OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gérardmer

Gérardmer és un municipi francès situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. Ha acollit diverses etapes del Tour de França.
# Teodemund

Teodemund o Teodomund va ser bisbe de Salamanca vers 960.
Documentat després de Dulcidio, hom li atorga una cronologia entre el 948 i 964. Només el cronista Gil González Dávila el situa després de Salbat. Segons Vicente Bajo, va ser confirmat a la seu episcopal pel papa Agapit II. Segons Bernardo Dorado, la seva signatura consta en un document de donació d'Ordoni IV de Lleó al monestir de San Salvador de Sobrado el 958, a més d'un document del 960 del monestir de Sahagún, on apareix amb altres bisbes com el Zamora, únic document que cita l'historiador Enrique Flórez.

## Referències

* 1 2 3 Flórez, Enrique. España Sagrada: teatro geographico-historico de la Iglesia de España (en castellà). Madrid: Oficina de Pedro Mártir, 1796, p. 295-296.
* 1 2 3 Dorado, Bernardo. Compendio historico de la ciudad de Salamanca. Salamanca: Juan Antonio de Lasanta, 1776, p. 75-76.
* 1 2 González Dávila, Gil. Teatro eclesiástico de las iglesias metropolitanas y catedrales de los Reynos de las dos Castillas (en castellà). Madrid: Diego Díaz de la Carrera, 1650, p. 232.
* 1 2 Bajo, Vicente. Episcopologio salmantino (en castellà). Salamanca: Imprenta de Calatrava, 1901, p. 17-18.
# Luci Valeri Triari

Luci Valeri Triari (en llatí Lucius Valerius Triarius) va ser un magistrat romà del segle I aC. Formava part de la gens Valèria, una antiga família romana d'origen Sabí.
Va ser qüestor de la ciutat l'any 81 aC i després pretor el 78 aC. L'any 77 aC va ser propretor a l'illa de Sardenya i va refusar al cònsol Emili Lèpid que havia fugit a l'illa després del seu intent de derogar les lleis de Sul·la.
Triari va servir després sota Luci Licini Lucul·le com a legat en la guerra contra Mitridates VI Eupator, i es va distingir de forma considerable per la seva activitat. L'any 68 aC va ser enviat en ajut de Fabi al que s'havia encarregat la defensa del Pont, mentre Lucul·le envaïa Armènia. Després d'alguns enfrontaments Triari va obligar a Mitridates a posar-se a la defensiva i el 67 aC va iniciar l'ofensiva contra el rei del Pont. Volia obtenir la victòria abans de la tornada de Lucul·le i així va lliurar batalla en situació desavantatjosa prop de Zela i va ser derrotar amb fortes pèrdues. Ciceró diu que tots els seus soldats van morir, però això és exagerat. Plutarc xifra les baixes en set mil romans entre els quals 150 centurions i 24 tribuns militars. Lucul·le va arribar pocs dies després i va haver d'apartar Triari de la fúria de les seves pròpies tropes. En el mateix lloc va aconseguir després Juli Cèsar la victòria definitiva sobre Mitridates.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1172.
# Margarida Abril i Gonzàlez

Margarida Abril i Gonzàlez (Argentona, 6 d'agost de 1910 – Mataró, 13 d'agost de 2003) fou una sindicalista i dirigent política catalana.
De petita es traslladà a Mataró. El 1936 ingressà en el Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC). Després de la guerra civil espanyola s'exilià a França. Va tornar a finals dels anys 1940 i conjuntament amb el seu company, Josep Serradell, participà en la reorganització del partit a l'interior. El 1982, amb membres de l'anomenat sector prosoviètic del PSUC que en foren expulsats, s'integrà en el Partit dels Comunistes de Catalunya (PCC), i en fou membre del Comitè Central.
Morí al 2003 i en l'acte de comiat aquesta dirigent històrica fou homenatjada pels principals representants del comunisme català i espanyol.

## Memòria

Un carrer de la població d'Argentona, on va néixer, porta el seu nom.

## Enllaços externs

* Tret de marxists.org (amb llicència GFDL)
* D'un roig encès: Margarida Abril. Fundació Pere Ardiaca, 2004, p. 160. ISBN 8493131989.

## Referències

* ↑ Martínez de Sas, María Teresa; Pagès i Blanch, Pelai (coord.). «Abril Gonzàlez, Margarida». A: Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. L'Abadia de Montserrat, 2000, p. 31. ISBN 978-84-8415-243-9 [Consulta: 21 setembre 2018].
* ↑ D'un roig encès: Margarida Abril: evocacions sobre un símbol del comunisme català. Barcelona: Fundació Pere Ardiaca, 2004, p. 160. ISBN 84-931319-8-9 [Consulta: 21 setembre 2018].
* ↑ «Comunistes darreu sacomiaden a Mataró de Margarida Abril, dirigent històrica del PSUC». Capgròs, 14-08-2003. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ «Calle de Margarita Abril González - Callejero de Argentona - Callejero.net» (en castellà). [Consulta: 7 juliol 2020].
# Plaça de les Tres Cultures

La plaça de les Tres Cultures és una plaça ubicada al Conjunt Urbà Nonoalco Tlatelolco al nord del Centre Històric de la Ciutat de Mèxic, a l'alcaldia de Cuauhtémoc.
El seu nom prové del fet que els conjunts arquitectònics ubicats al seu voltant provenen de tres etapes històriques diferents:

## Història

La plaça va ser inaugurada el 21 de novembre de 1964, pel president Adolfo López Mateos, com a element central del nou conjunt habitacional.
Aquí es va signar el 1967 el Tractat de Tlatelolco donant origen a Amèrica Llatina com a zona lliure d'armes nuclears. El tractat va ser obra principalment del diplomàtic mexicà Alfonso García Robles, que per això seria guardonat amb el Premi Nobel de la Pau el 1982.
En aquest lloc es va viure la massacre de Tlatelolco, el 2 d'octubre de 1968, fet ocorregut en el context del moviment estudiantil mexicà i en què van perdre la vida desenes de persones, principalment estudiants, a mans de l'exèrcit i la policia per ordres del president Gustavo Díaz Ordaz i el seu secretari de Governació, Luis Echeverría Álvarez. Les xifres oficials del Govern assenyalaren 40 morts, mentre alguns periodistes, escriptors i testimonis presencials estimen que la xifra va poder haver sobrepassat les 200 víctimes. Diversos escriptors mexicans van retratar els fets, sempre negats oficialment, en diverses obres avui clàssiques, entre ells Carlos Monsiváis, Elena Poniatowska i Octavio Paz. També van quedar plasmats a les lletres dels cantautors José de Molina i Fernando Delgadillo amb la cançó «No se olvida» i en obres cinematogràfiques com Rojo Amanecer.
Diverses de les edificacions van ser seriosament danyades en el terratrèmol de Mèxic de 1985, principalment l'edifici Nuevo León, proper a la plaça.

## Referències

* ↑ «Tlatelolco, Plaza of the Three Cultures or Plaza de las Tres Culturas of Mexico City Travel & Tour Pictures, Photos, & Information.», 26-09-2010. Arxivat de l'original el 2010-09-26. [Consulta: 28 gener 2022].
* ↑ «Plaza of Three Cultures, Much Pain». [Consulta: 28 gener 2022].
* ↑ «Ofrenda en la Plaza de las Tres Culturas, en memoria de los masacrados en 1968». La Jornada, 03-11-2021.
# Pjetër Budi

Pjetër Budi (Gur i Bardhë, Albània 1566-1623) fou un capellà i poeta albanès.
Fou nomenat Bisbe catòlic de Sappa i vicari de Sèrbia des del 1599, del 1616 al 1618 va viure a Roma. Incità a la revolta dels albanesos contra els turcs el 1622 va morir ofegat mentre creuava el riu Drina el 1623.
Va compondre Doktrina e Kërshtenë (Doctrina cristiana), Cusc zzote mesce keto cafsce i duhete me scerbyem (Qui parla de quelcom ha de servír-hi) i un Pasëqyra e t’rrëfyemit o Speculum confessionis, considerades de les primeres obres escrites en llengua albanesa en dialecte gheg.
# Platja del Somorrostro

La platja del Somorrostro és una platja del barri de la Barceloneta (Ciutat Vella) de Barcelona, amb uns 522 m de llargada i 114 d'amplada. Està situada entre les platges de la Barceloneta i de la Nova Icària, davant de l'Hospital del Mar. Fins al 1966, la platja del Somorrostro va acollir el barri de barraques que li donà nom. A partir de l'any 2011, el tram de la platja de la Barceloneta comprès entre el Port Olímpic i l'espigó del Gas fou reanomenat com a platja del Somorrostro per a recuperar la memòria dels barris de barraques de la ciutat.
El febrer de 2020 un bussejador va localitzar-hi un objecte sospitós de ser un artefacte explosiu a uns cinc metres de la costa, fet que va obligar a acordonar la platja. Dos dies més tard es va saber que no es tractava d'un projectil de guerra sinó d'un tub metàl·lic cilíndric en desús dins d'una carcassa de formigó, destinat a la mescla de gasos. L'agost anterior havia estat localitzada al mar de la platja de Sant Sebastià una bomba de la guerra civil sense detonar, de 70 quilos d'explosius, i que va obligar a acordonar 250 metres.

## Referències

* ↑ Platja del Somorrostro, al web de Mapa Barcelona + Sostenible
* ↑ Platges de Barcelona, al web de l'Àrea Metropolitana de Barcelona
* ↑ Guia de les platges de Barcelona, al Time Out
* ↑ «Barcelona recupera el nom de Somorrostro per un tram de platja». Barcelona Televisió, 23-03-2011 [Consulta: 30 octubre 2018].
* ↑ «L'objecte trobat al mar a la platja del Somorrostro de Barcelona no era un projectil». 324, 24-02-2020 [Consulta: 6 març 2020].
* ↑ Fernández, Maria «VÍDEO La bomba de la Barceloneta té 70 quilos d'explosius». Nació digital, 26-08-2019 [Consulta: 6 març 2020].

## Enllaços externs

* La platja del Somorrostro, al web de l'Ajuntament de Barcelona
# Phoxinus oxyrhynchus

Phoxinus oxyrhynchus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Corea.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pnitàgores (príncep)

Pnitàgores o Pintàgores (llatí: Pnytagoras, grec antic: Πνυταγόρας) va ser príncep de Salamina de Xipre. Era el fill gran d'Evàgores I, i va donar suport al seu pare en la lluita contra Pèrsia contribuint en els seus èxits. Isòcrates l'elogia extraordinàriament i el situa al mateix nivell que el seu pare. En la conspiració que va posar fi a la vida d'Evàgores, Pnitàgores també va morir, encara que se sospita que va estar involucrat en els plans de l'eunuc Trasideu l'any 374 aC.
El seu nom apareix en diverses formes: Diodor de Sicília i Isòcrates d'Atenes l'anomenen Pitàgores o Protàgores. Teopomp de Quios, Flavi Arrià, Ateneu de Naucratis i Quint Curci Rufus l'anomenen Pnitàgores.

## Referències

* ↑ 1.Pnytagoras a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 432
# Plouénan

Plouénan (en bretó Plouenan) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 2.413 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.638 | 2.642 | 2.581 | 2.510 | 2.356 | 2.381 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1945-1977 | François Prigent |
| 1977-1983 | Jean-Claude Rohel |
| 1983-2007 | Yves Autret |
| 2007- | Aline Chevaucher |
# Point Lisas

Point Lisas és la seu de Point Lisas Industrial Estate i de Port of Point Lisas, ambdós gestionats per Plipdeco (the Point Lisas Industrial Port Development Company). Point Lisas es troba al centre de Trinidad, immediatament a l'oest de la població de California.
El Point Lisas Industrial Estate és el centre de la majoria de la indústria pesant de Trinidad i Tobago, incloent un molí d'acer (propietat d'ArcelorMittal) i plantes de producció de metanol, amoníac i urea. També té una gran planta de dessalinització d'aigua per osmosi inversa. Les indústries depenen del seu gas natural.
El Port de Point Lisas, situat al Golf de Paria, és el segon port de Trinidad i el primer de càrrega. Point Lisas està administrat per Couva-Tabaquite-Talparo Regional Corporation.
# Point MacKenzie

Point MacKenzie és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 111 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Point MacKenzie tenia 111 habitants, 39 habitatges, i 26 famílies La densitat de població era de 0,3 habitants/km².
Dels 39 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 17,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 7,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones hi havia 126,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 154,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.250 $ i la renda mediana per família de 69.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.563 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 23.228 $. Aproximadament el 17,4% de les famílies i el 22,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Point MacKenzie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Point MacKenzie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Pic de Russell

El Pic de Russell és un cim de 3.207 m a la frontera entre els municipis aragonesos de Montanui i Benasc. Porta el nom en honor del cèlebre pirineista Henry Russell que fou el primer que va assolir el cim el 1865.
És l'últim pic del massís més alt dels Pirineus, el de la Maladeta (a la vall de Benasc), el qual consta (de nord-oest a sud-est) de la Tuca d'Alba, les Maladetes Occidentals, Maladeta, Pic Maldito, Pic del mig, Corones, Aneto, Tempestats, Margalida i Russell.
L'accés més habitual és per la vall de Vallibierna i l'ibón de Llosás i a l'estiu no presenta més dificultats que els possibles lliscaments de roca i potser la seva durada (5 hores d'anada). Amb mal temps (pluja) és totalment desaconsellable de pujar-hi. El cim és ample i pla i ofereix un bon panorama del Pirineu català així com del Tuc de Molières, Barrancs i Vallibierna.

## Referències

* ↑ «OpenStreetMap | Query Features». OpenStreetMap. [Consulta: 6 desembre 2016].
* 1 2 «Russell (3.207 m.) | Engarrista». www.engarrista.com. [Consulta: 6 desembre 2016].
* ↑ «pic de Russell | enciclopèdia.cat». www.enciclopedia.cat. [Consulta: 6 desembre 2016].
* ↑ «Els 6 Russell». Sefm.cat. Arxivat de l'original el 5 de juliol 2016. [Consulta: 6 desembre 2016].
# Portal de Llevant de Peramea

El Portal de Llevant de Peramea és una obra de Baix Pallars (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Peramea forma un recinte tancat d'acord amb el sistema utilitzat des de temps immemorials per mitjà del qual el mateix mur posterior de les cases alineades forma una murada continua. D'aquesta manera l'accés a la vila sols era possible per tres portals que s'obrien a la part baixa de les cases.
Es tracta d'un portal d'arc de mig punt i volta de canó, de dimensions modestes, just l'amplada d'un carretó, que s'obre a la part alta del carrer major i en el que s'inicia el camí de que descendia a Gerri.

## Referències

* 1 2 «Portal de Llevant de Peramea». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Premi John L. Synge

El Premi John L. Synge és un premi per la Societat Reial del Canadà per recerca excepcional en qualsevol branca de les ciències matemàtiques. Va ser creat en 1986 i es dona a intervals irregulars. El premi porta el nom en honor de John Lighton Synge.

## Guanyadors

Font: Societat Reial del Canadà Arxivat 2015-10-28 a Wayback Machine.
* 1987 – James G. Arthur, FRSC
* 1993 – Israel Michael Sigal, FRSC
* 1996 – Joel Feldman, FRSC
* 1999 – George A. Elliott, FRSC
* 2006 – Stephen Cuiner, FRSC
* 2008 – Henri Darmon, FRSC
* 2014 – Bálint Virág
* 2018 – Bojan Mohar, FRSC
* 2020 – Christian Genest, FRSC
* 2021 – Paul McNicholas

## Enllaços externs

* Pàgina del premi RSC Arxivat 2016-10-02 a Wayback Machine.
# Poblat ibèric de Puig del Castell

El poblat ibèric del Puig del castell, establert al puig del mateix nom a una alçada de 631 metres sobre el nivell del mar, és un poblat Iber de la tribu dels laietans localitzat dins del terme municipal de Samalús. Es creu que aquest poblat, d'una extensió de 4 hectàrees, va ser habitat entre els segles VI i I aC. Tot i que la seva existència va ser documentada per primer cop per Josep Estrada i Garriga a l'any 1955, no va ser fins a l'any 2011 que es van encetar les tasques de recerca.
La seva posició privilegiada, oferia als ibers una vista de la plana del Vallès oriental, que garantia una protecció pel seu difícil accés. Els habitants d'aquest assentament vivien principalment del conreu, i bona part de la seva producció era destinada al comerç amb grecs, cartaginesos i romans.
Aquest indret contrau una importància històrica atesos els indicis que indiquen que aquest assentament es correspon amb la població ibèrica de Lauro, coneguda per haver batut moneda al segle ii aC i també per les fonts històriques romanes. Malgrat que no s'hagi confirmat, es sap gràcies a troballes de monedes encunyades aproximadament al segle ii aC per aquest mateix indret del Vallès que aquí s'hauria de trobar la ciutat de Lauro, i el poblat de Puig del Castell encaixa amb totes les característiques.

## Referències

* ↑ Montañés, José Ángel «En busca de la ciudad perdida de Lauro» (en castellà). El País [Madrid], 10-08-2016. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Guàrdia i Llorens, Marc «El poblat ibèric del Puig del Castell de Samalús (Cànoves i Samalús, Vallès Oriental). Balanç dels primers cinc anys de recerca (2011-2016)». Tribuna d'Arqueologia 2016-2017, 2019, pàg. 24.
* ↑ Estrada, Josep; Villaronga, L. «La "Lauro" monetal y el hallazgo de Cànoves (Barcelona)». Empúries: revista de món clàssic i antiguitat tardana, 1967, pàg. 135–194. ISSN: 2385-3352.
# Poblat ibèric de Sant Julià de Ramis

El poblat ibèric de Sant Julià de Ramis és un jaciment arqueològic situat al municipi homònim establert al Puig de Sant Julià, de 200 m d'altitud. Es tracta d'un oppidum ibèric amb cabanes retallades a la roca i fortificat amb un tram de muralla.
S'hi va començar a treballar de forma sistemàtica a partir del 1996, i des de llavors ha anat creixent la importància del jaciment a causa del gran nombre de restes ibèriques i romanes.
Prop d'aquest poblat hi ha l'església dels Sants Metges, on també hi ha vestigis ibèrics i romans.

## Història

El poblat ibèric fou establert al segle v aC i perdurà fins al segle i aC. Posteriorment els romans aprofitaren l'estructura ibèrica i hi establiren un castrum conegut amb el nom de Castellum Fractum; la posició estratègica del turó els permetia dominar el recorregut de la Via Augusta.
S'hi han trobat abundants restes de l'època baiximperial compresa entre el segle iv i vii. Al peu del puig hi ha diversos camps de sitges. En l'actualitat el jaciment s'està adequant per fer-lo visitable i s'ha inclòs al circuit arqueològic de Girona.

## Vegeu també

* Castellum Fractum

## Bibliografia

* BURCH, J.; NOLLA, J. M.; PALAHÍ, L.; SAGRERA, J.; SUREDA, M.; VIVÓ, D. El sector de l'antiga església parroquial. Excavacions arqueològiques a la muntanya de Sant Julià de Ramis, 1, Sant Julià de Ramis, 2001
# Proletarski (Rostov)

* Per a altres significats, vegeu «Proletarski».
Proletarski (en rus: Пролетарский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 729 habitants, és la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ Указ президиума ВС РСФСР от 22.12.1987 г. "О наименовании некоторых населенных пунктов в Ростовской области", 1987.
* ↑ «Карты Генштаба L-38 (А) 1:100000. Республика Калмыкия и Ростовская область.». Arxivat de l'original el 2015-09-24.
# Proletarski (possiólok)

* Per a altres significats, vegeu «Proletarski».
Proletarski - Пролетарский (rus) és un possiólok, un poble, del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, a 10 km al nord-est de Kropotkin i a 137 km al nord-est de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Possiólok ímieni M. Górkogo.
# Pimelodella tapatapae

Pimelodella tapatapae és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pomera borda

«Pomera borda» té aquests significats:
* Pomera borda, nom comú de l'espècie malus sylvestris, també dita pomera silvestre europea
* Pomera borda, nom comú (Mallorca) de l'espècie sorbus aria, també dita moixera vera
* Pomera borda, nom comú de l'espècie amelanchier ovalis, també dita corner