OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rózovi

Rózovi (en (ucraïnès): Розовий) és un poble (un possiólok) de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 227 habitants. Pertany al districte rural d'Aluixta.

## Referències

* ↑ «О внесении изменения в Решение Верховной Рады Автономной Республики Крым от 25 декабря 2003 года N 774-3/03 "Об установлении границ поселков Виноградный и Лазурное, сел Запрудное, Кипарисное, Лавровое, Нижнее Запрудное, Пушкино Маломаякского сельского совета (г. Алушта) Автономной Республики Крым"». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 9 febrer 2016].
# Zeugites (Atenes)

Els zeugites (grec antic: ζευγῖται, zeugîtai) eren membres del tercer cens creat amb les reformes constitucionals que Soló va introduir a Atenes. S'ignora si se'ls anomenava així perquè podien mantenir una jova de bous zeugotrophoûntes - Antonio Tovar tradueix el terme per "pagesos d'un parell" (Aristòtil, Constitució d'Atenes, 7, 3) -o per la manera tancada que tenien de lluitar, com si estiguessin "units per un jou" (zygón) en la falange. Havien de pagar les seves armadures per si mateixos i poder mantenir un escuder en sortir de campanya.
Segons Aristòtil, en l'època de les reformes de Soló els qui tenien una renda de 200 medimns entre àrids i líquids podien considerar-se Zeugites, i van rebre el dret de mantenir una sèrie de càrrecs polítics menors. Tenien dret a vot en l'Assemblea i en el tribunal dels Heliastes. El seu estatus social va anar incrementant-se al llarg dels anys, i el 458 aC/457 aC van rebre el dret a ocupar l'arcont. A la fi del segle V aC els oligarques moderats van defensar la creació d'una oligarquia en la qual estiguessin involucrats tots els homes amb rang d'hoplita o superior. És més, aquest règim es va arribar a implantar breument després del cop d'estat atenès de 411 aC.
Després del segle IV aC el nom de "zeugites" és reemplaçat pel de hópla parechómenoi.

## Referències

* ↑ Whitehead, "The Ancient Athenian ΖΕΥΓΙΤΑΙ", pp. 282-3
* ↑ Fine, The Ancient Greeks, p. 209
* ↑ Fine, The Ancient Greeks, p. 391.
* ↑ Kagan, The Peloponnesian War, pp. 398-399.
* ↑ Der Kleine Pauly, ad. v.

## Bibliografia

* Kagan, Donald. The Peloponnesian War (Penguin Books, 2003). ISBN 0-670-03211-5
* Whitehead, David, "The Ancient Athenian ΖΕΥΓΙΤΑΙ", The Classical Quarterly New Series, Vol. 31, No. 2 (1981), pp. 282-286
* Der Kleine PaulyLexikon der Antike in 5 Bänden, Deutsche Taschenbuch Verlag, Múnic 1979.
# Izquierda Andaluza

Izquierda Andaluza és un partit polític l'àmbit del qual d'actuació és la comunitat autònoma d'Andalusia. Ideològicament pertany a l'espai polític d'esquerres i del nacionalisme andalús. Va sorgir en 1998 com una escissió d'Izquierda Unida, procedent d'un corrent d'opinió dintre de la coalició denominada Colectivo Andaluz de Izquierdas. Des de llavors s'ha presentat a diversos processos electorals en coalició amb Los Verdes o amb el Partit Socialista d'Andalusia. En 2008 van formalitzar el seu ingrés a la Coalición Andalucista per a les eleccions al Parlament d'Andalusia de 2008.

## Referències

* ↑ Izquierda Andaluza vol sumar-se al bloc de PA i PSA, a La Voz Digital, 4 de novembre de 2007
* ↑ Valderas repta als populars i al PSOE a concretar abans del 9-M el 'deute històric', al Ideal de Granada, 16 de gener de 2008.
# Sammy Adjei

Sammy Adjei (nascut a Accra l'1 de setembre de 1980) és un futbolista professional ghanès que juga com a porter al Hearts of Oak SC.

## Referències

* ↑ Maritzburg send Adjei away
# Presa de Montalto

La presa de Montalto està situada a la llera del riu Noguera de Cardós a una alçada de 1.380 metres, a la capçalera de la vall de Cardós. Pertany al municipi de Lladorre, al Pallars Sobirà.
La presa fou construïda en els anys 60 del segle XX per Copisa, filial de FECSA, i formava part del Complex hidroelèctric de l'alta vall de Cardós. La seva funció és derivar un cabal regular d'aigua cap a la central hidroelèctrica de Tavascan Inferior mitjançant una canalització soterrada. La presa està composta per dues comportes Taintor, un sobreeixidor a la seva esquerra i una cambra de càrrega a la dreta, la qual alimenta la canalització que deriva l’aigua.
La capacitat d'emmagatzematge és de 0,025 hectòmetres cúbics. La longitud de coronació de la presa és de 50 metres, i la seva alçada, de 8,6 metres.
L'embassament rep les aigües del riu de Lladorre i les de dos transvasaments:
* El procedent de la presa de Vallferrera, situada a la conca del riu Noguera de Vallferrera, i transportada a través d’una canalització subterrània excavada en roca, de 5.617 metres de longitud, i que travessa la Serra de Montarenyo. Per aquesta via rep un cabal màxim de 5,2 metres cúbics per segon.
* El originat al Barranc de Selves, situat a la pròpia vall de Cardós, amb un cabal màxim de 0,5 metres cúbics per segon.

## Referències

* ↑ Sánchez Viniegra, 2016, p. 12.
* ↑ «Ficha técnica de la presa: Montalto» (HTML) (en castellà). Ministeri per a la Transició Micològica i el Repte Democràtic. [Consulta: 30 agost 2021].
* ↑ Sánchez Viniegra, 2016, p. 121.

## Bibliografia

* Sánchez Viniegra, Dionisio. Tavascan (en castellà). Lleida: Garsineu Edicions, 2016. ISBN 978-84-945275-9-3.
# Mike Parsons

Mike Parsons (13 de març de 1965, Califòrnia) és un surfista patrocinat per l'empresa Billabong. Aquest surfista va ser remolcat per una ona de 66 peus a Cortes Banc (Califòrnia) el 2001, on fou premiat 66.000 dòlars, el premi més alt atorgat mai en la història de surf professional. És de fet més famós per muntar una ona de 64 peus durant una competició a l'ona de Jaws al nord de Maui (Hawaii). Va ser filmat per un helicòpter i utilitzat com l'escena d'obertura de la pel·lícula de 2003 anomenada Billabong Odyssey. El 20 de gener de 2013, Parsons va patir un trencament de la vèrtebra C7 al seu coll i gairebé es va ofegar mentre surfejava a l' Ocean Beach a San Francisco, Califòrnia. Mike va entrar al saló de la fama del surfista a la platja Huntington de Califòrnia el 2008.

## Referències

* ↑ Vídeo visualitzat el 25 de juny de 2011
* ↑ Notícia a surfline.com
* ↑ Connelly, Laylan «Influential surfers get due at Hall of Fame». The Orange County Register, 26-07-2008, p. Local 2.

## Enllaços externs

* Vídeo de les Mandíbules "ondulatòries" a Maui (Hawaï), pel Campió de Copa Mundial de Remolcar Dins
# Pomadasys branickii

Pomadasys branickii és una espècie de peix de la família dels hemúlids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Mèxic fins al Perú.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McKay, R.J. i M. Schneider, 1995. Haemulidae. Burros, corocoros, chulas, gallinazos, roncos. p. 1136-1173. A W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter and V. Niem (editors) Guia FAO para Identification de Especies para lo Fines de la Pesca. Pacifico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Saba Kord Afshari

Saba Kord Afshari (persa: صبا کردافشاری) (nascuda el 1998 o 1999) és una activista política en defensa dels drets humans i de la dona iraniana. L'agost de 2019 va ser sentenciada a 24 anys de presó per, entre altres motius, negar-se a fer servir el vel.

## Trajectòria

Ashfari va participar en protestes a Teheran el 2 d'agost de 2018 i va ser detinguda prop del parc Daneshjoo. Va ser internada a la presó de Qarchak i després a la presó d'Evin a Teheran. Després de l'arrest d'Afshari i altres manifestants, Amnistia Internacional va emetre una declaració pública, el 8 d'agost a Londres, exigint l'alliberament de tots els arrestats únicament per participar en protestes pacífiques. Posteriorment va ser sentenciada a un any de presó, juntament amb unes altres dues dones: Yasaman Aryani i Azar Heidary.
Al febrer de 2019 va aconseguir la llibertat condicional i va continuar protestant contra la violació dels drets humans per part de règim dels aiatol·làs. Al començament de juny de 2019 va ser detinguda de nou i, l'agost de 2019, condemnada a 24 anys de presó, dels quals 15 són incondicionals, per «propagar la corrupció i la prostitució traient-se el hijab», «caminar sense vel» i «'haver promogut' propaganda contra l'Estat».
En una resolució del 19 de setembre de 2019 sobre l'Iran, el Parlament Europeu va afirmar que «els tribunals revolucionaris iranians han estat reprimint la resistència pacífica de les activistes dels drets de les dones que protesten contra l'obligació de portar el hijab durant diversos mesos, així com ha imposat condemnes de presó excessivament llargues». També va demanar a les autoritats iranianes anul·lessin aquestes sentències.

## Referències

* ↑ Fatah, Tarek. «Rejecting Hijab Dooms Woman to 24 years in Prison» (en anglès). MeForum.org, 29-08-2019. [Consulta: 10 febrer 2020].
* 1 2 «Five Young Female Protesters Sentenced To Prison In Iran» (en anglès). RadioFarda.com. [Consulta: 10 febrer 2020].
* ↑ «anglès Amnesty International Public Statement - Iran: Release all individuals arrested solely for demonstrating peacefully and investigate killing of protester» (en anglès). Amnesty.org, 08-08-2018. [Consulta: 10 febrer 2020].
* ↑ «احکام ۶ ماه تا یکسال زندان برای زنانی که مردادماه بازداشت شدند؛ اعتراض به سکوت اصلاح طلبان» (en farsi). VoaNews.com. [Consulta: 10 febrer 2020].
* ↑ Woods, Amanda. «Iranian civil rights activist gets prison for taking off hijab in public» (en anglès). NYPost.com, 29-08-2019. [Consulta: 10 febrer 2020].
* ↑ «Iran, insbesondere die Lage von Frauenrechtsaktivisten und inhaftierten EU-Bürgern, die zusätzlich die iranische Staatsangehörigkeit besitzen» (pdf) (en alemany). Parlament Europeu, 01-09-2019. [Consulta: 2 setembre 2020].
# Íker Begoña Zubiaur

Íker Begoña Zubiaur (Bilbao, 15 de novembre de 1976) és un futbolista basc, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Format al planter de l'Athletic Club, la temporada 96/97 arriba al segon filial, el CD Baskonia, i a l'any següent milita a l'Athletic B. No té continuïtat a l'entitat bilbaína i recala en diversos equips bascos, com el Gernika (98/99), Bermeo (99/00) i Amurrio (00/01).
L'estiu del 2001 fitxa per l'Alacant CF, i eixe hivern dona el salt al Recreativo de Huelva, on debuta a Segona Divisió. Durant 4 temporades i mitja serà peça clau de l'esquema andalús, amb els quals aconsegueix l'ascens a la màxima categoria el 2002. Però, l'equip només es manté un any a Primera.
La temporada 06/07 milita a la Lorca Deportiva, i un any després recala a l'Albacete Balompié, també a la Segona Divisió. Amb els manxecs hi milita dues campanyes, en les quals hi suma 73 partits de lliga.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Santa Anna de Claret

Santa Anna de Claret és una ermita o santuari del nucli de Claret, al sud-est del municipi de Santpedor (Bages). És una obra protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Al llogarret hi ha dues esglésies, la de Santa Maria i la de Santa Anna, l'una al costat de l'altra. Santa Maria de Claret és una església romànica, construïda al segle xii, amb una sola nau i un absis semicircular, i amb una torre campanar (del segle xiv, segons alguns, o del xii, segons altres), que, alhora, és torre de defensa amb espitlleres. Fou parròquia fins al segle xix. En canvi, l'església de Santa Anna és una construcció iniciada el 1762 i acabada el 1769. Substitueix l'església preexistent, que havia estat dedicada a sant Salvador i que es trobava a dins del terme de Sant Fruitós de Bages, limitant, però, amb el de Santpedor. L'any 1929 va ser restaurada i se li va afegir un campanar.
Santa Anna de Claret és una construcció religiosa, una església d'una sola nau amb capelles laterals, orientada a llevant i amb un ampli porxo obert a ponent amb la porta d'accés a l'església que és adossada a l'antiga església romànica de Santa Maria de Santpedor o de Claret. El presbiteri és rectangular i tenca la capella i sagristia. L'altar major acull la venerada imatge de Santa Anna de Claret (romànica) L'exterior és totalment envoltat de jardins i de masies que constituïen l'antic terme parroquial de l'església de Sta. Maria de Claret.
A prop de les esglésies hi ha una zona de pícnic i un parc infantil envoltats de velles alzines, i tot plegat configura un indret agradable i ben comunicat. S'hi celebren diversos aplecs. El més concorregut és el del dia de Santa Anna, que es considera la festa major d'estiu de la vila.

## Història

El santuari de Santa Anna de Claret fou construït al s.XVIII, concretament entre els anys 1762-1769. El primer santuari era situat al lloc conegut com el Pla de Claret i sembla que molt probablement devia ésser un edifici romànic, avui totalment perdut, dedicat a Sant Salvador.
A l'interior, s'hi conserva una imatge de santa Anna, una talla romànica, probablement del segle xiii. L'any 1507, santa Anna fou proclamada patrona de Santpedor en acció de gràcies pel fet que la pesta bubònica havia passat per la vila sense causar-hi cap mort. Posteriorment se li ha atribuït que la vila no fos atacada ni en la Guerra de Successió ni en la del Francès.
Santa Anna ha donat nom als polígons industrials Santa Anna I i Santa Anna II, que reuneixen un nombre considerable d'indústries.

## Referències

* ↑ [Ginesta i Batllori, Salvador: La comarca del Bages. Pp. 272 i 273]
* ↑ «Santa Anna de Claret». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Santa Anna de Claret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2015].
* ↑ «Santpedor.cat». Arxivat de l'original el 2007-05-23. [Consulta: 28 abril 2009].
* ↑ Festescatalunya.cat
# Prullans (Tremp)

El despoblat de Prullans és una antiga caseria del terme de Fígols de Tremp, agregat el 1970 al terme municipal de Tremp. Fins al 1877 havia pertangut a l'ajuntament de Castissent, i passà, amb la resta d'aquell antic municipi al d'Eroles, fins al 1940, i després ja al de Fígols de Tremp. Eclesiàsticament, pertanyia a la parròquia de Castissent i, per tant, al bisbat de Lleida.
Està situat a l'oest de Tremp, a més de 25 quilòmetres, i és accessible per una pista rural de poc més de 3 quilòmetres que arrenca de prop del punt quilomètric 3 de la carretera C-1311, del Pont de Montanyana a Tremp, just a ponent del Mas de Ciutat.
La caseria és quasi desapareguda, i la majoria dels masos que la formaven, arruïnats. Hi ha la capella romànica de Sant Roc de Prullans, prop del Mas d'en Borrell. Entre les restes de l'antic poble es veuen estructures d'un poblat medieval, possiblement fortificat.
Pascual Madoz informava l'any 1845, en el seu Diccionario geográfico..., que el lloc de Prullans tenia 8 cases i una capella. En el breu article dedicat exclusivament a Prullans, hi diu que és un vedat de caça (coto) del terme jurisdiccional de Castissent.
Les masies de Prullans són:
* Mas de l'Arrendador
* Mas d'en Borrell, amb l'antiga església de Sant Roc de Prullans
* Mas dels Camps de Costa
* Mas de Ciutat, amb la capella de la Mare de Déu del Roser
* Casa Concurrell
* Casa Ensenyat, o Mas de l'Ensenyat, amb la capella de sant Vicenç
* Mas d'Isidro
* Mas de Juaneu
* Mas de Palasí, amb la capella de la Mare de Déu del Roser
* Casa Paula
* la Roureda.
Casa Toríbio, amb la capella de Santa Anna, és en el rodal de Claramunt, però també es relacionava preferentment amb Prullans; depenia, eclesiàsticament, de Castissent.

## Etimologia

Segons Coromines (op. cit.), és un nom de predi, amb el sufix -anus, a partir del nom propi llatí Proculus, amplament documentat a l'epigrafia romana. El significat seria, doncs, les terres de Pròcul.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan. "Prullans". Dins Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. VI O-Sai. Barcelona: Curial Edicions Catalanaes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1996. ISBN 84-7256-852-0
* MADOZ, Pascual. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar. Madrid: Establecimiento Literario-Tipográfico, 1845. Edició facsímil Articles sobre El Principat de Catalunya, Andorra i zona de parla catalana del Regne d'Aragó al <<Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar>> de Pascual Madoz. V. 1. Barcelona: Curial, 1985. ISBN 84-7256-256-5
* PAGÈS, M. "Tremp. Fígols de la Conca", a El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0
* ROIG I DEULOFEU, Albert. "Despoblat de Prullans". Dins El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.

## Enllaços externs

* Prullans (Tremp) al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mirador de la plaça de l'Església (el Masnou)

El mirador de la plaça de l'Església és una obra del municipi del Masnou (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Espai públic rectangular en forma de plaça urbanitzada situat al davant de l'església parroquial de Sant Pere del Masnou. Per la seva situació elevada respecte als carrers i edificis que l'envolten, forma un mirador des d'on es pot veure el port del Masnou. La plaça actua de mirador davant del mar, amb l'església de Sant Pere al seu darrere, que és el punt més alt del turó.
La barana, que es desenvolupa en dos dels seus costats, és de vidre amb el passamà tubular d'acer galvanitzat. Per impedir l'accés de vehicles hi ha unes pilones també d'acer galvanitzat. El paviment és uniforme i està dividit en quadrícules per franges blanques girades respecte els dos eixos de la plaça.
A causa del gran desnivell del terreny en aquest indret, el mirador fa de sostre de l'actual Arxiu Municipal del Masnou, situat a la part inferior i que està format exclusivament per una gran nau rectangular. El mirador, juntament amb l'edifici inferior, fou construït l'any 1957. Aquest edifici acollí el Museu Municipal de Nàutica des de la seva inauguració –l'any 1962– fins al 1999. La plaça es va reformar l'any 2000.

## Referències

* ↑ «Mirador de l'església». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 juliol 2016].
* 1 2 Montlló Bolart, Jordi. «Fitxa "08118/163 Mirador de la plaça de l'església - El Masnou"». Mapes de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona, 25-01-2010. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Pomadasys empherus

Pomadasys empherus és una espècie de peix de la família dels hemúlids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 21 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Costa Rica.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McKay, R.J. i M. Schneider, 1995. Haemulidae. Burros, corocoros, chulas, gallinazos, roncos. p. 1136-1173. In W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter and V. Niem (editors) Guia FAO para Identification de Especies para lo Fines de la Pesca. Pacifico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cristiano Piccini

Cristiano Piccini (Florència, 26 de setembre de 1992) és un futbolista italià que juga com a lateral dret a l'1. FC Magdeburg de la 2. Bundesliga.

## Trajectòria

Va debutar en la Serie A italiana amb l'ACF Fiorentina al desembre de 2010, sent cedit en les temporades següents successivament a Carrarese Calcio, Spezia Calcio 1906 i Associazione Sportiva Livorno Calcio. La temporada 2014/15 va ser cedit al Reial Betis, equip amb el qual va aconseguir guanyar el títol de la Segona Divisió i ascendir a Primera Divisió de la lliga espanyola. Després d'això, el 9 de juliol de 2015 va ser contractat de manera definitiva pel Reial Betis per quatre temporades.
En finalitzar la temporada 2016-17 es va fer oficial la seua contractació pel Sporting Clube de Portugal de la Lliga portuguesa. Una temporada després, va fitxar pel València Club de Futbol, on va ser campió de la Copa del Rei l'any 2019.
El 9 de setembre de 2020 va ser cedit una temporada l'Atalanta BC, que es guardava una opció de compra. Al gener de 2021 la cessió es va cancel·lar i Piccini va tornar al conjunt valencianista. Finalment, va abandonar de manera definitiva el València CF un any més tard, després de ser traspassat l'Estrella Roja de Belgrad durant el mercat d'hivern.

## Palmarès
### Sporting CP

* 1 Copa de la lliga portuguesa: 2017-18.

### València CF

* 1 Copa del Rei: 2018-19.

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2 juny 2018. [Consulta: 2 juny 2018].
* ↑ «UFFICIALE, Piccini e Rosaia in prestito alla Carrarese» (en italiano). Firenze Viola, 30-08-2011. Arxivat de l'original el 8 de maig de 2018.
* ↑ «Ufficiale, Spezia: dalla Fiorentina arriva in prestito Piccini» (en italiano). CalcioNews24, 04-07-2012. Arxivat de l'original el 8 de maig de 2018.
* ↑ «Livorno, un altro arrivo: Piccini dalla Fiorentina» (en italiano). La Nazione, 05-07-2013. Arxivat de l'original el 19 de març de 2019.
* ↑ «El Betis hace oficial el fichaje del italiano Cristiano Piccini». El Correo de Andalucía, 27-08-2014. Arxivat de l'original el 19 de març de 2019.
* ↑ Página oficial del Real Betis Balompie. «El Real Betis firma a Piccini para las cuatro próximas temporadas». Arxivat de l'original el 11 de juliol de 2015. [Consulta: 21 juliol 2015].
* ↑ «Comunicado oficial: Cristiano Piccini». valenciacf.com, 23-07-2018. Arxivat de l'original el 2022-02-10. [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ «Benvenuto Piccini!» (en italiano). Atalanta B. C., 09-09-2020.
* ↑ «Comunicado Oficial: Cristiano Piccini». València CF, 23-01-2021.
* ↑ «Oficial: El Valencia y el Estrella Roja confirman el traspaso de Piccini». Mundo Deportivo, 15-01-2022.

## Enllaços externs

* Fitxa a Tutto Calciatori (italià)
* Cristiano Piccini a BDFutbol
* Internacionalitats Arxivat 2015-06-23 a Wayback Machine. a FIGC.it (italià)
# Saaz

Saaz és una varietat de llúpol. És una de les sis varietats considerades nobles, molt més aromàtic que amargant i amb un sabor molt particular. És el llúpol que més s'associa a l'estil de cervesa pils de Bohèmia, ja que més de 2/3 de la producció de llúpol de la República Txeca és d'esta varietat. La denominació prové del nom alemany que tradicionalment s'ha donat a la ciutat txeca de Zatec. Existeix una varietat pròpia als EUA, amb més àcid alpha que l'original.
L'any 2007 l'empresa Damm va llançar al mercat una cervesa amb aquest nom.

## Referències

* ↑ Palmer, John. How to Brew. Boulder, CO: Brewers Publications, 2006, p. Chapter 5 part 3. ISBN 0-937381-88-8.
* ↑ «Hop Statistics - Hops Growers Union of the Czech Republic». www.czhops.cz. [Consulta: 23 gener 2010].
* ↑ «Saaz (US)» (en anglès americà), 08-03-2014.
# Íker Álvarez Braceras

Íker Álvarez Braceras (Errenteria, 11 de maig de 1977) és un futbolista basc, que ocupa la posició de porter.

## Trajectòria

Format al planter de la Reial Societat, a la campanya 99/00 puja al primer equip, com a suplent d'Alberto, que només li permet disputar tres partits a la màxima categoria. A la següent, no en jugaria cap. La temporada 01/02 seria cedit a la SD Beasaín. De nou al conjunt donostiarra, Íker Álvarez no compta, i començada la temporada, marxa al Real Avilés.
En busca d'oportunitats, prosseguiria la seua carrera en equips de divisions més modestes, com el CE Onda, el Real Jaén o la Gimnástica de Torrelavega.

## Referències

* 1 2 3 4 «Iker Álvarez». Base de Dades Històrica de Futbol. [Consulta: 16 octubre 2022].