OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Casanova i Bartrolí

Joan Casanova i Bartrolí (Olot, 28 de juliol del 1863 - 9 de desembre del 1911) va ser un músic i compositor.

## Biografia

De família de músics (ho van ser el seu germà i el seu nebot), començà els seus estudis ja de ben jove. Va ser fundador i músic de les cobles Els Petits i La Lira (que amb el temps esdevindria la Principal d'Olot). Des de finals del segle xix, i per més de vint anys (fins a la mort) dirigí la Banda Municipal d'Olot.
Les seves més de 300 sardanes beuen sovint de melodies populars, i moltes vegades estan instrumentades per als petits conjunts musicals propis de l'època, més que per a cobla completa. La seva sardana Adeu, vila d'Olot ha esdevingut un himne de la capital de la Garrotxa. També estructurà o compongué les músiques d'alguns balls populars olotins: el ball de gegants (música original d'en Miquel Sisè), el de cabeçuts i el de cavallets.
El seu nebot Francesc Casanova i Estorch va ser flabiolaire, violinista i compositor de sardanes. Tant aquest, com el futur músic i compositor Pere Aubert, van ser deixebles seus. L'ajuntament d'Olot li dedicà un carrer en homenatge.

## Obres

* Ball de cabeçuts

### Sardanes

* A l'amic Rafel (1966)
* A punta de dia (1911?)
* Adeu, vila d'Olot (1895?), enregistrada per la Principal de la Bisbal en el DC Olot en solfa (Barcelona: Àudiovisuals de Sarrià, 1996 ref. AVS 251218). Té versió cantada, amb lletra d'una cançó del segle xviii. Honorat Vilamanyà va fer (1952) de la sardana un poema per a cobla.
* Ahont està la Pepa
* Ai, pobre de mi (1895?)
* Els contrabandistes d'aquell temps
* Dalt la serra
* De bon matí
* Descans etern
* L'enfadosa, revessa
* L'entrada d'hivern
* La festa d'Olot
* La font dels pastors (1910), obligada de flabiol
* La font pudosa
* Una gàbia de canaris, obligada de dos flabiols
* L'home sense cap calé (1894)
* La lletera de la Déu
* La llúdriga
* Ma pobra mare
* La mort del pubill
* La non-non, sardana cantada
* La pedra foguera (1911?)
* El plor de ma filla
* La priora
* La pubilla marinera
* Quan jo era petitet (1895?)
* Record de la mare
* Records d'Olot
* Un refilet a joc
* La reina de les violes
* La zorrillista (1894?)

## Bibliografia

* Rafael Llongarriu i Montsaltvaje Música popular a Olot (Memòria de Joan Casanova i de Pere Aubert, músics olotins), col·laboració a Annals del Patronat d'Estudis Històrics d'Olot i Comarca 14 (1996-1998), p. 321-372

## Referències

* ↑ Biografia, del Diccionari d'autors de sardanes
* ↑ «Comarques - Diari de Girona - Hemeroteca 11-07-2007».
* ↑ Llista de sardanes
# Santisteban del Puerto

Santisteban del Puerto és un municipi de la província de Jaén. El 2005 la seva població era de 4.840 habitants INE.

## Patrimoni

Un dels principals exponents del patrimoni cultural de Santisteban són les petjades de dinosaures del període Triàsic, trobades en el jaciment de Erillas Blancas. També hi ha 3 esglésies, entre les quals destaca l'església de Santa Maria, de cap al segle xii

## Economia

El poble depèn sobretot del cultiu de les oliveres. Aquesta activitat està organitzada en diveres cooperatives que es dediquen a recollir les olives per a fer fonamentalment oli. Aquesta activitat és solament estacional i la resta de l'any han de dedicar-se a altres activitats com la construcció o la ramaderia.

## Turisme

En estiu arriben molts visitants, sobretot gent que vivia al poble i torna en vacances, fet que incrementa prou la població en estiu. També hi ha cases rurals, ja que és un destí turístic interessant, tant pel seu patrimoni com per la proximitat amb el Parc Nacional de Cazorla.

## Personatges Il·lustres

* Diego de Benavides y de la Cueva, militar i diplomàtic, Virrei del Perú.
* Esteban Gabriel Merino, cardenal.
* Jacinto Higueras, escultor.
* Juan Pérez de Moya, matemàtic i mitògraf.

## Vegeu també

* Pàtera ibera de Perotito
# Masterblaster

Masterblaster és una sèrie de videojocs d'acció multijugador freeware basada en l'original Dynablaster i Bomberman. Fou iniciada per Alexander Ivanof el 1994 i encara està en desenvolupament.

## Estratègia

L'objectiu principal del joc és el de ser l'últim supervivent del mateix equip en un laberint.
Per desempallegar-se dels enemics es poden col·locar bombes o esclafar l'enemic empenyent parets que, a vegades en ser destruïdes ofereixen poders extres o monedes per tal d'equipar-se a la botiga.
# Nicarbazina

La nicarbazina és un fàrmac coccidiostàtic utilitzat per al control de les poblacions de coloms urbans. Aquesta substància es comercialitza juntament amb grans de blat de moro, recoberts a la vegada per una capa de silicona alimentària per tal d'evitar la pèrdua de nicarbacina tot i que els grans es manipulis o s'humitegin.
La nicarbazina està formada per dues molècules: 4,4'dinitrocarbanilida (DNC) i 2-hidroxi-4,6-dimetilpirimidina (HDP). En realitat es tracta d'un antiparasitari (anticoccídic) àmpliament utilitzat en pollastres de carn, i que en aus té un efecte esterilitzant només quan la ingesta és per sobre d'una dosi determinada (10 g/dia en el cas dels coloms) i de forma continuada. El mecanisme a través del qual provoca l'esterilitat és la ruptura de la membrana del rovell de l'ou, que fa que es barregi amb la clara i s'alterin les condicions necessàries per al desenvolupament viable de l'embrió. Aquest efecte és reversible, desapareix després d'una setmana sense consumir el producte tractat.

## Referències

* ↑ Carlos González-Crespo, Raquel Castillo, Jorge Ramón Lopez Olvera i Santiago Lavín., SEFaS «Control de coloms mitjançant l'esterilització amb nicarbacina». Cinegeticat, 01-05-2017.
* ↑ Blanchar, Clara «Barcelona da pienso anticonceptivo a las palomas para reducir su población» (en castellà). El País [Madrid], 21-02-2017. ISSN: 1134-6582.
# Avon (Connecticut)

Avon és una població dels Estats Units a l'estat de Connecticut. Segons el cens del 2005 tenia 17.209 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Avon tenia 15.832 habitants, 6.192 habitatges, i 4.483 famílies. La densitat de població era de 264,4 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 3,3% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 29,5% de 45 a 60 i un 15,0% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,0 homes.
La renda mediana per habitatge era de 90.934 $ i la renda mediana per família de 109.161 $. Els homes tenien una renda mediana de 76.882 $ mentre que les dones 44.848 $. La renda per capita de la població era de 51.706 $. Aproximadament el 0,9% de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Avon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Avon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Djalal Khan (Kalpi)

Djalal Khan fou soldà de Kalpi, que va succeir al seu pare Ikhtiyar al-Din Abu l-Mudjahid Kadir Khan (mort el 1432) després d'una guerra civil en la qual va tenir el suport del sultanat de Malwa, que el va posar al poder com a tributari. De fet va gaudir de gran independència, més que el seu pare i avi, i va emetre moneda on porta el nom de Fath al-Dunya wa-l-Din Djalal Shah Sultan, de les que es conserven alguns exemplars datats el 1437/1438.
No se sap quant de temps va regnar, però el 1443 ja l'havia succeït el seu germà Nasir Khan, que fou expulsat per les tropes del sultanat de Jaunpur. El sultanat de Kalpi va desaparèixer de la història.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, edició en francès, volum VI, pàgina 59.
# Novotxernígovka

Novotxernígovka (en rus: Новочерниговка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 448 habitants. Pertany al districte municipal d'Ozinki.

## Referències

* ↑ «История административно- территориального деления Саратовской губернии 1917 - 1928 годы. Справочник. Дергачевский, Новоузенский и Покровский уезды.». Arxivat de l'original el 2017-12-21.
# Sant Pere de la Parada

Sant Pere de la Parada és una antiga església del mas de la Parada, en el terme comunal de Sant Marçal, de la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situada en el sector sud-est del terme comunal, en el mas de la Parada.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. «Vall 76. Sant Pere de la Parada». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Badia i Homs, Joan. «Sant Marçal: Sant Pere de la Parada». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Les restes de l'església de Sant Pere de la Parada a l'ortofotomapa de l'IGN
# María Asunción Pons Fullana

María Asunción Pons Fullana (Ciutadella, 23 d'agost de 1965) és una política menorquina, diputada al Parlament de les Illes Balears en la VIII legislatura (juny 2011-juny 2015) i en l'actual legislatura (X), iniciada el juny de 2019.
Pertany actualment a les comissions d'Economia, Assumptes Socials i Estatut del Diputat del Parlament de les Illes Balears.
En el ple de l'Ajuntament de Ciutadella del 15 de setembre de 2016 es va incorporar a la corporació de l'Ajuntament de Ciutadella com a regidora del Grup Municipal del Partit Popular, a l'oposició. En juny del 2019 va finalitzar l'etapa municipal a Ciutadella.
Ha treballat a l'empresa familiar "Casa Fullana", a les oficines del Banco Bilbao Vizcaya (1988-1991) i com a funcionària interina al Consell Insular de Menorca. El 1982 es va afiliar a Alianza Popular, i de 1990 a 1994 fou secretària de la secció ciutadellenca del Partit Popular de Menorca.
Ha estat membre dels comitès de les diferents campanyes electorals a les eleccions municipals de Ciutadella i ha representat a aquesta formació política davant la Junta Electoral.
Fou elegida diputada a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2011. Ha estat Presidenta de la Comissió d'Assumptes Socials i Drets Humans del Parlament Balear. Durant la legislatura 2011-2015 va ser la portaveu del Grup Popular a la Comissió d'Economia del Parlament. Ponent de la primera Llei Agrària de Balears Llei de Pesca, modernització de la Llei de Caça de Balears i de la Llei de Mesures de Reactivació Econòmica de les Illes Balears. També participà en la comissió per a l'adjudicació, pel sistema de concurrència, de la gasificació de Menorca (març 2015) i les ponències sobre Salut Mental a Balear i Transport Aeri.
El 29 d'agost de 2016 va ser elegida secretària general del Partit Popular de Menorca, a proposta del llavors president insular, Santiago Tadeo Florit. Va rellevar a Juanjo Pons Anglada, que havia presentat la renúncia el mes abans. Va ser reelegida secretària general del PP-Menorca en el congrés insular celebrat en maig del 2017, en el qual Misericòrdia Sugrañes Barenys va ser elegida presidenta insular.
Va concórrer a les eleccions autonòmiques de Balears celebrades el 26 de maig de 2019. Ocupà el tercer lloc a la candidatura del Partit Popular al Parlament de les Illes Balears per la circumscripció de Menorca. Va obtenir l'acta de diputada, i va prendre possessió el 20 de juny de 2019, al ple de constitució de la X legislatura.

## Referències

* ↑ Currículum al web del Parlament Balear
* ↑ Nuevas caras en los sillones del Parlament, Diario de Mallorca, 23 de maig de 2011
* ↑ Fitxa del Parlament Balear
* ↑ «Assumpció Pons Fullana, la nova secretària general del Partit Popular de Menorca». IB3, 30-08-2016. [Consulta: 31 desembre 2019].
# Lèmur nan de Sheth

El lèmur nan de Sheth (Cheirogaleus shethi) és una espècie de primat de la família dels quirogalèids. És endèmic del nord de Madagascar. Té el dors, les extremitats i el cap de color gris, mentre que el ventre és blanc. Fou anomenat en honor de Brian Sheth, director general de l'ONG Global Wildlife Conservation. Com que fou descoberta fa poc, encara no s'ha avaluat l'estat de conservació d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Frasier, C. L.; Lei, R.; McLain, A. T.; Taylor, J. M.; Bailey, C. A.; Ginter, A. L.; Nash, S. D.; Randriamampionona, R.; Groves, C. P. «A New Species of Dwarf Lemur (Cheirogaleidae: Cheirogaleus medius Group) from the Ankarana and Andrafiamena-Andavakoera Massifs, Madagascar» (PDF) (en anglès). Primate Conservation, 30, 2016, pàg. 59–72.
# O'Neill (Nebraska)

O'Neill és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 3.733 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, O'Neill tenia 3.733 habitants, 1.554 habitatges, i 988 famílies. La densitat de població era de 610,7 habitants per km².
Dels 1.554 habitatges en un 30,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 33,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.815 $ i la renda mediana per família de 40.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.614 $ mentre que les dones 18.627 $. La renda per capita de la població era de 15.998 $. Aproximadament el 5% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- O'Neill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- O'Neill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Atopochilus mandevillei

Atopochilus mandevillei és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 14,1 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: República Democràtica del Congo.

## Referències

* 1 2 3 «Atopochilus mandevillei» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Seegers, L., 2008. The catfishes of Africa. A handbook for identification and maintenance. Aqualog Verlag A.C.S. GmbH, Alemanya. 604 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Douro Litoral

Douro Litoral era una antiga província (o regió natural) portuguesa, instituïda formalment per una reforma administrativa de 1936. No obstant això, les províncies mai van tenir cap atribució pràctica, i van desaparèixer del vocabulari administratiu (que no del vocabulari quotidià dels portuguesos) amb l'entrada en vigor de la Constitució de 1976.

## Localització

Limitava al nord amb el Minho, a l'est amb Trás-os-Montes e Alto Douro, al sud-est amb la Beira Baixa, al sud amb la Beira Litoral i a l'oest amb l'oceà Atlàntic.

## Composició

Llavors estava constituïda per 23 concelhos, integrant la totalitat de l'actual districte de Porto, i a més quatre concelhos del districte d'Aveiro i dos del districte de Viseu. Tenia la seva capital en la ciutat de Porto.
* Districte d'Aveiro: Arouca, Castelo de Paiva, Espinho, Santa Maria da Feira.
* Districte de Porto: Amarante, Baião, Felgueiras, Gondomar, Lousada, Maia, Marco de Canaveses, Matosinhos, Porto, Paços de Ferreira, Paredes, Penafiel, Póvoa de Varzim, Santo Tirso, Valongo, Vila do Conde, Vila Nova de Gaia.
* Districte de Viseu: Cinfães, Resende.
Si encara avui aquesta província existís, contaria probablement amb 24 municipis, doncs posteriorment va ser creat un nou concelho, a l'àrea del districte de Porto: Trofa (en 1997, per secessió de Santo Tirso). Per a alguns geógrafos, aquesta província, en conjunt amb el Minho, formava una unitat geogràfica major: l'Entre Douro e Minho.

## Actualitat

Actualment, el seu territori es reparteix entre les regions Nord i Centre de Portugal, abastant la primera la totalitat del Gran Porto, dues concelhos de l'Ave (Santo Tirso i Trofa), i la major part del Tâmega (llevat els concelhos més septentrionals de Cabeceiras de Basto, Celorico de Basto, Mondim de Basto i Ribeira de Pena); la segona comprèn dos concelhos d'Entre Douro e Vouga (Arouca i Santa Maria da Feira).
# Novouglianka

Novouglianka (en rus: Новоуглянка) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2011 tenia 1.570 habitants. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Joan Casellas

«Joan Casellas» té aquests significats:
* Joan Casellas (artista) (Teià, 1960), artista català
* Joan Casellas i Novell, (Montcada i Reixac, 1924) ex-alcalde de Llinars del Vallès
# Sant Serni de Canillo

Sant Serni de Canillo és l'església parroquial del nucli antic de Canillo, a Andorra. L'església actual va ser construïda en època barroca als segles XVII-XVIII i es conserven vestigis de la construcció anterior romànica del segle xii.
A l'exterior es conserven restes d'uns murs romànics i el baptisteri de granit també romànic. Al segle xvii es va construir de nou la nau central i el campanar de torre que és el més alt d'Andorra.
L'any 2009, durant unes obres de millora, es van descobrir unes restes arqueològiques en el subsol de la nau. Podrien ser estructures de la construcció inicial del segle xii o bé d'un temple anterior al romànic. Actualment aquestes restes estan museïtzades en el sòl de la nau central. A més de les estructures, s'han trobat una sèrie d'enterraments que van des del segle VII al XVIII. L'església és de planta rectangular. El campanar és una torre de planta quadrada adossada a la nau.
A l'interior es conserva talla gòtica policromada d'un santcrist del segle xiv. El retaule de l'altar major és barroc del segle xvii, dedicat a sant Serni, bisbe de Tolosa.

## Referències

* ↑ «Sant Serni de Canillo». Patrimoni Cultural d'Andorra. Govern d'Andorra. [Consulta: 12 agost 2017].

## Vegeu també

* Llista d'esglésies catòliques d'Andorra
# María Venegas de la Torre

María Venegas de la Torre, en religió María de Jesús Sagramentat (Zapotlanejo, Jalisco, Mèxic, 8 de setembre de 1868 - Guadalajara, 30 de juliol de 1959) fou una religiosa mexicana, fundadora de la congregació de les Filles del Sagrat Cor de Jesús de Guadalajara. És venerada com a santa per l'Església Catòlica des de 2000 i és la primera persona mexicana canonitzada.

## Biografia

María Natividad Venegas de la Torre nasqué el 1868, la petita de dotze germans. Sa mare morí quan ella tenia setze anys i son pare tres anys més tard, i una tia seva l'acollí a casa. Molt religiosa, feia catequesi als veïns i ajudava els necessitats. El 8 de desembre de 1898, entrà en l'Associació de Filles de Maria i en el seu si va establir un grup de dones dedicades a l'assistència a malalts pobres.
Va voler consagrar la vida a la religió; participà en uns exercicis espirituals a Guadalajara i poc després, el 1905, entrà en una petita comunitat de joves dedicades a la cura de malalts en l'Hospital del Sagrado Corazón que havia fundat el bisbe Atenógenes Silva y Álvarez Tostada. En prengué els vots el 1910 i en fou elegida superiora el 25 de gener de 1921. Malgrat la persecució religiosa del moment, continuaren treballant i atenent els malalts en hospitals i comunitats. Escrigué les constitucions de la comunitat, que rebé el nom de Filles del Sagrat Cor de Jesús i que foren aprovades el 1930, convertint-se llavors en una congregació religiosa de dret pontifici. Fou llavors quan emeté els vots solemnes i prengué el nom de religió de Maria de Jesús Sagramentat.

## Veneració

El procés de canonització s'obrí el 1980 i fou remès a Roma el 1987. Fou proclamada venerable el 13 de maig de 1989 per Joan Pau II i ell mateix la beatificà en una visita a Ciutat de Mèxic el 22 de novembre de 1992. El mateix papa la canonitzà a Roma el 21 de maig de 2000: es convertí en la primera persona mexicana canonitzada.

## Bibliografia

* Hagiography Circle
* Biografia
# Lèmur nan de Coquerel

El lèmur nan de Coquerel (Mirza coquereli) és un lèmur de la família dels quirogalèids. Com tots els altres lèmurs, és endèmic de Madagascar. El nom de l'espècie li fou donat en honor de l'entomòleg francès Charles Coquerel. Fins al 1985 se'l classificava dins del gènere Microcebus; després se'l classificà al seu propi gènere, Mirza, del qual fou l'únic ocupant fins que el 2005 es descobrí el lèmur nan septentrional (M. zaza).