OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació de Sabadell-Rambla

Mapa sinòptic de la Línia Barcelona-Vallès de FGC :
Sabadell-Rambla és una antiga estació de ferrocarril, actualment fora de servei, propietat de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) situada al centre de Sabadell, al Vallès Occidental. L'estació era el fi de la línia Barcelona-Vallès per on circulaven trens de la línia S2. Només té una única andana, ja que des de Sabadell-Estació fins al final d'aquesta és via única, tampoc té cua de maniobres. Des de juny de 2018 s'ha rehabilitat com a Centre de Desenvolupament Professional Ferroviari.

## Història

L'estació es va inaugurar el 21 de setembre de 1925, tres anys després d'obrir el tram entre Sant Cugat Centre i Sabadell-Estació perquè l'Ajuntament de Sabadell i especialment Jaume Ninet i Vallhonrat va pressionar perquè la línia fos subterrània. La construcció la va dur a terme l'empresa Ferrocarrils de Catalunya (FCC) que estava ampliant el Tren de Sarrià cap al Vallès.
L'estació va ser tancada el 12 de setembre del 2016, després de més de 90 anys de funcionament, quan es va inaugurar el nou tram fins a Sabadell Parc del Nord. L'estació del centre va ser traslladada uns 200 metres més amunt, a l'estació Sabadell Plaça Major, ja que Sabadell-Rambla no era compatible amb el perllongament de la línia.
El juny de 2018 es va presentar com un Centre de Desenvolupament Professional Ferroviari, on s'impartirà formació en matèria ferroviària.

## Edifici de l'estació

L'estació és soterrània. A l'exterior hi ha un edifici, en què predomina la presència de l'espai obert, similar a un pòrtic i que dona entrada al soterrani. Presenta tres columnes amb èntasi i capitell de secció en forma de creu decorats amb volutes que suporten el sostre. Al cantó dret hi ha una balustrada formada per un sòcol i petites columnes amb un perfil en el que dominen les línies còncaves i convexes. Sobre el passamà hi ha una petita reixa de ferro forjat amb ornamentació geomètrica. Aquesta mateixa balustrada es repeteix a l'acabament de la façana amb una alternança de pilars entre les columnetes. Destaca el domini del vocabulari basat en elements classicistes.
Línia Barcelona-Vallès de FGC :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Barcelona - Pl. Catalunya | Sabadell-Estació | | terminal | terminal |

## Referències

* 1 2 «Estrenat el nou ‘Espai Sabadell Rambla’ de FGC». iSabadell, 21-06-2018.
* ↑ Salmerón 1988, pàg. 25.
* ↑ Salmerón 1988, pàg. 16-18.
* ↑ «Història». Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2010-03-07. [Consulta: 5 juny 2011].
* ↑ «Cronologia Històrica». Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2012-05-26. [Consulta: 5 juny 2011].
* ↑ «Estació dels Ferrocarrils de la Generalitat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].

## Bibliografia

* Salmerón i Bosch, Carles. El tren del Vallès: Història dels ferrocarrils de Barcelona a Sabadell i Terrassa. Barcelona: Terminus, 1988. ISBN 8440435606.

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Lema d'Urysohn

En topologia, el lema d'Urysohn és un lema que afirma que un espai topològic és normal si i només si qualsevol dos subconjunts tancats disjunts poden ser separats per una funció contínua.
El lema d'Urysohn s'utilitza habitualment per construir funcions contínues amb diverses propietats en espais normals. És àmpliament aplicable ja que tots els espais mètrics i tots els espais de Hausdorff compactes són normals. El lema és generalitazat (i normalment utilitzat en la demostració de) el teorema de l'extensió de Tietze.
El lema du el nom del matemàtic Pàvel Urysohn.

## Introducció

Es diu que dos subconjunts $A$ i $B$ d'un espai topològic $X$ són conjunts sepearables si hi ha veïnats $U$ d'$A$ i $V$ de $B$ que són disjunts. En particular $A$ i $B$ són necessàriament disjunts.
Es diu que dos subconjunts plans $A$ i $B$ són separables per una funció contínua si existeix una funció contínua $f:X\to [0,1]$ de $X$ a l'interval unitat $[0,1]$ tal que $f(a)=0$ per tot $a\in A$ i $f(b)=1$ per tot $b\in B.$ Qualsevol tal funció rep el nom de funció d'Urysohn per $A$ i $B.$ En particular $A$ i $B$ són necessàriament disjuntes.
Segueix que si dos subconjunts $A$ i $B$ són separats per una funció també ho són les seves clausures. També, si dos subconjunts $A$ i $B$ són separats per una funció llavors $A$ i $B$ són separats per veïnats.
Un espai normal és un espai topològic en què dos subconjunts tancats disjunts qualssevol són separats per veïnats. El lema d'Urysohn afirma que una espai topològic és normal si i només si dos conjunts tancats disjunts qualssevol es poden separar per una funció contínua.
No cal que els conjunts $A$ i $B$ siguin precisament separats per $f$, en el sentit que no és necessari que $f(x)\neq 0$ i $\neq 1$ per $x$ fora d'$A$ i $B.$ Un espai topològic $X$ en què tota parella de subconjunts tancats disjunts $A$ i $B$ són separats precisament per una funció contínua rep el nom d'espai perfectament normal.
El lema d'Urysohn ha donat lloc a la formulació d'altres propietats topològiques com la 'propietat Tíkhonov' i els 'espais completament Hausdorff'. Per exemple, un corol·lari del lema és que els espais T$_1$ normals són espais de Tíkhonov.

## Enunciat formal

Un espai topològic $X$ és normal si i només si, per qualssevol dos subconjunts tancats disjunts no buits $A$ i $B$ de $X,$ existeix una funció contínua $f:X\to [0,1]$ tal que $f(A)=\{0\}$ i $f(B)=\{1\}.$

## Referències

* ↑ Willard 1970 Secció 15.
* Willard, Stephen. General Topology. Dover Publications, 1970. ISBN 0-486-43479-6.

## Enllaços externs

* Michiel Hazewinkel (ed.). Urysohn lemma. Encyclopedia of Mathematics (en anglès). Springer, 2001. ISBN 978-1-55608-010-4.
* Demostració a Mizar system
# Oak Harbor (Washington)

Oak Harbor és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 19.795 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oak Harbor tenia 19.795 habitants, 7.333 habitatges, i 5.265 famílies. La densitat de població era de 839,9 habitants per km².
Dels 7.333 habitatges en un 43,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,6% tenia menys de 18 anys, un 11,6% entre 18 i 24, un 34,4% entre 25 i 44, un 13,4% de 45 a 60 i un 9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.641 $ i la renda mediana per família de 41.579 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.498 $ mentre que les dones 21.633 $. La renda per capita de la població era de 16.830 $. Aproximadament el 8,1% de les famílies i el 9,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oak Harbor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oak Harbor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Izossimovo

Izossimovo (en rus: Изосимово) és un poble de l'óblast de Tambov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 947 habitants.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «Тамбовская область» (en rus). База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России». Arxivat de l'original el 2022-02-11. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Gavrilovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-20. [Consulta: 20 març 2022].
# Jocs Mediterranis de 1951

Els Jocs Mediterranis de 1951 van ser els primers Jocs Mediterranis. Es van celebrar a Alexandria (Egipte), del 5 al 20 d'octubre de 1951.

## Context

Des que els exèrcits napoleònics van ocupar Egipte a finals del segle xviii va començar l'interès per la cultura antiga, es van iniciar diverses expedicions i durant les dècades següents es van fer alguns estudis acadèmics sobre les competicions esportives a l'antic Egipte. No obstant, no va ser fins a finals de la dècada del 1910 que s'elegeix un egipci, en aquest cas Angelo Bolanaki, com a membre del CIO. El Comitè Olímpic d'Egipte va ser el primer representant africà en participar en unes olimpíades, i això va ser als Jocs Olímpics d'Estocolm del 1912.

## Desenvolupament

Va presidir la cerimònia inaugural el rei Farouk I, al costat dels ambaixadors de França, Gran Bretanya i els Estats Units. Taher Pachá va donar la benvinguda dient: "Avui és la primera manifestació esportiva en què participa la joventut dels països mediterranis, i l'honor de participar-hi, equival a l'alegria de vèncer".
Hi van participar un total de 734 esportistes (tots homes) en representació de 10 estats mediterranis. Els estats participants van ser Grècia, Iugolsàvia, França, Itàlia, Espanya, Turquia, Líban, Malta, Egipte i Síria. En total es disputaren 91 competicions repartides en 14 esports: atletisme, boxa, lluita, natació i waterpolo, gimnàstica, pesos i halters, esgrima, rem, bàsquet i tir.

## Llegat

El Comitè dels Jocs Mediterranis es va crear durant els jocs. A la primera reunió, on entre altres hi havia Santiago Güell i López, es va decidir que la segona edició seria a Barcelona l'any 1955 i van elegir a Mohammed Taher Pachá com a president honorari dels Jocs Mediterranis. La primera medalla en uns Jocs Mediterranis va ser per l'atleta italià Teseu Taddia en martell.

## Medaller

| Pos. | Estat | | | | Total |
| 1 | França | 29 | 11 | 5 | 45 |
| 2 | Itàlia | 27 | 21 | 14 | 62 |
| 3 | Egipte | 22 | 26 | 17 | 65 |
| 4 | Turquia | 10 | 3 | 7 | 20 |
| 5 | Grècia | 4 | 9 | 8 | 21 |
| 6 | Iugoslàvia | 3 | 5 | 7 | 15 |
| 7 | Espanya | 2 | 4 | 5 | 11 |
| 8 | Líban | 0 | 5 | 14 | 19 |
| 9 | Síria | 0 | 3 | 10 | 13 |

## Referències

* ↑ Pernas López, Juli. Barcelona 1955 – Els Jocs Mediterranis. Fundació Barcelona Olímpica, 2012, p. 28pp [Consulta: 24 juny 2018]. Arxivat 2016-04-26 a Wayback Machine.
* 1 2 3 4 5 Pernas López, Juli. Barcelona 1951 Els Jocs Mediterranis. Barcelona: Fundació Barcelona Olímpica, 2012, p. 28-29.
# Cabomba

El gènere Cabomba Aubl., 1775 comprèn 5 espècies de plantes aquàtiques dins la família cabombàcia. El nom prové dels idiomes indígenes de la Guaiana.

## Descripció

Tenen les característiques generals de la família cabombàcia:
* Herbes aquàtiques perennes, primes i embrancades.
* Fulles decusades o ternades, submergides i amb poques fulles flotants.
* Flors petites, blanques o grogues, violes o porpres.
* Fruit compost (infructescència); cadascun en fol·licle amb 2-3 llavors el·lipsoides a globoses, tuberculades.
* Nombre cromosòmic: x =13; 2n = 24, 26, 52, aprox. 78, aprox. 96, aprox. 104.

## Ecologia

Viuen submergides o flotant en llacs o rius de corrent lent. La pol·linització n'és entomògama.

## Usos

Es fan servir en aquaris com a oxigenants. De vegades s'han escapat dels aquaris i han donat problemes ecològics.

## Distribució

El gènere es distribueix per Amèrica en les zones temperades i tropicals.

## Condicions d'ambient

* Temperatura: 18-25 °C, amb un òptim a 20 °C per a C. aquàtica; de 12-22 °C, amb l'òptim a 18 °C, en C. caroliniana.
* pH: lleugerament àcid.
* Duresa de l'aigua: tova.
* Il·luminació: entre normal i forta, però evitant l'exposició directa al sol.
* Substrat: sòl força ric en humus.

## Sinònims

* Nectris Schreb., 1789.
* Villarsia Neck., 1790.
* Caromba Steud., 1840 (error).

## Taxonomia

* Cabomba aquatica Aubl., 1775 (= C. aubletii Michx., 1803; Nectris peltata Pursh, 1814; C. schwartzii Rataj, 1977)
* Cabomba palaeformis Fassett, 1953
* Cabomba furcata Schult. i Schult.f. in Roem. i Schult., 1830 (= C. piauhyensis Gardner in Hook., 1844; C. warmingii Casp. in Mart., 1878; C. pubescens Ule, 1914)
* Cabomba haynesii Wiersema, 1989 (= C. piauhyensis Gardner f. albida Fassett, 1953)
* Cabomba caroliniana A. Gray, 1837 (= Nectris pinnata Pursh, 1814; C. australis Speg., 1880; C. caroliniana A. Gray var. pulcherrima R.M. Harper, 1903; C. caroliniana A. Gray var. paucipartita Ramsh. i Florsch., 1956; C. caroliniana A. Gray var. flavida Ørgaard, 1991)

## Referències

* Ørgaard, M. 1991. The genus Cabomba (Cabombaceae) - a taxonomic study. Nord. J. Bot., 11: 179-203.
* Williamson, P.S. & Schneider, E.L. 1993. Cabombaceae. En: Kubitzki, K., Rohwer, J.G. & Bittrich, V. (Editores). The Families and Genera of Vascular Plants. II. Flowering Plants - Dicotyledons. Springer-Verlag.

## Enllaços externs

* Fulles submergides de Cabomba aquàtica.
* Imatge de Cabomba furcata Arxivat 2010-10-05 a Wayback Machine..
* Flor de Cabomba furcata.
* Mapa de distribució real i potencial de Cabomba caroliniana a Austràlia.
# Tweed (tèxtil)

Tweed és un tipus de teixit de llana artesanal típic d'Escòcia i del comtat de Donegal, a Irlanda, tenyit amb colors naturals de terra. Pot prendre una textura de color més interessant en afegir trossets d'altres fils de llana. Es presenta en diversos gruixos i dissenys.
A més del motiu més conegut tipus espigueta, n'hi ha d'altres motius: rombe, príncep i ziga-zaga, creus, pota de gall, etc. El nom prové del gaèlic escocès tweel, o gerga que descriu la típica línia diagonal que permet realitzar un teixit fort i molt resistent a la ús, de superfície rugosa, suau i flexible. El nom anglès de tweed prové d'un comerciant anglès del segle xviii que va fer un error de transcripció. No és derivat del riu Tweed, tot i que en aquesta vall es va teixir tweed.
Per les seves qualitats durables a l'exterior, va ser introduït a Anglaterra en el segle xix per Lady Dunmore i va esdevenir molt popular en l'aristocràcia per fer els seus vestits de caça i de pesca.
* Sarja de tweed amb disseny d'espigueta
* Etiqueta d'Harris Tweed

## Tipus

* Harris Tweed: un teixit fet a mà a les illes de Harris, Lewis, Uist i Barra de les Hèbrides Exteriors d'Escòcia, fet de llana d'ovelles locals. Abans, el Harris Tweed també era filat i tenyit manualment.
* Donegal Tweed: un tweed teixit a mà al Comtat de Donegal, a Irlanda. fet de llana local i tenyit amb pigments naturals locals.
* Tweed de seda: un teixit de seda amb un colorit molt semblant a la del tweed de llana.

## Referències

* ↑ «Tweed (tèxtil)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Saladrigas, Sílvia; Carbonell, Sílvia. «Tweed». A: Glossar tèxitl - Glossario textil (pdf) (en català/castellà), 2001.
* 1 2 Conway, Susannah «The History Of... Tweed: Country cousins» (en anglès). The Independent, 4 octubre 1998 (1998-10-04). «The generic term came from a London cloth merchant mis-reading "tweel", the Scottish version of twill»
* ↑ «Tweed» (en anglès). Merriam Webster. [Consulta: de març 2015].
* ↑ «Tweed (Fabric)» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 2003.

## Enllaços externs

* Weewool Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine., Harris Tweed i accessoris de llana d'Anglaterra i Escòcia a Barcelona
# Estadi de Franceville

L'Stade de Franceville és un estadi multiusos ubicat a la ciutat de Franceville, al Gabon.
L'estructura construïda per aguantar-ne la coberta va ser dissenyada per l'empresa sèrbia Amiga.
Va ser una de les quatre seus de la Copa d'Àfrica de Nacions 2012.

## Referències

* ↑ «Gabon-Football-CAN-2012 La couverture du stade Franceville fabriquée en Serbie» (en francès). lvdpg.org, 8 novembre. [Consulta: 4 desembre 2010].
# Lema de Neyman-Pearson

En estadística, el lema fonamental de Neyman-Pearson és un resultat que descriu el criteri òptim per distingir dues hipòtesis simples H$_0$: θ=θ$_0$ i H$_1$: θ=θ$_1$.

## Enllaços externs

* Jerzy Neyman; Egon Pearson «On the Problem of the Most Efficient Tests of Statistical Hypotheses». Philosophical Transactions. Series A, Containing Papers of a Mathematical or Physical Character, 231, 1933, pàg. 289–337. DOI: 10.1098/rsta.1933.0009. JSTOR: 91247.
* http://cnx.org/content/m11548/latest/
* http://cscs.umich.edu/~crshalizi/weblog/630.html
# Izquierda Democrática (Equador)

Izquierda Democrática («Esquerra Democràtica», ID) és un partit polític de l'Equador d'ideologia socialdemòcrata. Fou fundat en 1967, quan Rodrigo Borja i un grup de militants joves van abandonar el Partit Liberal amb el projecte de fundar un grup que ocupés el nínxol ideològic de l'esquerra no marxista i sotmès a les regles del joc del sistema constitucional. Rodrigo Borja, el seu principal dirigent i ideòleg, va arribar a la presidència de la República el 1988.
Malgrat els seus posicionaments socialdemòcrates, el partit ha representat tradicionalment a una elit d'idees més o menys progressistes, amb una menor implantació entre les classes treballadores, que sovint tendeixen a donar suport a partits més populistes. La força majoritària del partit es troba a la zona de la serralada, mentre que a la costa, on domina el seu adversari tradicional el Partido Social Cristiano, és força més minoritari. L'actual alcalde de Quito, Paco Moncayo, és d'Izquierda Democrática.
# Jocs Insulars de 2009

Els Jocs Insulars de 2009 es van disputar a les Illes Åland entre el 27 de juny i el 4 de juliol amb la participació de 25 seleccions competint en 15 esports. Va ser la XIII edició dels Jocs Insulars.

## Esports

Els 15 esports triats per la XIII edició van ser:
| Atletisme Bàdminton Basquetbol Futbol Golf | Gimnàstica Judo Vela Tir olímpic Natació | Tennis Tennis taula Tir amb arc Voleibol Windsurf |

## Medaller

| | Illa | | | | T |
| 1 | Illes Fèroe | 34 | 23 | 24 | 81 |
| 2 | Illa de Man | 29 | 30 | 29 | 88 |
| 3 | Jersey | 24 | 37 | 19 | 80 |
| 4 | Guernsey | 21 | 12 | 27 | 60 |
| 5 | Gotland | 21 | 11 | 23 | 55 |
| 6 | Illes Åland | 16 | 19 | 18 | 53 |
| 7 | Bermuda | 14 | 6 | 12 | 32 |
| 8 | Menorca | 9 | 7 | 11 | 27 |
| 9 | Illes Caiman | 7 | 4 | 3 | 14 |
| 10 | Saaremaa | 6 | 9 | 10 | 25 |
| 11 | Illa de Wight | 4 | 6 | 8 | 18 |
| 12 | Gibraltar | 4 | 3 | 8 | 15 |
| 13 | Rodes | 3 | 8 | 7 | 18 |
| 14 | Illes Shetland | 2 | 1 | 7 | 10 |
| 15 | Groenlàndia | 1 | 4 | 3 | 8 |
| 16 | Orkney | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 17 | Hèbrides Exteriors | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 17 | Ynys Môn | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 19 | Hitra | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 19 | Sark | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 21 | Alderney | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 21 | Illes Malvines | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 21 | Frøya | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 21 | Illa del Príncep Eduard | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 21 | Santa Helena | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Menorca

L'illa de Menorca va participar per segona vegada als Jocs Insulars i en aquesta edició va aconseguir 9 medalles d'or, 7 d'argent i 11 de bronze.
| Esport | Modalitat | Esportista |
| Atletisme | 400m tanques femení | Àngela López |
| Atletisme | 100m tanques femení | Àngela López |
| Bàdminton | Individual masculí | Eric Navarro Comes |
| Basquetbol | Femení | Menorca |
| Basquetbol | Masculí | Menorca |
| Gimnàstica | Barra d'equilibris femení | Jéssica Gomila |
| Judo | -100 kg. masculí | Bruno Sánchez Arnau |
| Judo | 81 kg. masculí | Josep Escrivà Estruch |
| Tennis | Equip femení | Menorca |
| Tennis | Dobles mixtes | Curiel-Casasnovas |
| Tennis | Dobles femenins | Sintes-Triay Pons |
| Tennis | Individual femení | Gemma Triay Pons |
| Tennis | Individual femení | Francesca Sintes |
| Tir amb arc | FITA recurve | Borja Goñalons |
| Tir amb arc | Compost | Sebastià Ametller |
| Tir amb arc | Compost | Joaquin Lorente |
| Tir amb arc | Recurve | Borja Goñalons |
| Tir olímpic | Automatic Ball Trap | Menorca |
| Tir olímpic | Automatic Ball Trap | Joan Josep Marquès |
| Tir olímpic | Pistola esportiva 25 m. | Llorenç Marquès |
| Tir olímpic | Sporting Individual | Joan Josep Marquès |
| Vela | Equips | Menorca |
| Voleibol | Equips femenins | Menorca |
| Windsurf | Equips | Menorca |
| Windsurf | Masculí | Jonathan Dunnett |
| Windsurf | Masculí | Sebastià Mercadal |
| Windsurf | Maculí | Loren Mesquida |

## Referències

* ↑ http://www.alandresults2009.com/medal.aspx?IslandID=25

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2007-08-24 a Wayback Machine.
# Bàndicut espinós de Menzies

El bàndicut espinós de Menzies (Echymipera echinista) és una espècie de marsupial de la família dels bàndicuts. És endèmic de Papua Nova Guinea.
# Tweening

Tweening, forma curta per intermedi in-betweening, o intermediació és el procés de generar marcs intermedis entre dues imatges per donar l'aspecte que la primera imatge es converteix suaument a la segona imatge. Tweening és un procés dominant en tots els tipus d'animació, incloent l'animació per ordinador a. El programari sofisticat d'animació permet identificar objectes específics en una imatge i definir com s'han de moure's i canviar durant el procés de "tweening".
En un procés tradicional d'animació, els artistes dibuixen els marcs més importants, "claus" o "puntes" per a l'animació de caràcters o de qualsevol altre objecte animat.
Els betweeners, o intermediadors, dibuixen els marcs entre els keyframes que l'artista ha dibuixat. Per exemple, certa historieta pot requerir 25 cel per segon. L'artista de la historieta dibuixarà només una sèrie de 10 cel importants. Les cel restants són dibuixades per in-betweeners, i aquests dibuixos es processen més a fons per al seu ús en la historieta final.

## Vegeu també

* Kinescopi
* Techniscope
* super 35
* 16 mm
* 3:2 Pull down
* XDCAM (disc)
* Morphing
* Telecine
Viccionari
# Les armes del diable

Les armes del diable (títol original en anglès: Day of the Evil Gun) és una pel·lícula dels Estats Units de Jerry Thorpe, estrenada el 1968. Ha estat doblada al català.

## Argument

Després de tres anys d'absència, Lorn Warfield torna al seu ranxo. quan hi arriba, descobreix que la seva propietat ha estat saquejat i s'assabenta que la seva dona, les seves dues filles i la dona del pastor han estat preses per una tribu apache. Ben decidit a trobar-los, obté l'ajuda d'Owen Forbes, el seu veí granger, sense saber que aquest és l'amant de la seva dona. Units per l'excèntric Jimmy Noble, els tres homes es llancen a la recerca dels indis segrestadors. Nombroses proves revelaran tanmateix la verdadera naturalesa dels nostres herois…

## Repartiment

* Glenn Ford: Lorn Warfield
* Arthur Kennedy: Owen Forbes
* Dean Jagger: Jimmy Noble
* Barbara Babcock: Angie Warfield
* Ross Elliott: el Reverend Yearby
* Paul Fix: el xèrif Kelso
* Royal Dano: El Doctor Eli Prather
* Harry Dean Stanton: el sergent renegat Carter
* John Anderson: el caporal renegat
* Peter Mark Richman: El Doctor Marsh
* James Griffith: el botiguer

## Al voltant de la pel·lícula

La pel·lícula presenta un argument similar al de la pel·lícula de John Ford, Centaures del desert (1956), en la qual John Wayne interpretava un oficial de tornada de la Guerra que marxava a la recerca de les seves nebodes preses per una tribu comanxe..

## Referències

* ↑ esadir.cat. Les armes del diable. esadir.cat.
* ↑ «Day of the evil gun». The New York Times.