OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tractament de xoc

Tractament de xoc (títol original en francès: Traitement de choc) és un thriller franco-italià dirigit per Alain Jessua, estrenat el 1973. Ha estat doblat al català.

## Argument

Hélène Masson, soltera de trenta-vuit anys que ha fet fortuna en el prêt-à-porter, es troba a la vora de la depressió després que el seu amant hagi decidit deixar-la per a una dona més jove. Va a reunir-se amb el seu amic Jérôme, que segueix una cura de rejoveniment molt costosa a l'institut de talassoteràpia del doctor Devilers. Es veu a poc a poc que el personal de servei de l'institut, format per joves portuguesos, té un comportament almenys estrany. A més, el doctor Devilers fa ben estranyes experiències al seu establiment…

## Repartiment

* Annie Girardot: Hélène Masson
* Alain Delon: Doctor Devilers
* Michel Duchaussoy: Doctor Bernard
* Robert Hirsch: Jérôme Savignat
* Jeanne Colletin: Camille Giovanelli
* Jean-François Calvé: Mè René Gassin
* Gabriel Cattand: procurador De Boissière
* Robert Party: coronel de Riberolles
* Jean Roquel: Marcel Lussac
* Roger Muni: Paul Giovanelli
* Lucienne Legrand: Lise de Riberolle
* Anne-Marie Deschodt: Henriette Lussac
* Jean Leuvrais: el comissari
* Nicole Gueden: la del cafè
* Guy Saint-Jean: el del caf+e
* Anna Gaylor: Denise
* Jurandin Craveiro: Manoel
* João Pereira Lopez: João
* Salvino Di Pietra
* François Landolt
* Gabriella Cotta Ramusino
* Alvaro Luis Carrasquinha
* Mauricette Pierson
* Firmin/Jacques Pisias: l'infermer
* Jacques Santi: el Quérec (no surt als crèdits)

## Al voltant de la pel·lícula

* Alain Jessua va tenir la idea d'aquesta pel·lícula gràcies a una experiència personal:
| « | Em vaig trobar en la situació d'Annie Girardot. Vaig fer unes vacances a una casa de repòs a la Bretanya. Al cap de quatre dies, en tenia prou. He deixat anar la meva imaginació i he pensat que seria divertit rodar una pel·lícula en un institut d'aquest gènere. | » |
* el film és resté célèbre per les scènes a lesquelles les deux actors principaux apparaissent entièrement nus. Les exteriors ont estiu tournés a Belle-Île-en-Mer.
* La pel·lícula és famosa per les escenes en les quals els dos actors principals surten completament nus. Els exteriors han estat rodats a Belle-Île-en-Mer.

## Referències

* 1 2 esadir.cat. Tractament de xoc. esadir.cat.
* ↑ «Traitement de choc». The New York Times.
# Tractament penitenciari

El tractament penitenciari és un conjunt de mesures i activitats que s'apliquen a les persones privades de llibertat per a garantir el seu dret a la reinserció social. Aquestes mesures i activitats tenen com a objectius principals la prevenció de la reincidència i la rehabilitació dels reclusos.
El tractament penitenciari inclou diferents tipus d'intervencions, com ara l'atenció a les necessitats bàsiques dels reclusos, la formació i l'educació, les activitats laborals, les activitats de temps lliure, l'atenció a la salut i la gestió dels programes de reinserció social.
Aquestes intervencions estan encaminades a millorar les habilitats i competències dels reclusos, a fomentar la seva responsabilitat i a reduir els factors de risc que poden portar a la reincidència. El tractament penitenciari també busca establir una relació de confiança entre els reclusos i els professionals que treballen en els centres penitenciaris.
El tractament penitenciari és una responsabilitat compartida entre les autoritats públiques i les organitzacions de la societat civil que treballen en aquest àmbit. També és important la participació i el suport de les famílies i la comunitat en el procés de reinserció dels reclusos.

## Referències

* ↑ «Noticias Jurídicas» (en castellà). [Consulta: 13 desembre 2021].
* ↑ «BOE.es - BOE-A-1979-23708 Ley Orgánica 1/1979, de 26 de septiembre, General Penitenciaria.». [Consulta: 14 desembre 2021].
# Tractat de Gisors (1189)

El tractat de Gisors de 1189, fou un tractat signat a Gisors el juliol de 1189 pel qual el comtat d'Alvèrnia esdevenia vassall del rei de França.

## Notes

* ↑ Riom, par Josiane Teyssot
# Trinitat Torné i Pujol

Trinitat Torné i Pujol (1879- Barcelona, 7 de gener de 1945)va ser un corredor de finques i pintor català.
Documentat a Barcelona a finals dels anys vint i principi de la dècada de 1930. Va mostrar la seva obra tant en exposicions individuals com col·lectives com a mínim entre els anys 1928 i 1935.
La primera exposició que s’ha pogut documentar és la que va fer a les Galeries Dalmau el maig de 1928. Un any més tar va presentar dos paisatges a les Galeries Laietanes, titulades Ribes de Pierola i El llac de Vallvidrera.
L’any 1930 sembla que va ser el més prolífic. Al gener va exposar a la Galeria Herma de Barcelona i a la primavera va prendre part en la Primera exposició sarrianenca «Les Arts i els Artistes» que es va fer al Centre Excursionista Els Blaus de Sarrià. Entre les 132 obres que s’hi van poder veure, n’hi havia també de les pintores Ramona Planas Castells i Germaine Rebours. A finals d’any consta entre els participants del concurs-exposició Barcelona vista pels seus artistes organitzat pel Reial Cercle Artístic de Sant Lluc al Palau de les Arts Decoratives, així com també entre els de la segona edició que se’n va fer al març de l’any següent. L’any 1931 va participar de nou en un concurs de pintura organitzat per la mateixa entitat i mostrat al mateix palau, aquesta vegada sota el títol Montserrat vist pels pintors catalans.
La darrera notícia que fins avui ha arribat relativa a la seva activitat artística és l'exposició individual que l’abril de 1935 va presentar a les Galeries Laietanes.
Trinitat Torné també es va dedicar a la compra-venda de finques i tenia l’oficina al seu domicili de la plaça Prat de la Riba de Sarrià.

## Referències

* ↑ «ULAN Full Record Display (Getty Research)». [Consulta: 20 setembre 2021].
* ↑ «esquela». La Vanguardia, 09-01-1945, pàg. 8.
* 1 2 3 Repertori d'exposicions individuals d'art a Catalunya (fins a l'any 1938). Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1999, p. 346. ISBN 84-7283-444-1.
* ↑ Repertori de catàlegs d'exposicions col·lectives d'art a Catalunya (fins a l'any 1938). 1. ed. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2002, p. 186, 191, 201 i 202. ISBN 84-7283-661-4.
* ↑ «el pintor Trinitat Torner». La Veu de Catalunya : diari catalá d'avisos, noticias y anuncis: Any 45, Núm. 12107 Ed. Matí, 07-04-1935, pàg. 8.
* ↑ «Edición del domingo, 06 mayo 1923, página 25 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 20 setembre 2021].
* ↑ «Arxiu Municipal de Girona». [Consulta: 20 setembre 2021].
# Toscanos

Toscanos és un jaciment arqueològic fenici situat en una illa a la desembocadura del riu Vélez, al municipi de Vélez-Màlaga, a la província de Màlaga, de mitjan segle VIII a. C.
El jaciment va ser descobert per casualitat enmig de la recerca d'un altre assentament, en aquest cas grec, el jaciment de Mainake. En l'actualitat, Toscanos és una excavació arqueològica en procés, que permet intuir les línies urbanístiques de cases alineades en carrers o places, de planta regular, sòcol de pedra, tova per als paraments i sostres aterrassats. Les diverses mides dels habitatges poden indicar les diferències socials dels seus inquilins. Un dels edificis més grans, d'uns 150 m², va poder ser un magatzem de doble altura i superfície repartida en tres naus, construït al segle VII a. C. període més pròsper de la colònia. Aleshores, la població s'estimava entre 1000 i 1500 habitants.
Durant els anys 2019 i 2020 s'han produit diversos moviments, tant de caràcter social com institucional, per tal de preservar i reordenar aquest jaciment arqueològic.

## Referències

* 1 2 «Yacimiento fenicio Toscanos». Diputación de Málaga. [Consulta: 31 maig 2020].
* 1 2 «Los Toscanos». Sociedad de Amigos de la Cultura de Vélez-Málaga, 09-11-2016. [Consulta: 31 maig 2020].
* ↑ Extremera, Fran «Toscanos: ¿Tartessos y fenicios?». La Opinión de Málaga, 14-10-2019 [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «El grupo de 'Adelante Málaga' en la Diputación Provincial insta a impulsar un proyecto arqueológico en yacimientos fenicios del sitio de Toscanos». 20 Minutos, 08-03-2020 [Consulta: 1r juny 2020].
# Trèmolo

Trèmolo, tremolor, és a dir; ràpida alternança de dos sons, separats una tercera o més (en canvi, trino és a distància d'una segona).
* En els instruments de corda, ràpida repetició d'un so.
* En els cantants, ràpida fluctuació de la intensitat d'un so de la mateixa altura.
* Exemple d'un trèmolo per modulació de l'amplitud de 6 Hz

## Referències

* ↑ «trèmolo | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 abril 2019].
* ↑ «Tremolo or "Real" Vibrato», 23-12-2005. Arxivat de l'original el 2005-12-23. [Consulta: 27 abril 2019].
# Træna

Træna és un municipi situat al comtat de Nordland, Noruega. Té 490 habitants i té una superfície de 16.32 km².

## Referències

* ↑ «Personnemningar til stadnamn i Noreg» (en noruec). Språkrådet.
# Trèbia

El Trèbia (italià: Trebbia; grec antic: Τρεβίας, Trebias) és un riu de l'antiga Gàl·lia Cispadana que desguassa al riu Po, antic Padus, a uns 3 km a l'oest de Placentia. Plini el vell l'anomena Trebias Placentinum. D'acord amb es clàssics, naixia als Apenins lígurs, prop de Montebruno, i el seu curs era d'uns 80 km. Passava per Bobbio. August segurament va fixar aquest riu com a límit per la vuitena regió i va ser en endavant el límit entre la Gàl·lia Cispadana i la Ligúria (això es dedueix pel fet que Placentia era a la vuitena regió i la següent ciutat a l'oest, Íria (Voghera) ja era a Ligúria).

## Història

A la vora esquerra del riu es va lliurar la famosa batalla del Trèbia l'any 218 aC entre Hanníbal i el cònsol romà Tiberi Semproni Llong i que va ser una de les victòries decisives del general cartaginès. Publi Corneli Escipió, derrotat al Ticino (Ticinus), s'havia refugiat a Placentia on hi havia una colònia romana. Hanníbal va creuar el Padus i es va apropar a Placentia i va establir el seu camp a uns 8 km. Els gals bois es van revoltar i Escipió va aixecar el seu camp a la rodalia de Placentia cap als turons de la vora dreta del riu Trebia, riu que segurament va creuar si els turons eren a l'altre costat, on la posició era més forta i va esperar l'arribada del cònsol Semproni Llong amb l'exèrcit romà des Ariminium.
Els dos exèrcits romans es van trobar sense oposició per part d'Hanníbal que mentre va ocupar Clastídium. Un combat parcial de cavalleria en una plana entre el Trèbia i el Padus va suposar una victòria romana i va donar confiança a Semproni que va voler lliurar combat. També Hanníbal desitjava el combat, però el romà estava situat en un lloc desfavorable pels elefants i la cavalleria cartaginesa. Hanníbal va enviar un grup de cavalleria númida a atacar el camp romà, i derrotats els númides una part dels soldats romans van sortir del lloc i els van perseguir, però els cartaginesos els van rebutjar al riu Trebia; Semproni va decidir atacar amb més forces i va anar cap al riu que va creuar cap a l'altre costat on eren els cartaginesos, que allí tenien una millor posició; els romans van arribar a l'altra riba mig paralitzats pel fred degut a la baixa temperatura de l'aigua; la batalla va ser brutal i un cos cartaginès de mil infants o mil cavallers manats per Magó (germà d'Hanníbal) va decidir la victòria al fer caure a una part de l'exèrcit romà en un parany deixant-lo desorganitzat. Deu mil romans van aconseguir trencar el centre però es van trobar aïllats de la resta i es van haver de retirar cap a Placentia, on van poder arribar, però la resta de l'exèrcit va patir moltes baixes, sobretot al passar el riu. Escipió va poder reorganitzar a les forces de reserva i les que havien sobreviscut a la batalla.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Trebia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 novembre 2022].
# Tréméven (Costes del Nord)

Tréméven (en bretó Tremeven-Goueloù) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2004 tenia 299 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 280 | 311 | 290 | 247 | 286 | 277 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Chantal Delugin | PS |

## Personatges il·lustres

* Alain Gérard, alcalde de Quimper per l'UMP 2001-2008.
# Tréméoc

Tréméoc (en bretó Tregeneg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.107 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 576 | 486 | 443 | 620 | 729 | 821 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Ernest Ronarc'h | |
| 2008- | Jean L'Helgouarc'h | |
# Txeremís occidental

El txeremís occidental o mari occidental (Мары йӹлмӹ) és una llengua parlada pels mari de les muntanyes, un dialecte literari basat en el dialecte de muntanya de la llengua mari. Es parla als districtes de Gornomariski, Iurinski i Kilemarski de Marí El, Rússia. És una llengua uraliana emparentada amb el txeremís oriental, tot i que ambdós dialectes no són mútuament intel·ligibles.
El mari occidental, juntament amb el mari (txeremís) oriental i el rus, és una de les llengües oficials de la República de Marí El. S'escriu utilitzant l'alfabet ciríl·lic txeremís occidental.

## Alfabet

| А а | Ӓ ӓ | Б б | В в | Г г | Д д | Е е | Ё ё |
| Ж ж | З з | И и | Й й | К к | Л л | М м | Н н |
| О о | Ӧ ӧ | П п | Р р | С с | Т т | У у | Ӱ ӱ |
| Ф ф | Х х | Ц ц | Ч ч | Ш ш | Щ щ | Ъ ъ | Ы ы |
| Ӹ ӹ | Ь ь | Э э | Ю ю | Я я | | | |

## Bibliografia

* Юадаров К. Г. Горномарийский язык: (учебное пособие для учителей родного языка, студентов). Ioixkar-Olà, 1997.
* Саваткова А. А. Словарь горного наречия марийского языка. Ioixkar-Olà, 1981.
* Шорин В. С., Маро-русский словарь горного наречия, Kazan, 1920;
* Коведяева, Е. И. "Горномарийский вариант литературного марийского языка", Языки мира: Уральские языки. Moscou, 1993: 164-173.

## Referències

* ↑ Cens 2010
# Transcripció del català al japonès

El japonès sol fer les transcripcions de la parla, però com que l'escriptura és supradialectal i més representativa del conjunt de la llengua, la transcripció del català al japonès sol fer-se basant-se en l'escriptura. Això sumat al fet que el japonès és una llengua més senzilla quant a sons, cosa que obliga a simplificar la fonètica, fa que la transcripció més representativa de la llengua pugui ser considerada de fet una barreja del català oral.
El sistema de vocalització tònic és només de 5 vocals com en el català septentrional, simplificant-se é/è a エ i ó/ò a オ, (no a ウ).
El sistema de vocalització àton és també de 5 vocals com en el català occidental.
El sistema de consonantització és com en el català balear on no hi ha ni fenòmens d'apitxament ni d'emmudiment consonàntic final, a excepció de la r final que es posa com en el valencià.
Per a la trancripció cap al japonès sempre es fa servir el sil·labari katakana. Mai el hiragana ni de bon tros els kanjis.
| Català | Japonès |
| a,i,u,e,o | ア、イ、ウ、エ、オ |
| ba,bi,bu,be,bo | バ、ビ、ブ、ベ、ボ |
| ca,ci,cu,ce,co | カ、スィ、ク、セ、コ |
| ha,hi,hu,he,ho | ア、イ、ウ、エ、オ |
| da,di,du,de,do | ダ、ディ、ドゥ、デ、ド |
| fa,fi,fu,fe,fo | ファ、フィ、フ、フェ、フォ |
| ga,gi,gu,ge,go | ガ、ジ、グ、ジェ、ゴ |
| gua,gui,gue,guo,güi,güe | グァ、ギ、ゲ、グォ、グィ、グェ |
| qua,qui,que,quo,qüi,qüe | クァ、キ、ケ、クォ、クィ、クェ |
| qa,qi,qu,qe,qo | カ、キ、ク、ケ、コ |
| ja,ji,ju,je,jo | ジャ、ジ、ジュ、ジェ、ジョ |
| ka,ki,ku,ke,ko | カ、キ、ク、ケ、コ |
| la,li,lu,le,lo | ラ、リ、ル、レ、ロ |
| l·la,l·li,l·lu,l·le,l·lo | ッラ、ッリ、ッル、ッレ、ッロ |
| ça,çu,ço | サ、ス、ソ |
| lla,lli,llu,lle,llo | リャ、リ、リュ、リェ、リョ |
| ma,mi,mu,me,mo | マ、ミ、ム、メ、モ |
| na,ni,nu,ne,no | ナ、ニ、ヌ、ネ、ノ |
| nya,nyi,nyu,nye,nyo | ニャ、ニ、ニュ、ニェ、ニョ |
| pa,pi,pu,pe,po | パ、ピ、プ、ペ、ポ |
| ra,ri,ru,re,ro | ラ、リ、ル、レ、ロ |
| rra,rri,rru,rre,rro | ッラ、ッリ、ッル、ッレ、ッロ |
| vocal+sa,vocal+si,vocal+su,vocal+se,vocal+so | vocal+ザ,vocal+ズィ,vocal+ズ,vocal+ゼ,vocal+ゾ |
| consonant+sa,consonant+si,consonant+su,consonant+se,consonant+so | consonant+サ、consonant+スィ、consonant+ス、consonant+セ、consonant+ソ |
| ssa,ssi,ssu,sse,sso | サ、スィ、ス、セ、ソ |
| ta,ti,tu,te,to | タ、ティ、トゥ、テ、ト |
| va,vi,vu,ve,vo | ヴァ、ヴィ、ヴ、ヴェ、ヴォ o bé バ、ビ、ブ、ベ、ボ (betacista) |
| wa,wi,wu,we,wo | ワ、ウィ、ウ、ウェ、ウォ |
| vocal+xa,vocal+xi,vocal+xu,vocal+xe,vocal+xo | vocal+シャ、vocal+シ、vocal+シュ、vocal+シェ、vocal+ショ |
| consonant+xa,consonant+xi,consonant+xu,consonant+xe,consonant+xo | consonant+シャ、consonant+シ、consonant+シュ、consonant+シェ、consonant+ショ |
| vocal+ixa,vocal+ixi,vocal+ixu,vocal+ixe,vocal+ixo | vocal+シャ、vocal+シ、vocal+シュ、vocal+シェ、vocal+ショ |
| txa,txi,txu,txe,txo | チャ、チ、チュ、チェ、チョ、 |
| za,zi,zu,ze,zo | ザ,ズィ,ズ,ゼ,ゾ |
| b,c,d,f,g,k,l,ll | ブ、ク、ド、フ、グ、ク、ル、ユ |
| m,n,p,r,s,t,z,tx | ン(ム)、ン、プ、ル、ス、ト、ズ、チ |
| vocal+ig,consonant+ig | vocal+チ、consonant+イチ |

## Referències

* Llibre: Japonès en vinyetes de Marc Bernabé. Capítol dos: Katakana.
# Typhlocirolana moraguesi

Typhlocirolana moraguesi és una espècie de crustaci isòpode descobert pel biòleg marí romanès Emil G. Racovitza (1868-1947) a les Coves del Drac, a Portocristo, Mallorca. El nom de l'espècie és un homenatge al fill del propietari de les coves, Ferran Moragues, que acompanyà Racovitza en la seva campanya de tres dies per l'interior de les coves el 1904. D'aquesta espècie, n'existeix una subespècie: Typhlocirolana moraguesi aureae. A Romania, terra natal del seu descobridor, s'edità un segell amb la imatge de l'isòpode.
És un isòpode omnívor que s'alimenta fins i tot de la seva pròpia espècie. Pot atènyer fins al 15 mm de llargada i s'ha trobat només a Mallorca, Menorca, Cabrera i Dragonera. La seva citació a Sicília el 1979 ha de ser presa amb moltes reserves.

## Referències

* ↑ Internet, Unidad Editorial. «Un espeleólogo en la sombra» (en castellà). [Consulta: 24 octubre 2021].
* ↑ «ADW: Typhlocirolana moraguesi aureae: CLASSIFICATION». ADW. [Consulta: 24 octubre 2021].
* ↑ «El primer viaje a la cueva del dragón ciego y transparente | Baleares | elmundo.es». [Consulta: 24 octubre 2021].
* ↑ http://www.grupnordmallorca.org/CalaAnguila.pdf Arxivat 2014-08-26 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* http://www.raco.cat/index.php/Endins/article/view/122543/169669
* http://www.illesbalears.es/cat/menorca/historia2.jsp?SEC=HIS&id=00001232&lang=0002
# Typhlachirus caecus

Typhlachirus caecus és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 14 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes d'Indonèsia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# TypeRepublic

Typerepublic és una foneria digital independent fundada el 2003 a Barcelona que distribueix tipografies i dissenya tipus de lletra per encàrrec. El fundador i principal dissenyador és Andreu Balius. Han creat tipografies corporatives per la marca Victoria's Secret, Seat, Ferrovial i d'altres per al seu ús en la composició de text, com ara el tipus Pradell o Carmen.

## Referències

* ↑ «Andreu Balius: A Visit to Catalonia and the TypeRepublic» (en anglès). Design Traveller, 10-01-2014. [Consulta: 4 juliol 2023].
* ↑ Jason Tselentis; Allan Haley; Richard Poulin Typography, Referenced: A Comprehensive Visual Guide to the Language, History, and Practice of Typography. Rockport Publishers, 1 febrer 2012, p. 137–. ISBN 978-1-61058-205-6.

## Enllaços externs

* Typerepublic font catalog
# UE Eivissa

«UE Eivissa» té aquests significats:
* Unió Esportiva Eivissa, club de futbol de la vila d'Eivissa fundat l'any 2015
* Societat Esportiva Eivissa, que de 1995 a 1997 es va anomenar Unió Esportiva Eivissa, i la temporada 2009-10 Unió Esportiva Ibiza-Eivissa
# Mario Gentili (1913)

Mario Gentili (Prato, 21 de març de 1913 - 19 de gener de 1999) va ser un ciclista italià que va córrer en els anys propers a la Segona Guerra Mundial. El 1936, com a amateur, va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, en què guanyà una medalla de plata en la prova del persecució per equips, formant equip amb Severino Rigoni, Bianco Bianchi i Armando Latini. El 1942 esdevingué campió d'Itàlia de ciclo-cross.

## Notes

* ↑ Fitxa de Mario Gentili a sitiodeciclismo.net
# Averill

* Per a altres significats, vegeu «Averill Park».
Averill és un poble del Comtat d'Essex (Vermont) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Averill tenia 8 habitants, 3 habitatges, i 2 famílies. La densitat de població era de 0,1 habitants per km².
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.500 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 13.750 $. La renda per capita de la població era de 9.876 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Averill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Averill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Andrew Silver

Andrew Silver (Nova York, 1942) és un director de cinema, escriptor i productor estatunidenc.

## Biografia

Va obtenir 2 graus al MIT, i el seu doctorat en psicologia organitzacional a la Harvard Business School.
Silver és coautor de A Film Director's Approach to Managing Creativity,, un capítol de Breakthrough Thinking, publicat per la Harvard Business School Press. És investigador afiliat al MIT, on dirigeix un seminari.
La seva carrera cinematogràfica va començar amb "Next Door" de Kurt Vonnegut que va guanyar un premi i fou interpretada al Masterpiece Theater. La seva sèrie de pel·lícules actual es diu May It Happen For You i té el premiat Second Wind/Radio Cape Cod i Surprise Engagement, i documentals sobre lideratge i educació infantil. La seva pel·lícula Return va guanyar el premi al millor actor al XVIII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Sitges.

## Filmografia

Selecció
* Exploring Leadership (2021)
* Second Wind/Radio Cape Cod (2020) - Productor, director
* Profiles in Aspiration (2018)
* Surprise Engagement (2015) - Productor, director
* Radio Cape Cod (2008) - Productor, director
* Return (1985) - Productor, Director
* Prophetic Voices (1984) - Productor - Director
* Harry Callahan, A Need to See and Express (1982)
* The Murderer (1976) - Productor - Director - adaptació d'una història de Ray Bradbury
* Next Door (1975) - Producer - Director - adaptació d'una història de Kurt Vonnegut

## Referències

* ↑ Take Five: Filmmaker Andrew Silver, director of "Radio Cape Cod" St. Louis Public Radio, Susan Waugh 9 de febrer de 2009
* ↑ A Film Director's Approach to Managing Creativity by Eileen Morley and Andrew Silver, 1977
* ↑ Andrew Silver al web de Silver Productions
* ↑ Una producción japonesa acapara los premios del certamen, ABC, 13 d'octubre de 1985
* ↑ Profiles In Aspiration website.
# Ampriani

Ampriani (en cors Ampriani ) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 14 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 24 | 34 | 41 | 36 | 31 | 14 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| -1995 | Ange Michel Renucci |
| 1995-2008 | Huguette Ghilardi |
| 2008- | Pierre-François Dompietrini |