OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nikolaos Anastopoulos

Nikolaos "Nikos" Anastopoulos (grec: Νικόλαος "Νίκος" Αναστόπουλος, 22 de gener de 1958) és un exfutbolista grec de la dècada de 1980.
Fou 75 cops internacional amb la selecció grega.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Panionios, Olympiacos, Avellino i Ionikos.

## Palmarès

Jugador
* Olympiacos
** Lliga grega de futbol: 1980, 1981, 1983, 1987
** Copa grega de futbol: 1990, 1992
** Supercopa grega de futbol: 1992
* Panionios
** Copa grega de futbol: 1979
Entrenador
* PAS Giannina
** Segona divisió grega: 2002
* Kavala F.C.
** Segona divisió grega: 2009
* Aris
** Tercera divisió grega Grup 1: 2016

## Referències

* ↑ Οι συμμετοχές του Αναστόπουλου στην Εθνική Ελλάδας. epo.gr
* ↑ The Legend's "Golden Eleven"! Olympiacos Official Website, 8/6/2015
* ↑ Rota, Davide. «Greek Players in Italy». RSSSF, 03-09-1998.
* ↑ Nikolaos Anastopoulos a National-Football-Teams.com (anglès)
# Luc Alphand

Luc Alphand (nascut el 6 d'agost de 1965 en Briançon) va ser un esquiador alpí i, en l'actualitat, pilot de ral·lis francès.
Va començar les seves participacions en la Copa del Món d'esquí el 1984, assolint la victòria final en 1997.
En 1997 es va retirar com esquiador i va començar la seva carrera com pilot d'automòbils, participant en diverses proves de velocitat com el Campionat GT de la FIA, la Copa Nissan Micra Stars i les Sèries Europees de LeMans.
També ha participat en proves de resistència, com el Ral·li Dakar, el qual va guanyar en 2006 amb un Mitsubishi. Anteriorment, va acabar segon en 2005, també amb Mitsubishi, per darrere del seu company d'equip Stéphane Peterhansel.

## Palmarès
### Com a esquiador

* Medalla de bronze de Descens en els Mundials d'esquí alpí de 1996
* Campió de la classificació general de la Copa del Món en 1997
* Campió de Descens en la Copa del Món en 1995, 1996 y 1997
* Campió de Super-Gegant en la Copa del Món en 1997
* 12 victòries Copa del Món

### Com a pilot

* Vencedor del Ral·li Patagònia Atacama "Iquique" en 2006.
* Vencedor del Ral·li Dakar de 2006 (Segon en el 2007)
Vencedors del Ral·li Dakar - Automòbils :
1979 - Génestier
1980 - Kottulinsky
1981 - Metge
1982 - Marreau
1983 - Ickx
1984 - Metge
1985 - Zaniroli
1986 - Metge
1987 - Vatanen
1988 - Kankkunen
1989 - Vatanen
1990 - Vatanen
1991 - Vatanen
1992 - Auriol
1993 - Saby
1994 - Lartigue
1995 - Lartigue
1996 - Lartigue
1997 - Shinozuka
1998 - Fontenay
1999 - Schlesser
2000 - Schlesser
2001 - Kleinschmidt
2002 - Masuoka
2003 - Masuoka
2004 - Peterhansel
2005 - Peterhansel
2006 - Alphand
2007 - Peterhansel
2008
2009 - De Villiers
2010 - Sainz
2011 - Al-Attiyah
2012 - Peterhansel
2013 - Peterhansel
2014 - Roma
2015 - Al-Attiyah
2016 - Peterhansel
2017 - Peterhansel
2018 - Sainz
2019 - Al-Attiyah
2020 - Sainz
2021 - Peterhansel
2022 - Al-Attiyah
2023 - Al-Attiyah :
# Duttaphrynus melanostictus

Duttaphrynus melanostictus és una especie de gripau de la família dels bufònids comuna en el sud d'Àsia. Va ser descrit amb el protònim Bufo menastictus per Johann Gottlob Schneider el 1799.

## Distribució

El sud-oest i el sud de la Xina (inclosos Hainan i Hong Kong) i Taiwan a tot el sud d'Àsia des (provisionalment) de Sri Lanka, les illes d'Andaman. (Índia), Maldives, i Malàisia, Sumatra, Java, Borneo i Sumba, fins a 2000 m en alguns llocs; introduït a Madagascar, Bali, Cèlebes, Ambon, Sumbawa i Manokwari i Nova Guinea (part nord-est de la península de Vogelkop). Veure comentari.

## Referències

* ↑ Schneider, Johann Gottlob; Müller, C. F.. Historiae amphibiorum naturalis et literariae (en llatí). Jena: F. Frommann, 1799.
* ↑ van Dijk, P.P.; et alii «Duttaphrynus melanostictus» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 2004. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2004.RLTS.T54707A11188511.en.
* ↑ Frost, Darrel R. «Duttaphrynus melanostictus (Schneider, 1799)» (en anglès). Amphibian Species of the World, 2022. DOI: 10.5531/db.vz.0001.
# Nguyễn Tuấn Anh

Nguyễn Tuấn Anh (16 de maig de 1995) és un futbolista vietnamita. Ha disputar 9 partits amb la selecció del Vietnam.
Tuấn Anh és considerat un dels centrecampistes amb més talent i tècnica de la història del Vietnam.

## Estadístiques

Selecció del Vietnam :
| Anys | Partits | Gols |
| 2016 | 6 | 1 |
| 2017 | 1 | 0 |
| Total | 7 | 1 |

## Referències

* ↑ «Tuấn Anh là của hiếm của bóng đá». Arxivat de l'original el 2015-01-29. [Consulta: 1r setembre 2019].
* ↑ National Football Teams

## Enllaços externs

* Nguyễn Tuấn Anh, Fitxa a Soccerway
* Perfil a la J. League (japonès)
* Nguyen Anh Tuan a mondedufoot (francès)
# Sarakatsani

Els sarakatsani (grec: Σαρακατσάνοι), mot en aromanès el significat de la qual és "els pobres", són una població ètnica nòmada tradicionalment part del poble aromanès, que habita principalment les muntanyes del sud-est de la Península Balcànica. Els pastors sarakatsani viuen encara en un règim seminòmada, a l'estiu menen els ramats fins a terrenys de pastura elevats i tornen a les valls a la tardor. Una part dels arumans que van passar d'emprar l'aromanès a usar el grec, reben el nom de sarakatsani de Grècia. Seria un cas semblant als morlacs. Una part significativa dels sarakatsani s'estan en poblacions urbanes al centre i nord de Grècia i altres petites poblacions en el sud d'Albània, Bulgària i Macedònia.
Les planes de Grècia central i meridional estan habitades per altres grup de pastors transhumants: els karagounides (grec: Καραγκούνηδες), mentre que les muntanyes d'Agrafa en l'oest del país estan dominades pels sarakatsani.

## Referències

* ↑ «6. Who Plays/Makes the Kaval?» (en anglès). Universitat de Maryland. [Consulta: 9 octubre 2008].
* ↑ «Etnicheski maltsinstveni obshtnosti» (en búlgar). Natsionalen savet za satrudnichestvo po etnicheskite i demografskite vaprosi. Arxivat de l'original el 2013-03-22. [Consulta: 18 febrer 2007].
* ↑ John Campbell, "The Sarakatsani and the Klephtic Tradition" (en inglés) en Richard Clogg's Minorities in Greece: Aspects of a Plural Society.

## Bibliografia

* Campbell, John K. Honour, Family, and Patronage: A Study of Institutions and Moral Values in a Greek Mountain Community (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1964. ISBN 1417915595.
* Clogg, Richard. Minorities in Greece: Aspects of a Plural Society (en anglès). C. Hurst & Co. Publishers, 2002, p. 165–178. ISBN 1850657068.
* Kabbadias, Georgios B. Nomadic Shepherds of the Mediterranean: The Sarakatsani of Greece (en anglès). París: Gauthier-Villars, 1965.
* T. Capidan, Sarakatsani (en romanès)

## Enllaços externs

* World Culture Encyclopedia (anglès)
* Museu del folklore Sarakatsani (en grec)
* L'Organització Sarakatsan de la Prefectura de Drama Arxivat 2021-02-25 a Wayback Machine. (en grec)
* «Greek Folk Dance Regions: Sarakatsani» (en anglès). Folk with Dunav. Arxivat de l'original el 24 de maig de 2008. [Consulta: 28 octubre 2008].
* «Sarakatsani - The Most Ancient People of Europe» (en anglès). Anthropological Association of Greece. [Consulta: 28 octubre 2008].
# José Carlos Romero Herrera

José Carlos Romero Herrera (Fuentesaúco, Castella i Lleó 1941) és un polític espanyol que fou Ministre d'Agricultura en diversos governs de Felipe González.

## Activitat política

Membre del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE), en la formació del seu primer govern, fou nomenat per part de Felipe González l'any 1982 Ministre d'Agricultura, càrrec que desenvolupà durant tres legislatures.
En les eleccions generals de 1986 fou escollit diputat al Congrés per la província de Zamora, repetint el seu escó en les eleccions de 1989.

## Enllaços externs

* (castellà) Informació de José Carlos Romero al Congrés dels Diputats
# Marc Opi (edil 37 aC)

Marc Opi (en llatí: Marcus Oppius) va ser un polític romà que va viure al segle i aC. Formava part de la gens Òpia, una antiga gens romana d'origen plebeu.
Va ser proscrit l'any 43 aC juntament amb el seu pare, el qual, com que aquest era vell i dèbil, no podia sortir de Roma pel seu propi peu, de manera que Marc Opi el va pujar sobre la seva esquena i junts van sortir de la ciutat i van poder arribar a Sicília amb seguretat. Aquesta mostra de devoció filial va ser coneguda i admirada pel poble, que més tard, el 37 aC, el va elegir edil, però com que no era prou ric per exercir les funcions del càrrec la gent va haver de fer una col·lecta popular per aportar els diners necessaris. Quan va morir, van continuar de manifestar-li el seu afecte i l'enterraren al Camp de Mart.

## Referències

* ↑ «M. Oppius M. f.». Digital Prosopography of the Roman Republic. [Consulta: 16 novembre 2020].
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/47?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=OppiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+L'ttle,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 39. ]
# Novotxerkasski (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Novotxerkasski».
Novotxerkasski - Новочеркасский (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 76 habitants. Pertany al districte (raion) de Stroítel.

## Referències

* ↑ «История села Бутово | Бутовское сельское поселение». www.admbutovo.ru. Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «Историческая справка, Бутово — Энциклопедия Яковлевского района» (en rus). Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
# Lyerly

Lyerly és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 488 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lyerly tenia 488 habitants, 198 habitatges, i 131 famílies. La densitat de població era de 251,2 habitants/km².
Dels 198 habitatges en un 28,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,1% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.632 $ i la renda mediana per família de 34.904 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.167 $ mentre que les dones 20.179 $. La renda per capita de la població era de 13.958 $. Entorn del 8,6% de les famílies i l'11,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lyerly». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lyerly». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nikolas Maes

Nikolas Maes (Kortrijk, 9 d'abril de 1986) és un ciclista belga, professional des del 2007 i actualment a l'equip Lotto Soudal.

## Palmarès

* 2004
** 1r l'Étoile du Sud-Limbourg
** Vencedor d'una etapa a la Ruta de l'Avenir
* 2006
** 1r al Circuit de Valònia
* 2009
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Burgos
* 2013
** 1r a la World Ports Classic

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2012. 106è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 132è de la classificació general
* 2011. 151è de la classificació general
* 2014. 111è de la classificació general
* 2015. 107è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Astyanax caucanus

Astyanax caucanus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Cauca.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F. 1879. Ichthyologische Beiträge (VIII). Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 80 (núms. 1-2): 119-191, Pls. 1-3.
* ↑ «Astyanax caucanus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F.C.T., L.R. Malabarba, P.A. Buckup, J.F. Pezzi da Silva, R.P. Vari, A. Harold, R. Benine, O.T. Oyakawa, C.S. Pavanelli, N.A. Menezes, C.A.S. Lucena, M.C.S.L. Malabarba, Z.M.S. Lucena, R.E. Reis, F. Langeani, L. Cassati i V.A. Bertaco 2003 Genera Incertae sedis in Characidae. p. 106-168. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sant Julià d'Espui

Sant Julià d'Espui, o del Puig de Cabdella és l'església parroquial romànica del poble d'Espui, en el terme municipal de la Torre de Cabdella a la comarca del Pallars Jussà.
Està documentada des del 1178, sovint amb l'expressió llatina podii Capdele (del puig de Cabdella).
Originalment era una església d'una sola nau, amb absis a llevant, però el pas del temps l'ha afectada molt, principalment a la part nord i de llevant. El menys afectat, i que, per tant, mostra més l'obra original romànica és la façana de ponent i el campanar.
Aquest darrer és una torre de planta quadrada d'una 5,5 metres de costat. Un sòcol de força alçada constitueix el primer element ornamental, i d'ell parteixen unes lesenes que emmarquen cadascuna de les cares del cloquer. La coberta en forma de piràmide és molt posterior, i talla en sec l'obra romànica. Segurament en fer la coberta actual es va suprimir el darrer pis del campanar.
Interiorment, el campanar té sis plantes. La primera, que n'és la base, és cec, cap a l'exterior. La segona i la tercera s'obren a l'exterior mitjançant unes espitlleres, fetes amb petits blocs de pedra, però sempre d'una sola peça a cada muntant i a la llinda. Hi ha incises unes creus i un calvari, en alguna d'aquestes pedres. La quarta presenta unes finestres grosses, d'un sol ull, acabades en volta de mig punt i adovellades amb pedra tosca. La cinquena planta té finestres geminades, amb mainells de pedra d'una sola peça, al damunt dels quals hi ha un capitell trapezoïdal, d'on arrenquen els dos arcs de mig punt de les finestres bessones. El sisè pis, desaparegut, devia ser com el que s'acaba d'explicar.
Per l'aparell i les formes constructives, es tracta d'una església rural del segle xi, que segueix les pautes de les esglésies romàniques pirinenques, com les de la Vall de Boí.

## Bibliografia

* Cases i Loscos, Maria Lluïsa; Roig i Deulofeu, Albert. «Sant Julià d'Espui». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
* Gavín, Josep Maria. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8isbn=84-85180-25-9).

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# José Carlos Castillo García-Tudela

José Carlos Castillo García-Tudela (Cartagena, 3 de novembre de 1908 - Sibaté, Cundinamarca, 10 de maig de 1981) fou un futbolista murcià de naixement i català d'adopció de les dècades de 1920 i 1930. Va ser internacional amb la selecció catalana i amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Nascut a Cartagena, es traslladà a Lleida als sis mesos d'edat, on es formà futbolísticament. El 5 d'abril de 1926 disputà un partit amistós amb el FC Joventut Republicana enfrontant-se amb el FC Barcelona. El Barça guanyà per 0 a 3, però Castillo realitzà un gran partit i el Barcelona decidí incorporar-lo a la seva plantilla. Debutà amb el FC Barcelona el 29 de juny de 1926 en un partit amistós enfront del FC Terrassa. Romangué al club fins a 1932, essent titular des de 1927, destacant a la temporada 1928-29 on el club guanyà la primera lliga espanyola. Disputà 207 partits i marcà 5 gols.
El 1932 fitxà per l'Atlètic de Madrid on jugà dues temporades i assolí l'ascens a primera divisió. El 1934 fitxà pel CE Sabadell, club amb el qual fou segon al campionat de Catalunya i finalista de la copa espanyola. La següent temporada defensà els colors del Girona FC. En acabar la temporada i coincidint amb el començament de la Guerra Civil espanyola es traslladà a París per jugar al Red Star.
Fou internacional amb la selecció catalana de futbol entre 1927 i 1930. Debutà amb Catalunya el 29 de maig de 1927 en un partit enfront del Swansea FC que guanyaren els britànics per 1 a 2. També disputà un partit amb la selecció espanyola el 26 d'abril de 1931 al Camp de les Corts enfront Irlanda i que acabà amb empat a 1. Un cop retirat s'establí a Colòmbia on exercí d'entrenador a Independiente de Santa Fe.

## Palmarès

* 5 Campionats de Catalunya:
** 1926-27, 1927-28, 1929-30, 1930-31, 1931-32
* 1 Campionats d'Espanya:
** 1927-28
* 1 Lliga espanyola:
** 1928-29
* 1 Copa de Campions:
** 1927-28

## Referències

* ↑ Segons El Mundo Deportivo va morir el 1981 amb 76 anys, fet que situaria la data de naixement vers 1905. Altres fonts parlen de 1908.
* ↑ Segons un segon enllaç nasqué el 1904.
* ↑ «Falleció el ex jugador José Castillo». El Mundo Deportivo, 10-05-1981.
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 «en el que aún sigue predominando el acento catalán». El Mundo Deportivo, 10-03-1972.
* 1 2 3 4 5 6 7 «José Carlos Castillo». regmurcia.com- Juan Antonio Garre. [Consulta: 20 agost 2012].
* 1 2 3 Ángel, Iturriaga. Diccionario de Jugadores del F. C. Barcelona. Editorial Base, 2010. ISBN 978-84-92437-74-0.
* ↑ Closa, Antoni; Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Editorial Jaume Rius, 1999. ISBN 8492294434.

## Enllaços externs

* Perfil a bdfutbol
# Marc Ogeret

Marc Ogeret (6è districte de París, 27 de febrer de 1932 - Semur-en-Auxois, 4 de juny de 2018) va ser un cantant francès.

## Trajectòria

Ogeret va néixer a París el 1932. La seva mare era modista i el seu pare treballava al servei de salut del Ministeri de guerra. Als 17 anys va deixar els estudis i va treballar d'aprenent en una foneria. Posteriorment va treballar en una fàbrica de vehicles de l'empresa Renault. Alguns còmics entre els seus amics el van convèncer perquè s'unís a ells com a actor i que els acompanyés amb la guitarra. D'aquesta format, cap al 1954 va començar a cantar cançons d'autors com ara de Félix Leclerc i Léo Ferré fora de les cafeteries. El director de cinema Pierre Prévert, germà del poeta Jacques Prévert, li va donar l'oportunitat de cantar als cabarets parisencs.
Ogeret va gravar el seu espectacle dedicat a poemes de Louis Aragon. El 1965 se li va oferir fer de teloner al concert de Georges Brassens a l'escenari del Bobino de París. El 1968 va gravar dos àlbums de versions de cançons revolucionàries, però el tema es va ajornar a causa dels esdeveniments del maig del 1968 a França. Es va fer famós per la seva sòbria interpretació d'himnes anarquistes i comunistes com «La Internacional». També va gravar salomes i Le Condamné à mort, un conjunt de poemes escrits per Jean Genet sobre el sexe gai a la presó. L'any 1974 va fer una gira per la Unió Soviètica. A finals dels anys 1960 va gravar quatre àlbums d'estudi de les cançons d'Aristide Bruant.
Va viure amb la seva parella de tota la vida, Anita, i van tenir una filla, Zoé. Per la seva trajectòria musical, l'any 1996 va ser nomenat Cavaller de l'Orde de les Arts i les Lletres. El 4 de juny de 2018 va morir a la localitat de Semur-en-Auxoisa, als 86 anys.

## Discografia

* 1973. Chansons de révolte et d'espoir
* 1975. Chants d'exil et de lutte
* 2006. Ogeret chante Aragon - Second Intermède
* 2006. Marc Ogeret chante Léo Ferré - De grogne et de velours
* 2006. Ogeret chante Vasca
* 2006. Marc Ogeret - Chants de Marins

## Premis

* 1962: Grand Prix du Disque
* 1978: Grand Prix du Disque
* 1983: Cavaller de l'Orde de les Arts i les Lletres

## Referències

* 1 2 3 4 Le Hall de la Chanson. «Marc Ogeret» (en anglès). CNDP.fr. Arxivat de l'original el 2021-07-14.
* 1 2 3 «Interview with Marc Ogeret» (en francès). , 12-12-2009.
* 1 2 «Promotions dans l'ordre des Arts et Lettres, chevaliers et officiers» (en francès). Archives Nationales.
* ↑ «Disparition du chanteur Marc Ogeret, interprète d'Aragon» (en francès). Le Figaro, 05-06-2018.
* ↑ «Mort du chanteur engagé Marc Ogeret, interprète d'Aragon» (en francès). Franceinfo, 05-06-2018.
* ↑ Author, Composer And Singer Marc Ogeret Receives The Prix De L'Académie De La Chanson At the Restaurant 'La Colombe', in Paris, France, on March 29, 1963., Getty images.

## Enllaços externs

* Marc Ogeret cantant una cançó de Léo Ferré a YouTube