OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vaixells dels filòsofs

Vaixells dels filòsofs (rus: филосо́фский парохо́д filossófski parokhod) és el nom col·lectiu per als vaixells que transportaren intel·lectuals expulsats de la Rússia soviètica el 1922.
La tasca principal del transport estigué a càrrec de dos vaixells alemanys, l'Oberbürgermeister Haken i el Preußen, que transportaren més de 160 intel·lectuals russos expulsats al setembre i novembre de 1922, des de Petrograd a Stettin a Alemanya (ara a Polònia). Les tres llistes de detenció van incloure 228 persones, 32 d'elles estudiants.
El 1923 altres intel·lectuals van ser transportats per tren a Riga (Letònia) o en vaixell des d'Odessa a Constantinoble.

## Alguns dels expulsats

* Nikolai Berdiàiev
* Nikolai Losski
* Serguei Bulgàkov
* Ivan Ilín
* Semion Frank
* Fiódor Stepun
* Iuli Aikhenvald
* Lev Karsavin
* Mikhaïl Ossorguín
* Aleksandr Kizevétter
* Pitirim Sorokin
* Vladímir Abrikóssov
* Abram Saulóvitx Kagan (professor universitari / editor, pare de l'arquitecte Anatol Kagan)

## Bibliografia

* Lesley Chamberlain, Lenin's Private War: The Voyage of the Philosophy Steamer and the Exile of the Intelligentsia, St Martin's Press, 2007; ISBN 0-312-36730-9
* V. G. Makarov, V. S. Khristoforov: «Passazhiry ‹filosofskogo parokhoda›. (Sud'by intelligencii, repressirovannoj letom-osen'ju 1922g.)». // Voprosy filosofii 7 (600) 2003, p. 113-137 [conté una llista amb les dades biogràfiques d'intel·lectuals russos exiliats el 1922-1923].
# Vivitar

Vivitar és una marca històrica de fotografia, fabricant d'objectius, flaixos i altres complements: l'empresa s'originà l'any 1938 a Califòrnia com a Ponder & Best, nom dels dos fundadors, Max Ponder i John Best; el 1964 la rebatejaren Vivitar Corporation i, entre 1970 i 1990, guanyaren renom com a tercera marca d'objectius de qualitat, econòmics i en qualsevol muntura d'objectiu, representats per la línia Series 1; el 1985, els propietaries vengueren l'empresa a una altra companyia fotogràfica, Hanimex, sota la qual visqué un declivi que acabà l'any 2008 amb l'adquisició de la marca per Sakar International, la qual l'utilitza per a comercialitzar productes menors com filtres, teleconversors o càmera compacta.
* Series 1 3.5/70-210
* Series 1 3.5/200

## Referències

* ↑ Peter Walkenhorst. «Vivitar Lenses» (en anglés). Apotelyt.com, 28-02-2019. [Consulta: 4 juny 2020].

## Enllaços externs

* Steevithak of the Internet Help Preserve Vivitar History! (anglès)
# Vivià

Vivià (en llatí Vivianus) va ser un jurista romà d'època incerta, mencionat repetidament per Ulpià i Juli Paule.
Com que cita Sabí, Cassi i Pròcul, devia ser més jove que aquestos tres. Sext Pomponi probablement en fa referència i seria per tant posterior a Vivià. D'acord amb tot això hauria viscut en temps de Trajà i Hadrià.
Els seus escrits no s'han conservat.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1287?rgn=full+text;view=image;q1=VivianusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1279. ]
# Vicenç, Sabina i Cristeta

Vicenç, Sabina i Cristeta van ser tres germans hispanoromans que van morir màrtirs al començament del segle iv. Són venerats com a sants per l'Església catòlica, especialment a Àvila, on van morir.

## Vida

Havien nascut a Talavera de la Reina (Toledo). En morir els seus pares, Vicenç, el fill major, se'n fa càrrec de les seves germanes. Educats en el cristianisme, els tres nois hi són coneguts per la seva bondat i la seva dedicació al proïsme.
En començar la persecució dels cristians decretada per l'emperador Dioclecià, Dacià és el pretor que la dirigirà a la Hispània. En arribar a Toledo, fa buscar els cristians de la zona i fa detenir Vicenç. És amenaçat, però el noi no vol renunciar a la seva fe i és condemnat a mort.
Mentre és a la presó, el visiten les seves dues germanes, que el convencen que escapi, ja que, si no, elles quedaran orfes i sense cap protecció. Escapen i arriben fins a Àvila, on són trobats pels soldats i són executats l'any 304.

### Llegenda del jueu

Una llegenda posterior deia que van ser trobats per la delació d'un jueu que, mentre presenciava el martiri dels germans, se'n burlava. Una gran serp el va envoltar i va començar a asfixiar-lo i el jueu, veient que era un càstig per la seva actitud, se'n va penedir. La serp va marxar i el jueu es va convertir al cristianisme, enterrant els tres màrtirs i aixecant un temple sobre el seu enterrament.

## Veneració

La tradició diu que els cossos foren dipositats en un forat de la roca, sobre la qual s'edificà després una capella i l'actual Basílica de San Vicente, a Àvila. L'any 1062 van traslladar-se'n les restes al monestir de San Pedro de Arlanza (Burgos), per tal d'assegurar-los davant de l'avanç dels musulmans. Van tornar a Àvila en 1175, on s'havia edificat una nova església, l'actual basílica romànica, i es van instal·lar en un gran sepulcre esculpit en marbre policromat, una de les grans obres de l'escultura romànica castellana. Hi foren fins al 1835, quan van passar a la Colegiata de San Cosme y San Damián de Covarrubias, després a la Capilla de las Reliquias de la catedral de Burgos i, finalment, al lloc on havien estat primer: la basílica d'Àvila, dintre d'unes urnes a l'altar major.
* Vicenç lligat davant de Dacià; l'empremta del peu de la segona escena simbolitza la seva fe cristiana.
* Les dues germanes el visiten a la presó; Dacià ordena la persecució dels germans que han fugit.
* Un soldat dona a l'altre les regnes del cavall; els tres germans fugen a cavall.
* Els botxins despullen els germans; martiri.
* Els àngels porten l'ànima dels nens al cel; càstig del jueu amb una serp.
* El jueu fa aixecar un temple per a enterrar-hi els cossos dels germans.

### Culte a Àger

Santa Sabina fou patrona de l’arxiprestat d'Àger des que al segle XI van arribar-ne part de les relíquies a la col·legiata de Sant Pere. Arnau Mir de Tost les hi va portar en tornar d'un pelegrinatge a Compostela. Les relíquies eren en una urna de banús del segle xvi, amb relleus, fins que desaparegueren durant la Guerra del Francès.

## Bibliografia

* Joan Arimany. Sabina d'Àger.
# Vicenç Albertí i Vidal

Vicenç Albertí i Vidal (Maó, 1786 - 1859) fou empresari teatral, traductor i polític municipal amb diversos càrrecs polítics a l'Ajuntament de Maó. A banda del llatí i el grec, també coneixia l'italià, el francès i l'anglès, coneixements que utilitzà per traduir nombroses obres entre 1815 i 1820. L'única traducció al català que veié publicada en vida (1818) fou la de La Alonsíada, que Joan Ramis i Ramis publicà originalment en castellà.

## Obres

* Entremès intitulat el amo y el criat en la casa dels vins generosos. Barcelona: BC, 1816, ms. 1784.
* Entremès el criat de l'obligació. Barcelona: BC, [1824], ms. 1797.
* El borratxo corregit. Barcelona: BC, [1826], ms. 1799.

## Traduccions al català

* Beaumarchais. El barber de Seville ó la precaució inútil. Barcelona: BC, 1815, ms. 1783.
* Beaumarchais. La precaució inútil. Barcelona: BC, 1815, ms. 4137.
* Molière. El musson nobble o sia el senor Pere per excellencia. Barcelona: BC, 1815, ms. 4137 [III].
* Metastasio. Siroe. Barcelona: BC, 1816, ms. 1791.
* Celenio, Inarco. El baró. Barcelona: BC, 1817, ms. 1796.
* Ramis i Ramis, Joan. L'Alonsíada, ó, Conquista de Menorca pel réy D. Alonso III d'Aragó en 1287. Poéma en tres cants escrit en castellà per Juan Ramis y Ramis. Maó: Pére Antòni Sèrra, 1818.
* Goldoni. El pare de família. Barcelona: BC, 1818, ms. 1787.
* Goldoni. L'engañador. Barcelona: BC, 1818, ms. 1782.
* Goldoni. La dona venjativa. Barcelona: BC, 1818, ms. 1789.
* Goldoni. La viuda astuta. Barcelona: BC, 1818, ms. 1788.
* Metastasio. Aquilles. Barcelona: BC, 1818, ms. 1793.
* Rodríguez de Arellano, Vicente. El geperut gelós. Barcelona: BC, 1818, ms. 1794.
* Goldoni. Pamela. Barcelona: BC 1820 ms 1789.
* Molière. El convit de l'estàtua. Barcelona: BC, [1825], ms. 1798.
* Creu y Cano, Ramon. Entremès el licenciado Farruella. Barcelona: BC, [1826], ms. 1785.
* Ramon de la Cruz. Entremès el agent de los seus negocis. Barcelona: BC, [1827], ms. 1795-1,1795-II.
* Davesne, Bertin. El homicide per honor. Barcelona: BC, [1828], ms. 1786.
* Molière. L'amor metge. Barcelona: BC, 1829, ms. 1792.
* Molière. Es metge fet a bestunades. [Menorca]: [Successors d'Andreu Casasnovas], 1830.
* Metastasio. Demofoonte. Barcelona: BC, [1859?], ms. 1793.
* Molière. Don Pere de Ñiquiñac. Barcelona: BC, [1859?], ms. 4137 [IV].

## Edicions modernes

* Entremesos I (El amo i el criat en la casa dels vins generosos. El licenciado Farruella). Ed. de Maite Salord Ripoll. Maó: IME, 1997.
* El barber de Sevilla o La precaució inútil. Traducció i adaptació de Le barbier de Séville de Pierre-Augustin de Beaumarchais. Ed. de Josep Ramon Cerdà. Maó: IME, 2009.
* El baró. Traducció i adaptació d'El barón de Leandro Fernández de Moratín. Ed. de Pilar Carrasco Pons. Maó: IME, 2009. * La viuda astuta. Traducció i adaptació de La vedova scaltra de Cario Goldoni. Ed. de Margarida Cursach Seguí. Maó: IME, 2010

## Referències

* «Vicenç Albertí i Vidal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Godayol, Pilar; Bacardí, Montserrat. «pag. 29-31». A: Diccionari de la traducció catalana. Eumo Editorial, setembre 2011. ISBN 978-84-9766-396-0.
# Volada

«Volada» té aquests significats:
* Ràfec, part de la teulada que sobresurt de la façana
* Mènsula, element arquitectònic de suport d'altres elements
# Vicepresident de Veneçuela

El Vicepresident Executiu de la República Bolivariana de Veneçuela és el segon càrrec oficial més alt del Poder Executiu del govern de Veneçuela, d'acord amb la Constitució Nacional, el més directe col·laborador del President de la República. La seva figura apareix des de la Constitució de 1830 fins a la de 1858, reapareixent a la Constitució de 1999. Està situat en el primer lloc en la línia de successió del President de Veneçuela, això s'aplica en casos excepcionals segons els que estableix l'article 233 i 234 de la Constitució Nacional.
El vicepresident executiu és nomenat i remogut pel President de la República i no pot tenir grau algun de consanguinitat amb aquest.
El vicepresident pot ser remogut per més de dues terceres parts de l'Assemblea Nacional, mitjançant una moció de censura. Si durant els sis anys de període presidencial del cap d'Estat s'aproven mocions de censura a més de tres vicepresidents, el President de la República estarà facultat per dissoldre el Parlament.

## Funcions del vicepresident executiu

D'acord amb la Constitució de 1999, són atribucions del Vicepresident Executiu:
* Col·laborar amb el president o presidenta de la República la direcció de l'acció del Govern.
* Coordinar l'Administració Pública Nacional de conformitat amb les instruccions del president o presidenta de la República.
* Proposar al president o presidenta de la República el nomenament i la remoció dels ministres.
* Presidir, prèvia autorització del president o presidenta de la República, el Consell de Ministres.
* Coordinar les relacions de l'Executiu Nacional amb l'Assemblea Nacional.
* Presidir el Consell Federal de Govern.
* Nomenar i remoure, de conformitat amb la llei, els funcionaris o funcionàries nacionals la designació dels quals no sigui atribuïda a una altra autoritat.
* Suplir les faltes temporals i absolutes del president o presidenta de la República.
* Exercir les atribucions que li delegui el president o presidenta de la República.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la Vicepresidència de Veneçuela Arxivat 2010-02-10 a Wayback Machine.
# Vieux-Mesnil

Vieux-Mesnil és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 546 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 382 | 402 | 384 | 407 | 437 | 500 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Michel Wasse | |
# Wang Jingbin

Wang Jingbin (Benxi, 9 de maig de 1995) és un futbolista xinès. Va disputar 2 partits amb la selecció de la Xina.

## Estadístiques

Selecció de la Xina :
| Anys | Partits | Gols |
| 2017 | 2 | 1 |
| Total | 2 | 1 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Wang Jing (piragüista)

Wang Jing (22 de desembre de 1971) és una esportista xinesa que va competir en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les, guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat Mundial de Piragüisme de 1991 en la prova de K4 500 m.
Va participar en els Jocs Olímpics de Barcelona 1992, on va finalitzar cinquena en la prova de K4 500 m.

## Palmarès internacional

Campionat del món :
| Any | Lloc | Medalla | Esdeveniment |
| 1991 | París ( França) | 3 | K4 500 m |

## Referències

* ↑ Wang Jing en Canoeresults.eu (en anglès).
* ↑ Llesta de medallistes olímpics i mundials en piragüisme (1936-2007): part 1, part 2. Federació Internacional de Piragüisme (anglès)
* ↑ Wang Jing Arxivat 2020-04-18 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).

## Enllaços externs

* http://www.canoeicf.com/site/canoeint/if/downloads/result/Pages%201-41%20from%20Medal%20Winners%20ICF%20updated%202007-2.pdf?MenuID=Results%2F1107%2F0%2CMedal%5Fwinners%5Fsince%5F1936%2F1510%2F0 ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 1: flatwater (now sprint): 1936–2007 at WebCite (archived 2009-01-21). Arxius addicionals: Wayback Machine (archived 2010-01-05).
* http://www.canoeicf.com/site/canoeint/if/downloads/result/Pages%2042-83%20from%20Medal%20Winners%20ICF%20updated%202007.pdf?MenuID=Results%2F1107%2F0%2CMedal%5Fwinners%5Fsince%5F1936%2F1510%2F0 ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 2: rest of flatwater (now sprint) and remaining canoeing disciplines: 1936–2007 at WebCite (archived 2009-11-09)
# Victor Serge

Víktor Lvóvitx Kibàltxitx, més conegut com a Victor Serge, (en francès [viktɔʁ sɛʁʒ], Brussel·les, 30 de desembre de 1890 - Ciutat de Mèxic, 17 de novembre de 1947) fou un intel·lectual comunista. Els seus pares eren naródniki exiliats a Brussel·les. Militant anarquista, la revolució d'octubre el va dur al comunisme. El febrer del 1919 arribà a Petrograd i s'uní al Partit Comunista Bolxevic. Treballà a la Komintern com a periodista, editor i traductor. Entre d'altres llengües, parlava perfectament l'esperanto. Representant de la Komintern a Alemanya, treballà en la insurrecció fallida de tardor del 1923. Aquella experiència el dugué als rengles de l'Oposició d'Esquerres, de la qual fou figura cabadal a Leningrad. El 1928 fou expulsat del partit i empresonat, però després fou alliberat. Es guanyà aleshores la vida amb novel·les, la majoria de les quals es publicaven a França. El 1933 fou arrestat i deportat. L'abril del 1936, després d'una campanya internacional, fou expulsat de la Unió Soviètica. Aleshores renovà el contacte amb Lev Trotski, però aviat trencaren. Tot i així, col·laborà amb Narcís Molins i Fàbregas en la defensa del Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM). El 1940 fugí de París, poc abans de la caiguda de la ciutat a mans nazis, i es desplaçà a Mèxic.

## Obres

* S'il est Minuit dans le Siècle (1939), novel·la
* L'An I de la Révolution russe (1928), assaig
* El naixement de la nostra força (traducció de Naissance de notre force, 1931)

## Vegeu també

* Il·legalisme

## Enllaços externs

* El naixement de la nostra força L'agulla Daurada.

## Referències

* ↑ «Victor Serge». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Alcalde Villacampa, Javier. Esperanto i anarquisme: els orígens (1887-1907). Barcelona: Malcriàs d'Agràcia, 2022, p. 42. ISBN 9788409391417.

## Enllaços externs

* Victor Serge (català) a Marxists Internet Archive (MIA) (amb llicència GFDL).
# Villarrubia de los Ojos

Villarubia de los Ojos és un municipi de la província de Ciudad Real a la comunitat autònoma de Castella-la Manxa. Està situat a la comarca de Montes de Toledo/Campo de Calatrava, a 47 km de Ciudad Real. Té una superfície de 282 km² i una població de 10378 habitants (cens de 2006). Limita al nord amb Urda, Consuegra i Madridejos, a la província de Toledo; a l'est amb Herencia, Las Labores i Arenas de San Juan, al sud amb Daimiel; i a l'oest amb Fuente el Fresno. Comparteix amb Daimiel dins el parc nacional Tablas de Daimiel.

## Vegeu també

* Parc Nacional de Tablas de Daimiel.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Villarubia de los Ojos
* Web no oficial
* Galeria de fotos i serveis Arxivat 2016-01-11 a Wayback Machine.
* Alto Guadiana Mancha. Arxivat 2008-09-24 a Wayback Machine.
# West Seneca

West Seneca és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 45.943 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Seneca tenia 45.943 habitants, 18.337 habitatges, i 12.744 famílies. La densitat de població era de 829,7 habitants per km².
Dels 18.337 habitatges en un 28,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,2% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 30,5% no eren unitats familiars. En el 26,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 18,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.264 $ i la renda mediana per família de 54.164 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.003 $ mentre que les dones 26.846 $. La renda per capita de la població era de 20.529 $. Entorn del 3% de les famílies i el 4,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Seneca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Seneca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vilarnau (Sant Sadurní d'Anoia)

Vilarnau, o Vilardell, és una antiga domus o casa forta situada al municipi de Sant Sadurní d'Anoia (Alt Penedès), al costat de les Caves Codorniu. Està en ruïnes i està protegit com a monument històric declarat bé cultural d'interès nacional i com a jaciment arqueològic inventariat.

## Descripció

Són les restes d'una construcció situades al mig d'un camp al costat del riu Anoia, davant de Can Codorniu i del Centre Logístic de Mercadona. Són visibles dues parets paral·leles que formaven part d'un edifici de planta rectangular, que feia uns 15 metres de llarg i tenia una amplada, a l'interior, de 3,10 metres. Les parets millor conservades tenen una alçada màxima de 2 metres.

## Història

La primera menció documental coneguda referent a Vilarnau fa referència a l'autorització concedida l'any 1196 per poder edificar un altar dedicat a la beata Maria en aquest indret i a l'existència d'un molí dit de Vilarnau. El lloc de Vilarnau va restar sota domini d'importants nissagues del Penedès que van mantenir-ne la propietat durant l'època medieval i fins al segle xviii, malgrat que va desaparèixer com a nucli habitat possiblement al segle xvi. De Vilarnau procedeixen unes rajoles de color blau que formarien part d'un paviment, de les quals se'n conserven unes quantes reaprofitades amb finalitats ornamentals a Can Guineu.

## Referències

* ↑ «Construcció de Vilarnau». Arqueodada: Inventari arqueològic i paleontològic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 maig 2012].
* ↑ «Vilarnau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 abril 2012].
* ↑ «Construcció de Vilarnau - Vilardell». Catàleg del patrimoni urbanístic de Sant Sadurní. Ajuntament de Sant Sadurní d'Anoia. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 6 maig 2012].
# Cadillac Escalade

El Cadillac Escalade és un vehicle de tipus full size SUV comercialitzat sota la marca Cadillac, que pertany a General Motors.
Aquest va ser el primer vehicle d'aquestes característiques que posava a la venda el fabricant nord-americà, l'any 1999; de fet, va ser la resposta als rivals japonesos, alemanys i americans, en el cas de Ford Motor Company amb el Lincoln Navigator; tant és així que un cop es va aprovar el projecte de fabricació d'aquest vehicle, va passar a fabricar-se en tan sols 10 mesos. La versió EXT procedeix de la planta de Silao, Mèxic.

## Referències

* ↑ Mortimore, Michael; Barron, Faustino. Informe sobre la industria automotriz mexicana. United Nations Publications, 2005, p.18. ISBN 9213226934.

## Enllaços externs

* Pagina web oficial (anglès)
# José Nazábal Mimendia

José Joxe Nazabal Mimendia (Zaldibia, 1 de juliol de 1951) és un ciclista basc, ja retirat, que fou professional entre 1975 i 1982.
Entre el 1975 i 1979 va córrer per l'equip Kas, on aconseguí els millors resultats. Destaquen una victòria d'etapa al Tour de França de 1977, amb final davant la fàbrica Kas, a Vitòria, i una altra a la Volta a Espanya del mateix any. El 1978 va ser suspès durant un mes després d'haver donat positiu per dopatge durant el Tour de França.

## Palmarès

* 1973 (amateur)
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
* 1974 (amateur)
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
* 1975
** Campió d'Espanya per regions (amb Gipuskoa)
* 1976
** Campió d'Espanya de Muntanya (Gran Premi Navarra)
** Campió d'Espanya per regions (amb Gipuskoa)
* 1977
** 1r a la Vuelta a los Valles Mineros i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta a Aragó i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1978
** 1r a la Vuelta a los Valles Mineros i vencedor de 2 etapes

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1975. 23è de la classificació general
* 1976. 3r de la classificació general
* 1977. 21è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1978. 7è de la classificació general
* 1979. 46è de la classificació general
* 1980. Abandona (18a etapa)
* 1981. 43è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1977. Abandona (16a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1978. Expulsat (18a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1976. Abandona (21a etapa)

## Referències

* ↑ «NAZÁBAL MIMENDIA José». [Consulta: 23 novembre 2022].
* ↑ «José Nazábal, aquél domingo del 77» (en castellà), 29-03-2021. [Consulta: 23 novembre 2022].
* ↑ García, Alberto. «El Tour de Francia que pasó por Vitoria en 1977 gracias a Kas» (en castellà), 19-08-2022. [Consulta: 23 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - José NAZABAL MIRENDIA» (en italià). [Consulta: 23 novembre 2022].
* ↑ «[URTEKARIA]», 17-05-2005. Arxivat de l'original el 2005-05-17. [Consulta: 23 novembre 2022].
* ↑ País, El «Nazábal, suspendido por "doping"» (en castellà). El País [Madrid], 20-07-1978. ISSN: 1134-6582.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net