant allò que podien pagar.
Els hastats estaven organitzats en centúries de 60 homes, que eren arrenglerats en maniples de 120, dels quals hi havia 10 en una formació de batalla. Com a primera línia anaven immediatament darrere dels vèlits i davant dels principes, els quals anaven a davant dels triaris. Els hastats eren els que atacaven primer, i normalment es retiraven fins a la línia de principes per a preparar el contraatac.
A partir de la segona guerra púnica, es té constància que empraven espases romanes conegudes com a gladius, una espasa basada en el disseny de les espases dels pobles íbers. Aquestes espases eren realment efectives, ja que podien causar ferides tant d'estocada (que sembla que era la seva utilitat principal) com per tall.
Irònicament, el nom de Hastai prové de la paraula llatina hasta (llança), arma que no utilitzaven, encara que en el començament de la República Romana combatien com a llancers. Aquesta unitat estava formada per tropes joves que havien de pagar-se el seu equipament, de manera que aquest era de qualitat relativament pobre.

## Història i desplegament

Els hastati van ser part de l'antic exèrcit etrusc abans de les reformes de Marc Furi Camil, i estaven sota el comandament dels reis etruscs. Aquests, combatien en les últimes línies d'una gran falange, però estaven destinats a oferir suport a les tropes d'elit en comptes de combatre com una unitat per si mateixa. És probable que les guerres contra els samnites, i la derrota a mans de cabdill gal Brennus, qui va utilitzar una gran quantitat de petites unitats de combat en comptes de grans formacions, van ensenyar als romans la importància de la flexibilitat i la ineficàcia de les falanges en el terreny muntanyós de la Itàlia central.

## Referències

* ↑ «legió». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 19 maig 2021].
* 1 2 Southern, Pat. The Roman Army: A Social and Institutional History (en anglès). Oxford University Press, p. 88-90. ISBN 0195328787 [Consulta: 12 juliol 2008].
* ↑ Penrose, Jane. Rome and Her Enemies: An Empire Created and Destroyed by War (en anglès). Osprey publishing. ISBN 1841769320 [Consulta: 12 juliol 2008].
# Vikram Samvat

Vikram Samvat (també Bikram Sambat, o Vikram Samwat, en devanagari: विक्रम संवत्, abreujat «V.S.») és el nom del calendari establert per l'emperador indi Vikramaditya. Es tracta d'un dels diversos calendaris hindús, ja que a l'Índia n'hi ha diversos en ús. També és el calendari oficial de Bangladesh i del Nepal.
D'entre els calendaris indis es poden citar:
* Vikrama Samvat: lunar i sideral solar per anys.
* Shaka Samvat (tradicional): lunar i solar tropical.
* Calendari Bangla: solar tropical per anys.
* Tamilnadu / Kerala: solar tropical per anys, com el calendari Malayalam.
* Nepalès Bikram Sambat: solar tropical per anys.
La majoria de les festes a l'Índia estan basades en els dos primers calendaris. Alguns es basen en el cicle solar com el Sankranti (solar sideral) i el Baisakhi (solar tropical).

## Bibliografia

* Reingold and Dershowitz, Calendrical Calculations, Millennium Edition, Cambridge University Press, latest 2nd edition 3rd printing released November 2004. ISBN 0-521-77752-6
* S. Balachandra Rao, Indian Astronomy: An Introduction, Universities Press, Hyderabad, 2000.
# Cal·lifont de Samos

Cal·lifont (grec antic: Καλλιφῶν, llatí: Calliphon) va ser un pintor grec nascut a l'illa de Samos. La sola obra coneguda és la decoració del temple d'Àrtemis a Efes, segons explica Pausànias.

## Notes

* ↑ Segons la forma del nom que proposen el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* ↑ Pausànias, Descripció de Grècia, V, 19, 1; X, 25, 2.