OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Columella

* Aquest article tracta sobre el gènere de gasteròpodes. Si cerqueu l'escriptor de l'antiga Roma, vegeu «Luci Juni Moderat Columel·la».
Columella és un gènere de cargols terrestres pulmonats la família Truncatellinidae. El gènere fou establert per Carl Westerlund el 1878. Columella es classifica habitualment dins de Vertiginidae. Tanmateix, com han postulat recentment Nekola & Coles (2016). El gènere no està tan estretament relacionat amb els Vertiginidae, sinó que podria afiliar-se amb major similitud als Chondrinidae o inclús formar una família pròpia. Resta pendent una revisió sistemàtica.
Entre les espècies del gènere Columella hi ha:
* Columella acicularis Almuhambetova, 1979
* Columella aspera Waldén, 1966
* Columella columella (G. v. Martens, 1830)
* Columella edentula (Draparnaud, 1805)
* † Columella hartmutnordsiecki Schlickum & Geissert, 1980
* Columella hasta (Hanna, 1911)
* Columella intermedia Schileyko & Almuhambetova, 1984
* Columella microspora (RT Lowe, 1852)
* Columella nymphaepratensis Hlaváč & Pokryszko, 2009
* Columella polvonense (Pilsbry, 1894)
* Columella simplex (Gould, 1840)
* Columella talgarica Schileyko & Rymzhanov, 2010
* † Columella wyciski Schlickum & Strauch, 1972

## Espècies que han esdevingut sinònims

* Columella inornata (Michaud, 1831): sinònim de Columella edentula (Draparnaud, 1805) (sinònim júnior)
* Columella ninagogonis Pilsbry, 1935: sinònim de Truncatellina ninagogonis (Pilsbry, 1935) (combinació original)
* Columella tridentata AB Leonard, 1946: sinònim de Gastrocopta ruidosensis (Cockerell, 1899)

## Referències

* 1 2 World Register of Marine Species - MolluscaBase eds. «Columella» (en anglès). WoRMS, 2020.
* ↑ Westerlund C. A. (1876-1878). Fauna Europæa molluscorum extramarinorum. Prodromus. Sistens descriptiones systematicas et criticas omnium generum et specierum horum animalium in Europa viventium et hodie cognitarum. pp. 1-320. Lundae. (Berlingia).
# Columel·la (gastròpode)

* No s'ha de confondre amb Columella.
La columel·la és l'eix central de les conquilles dels mol·luscos gasteròpodes. És una espècie de columna interna retorçada que acompanya tota l'espiral, en el seu centre. Aquest eix pot presentar escultures visibles, que es presenten per tot el seu desenvolupament intern, denominades prediques columel·lars (presents en alguns gèneres com Voluta, Mitra, Marginella i Turbinella). Aquestes prediques poden ser visibles per l'obertura.
La part visible de la columel·la rep el nom de llavi intern. Alguns gèneres, com Cerithium, presenten una callositat columel·lar en el llavi intern. Altres gèneres presenten l'interior de la columel·la perforat, formant un melic. En alguns cenogastròpodes la columel·la pot estendre's i formar un canal sifonal.

## Galeria

* Exemplar de Turbinella laevigata, on és possible l'observació de tres grosses prediques columel·lars en l'obertura de la seva conquilla (a la dreta).
* Prediques columel·lars en el llavi intern de Mitra mitra
* Exemplars de Cerithium coralium, on és bé visible l'observació del callo columel·lar en la part superior de l'obertura de la seva conquilla (a la dreta).
* Melic ben visible, travessant la columel·la per dins, en l'espècie Xerolenta obvia.

## Vegeu també

* Volutidae

## Referències

* ↑ Ferrario, Marco. Guia del coleccionista de conchas (en castellà), 1992, p. 220. ISBN 84-315-1972-X.
* ↑ Arxivat 2016-04-12 a Wayback Machine.Fonseca Neto, José Claro da. «Partes da concha de um gastrópode» p. 1. Arxivat de l'original el 2016-04-12. [Consulta: 6 desembre 2016].
* ↑ Arxivat 2016-11-29 a Wayback Machine.University of Hawaii Museum Consortium. «Cerithium nodulosum» p. 1, 27-05-2010. Arxivat de l'original el 2016-11-29. [Consulta: 6 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Elements de la conquilla d'un gasteròpode Arxivat 2016-04-09 a Wayback Machine., en anglès
* Conquilla tallada al mitjà, en el Flickr, on és possible veure la columel·la (CL).
* Marginella obtusa, en el Flickr, on poden veure 4 prediques columel·lars en la seva obertura (a la dreta).
# Columel·la

«Columel·la» té aquests significats:
* Luci Juni Moderat Columel·la, escriptor romà del segle I conegut per la seva obra sobre agricultura De re rustica
* Anatomia:
** Columel·la, part central del caragol auditiu, vegeu còclea
** Columel·la, extrem distal del septe nasal que conforma la carena del nas
** Columel·la (gastròpode), eix central de les conquilles dels mol·luscos gasteròpodes
** Columel·la (os), os de l'aparell auditiu d'amfibis, rèptils i ocells
# Condat (Cantal)

Condat o Condat-en-Feniers és un municipi del departament francès de Cantal a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 2021 tenia 968 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 27 gener 2024].
# Constantí Focas

Constantí Focas, en grec medieval Κωνσταντῖνος Φωκᾶς, que va morir cap a l'any 953 o 954, va ser un noble i militar de l'Imperi Romà d'Orient.

## Biografia

Formava part de la família Focas. Era el fill més jove de Bardes Focas el Vell i germà de l'emperador Nicèfor II Focas i del general Lleó Focas el Jove. Quan l'emperador va nomenar el seu pare domèstic de les escoles (cap dels exèrcits) l'any 945, ell va ser nomenat estrateg del tema de Selèucia d'Isàuria, a la frontera amb els àrabs.
Va participar en les campanyes del seu pare contra els musulmans i va ser fet presoner per l'emir Hamdànida d'Alep, Sayf-ad-Dawla, durant la batalla de Maraix l'any 953. Quan Sayf-ad-Dawla va tornar a Alep, Constantí Focas era un dels presos que van desfilar pels carrers en el seguici triomfal. En molt poc temps es va posar malalt i va morir, probablement a principis del 954. Segons algunes fonts contemporànies, va ser enverinat per l'emir perquè es va negar a convertir-se a l'islam. Fonts àrabs creuen, però, que van ser uns espies romans d'Orient els que el van enverinar després que Sayf-ad-Dawla rebutgés un gran rescat enviat pel seu pare Bardes Focas. Sigui quina sigui la versió correcta, aparentment Sayf-ad-Dawla va ser el culpable de la mort de Constantí. En represàlia, Bardes Focas va fer executar nombrosos presos musulmans, entre els quals hi havia familiars de l'emir. Fonts romanes d'Orient i àrabs afirmen que aquests fets van contribuir al fracàs d'una negociació de pau dirigida per l'Imperi Romà d'Orient el juny de 954, però els historiadors moderns qüestionen aquesta versió.

## Referències

* ↑ Whittow, Mark. The making of Byzantium, 600-1025. Berkeley: University of California Press, 1996, p. 323, 347. ISBN 9780520204966.
* ↑ Vassíliev, A. A. Byzance et les arabes, vol. II. Brussel·les: Fondation byzantine, 1968, p. 348-352.
# Constantí Ducas (coemperador)

Constantí Ducas (grec medieval: Κωνσταντίνος Δούκας, Konstandinos Dukas; nascut cap al 1074 i mort cap al 1095) fou emperador de rang inferior de l'Imperi Romà d'Orient entre el 1074 i el 1078 i de nou entre el 1081 i el 1087. Fill de l'emperador Miquel VII i l'emperadriu Maria d'Alània, fou nomenat coemperador el mateix any del seu naixement. El derrocament del seu pare per Nicèfor III Botaniates el 1078 feu que perdés aquesta condició i, de retruc, que es dissolgués el seu compromís amb Olímpia, filla de Robert Guiscard, cosa que aquest últim feu servir com a pretext per envair l'Imperi Romà d'Orient. El 1081, Joan Ducas obligà Nicèfor a abdicar a favor de Aleix I Comnè. El nou emperador restituí la dignitat de coemperador a Constantí fins al 1087, quan Aleix tingué el seu primer fill mascle, el futur Joan II Comnè. Constantí morí cap al 1095.

## Notes

* ↑ Conegut igualment pel nom anacrònic de Imperi Bizantí.

## Referències

* ↑ Kajdan, 1991, «Doukas, Constantine» (C. M. Brand).

## Bibliografia

* Kajdan, A. The Oxford Dictionary of Byzantium (en anglès). Oxford University Press, 1991. ISBN 0-19-504652-8.
# Corn alpí

El corn alpí (en alemany alphorn o alpenhorn, 'corn dels Alps') és una trompa suïssa llarga, de fusta, amb broquet de copa i tub de secció cònica amb final acampanat cap amunt. La longitud del tub sol variar des d'1,5 a 3,60 metres de llarg i normalment sol ser recte del tot, encara que a vegades pot acabar amb la forma com la d'una trompeta. Les notes són els harmònics naturals del so fonamental, igual que ocorre amb el fliscorn.

## Història

La trompa dels Alps és coneguda des de l'antiguitat. La seva funció primitiva era la comunicació, encara que les cançons tradicionals dels ramaders suïssos (ranz des vaches) i altres peces musicals poden interpretar-se en conjunts de tres o quatre instruments. També existeixen instruments similars als Carpats, als Pirineus i a la serralada dels Andes.

## Referències

* ↑ «Corn alpí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Alforn en Encarta

## Enllaços externs

* Third Annual North American Alphorn Retreat Arxivat 2010-08-07 a Wayback Machine. (anglès)
* Alphorn in concert Arxivat 2021-06-15 a Wayback Machine. (anglès)
* International Alphorn Festival a Nendaz, Canton Valais, Suïssa (anglès)
* «Alpenhorn». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
Viccionari
# Comtat de Heiligenberg

El comtat de Heiligenberg fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic a la riba nord-occidental del Bodensee.

## Història

El comtat provenia del comtat alt medieval de Linzgau, territori que fou reconegut als comtes del castell d'Altheiligenberg l'any 1135. El Linzgau va agafar llavors el nom de comtat de Heiligenberg. De la nissaga dels Heiligenberg va passar el 1277 als comtes de Werdenberg i el 1535 als comtes de Fürstenberg. Així en l'edat mitjana el nom de la seu dels comtes va passar el nom de tot el comtat, de manera que el nom Linzgau va desaparèixer.
La seva extensió a l'edat mitjana és descrit en una carta del rei Wenceslau de 1382 al comte Albert de Werdenberg: El límit transcorria del pont de Rin al monestir de Petershausen (a la ciutat de Constança (Baden-Württemberg) i Dingelsdorf (a la mateixa ciutat) sobre el llac a Ludwigshafen, a partir d'allà per l'Überlingen a Grauen Stein al camí entre Ruhestetten i Aach-Linz.
Els comtes de Heiligenberg posseïen la dominació bàsica amb la baixa justícia només a una petita part del seu comtat. Per contra exerciren l'alta justícia fins al segle xviii al seu comtat, imitats per les ciutats d'imperi lliures com Überlingen, Pfullendorf, Meersburg i Markdorf. Només als segles xvii i xviii vengueren els seus drets d'alta justícia sobre les altres àrees als monestirs que predominaven al país, i a les ciutats.
En el curs de la mediatització a començament del segle xix una gran part de l'antic comtat va passar al gran ducat de Baden, formant part del que després fou el districte d'Überlingen. Avui és l'àrea de Bodenseekreis al sud del districte de Sigmaringen.

## Blasó

El blasó dels comtes de Heiligenberg, que va servir fins a la seva dissolució com a blasó del comtat, era un llamp diagonal negre (cap a la dreta de manera heràldica i cap a baix) en camp de plata («Heiligenberger Stiege»).

## Bibliografia

* Hermann Eris Busse (Hrsg.): Überlingersee und Linzgau. a: Publikationen des Landesvereins Badische Heimat 23, 1936
* Carl Borromäus Alois Fickler: Heiligenberg in Schwaben. Mit einer Geschichte seiner alten Grafen und des von ihnen beherrschten Linzgaues. Macklot, Karlsruhe 1853 (Digitalitzat)
* Hans Schleuning (Hrsg.): Überlingen und der Linzgau am Bodensee. Stuttgart/Aalen 1972

## Enllaços externs

* Die Grafschaft Heiligenberg a l'Archivalien im Generallandesarchiv Karlsruhe
# Conthey

Conthey és un municipi del cantó suís del Valais, cap del districte de Conthey.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Corinne Hofman

Corinne Lisette Hofman (nascuda el 10 de juliol de 1959) és una professora holandesa d'arqueologia del Carib a la Universitat de Leiden des del 2007. Guanyà el Premi Spinoza l'any 2014.

## Biografia

Hofman nasqué a la ciutat de Wassenaar, Països Baixos. Obtingué el doctorat a la Universitat de Leiden el 1993.

## Carrera

Estudià arqueologia a la Universitat de Leiden i s'hi llicencià el 1987. Al 1993, es doctora a la mateixa universitat en el tema d'Arqueologia precolombina del Carib. El títol de la seu discurs fou "A la recerca de la població nadiua o Saba precolombina (400-1450 de). Primera part. Estils de ceràmica i les seues interpretacions." El 2007 guanya la plaça de professora a la Universitat de Leiden. També és una professora visitant a la Universitat de Florida. Al 2013, fou degana de la Facultat d'Arqueologia de la Universitat de Leiden com a successora de Willem Willems. Hofman també és membre de la Comissió Nacional Holandesa de la UNESCO.

## Premis

Al 2013, guanya el Premi Merian de la Reial Acadèmia d'Arts i Ciències dels Països Baixos. El Premi Merian s'atorga a científiques excel·lents, per inspirar-ne altres a fer carrera en la ciència.
Al 2014 fou una de les quatre guanyadores del Premi Holandés Spinoza i rebé una subvenció de 2,5 milions d'euros. Des del 2015, és membre de la Reial Acadèmia d'Arts i Ciències dels Països Baixos.

## Referències

* ↑ «Prof. C.L. (Corinne) Hofman». Netherlands Organisation for Scientific Research, 28-08-2014. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 25 juny 2015].
* ↑ Corinne Lisette Hofman en Leiden Faculty del web 1575.
* ↑ NWO. «Prof. dr. C.L. (Corinne) Hofman», l'11 setembre 2014. Arxivat de l'original el 2014-08-30. [Consulta: 31 desembre 2014].
* ↑ Universite van Leiden. «Prof. dr. Corinne Hofman». [Consulta: 31 desembre 2014].
* ↑ «KNAW Merianprijs voor Caribisch archeologe Corinne Hofman» (en alemany). Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences, 19-09-2013. [Consulta: 25 juny 2015].
* ↑ «NWO Spinoza Prize 2014». Netherlands Organisation for Scientific Research, l'11 setembre 2014. Arxivat de l'original el 2020-04-11. [Consulta: 25 juny 2015].
* ↑ «Corinne Hofman». Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences. Arxivat de l'original el 2020-07-28. [Consulta: 25 juny 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a la Universitat de Leiden.
# Consummatum est

Consummatum est és una locució llatina d'ús actual que significa literalment "s'ha acabat tot", "tot està complert". Segons la traducció de la Vulgata llatina (Evangeli de Joan, 19, 30), últimes paraules de Crist a la creu.
S'empra a propòsit d'un desastre o d'un gran dolor.
Gramaticalment, és el pretèrit perfecte passat de consummo (consumar, acabar).

## Referències

* ↑ «Dictionary : CONSUMMATUM EST». [Consulta: 19 juny 2018].
# Cova de les Ànimes

La cova de les Ànimes és un conjunt de dues coves del massís de Sant Llorenç del Munt situades al municipi de Matadepera, al Vallès Occidental. Té un recorregut d'uns 270 m. La boca d'entrada, situada a uns 925 m d'alçada, és al vessant est de la carena de la cova de les Ànimes, un contrafort de la cara nord-est de la Mola, a gairebé 700 m del cim.
És dins del límit del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac, creat el 1972. Des del 2000 també forma part de l'Inventari d'espais d'interès geològic de Catalunya inventariat com espai d'interès geològic en el conjunt de la geozona Sant Llorenç del Munt i l'Obac, la qual forma part del parc natural majoritàriament.
Igual com en altres cavitats del massís de Sant Llorenç del Munt, s'hi han fet troballes corresponents al neolític. S'hi han trobat disquets perforats semblants a les ànimes dels botons i fragments del gènere de petxines Cardium, utilitzades per la confecció de collarets i en la ceràmica cardial, a més d'ossos humans i d'animals i estris de sílex.

## Referències

* ↑ «Ànimes, Cova de les» (PDF). espeleoindex.com. [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «223. Sant Llorenç i l'Obac». Departament de Medi Ambient i Habitatge, Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 novembre 2020].
* ↑ «Geozona 223. Sant Llorenç del Munt i l'Obac». Departament de Medi Ambient i Habitatge, Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 novembre 2020].
* ↑ Pla d'educació i sensibilització ambiental del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac (PDF). Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac, setembre 2013 [Consulta: 7 març 2021].

## Vegeu també

* Cova del Frare
* Cova del Manel
* Cova Simanya

## Enllaços externs

* Cova de les Ànimes al mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Cova de los Marranos

La Cova de los Marranos es troba a Venta de Fresnedo, dintre del municipi de Lamasón a Cantàbria, Espanya. Geològicament és una mena de baixant en èpoques d'inundacions, encara que posseïx un ampli vestíbul amb art rupestre.
Va ser descoberta en la dècada dels 50 del segle xx, i s'hi troben restes del paleolític representats fonamentalment per lítica tallada en quarsita. D'altra banda hi ha una sivella de bronze de finals de l'edat mitjana, que indica la possibilitat que la cova podia haver servit d'abric per a viatgers.
L'any 2000 va ser declarada Bé d'interès cultural pel govern d'Espanya.
Per a accedir-hi cal seguir un camí que duu directament fins a dues boques.

## Referències

* 1 2 Cadavieco, Miguel López. «La cueva de Los Marranos (Venta de Fresnedo, Lamasón)» (en castellà). Regio Cantabrorum. [Consulta: 24 desembre 2020].
# Copahue

El Copahue és un estratovolcà actiu en erupció, a la serralada dels Andes, a la comuna Alto Bío-Bío, Província de Biobío, que es troba a la Regió del Bío-Bío, a Xile, exactament en el límit de Xile amb la Província del Neuquén (Argentina). Té una altura de 2.997 metres amb una figura cònica. La primera ascensió es va fer el 15 de novembre de 1903 pel Pare Lino del Valle Carvajal.

## Referències

* ↑ «Copahue volcano» (en anglès). volcanodiscovery.com. [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ «Volcán Copahue» (en castellà). andeshandbook.org. [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ «El volcà Copahue provoca gairebé 40 terratrèmols en mitja hora escassa a Xile». elperiodico.cat. [Consulta: 21 novembre 2015].
# Cornella de les Marianes

La cornella de les Marianes (Corvus kubaryi) és un ocell de la família dels còrvids (Corvidae).
Habita boscos, clars de les illes de Guam i Rota a les Illes Marianes.

## Referències

* ↑ «Cornella de les Marianes». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Cornella de les palmeres de la Hispaniola

La cornella de les palmeres (Corvus palmarum) és un ocell de la família dels còrvids (Corvidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de pins, matolls i pantans de la Hispaniola.

## Taxonomia

Tradicionalment (i encara algunes classificacions) s'ha considerat que la cornella de les palmeres (Corvus palmarum, senso latu) s'estenia per les illes de l'Hispaniola i Cuba. Actualment però, a la classificació del Congrés Ornitològic Internacional versió 13.1 (2023) les poblacions d'ambdues illes són considerades espècies diferents, arran treballs com ara Raffaele et al. (1998)

## Referències

* ↑ cornella de les palmeres «Cornella de les palmeres de la Hispaniola». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/06/2023(català)
* ↑ Handbook of the Birds of the World and BirdLife International (2022). Handbook of the Birds of the World and BirdLife International digital checklist of the birds of the world. Version 7
* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.1). doi: 10.14344/IOC.ML.13.1. https://www.worldbirdnames.org/bow/crows/ (anglès)
* ↑ HA Raffaele, J Wiley, OH Garrido, A Keith i JI Raffaele. 1998. A Guide to the Birds of the West Indies. Princeton University Press, Princeton.
# Creu de terme de la Banya

La Creu de terme de la Banya és una obra gòtica de Santa Coloma de Queralt inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, actualment ubicada al palau-castell dels comtes de Santa Coloma de Queralt.

## Descripció

La creu, d'estil gòtic avançat, està escapçada pel cim. En la part anterior i posterior s'hi pot veure l'escut dels Queralt, acompanyat per la imatge de Jesús crucificat i de la Verge Maria respectivament.
La base de la creu és quadrada, inserida en un capitell octagonal. En desaparèixer el capitell original, aquest fou refet per l'Associació Arqueològica de la Vila (AAV), de Santa Coloma de Queralt, durant el primer franquisme. En les vuit cares, a més de motius florals i els escuts dels Requesens, hi són representants santa Coloma, sant Vicenç, Sant Magí i els sants Joan Baptista i Evangelista.
El capitell i la creu coronen un fust hexagonal de pedra de diverses peces.

## Història

Segons Roman Ramon, originàriament s'anomenava Creu del Baró i fou feta construir per Pere de Queralt i d'Anglesola, traspassat el 1323-24. Es trobava a la cruïlla dels antics camins de Calaf i Ral d'Igualada i a la partió dels antics termes d'Aguiló i Santa Coloma, recolzat damunt d'unes escalinates. Prop d'ell, a un centenar de metres hi havia, ara enderrocat, l'Hostal de la Banya.
El 21 de maig 1932 va ser enderrocada. L'AAV va recuperar-la la Creu de terme de la Banya el 1946, que va ser restaurada el 8 de maig 1947. A causa d'un tornado, el dia 29 de juliol de 1982 va tornar a caure i se'n va desprendre un braç. Actualment, es troba al vestíbul del palau-castell dels comtes de Santa Coloma.

## Referències

* 1 2 Carreras, Josep Maria. Santa Coloma de Queralt. Guia monumental i històrica. Santa Coloma de Queralt: Ajuntament de Santa Coloma de Queralt i Associació Cultural Baixa Segarra, 1997, p. 32. ISBN 84-922675-0-X.
* 1 2 3 Ramon, Roman «Les dugues primeres creus termals abatudes i destruïdes prop de la vila. Una dos vegades.». Revista La Segarra, n.58, 01-06-1984, pàg. 12.
* 1 2 3 «Creu de terme de la Banya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 febrer 2019].
# Creu de terme de l'Agulla (Manresa)

La Creu de terme de l'Agulla és una obra del municipi de Manresa (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una creu de terme que presenta una estructura de cos circular a la base, la qual s'eixampla en un collaret i immediatament es torna a fer més petita a mesura que puja en tres cercles concèntrics superposats. El fust de la columna també és cilíndric i està coronat amb un capitell decorat i rematat amb una petitona teulada molt senzilla. Tota aquesta estructura és de pedra, mentre que la creu que la corona és de ferro.

## Referències

* ↑ «Creu de terme de l'Agulla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# Côté cœur, côté jardin

Côté cœur, côté jardin és una pel·lícula francesa dirigida per Bertrand Van Effenterre, estrenada el 1984.

## Argument

Anna, parisenca i instruïda, i Claude, provinciana i autodidacta, són mig germanes però gairebé no es coneixen perquè no han viscut juntes. L'Anna va a la Borgonya per retrobar-se amb el seu pare, a qui fa molts anys que no veu, però en comptes hi troba la Claude, qui la rep fredament. La difícil convivència és alleugerida per un amic de Claude, François, mig pallasso, mig poeta. Però poc després és assassinat. Això enfortirà el lligam entre les germanes, de manera que quan Anne decideix tornar a París amb el seu marit i els seus fills, Claude marxa amb ella.

## Repartiment

* Bérangère Bonvoisin : Anne
* Julie Jézéquel : Claude
* Jean-François Stévenin : François
* Jean-Jacques Biraud : Jean
* Robin Renucci : Bernard
* Frédéric Duru : l'amic de Jean
* Annie Kerani : l'esposa de Jean
* Séverine Olivier-Lacamp : la cap de Claude

## Referències

* ↑ Côté cœur, côté jardin, unifrance.org
* ↑ Côté Cœur, Côté Jardin, Un film de Bertrand van Effenterre a Mallia Films

## Bibliografia

* Catherine Taconet, Cinéma 84, numéro 311, novembre 1984, p. 43
* Françoise Audé, Positif, numéro 286, décembre 1984, p. 74
* Daniel Sauvaget, La Saison cinématographique 85, octobre 1985, p. 39
# DIH

«DIH» té aquests significats:
* Dia Internacional de l'Home
* Dret internacional humanitari