OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Plaza Constitución (Montevideo)

La Plaza Constitución (Plaça Constitució) és la plaça més antiga de la capital de l'Uruguai, Montevideo, ubicada al centre del barri històric de Ciudad Vieja. És coneguda popularment com a Plaça Matriu (Plaza Matriz) per trobar-se davant la Catedral Metropolitana de Montevideo.

## Història

La plaça rep el seu nom oficial per haver estat aquest lloc on es va jurar, el 18 de juliol de 1830, la primera Constitució de la nova República Oriental de l'Uruguai. A l'antiga ciutat colonial i durant les primeres dècades de la independència de l'Uruguai, aquesta plaça va ser el centre de la vida nacional, ubicada davant el Cabildo, seu del govern colonial, obra de Tomás Toribio, i de l'església Matriu (Catedral Metropolitana), aquesta última conservant les restes mortals de Fructuoso Rivera, Juan Antonio Lavalleja i Venancio Flores.
Actualment la plaça és el centre comercial i turístic del barri, al costat del carrer de vianants Sarandí. Als seus voltants es troben alguns ministeris, bancs i institucions culturals, així com una variada oferta gastronòmica.

## Referències

* ↑ Historia del viejo Montevideo (castellà)
# Cantó de Mtsamboro

El cantó de Mtsamboro és un cantó francès del departament d'ultramar de Mayotte. Abasta el municipi de Mtsamboro.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Ismaël Ali | Divers gauche |
| 2008- | Ali Bacar | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Franz Höfler

Franz Höfler (Lana, 26 de setembre de 1933 - Bozen, 22 de novembre de 1961) fou un activista sudtirolès, oberjäger de la Schützen local el 1958. Va ingressar poc després en el Befreiungsausschuss Südtirol (BAS) de la mà de Sepp Kerschbaumer. Després de la Feuernacht del 12 de juny de 1961 fou el primer detingut el 15 de juliol a Meran, on el 26 de setembre va declarar haver estat torturat. Poc després fou tancat a la presó de Bozen, on va morir a l'hospital penitenciari a causa d'una paràlisi, en estranyes circumstàncies. Al seu funeral, el 29 de novembre, hi van assistir entre 10.000 i 15.000 persones. El 1984 li fou dedicat un carrer a Lana.
# Tomba de Clitemnestra

S'anomena tomba de Clitemnestra una tomba de cúpula del jaciment arqueològic de Micenes (Grècia) que ha estat datada de cap a l'any 1220 aC.
El seu nom es deu al fet que existia la tradició, relatada per Pausànies, que la tomba de la mítica Clitemnestra, esposa d'Agamèmnon, estava situada en un lloc fora del recinte emmurallat de Micenes.

## Descobriment

El descobriment d'aquesta tomba es va produir a la primeria del segle xix, mentre s'hi estava construint un aqüeducte. La tomba no havia estat saquejada durant l'antiguitat; després de la troballa, però, es deia que el paixà de Nàuplia se n'havia endut una enorme quantitat d'objectes, el parador i composició dels quals es desconeix.
La tomba es troba al sud-est de l'anomenat cercle de tombes B, una necròpoli que es descobrí després, durant uns treballs de reconstrucció de la tomba de Clitemnestra que es van dur a terme el 1951.

## Descripció

Aquesta tomba consta d'un dromos de 37 metres de longitud i 6 d'amplària, els murs del qual es van construir mitjançant un sistema isodòmic. S'accedia a la cambra per una porta de doble fulla de fusta que estava recoberta de bronze en les parts més vulnerables. A banda i banda de la porta s'han conservat les bases d'unes semicolumnes. Sobre la llinda hi ha un triangle de descàrrega la decoració del qual amb prou feines s'ha conservat. La cambra té un diàmetre de 13,50 m i la cúpula fa 13 metres d'alçària.
Una part del dromos fou destruïda en el període hel·lenístic a causa de la construcció d'un teatre en aquest mateix emplaçament. D'altra banda, sota el dromos es trobà una fossa que contenia la sepultura d'una dona, i dos espills amb mànecs d'ivori tallats. A més, en els enderrocs d'antigues excavacions, es van trobar dos segells: en un d'ells apareix representada una dea cavalcant un animal i en l'altre es representa un animal.

## Referències

* ↑ Pausanias, Descripció de Grècia II, 16, 6.
* 1 2 Elisavet Spazari i Kelli Petropolu: Corinto-Micenas-Nauplión-Tirinto-Epidauro
* ↑ Leonard Cottrell, El toro de Minos, pàgines 269-273. Mèxic, 1958, Fons de cultura econòmica, ISBN 968-16-0750-3
* ↑ Nicolas Platon i Béatrice de Tournay, La civilisation égéenne, tom 2, p.216, París: Albin Michel (1981), ISBN 2-226-01304-0
# Llista d'estrelles del Cavallet

Aquesta és una llista d'estrelles notables de la constel·lació del Cavallet, ordenades per ordre decreixent de brillantor.
| Nom | B | F | HD | HIP | RA | Dec | mag. ap. | mag. abs. | Dist. (al) | Tipus sp. | Notes |
| α Equ | α | 8 | 202447 | 104987 | 21$^h$ 15$^m$ 49.40$^s$ | +05° 14′ 53.1″ | 3.92 | 0.14 | 186 | G0III+... | binària espectroscòpica |
| δ Equ | δ | 7 | 202275 | 104858 | 21$^h$ 14$^m$ 28.79$^s$ | +10° 00′ 27.8″ | 4.47 | 3.14 | 60 | F5V+... | binària espectroscòpica |
| γ Equ | γ | 5 | 201601 | 104521 | 21$^h$ 10$^m$ 20.47$^s$ | +10° 07′ 55.0″ | 4.70 | 1.97 | 115 | F0p | estrella doble; variable |
| β Equ | β | 10 | 203562 | 105570 | 21$^h$ 22$^m$ 53.58$^s$ | +06° 48′ 40.0″ | 5.16 | −0.05 | 360 | A3V | estrella múltiple |
| | | | | 103571 | 20$^h$ 59$^m$ 05.18$^s$ | +04° 17′ 41.9″ | 5.24 | 1.34 | 197 | G0V | |
| ε Equ | ε | 1 | 199766 | 103569 | 20$^h$ 59$^m$ 04.54$^s$ | +04° 17′ 37.8″ | 5.30 | 1.40 | 197 | F5III... | binària espectroscòpica |
| 3 Equ | | 3 | 200644 | 104031 | 21$^h$ 04$^m$ 34.64$^s$ | +05° 30′ 10.3″ | 5.63 | −0.99 | 688 | K5III | estrella doble |
| 9 Equ | | 9 | 203291 | 105413 | 21$^h$ 21$^m$ 04.80$^s$ | +07° 21′ 16.4″ | 5.81 | −1.75 | 1058 | M2III | variable |
| 4 Equ | | 4 | 200790 | 104101 | 21$^h$ 05$^m$ 26.79$^s$ | +05° 57′ 30.6″ | 5.94 | 3.10 | 120 | F8V | estrella doble |
| | | | 202951 | 105224 | 21$^h$ 18$^m$ 52.01$^s$ | +11° 12′ 12.0″ | 5.97 | −1.96 | 1254 | K5III | variable |
| | | | 199942 | 103652 | 21$^h$ 00$^m$ 03.95$^s$ | +07° 30′ 58.2″ | 5.98 | 1.69 | 235 | A7V | estrella doble |
| 6 Equ | | 6 | 201616 | 104538 | 21$^h$ 10$^m$ 31.31$^s$ | +10° 02′ 56.0″ | 6.07 | 0.24 | 479 | A2Vs | doble òptic amb γ Equ |
| | | | 201298 | 104357 | 21$^h$ 08$^m$ 28.15$^s$ | +06° 59′ 21.7″ | 6.14 | −0.89 | 832 | K5III | |
| | | | 203842 | 105695 | 21$^h$ 24$^m$ 24.52$^s$ | +10° 10′ 27.1″ | 6.33 | 1.21 | 344 | F5III | |
| | | | 200661 | 104041 | 21$^h$ 04$^m$ 41.63$^s$ | +02° 56′ 32.1″ | 6.41 | 0.97 | 400 | K0 | |
| | | | 201507 | 104481 | 21$^h$ 09$^m$ 58.26$^s$ | +02° 56′ 37.0″ | 6.44 | 1.63 | 299 | F5IV | |
| | | | 200964 | 104202 | 21$^h$ 06$^m$ 39.79$^s$ | +03° 48′ 10.8″ | 6.48 | 2.31 | 223 | K0 | |
| λ Equ | λ | 2 | 200256 | 103813 | 21$^h$ 02$^m$ 12.51$^s$ | +07° 10′ 47.3″ | 6.72 | 1.68 | 332 | F8 | estrella doble |

## Vegeu també

* Llista d'estrelles per constel·lació

## Referències

* ESA. «The Hipparcos and Tycho Catalogues», 1997. Arxivat de l'original el 2006-12-07. [Consulta: 26 desembre 2006].
* Kostjuk, N. D. «HD-DM-GC-HR-HIP-Bayer-Flamsteed Cross Index», 2002. Arxivat de l'original el 2006-11-24. [Consulta: 26 desembre 2006].
* Roman, N. G. «Identification of a Constellation from a Position», 1987. Arxivat de l'original el 2006-11-24. [Consulta: 26 desembre 2006].
* «SIMBAD Astronomical Database». Centre de Données astronomiques de Strasbourg. [Consulta: 2 gener 2007].
# Pedro Romana

Pedro Romana (c. 1460-1529) va ser un pintor renaixentista espanyol actiu a Còrdova.

## Biografia

Nascut probablement a Còrdova, allí se li documenta a partir de 1488, data en la qual va contractar juntament amb Luis Fernández la pintura del retaule major de l'església de Sant Agustí. Perdudes aquestes pintures, com les seves restants obres documentades, el seu estil s'ha pogut reconstruir gràcies a l'única obra signada que es coneix: l'Adoració dels Reis del retaule de Sant Andreu de l'església parroquial d'Espejo. Les influències de la pintura quatrecentista italiana que es manifesten en aquesta taula, juntament amb l'interès per les àmplies arquitectures classicistes, pot explicar-se per la influència d'Alejo Fernández, arribat a Còrdova cap a 1496, l'estil del qual tradueix Romana amb certa sequedat. Són aquestes característiques les que han permès atribuir-li algunes altres taules, entre les quals destaca la Verge amb el Nen del Museu de Belles Arts de Còrdova, entronitzada i emmarcada per un arc que li serveix per centrar l'escena alhora que evoca connotacions triomfals.
En la pintura i daurat del retaule d'Espejo, destinat a la capella de Gonzalo Ruiz de Lucena, les obres de la qual es van donar per concloses el 1504, és probable, en opinió de Diego Angulo Íñiguez, que col·laborés amb un altre mestre, no identificat. Exemple d'aquesta col·laboració proporciona un document de cessió, datat a l'octubre de 1522, pel qual traspassava a Pedro Fernández la quarta part de la pintura i daurat del retaule de la parroquial de Morente. D'aquest retaule es conserven quatre taules en el Palau Episcopal: Anunciació, Naixement del Nen Jesús, Adoració dels Reis Mags i Martiri de Sant Sebastià, que pel seu estil proper al del retaule d'Espejo es consideren obres de Romana.
Va iniciar uns negocis, i el 1528 va ser empresonat per deutes, de les quals es va fer càrrec el seu cunyat, el pintor Pedro Anzures, qui li havia estat també fiador en el cas d'un altre deute, que havia contret per la renda d'un mas, per valor de 31 faneques d'ordi i 16 de blat.
El 1529 havia mort, perquè consta que en aquest any la seva vídua, Catalina Fernández, i el seu fill, Pedro Fernández Romana, van liquidar el que li corresponia d'un retaule que, a la seva mort, tenia contractat per 39.000 reals amb l'església del Carpio, si bé dues cinquenes parts de l'obra les hi havia cedit al seu cunyat i una altra cinquena part havia donat a Luis Fernández.

## Referències

* 1 2 Raya, pp. 13-14.
* ↑ Ávila, p. 17.
* ↑ Leva, p. 23 y nota 7.
* ↑ Raya, p. 14.

## Bibliografia

* Àvila, Ana, Imatges i símbols en l'arquitectura pintada espanyola (1470-1560), Barcelona, Antrophos, 1993, ISBN 84-7658-417-2
* Lleva Cuevas, Josefa, «Situació econòmica dels pintors cordovesos (1460-1550). Aportacions a l'estudi del retaule del monestir de Sant Agustín», Àmbits, Revista d'estudis de Ciències Socials i Humanitats, nº 14, 2005, pàg. 21-31.
* Ragui Ratlla, Mª Ángeles (1986). Raya Raya, Mª Ángeles. Córdoba y su pintura religiosa (s. XIV-XVIII). Córdoba: Publicaciones del Monte de Piedad y Caja de Ahorros de Córdoba, 1986. ISBN 84-7580-285-0.
# Nombre bicomplex

Sistema de nombres en matemàtiques :
En matemàtiques, un nombre bicomplex (dels nombres multicomplexos) és un nombre escrit en forma a + bi$_1$ + ci₂ + dj, en què i$_1$, i₂ i j són unitats imaginàries. Segons les normes de multiplicació de les unitats imaginàries, si A = a + bi$_1$ i B = c + di$_1$, aleshores el nombre bicomplex es pot escriure A + Bi₂. Així doncs, els nombres bicomplexos s'assemblen als nombres complexos, però les dues parts són més aviat complexes que reals. Els nombres bicomplexos es redueixen a nombres complexos quan A i B són nombres reals.
El conjunt de tots els nombres bicomplexos forma un anell commutatiu amb identitat; per tant, la multiplicació de nombres bicomplexos té tant la propietat commutativa com l'associativa, i es distribueix en les sumes. Tenint en compte això i les normes de multiplicació de les unitats imaginàries, es poden multiplicar dos nombres bicomplexos qualsevols. La multiplicació de les unitats imaginàries deriva de:
* i$_1$ · i$_1$ = −1
* i₂ · i₂ = −1
* j · j = 1
* i$_1$ · i₂ = j
* i$_1$ · j = −i₂
* i₂ · j = −i$_1$
La divisió no està definida per alguns nombres bicomplexos, ja que alguns són factors de zero, pel qual no es poden dividir. En són un exemple 1 + j i i$_1$ + i₂.
# Pinkwashing

Pinkwashing (rentat rosa o rentat d'imatge rosa) és un manlleu (de l'anglès: pink, rosa, i whitewash, blanquejar o encobrir) per referir-se, en el context dels drets LGBT, a la varietat d'estratègies polítiques i de màrqueting dirigides a la promoció de productes, empreses o institucions, apel·lant a la seva amabilitat cap al col·lectiu LGBT.
L'expressió és especialment utilitzada per referir-se al rentat d'imatge de l'Estat d'Israel, que en promoure els drets de la seva població LGBT, minimitza l'atenció sobre la violació sistemàtica dels drets humans del poble palestí. Demostrant l'aparença de ser un territori simpatitzant amb els drets dels ciutadans i ciutadanes; gais, lesbianes, bisexuals, intersexuals, i transsexuals, i donant suport als drets de la població LGBT, hom pot arribar a caure en l'homonacionalisme, i arribar fins i tot a sentir-se identificat amb les posicions polítiques de l'estat sionista, o fins i tot caure en la xenofòbia i en la islamofòbia institucionalitzada, al considerar que la població islàmica i musulmana, és necessàriament homòfoba, degut a la discriminació soferta en el seu propi país.
El terme va ser originalment encunyat per la Breast Cancer Action per identificar a les empreses que asseguraven donar suport a les dones amb càncer de mama, mentre que en realitat pretenien obtenir majors beneficis i millorar la seva imatge de cara a incorporar a la seva publicitat el fet de donar suport a una causa benèfica.

## Referències

* ↑ (castellà) Pinkwashing en Venezuela. Público.es. 15 abril 2013.
* ↑ (castellà) El pinkwashing de la homófoba Cifuentes. Público.es. 26 agost 2015.
* ↑ (anglès) Foreign Ministry promoting Gay Israel. The Jerusalem Post. 26 octubre 2006.
* ↑ (anglès) Israel's gay propaganda war. The Guardian. 1 juliol 2010.
* ↑ (anglès) Israel and ‘Pinkwashing’. The New York Times. 22 novembre 2011.
* ↑ (castellà) “Pinkwashing” y el lavado de imagen de Israel. El Quinto Poder. 11 gener 2014.
* ↑ (anglès) Think before you Pink. Arxivat 2016-04-05 a Wayback Machine. Breast Cancer Action.
* ↑ (anglès) Pastel Injustice: The Corporate Use of Pinkwashing for Profit. Environmental Justice. 2011.

## Vegeu també

* Capitalisme rosa
* Homonacionalisme
* Purplewashing
* Greenwashing
* Redwashing
* Homofòbia liberal
* Heterosexualització
* Reclam LGBT
* Diners rosa
* Vot rosa
# Cantó de Tarba-3

El cantó de Tarba-3 és un cantó francès del departament dels Alts Pirineus, situat al districte de Tarba. Compta amb una part del municipi de Tarba.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1988-2001 | Raymond Erraçarret | PCF |
| 2001- | Frédéric Laval | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Franco Sacchetti

Franco Sacchetti (Ragusa, 1332 — San Miniato, 1400) va ser un escriptor i diplomàtic italià.
Entre les seves obres hi destaquen els poemes de l'estil Trecentonovelle i les narracions, que constitueixen un valuós document de la societat del seu temps. Els seus treballs, al contrari dels del seu contemporani Boccaccio no s'emmarquen en una estructura fixa i són de caràcter més col·loqual i fins i tot humorístic. Va escriure La battaglia delle donne (1350), Sposizione dei Vangeli (1378-81).

## Referències

* ↑ «Franco Sacchetti». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Pedro Romero

Pedro Romero (Ronda, Màlaga, 19 de novembre de 1754 - Ronda, 10 de febrer de 1839) fou un torero espanyol.
Els seus avi, pare i tres germans també foren toreros. S'atribueix al seu avi, Francisco Romero, el fet d'ésser el primer a utilitzar la muleta i el estoque.
Pedro Romero fou rival dels toreros Pepe-Hillo i Joaquín Rodríguez Costillares. Francisco Montes Paquiro fou el seu deixeble.

## Enllaços externs

* Biografia de Pedro Romero (castellà)
* Biografia de Pedro Romero Arxivat 2010-12-19 a Wayback Machine. (castellà)
# Pere I de Grevalosa

Pere I de Grevalosa fou un noble català, Senyor de Castellar, fill de Arnau de Grevalosa. Els documents l'anomenen jurisperit i savi en dret i fa de notari. A més de Castellar era senyor de Granera i tenia alguns masos a Calders, entre altres propietats.
El 1298 està casat amb Guillema i tenen una filla anomenada Guillamona. Més tard el trobem casat amb una Margarida de la que té quatre fills: Pere o Pericó, que va ser l'hereu, Berenguer, Saurina i Agnès.
A l'any 1312 Pere denúncia davant del Veguer de Manresa l'atac dels homes de Prats de Rei que havien fet a Sant Esteve de Castellar, sembla una disputa per la llenya del bosc.
Els Grevalosa tenien casa a Manresa, al cantó nord de la Seu, i s'anomenava el Palau d'en Grevalosa. A l'any 1322, quan es comença la recol·lecta per la construcció del temple gòtic de la Seu, Pere de Grevalosa dona cinc-cents sous per l'obra de la capella de Sant Pere que es construirà en dita església, pagarà cada any cinquanta sous.
Al 1330 quan es casa la seva filla Saurina, Pere ja és mort. Molt probablement va ser enterrat a la capella de Sant Pere de la Seu.

## Referències

* ↑ B. Mestre, ms, Fr. X. de Garma
* ↑ Llibre del Veguer de Manresa
* ↑ Llibre del Paborde. Arxiu de la Seu de Manresa
* ↑ Mil Anys d'història, Castell de Castellar, Roser Parcerises i Colomer ISBN 978-84-9375217-0

## Bibliografia

* Llibre del Veguer de Manresa, Arxiu Comarcal del Bages
* Llibre dels Grevalosa, Arxiu Comarcal del Bages
# Cantó de Tarascó

El cantó de Tarascó és un cantó francès del departament de les Boques del Roine, situat al districte d'Arle. Té 5 municipis i el cap és Tarascó.

## Municipis

* Bolbon
* Mas Blanc deis Aupilhas
* Sant Estève dau Gres
* Sant Peire de Mesoarga
* Tarascó
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1973 | Victor Barberin | Divers droite |
| 1973-1979 | Antonin Saint-Michel | PS |
| 1979-1985 | M. Lalauze | PS |
| 1985-2002 | Thérèse Aillaud | RPR |
| 2002- | Lucien Limousin | RPR, després Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Torre Maria (la Bisbal d'Empordà)

Torre Maria és una obra del municipi de la Bisbal d'Empordà inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat al carrer de l'Aigüeta, és un casal aïllat, de planta quadrangular; té soterrani, planta principal i un pis, amb teulada a quatre vessants i torre a la banda nord. Hi ha galeries d'arcs rebaixats a tres dels seus costats que formen terrasses al primer pis, amb baranes de balustres. Les obertures de la façana principal són d'arc de mig punt, emmarcades per motllures; aquesta façana té porxo d'accés i terrassa.

## Història

La "Torre Maria" va ser bastida l'any 1932 per a Àngel Pérez, cubà establert a la comarca, que esdevingué beneficiari d'una gran herència. En l'actualitat l'edifici l'ocupen l'oficina de turisme i diverses dependències de l'Ajuntament de la Bisbal. Així mateix, a la part posterior es va construir el centre d'assistència primària que dona cobertura a la subcomarca de la Bisbal.

## Referències

* 1 2 «Torre Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Llop el Protoespatari

Llop el Protoespatari (o en llatí, Lupus Protospatarius Barensis) va ser el reputat autor del Rerum in Regno Neapolitano Gestarum Breve Chronicon, una precisa història del Mezzogiorno italià que va des de l'any 805 al 1102. Li ha estat reconeguda aquesta autoria només des del segle xvii.
Llop, juntament amb altres cronistes bariotes, els autors anònims d'Annales Barensis i d'Anonymi Barensis Chronicon, empraren uns antics annals perduts de Bari que narraven successos fins al 1051. Guillem d'Apúlia sembla haver usat aquests mateixos annals com fonts la seva obra. Llop el Protoespatari també va usar els annals perduts de Matera.
Potser el més característic de l'obra de Llop és la forma de datar la seva cronologia: els seus anys comencen en setembre, pel que situa esdeveniments succeïts al final d'un any determinat al començament de l'any següent.

## Bibliografia

* Lupus Protospatarius Barensis - Rerum In Regno Neapolitano Gestarum Breve Chronicon, l'obra en línia (escrita en llatí).
* LUPUS PROTOSPATARIUS, Rerum in Regno Neapolitano gestarum breve chronicon o Annales, edición crítica por Georg Heinrich Pertz, en Monumenta Germanie Histórica, Volumen Scriptores V, pàg. 51-63. Hannover 1884-1908.
* William J. Churchill, Per una edizione critica degli Annales Barenses e degli Annales Lupi Protospatharii, en «Bollettino del Comitato per la preparazione dell'edizione nazionale dei classici greci e latini», nova sèrie XXVII (1979), Roma, Accademia Nazionale dei Lincei, pàg. 114-137.

## Referències

* ↑ Almenys, des de la publicació d'Antonio Caracciolo, Antiqui chronologi quatuor Herempertus Langobardus, Lupus Protospata, Anonymus Cassinensis, Falco Beneventanus cum appendicibus historicis, Nàpols, 1626
# Phyllodytes auratus

Phyllodytes auratus és una espècie de granota endèmica de l'illa de Trinitat a la república de Trinitat i Tobago.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Hardy, J. 2004. Phyllodytes auratus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 6 de gener de 2008.
* Murphy, J.C.: Amphibians and reptiles of Trinidad and Tobago. Malabar. Florida, Estats Units. Any 1997.
# North Bethesda

North Bethesda és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 38.610 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Bethesda tenia 38.610 habitants, 17.286 habitatges, i 9.662 famílies. La densitat de població era de 1.652,7 habitants per km².
Dels 17.286 habitatges en un 22,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,2% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 44,1% no eren unitats familiars. En el 36,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,9% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 34% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 17,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 72.614 $ i la renda mediana per família de 89.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 61.893 $ mentre que les dones 47.621 $. La renda per capita de la població era de 44.316 $. Entorn del 3,5% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Bethesda». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Bethesda». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.