OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parc de Belleville

El parc de Belleville és un dels parcs i jardins del 20è districte de París, situat a mig camí entre el parc des Buttes-Chaumont i el cementiri del Père-Lachaise.
El parc de Belleville està instal·lat sobre el turó de Belleville que fa 108 metres. Una terrassa al cim del parc permet una vista panoràmica sobre la ciutat de París. El parc ha estat concebut per l'arquitecte François Debulois i la cooperativa de paisatge API dirigida pel paisatgista Michel Viollet. Va ser inaugurat el 1988.
Guarnit amb 1.200 arbres i arbusts, de plantes vivaces, enfiladisses i entapissants i de rosers, el parc és una realització recent de la ciutat de París. S'hi troben igualment algunes vinyes en memòria dels conreus i de les festes que s'hi desenvolupaven abans.
El parc ofereix igualment una font en cascades de 100 metres de longitud que baixa el turó i 1.000m² de gespes accessibles al públic. S'hi troba també una àrea de joc per als nens que comprenen un poble de fusta, taules de ping-pong i un teatre a l'aire lliure. Després d'un llarg tancament a conseqüència d'una inestabilitat dels sòls i de la disconformitat dels jocs, aquesta àrea ha de reobrir amb una nova disposició a començaments de 2008.
En darrer lloc, el parc de Belleville alberga la maison de l'air, un espai educatiu destinat a sensibilitzar els visitants de la importància de l'aire i els problemes de contaminació que té.

## Històric

Domini Reial sota els Merovingis, el turó ha estat molt de temps una terra agrícola on es conreava sobretot la vinya per produir la piquette, un vi jove i lleugerament amb gas. S'hi ha festejat Dimarts de Carnaval fins a 1838 donant l'ocasió, sota el cobert dels costums a increïbles festes i desbordaments de tota mena.
El turó de Belleville ha estat l'escenari d'una batalla sagnant el 30 de març de 1814 quan 120000 homes dels exèrcits russos van arrasar els pobles de Montreuil, La Villette i la Chapelle a foc i a sang.
L'obertura d'una pedrera de guix al segle xix va atraure una població d'obrers estacionals, tornant a l'estiu a treballar els seus camps. Amb el tancament de la pedrera, el barri s'ha fet insalubre i ha estat recondicionat amb construccions modernes al segle xx.

## Enllaços externs

* El parc de Belleville a Paris.fr Arxivat 2009-07-08 a Wayback Machine.

## Notes i referències

* ↑ És a dir enderrocat, després reconstruït.
# Euschistospiza

Euschistospiza és un gènere d'ocells de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.7, 2011) aquest gènere està format per dues espècies:
* Euschistospiza dybowskii - estrilda de Dybowski.
* Euschistospiza cinereovinacea - estrilda fumada.
# Televisión del Principado de Asturias

Televisión del Principáu d'Asturies (o simplement TPA) és un canal de televisió públic que emet al Principat d'Astúries. És gestionada per l'ens públic Radiotelevisión del Principáu d'Asturies (RTPA).

## Història

La TPA va realitzar la seva primera emissió en proves el 20 de desembre del 2005 a les 21 hores. El dissabte 7 de gener va començar les seves retransmissions esportives amb el partit de futbol entre el Real Sporting de Gijón i el Racing Club de Ferrol, encara que amb el senyal cedit per la TVG. L'endemà, des de l'estadi Municipal de Miramar, es va produir la primera emissió amb producció pròpia, en aquest cas del partit que va enfrontar al Club Marino de Luanco i la Cultural de Durango. Durant els primers mesos, tots els caps de setmana es retransmetien partits del Real Sporting de Gijón, Club Marino de Luanco i Real Oviedo, normalment els partits en els quals els equips asturians actuaven com a locals.
La principal polèmica des de la seva posada en marxa ha girat entorn de l'emissió de programes a llengua asturiana. Quatre són els programes que actualment emet en asturià: A l'Aldu (emès diàriament i presentat per Mercès Menéndez, Inaciu Galán, Carlos Suari, Milio'l del Niu i Lluis Antón González), Pieces (aquest en gran part en castellà), Nós i Camín de cantessis. En total no assoleix l'1,5% del total de la graella.
El 8 de setembre del 2006 va iniciar les seves emissions matinals coincidint amb la celebració del Dia d'Astúries. Aquesta emissió es va veure afectada per un sabotatge a gran part de la instal·lació tècnica preparada al Santuari de Covadonga per a la retransmissió de la 'missa de la Santina'.
El 24 de maig del 2009 va començar la seva primera emissió en HD a través del canal TPA HD, que va ser reanomenat TPA 9 HD el 13 de novembre del 2011.
Des de l'1 d'abril del 2011, la programació de TPA 8 és idèntica a la de TPA 7 i TPA 9, però amb una hora de retard.

## Referències

* ↑ «TPA realizará pruebas en alta definición en TDT-Mundoplus». Arxivat de l'original el 2019-02-18. [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ TPA estrena el identificativo a9 HD para su canal en alta definición-RTPA
* ↑ TPA cambia la programación de su segundo canal A8-Cine y Tele.com

## Enllaços externs

* Lloc web de RTPA
# La Cova (Sant Llorenç d'Hortons)

La Cova és una obra del municipi de Sant Llorenç d'Hortons (Alt Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia d'aspecte humil, composta per dos casals rectangulars, a dues vessants, un amb celler de gran volta, planta i pis i l'altre de planta, pis i terrat, renovats els volts del 1918. Distribució interior molt alterada però encara amb l'existència d'una gran entrada i gran sala distribuïdora de les habitacions al pis superior. A primeries dels anys 40, fou molt reformada i l'aspecte, especialment exterior, quedà totalment modificat. Es conserva rellotge de sol amb la data del 1825.

## Història

L'origen del nom d'aquesta masia prové d'una cova molt propera a la casa ensorrada el 9 d'abril del 1969, on segons tradició hi habitaren els avantpassats abans de construir-se l'edifici actual. A la casa es conserva una caixa amb documents que s'inicien el segle xviii, esperant el seu estudi.

## Referències

* 1 2 «La Cova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Patologia

La patologia (del grec antic, lit. ‘estudi del patiment’) és la part de la medicina encarregada de l'estudi de les malalties en el seu més ampli sentit, és a dir, com a processos o estats anormals de causes conegudes o desconegudes. És una ciència que consisteix en l'examen físic i de les proves complementàries, per a diagnosticar una malaltia. La prova que més demostra l'existència d'una malaltia és l'examen d'una lesió en tots els seus nivells estructurals.
La patologia no ha de confondre's amb la nosologia, que és la descripció i sistematització de les malalties.

## Patologia anatòmica

També anomenada anatomia patològica, s'ocupa del diagnòstic de la malaltia basada en l'examen macroscòpic, microscòpic, químic, immunològic i molecular dels òrgans, teixits, òrgans, i fins i tot de tot el cos (per l'autòpsia). L'anatomia patològica es divideix en subespecialitats, les principals són la patologia quirúrgica, la citopatologia i la patologia forense.

## Patologia clínica

S'ocupa del diagnòstic de la malaltia basada en les anàlisis de laboratori de líquids corporals com sang i orina, i els teixits, utilitzant les eines de la química, la microbiologia, l'hematologia i la patologia molecular.

## Patologia general

La combinació de les dues anteriors subespecialitats (el límit de les quals a vegades no és massa clar), la patologia anatòmica i la clínica, és coneguda com a Patologia general.

## Patologia molecular

És una disciplina emergent dins de la patologia que se centra en l'estudi i diagnòstic de la malaltia mitjançant l'examen de les molècules dins dels òrgans, teixits o líquids corporals. La patologia molecular comparteix alguns aspectes de la pràctica com l'anatomia patològica, la patologia clínica, la biologia molecular, la bioquímica, la proteòmica i la genètica, i es considera com una disciplina d'"encreuament". És, per tant, originàriament multidisciplinària i se centra principalment en la subcategoria aspectes microscòpics de la malaltia.
Es tracta d'una disciplina científica que abasta el desenvolupament d'enfocaments genètics i moleculars per al diagnòstic i classificació dels tumors humans, el disseny i validació de biomarcadors predictius de resposta al tractament i progressió de la malaltia, la susceptibilitat dels individus de constitució genètica diferent de desenvolupar el càncer i els factors ambientals i d'estil de vida implicats en la carcinogènesi Arxivat 2008-06-22 a Wayback Machine..
# Mebarsapes

Mebarsapes (en grec antic, Μηβαρσάπης; en iranià, Mehrasp) va ser rei d'Adiabene al començament del segle ii. També apareix esmentat com Meharaspes.
Es desconeix el nom del seu antecessor i del successor. Trajà el va atacar durant l'expedició contra els parts cap a l'any 116 i posteriorment els romans van ocupar el país.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mebarsapes». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 17 gener 2022].
# Momentary Bliss

«Momentary Bliss» és una cançó de la banda virtual de rock alternatiu Gorillaz amb la col·laboració del raper Slowthai i el duet Slaves. Pertany al projecte audiovisual Song Machine i fou el primer episodi de la websèrie. Es va publicar el 30 de gener de 2020 com a senzill de debut de l'àlbum Song Machine, Season One: Strange Timez.

## Producció

La cançó es va enregistrar a l'estiu de 2019 al Studio 13 de Damon Albarn a Londres. Albarn havia treballat amb el duet Slaves dins el projecte Africa Express, i amb Slowthai en el seu àlbum Nothing Great About Britain, concretament en la cançó «Missing». Gorillaz va presentar el projecte Song Machine amb la intenció de publicar una cançó nova mensualment, amb un total d'onze, però mai va anunciar els col·laboradors a excepció de Remi Kabaka Jr, que va participar en la seva composició.
Albarn utilitzar una interpolació de la tornada de la cançó «Lovely Rita» de The Beatles.
El videoclip es va filmar en l'estudi que Albarn té a West London, i també hi apareixen Slowthai i Slaves. Fou dirigit per Jamie Hewlett, Tim Court i Max Taylor. Es va estrenar el 30 de gener de 2020 i mostra els personatges animats de la banda enregistrant la cançó amb els convidats. Representa la tornada del personatge Murdoc Niccals ja que havia estat absent en l'anterior àlbum de Gorillaz, The Now Now.

## Crèdits

Gorillaz
* Damon Albarn – cantant, instrumentació, director, guitarra
* Jamie Hewlett – artwork, disseny de personatges, direcció vídeo
* Remi Kabaka Jr. – programació de percussió
Músics addicionals
* Slowthai – cantant
* Laurence Vincent – guitarra, cantant
* Isaac Holman – bateria, cantant
* Mike Dean – programació de percussió
* Stephen Sedgwick – enginyeria, enginyeria de mescles
* Samuel Egglenton – enginyeria
* John Davis – enginyeria de masterització

## Referències

* ↑ Blistein, Jon. «Gorillaz Detail New Music, Video Series ‘Song Machine’» (en anglès). Rolling Stone, 29-01-2020. [Consulta: 2 juliol 2021].
* ↑ Blistein, Jon. «Gorillaz Debut ‘Song Machine’ Series With ‘Momentary Bliss’» (en anglès). Rolling Stone, 30-01-2020. [Consulta: 2 juliol 2021].
* ↑ Black, Noah. «Gorillaz track deprives listeners of ‘Momentary Bliss’» (en anglès). MCCAgora.com, 10-02-2020. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Boonville (Missouri)

Boonville és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 8.202 habitants.

## Fills il·lustres

* Julia Lee (1902-1958) pianista, cantant i compositora de Jazz.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Boonville tenia 8.202 habitants, 2.667 habitatges, i 1.696 famílies. La densitat de població era de 459,6 habitants per km².
Dels 2.667 habitatges en un 30,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,5% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,6% tenia menys de 18 anys, un 20,8% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 16,7% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 146 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.440 $ i la renda mediana per família de 40.294 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.498 $ mentre que les dones 20.739 $. La renda per capita de la població era de 14.854 $. Entorn del 9,5% de les famílies i l'11,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Boonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Boonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Paulo António Alves

Paulo António Alves (Luanda, 22 d'octubre de 1969 - Luanda, 17 d'agost de 2021), anomenat Paulão, fou un futbolista angolès de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Angola.
Pel que fa a clubs, destacà a Vitória Setúbal, SL Benfica, Académica i Espinho.

## Referències

* ↑ «Paulo António Alves "Paulão" – International Appearances». RSSSF. [Consulta: 23 maig 2017].
* ↑ «African Nations Cup 1996 – Final Tournament Details». RSSSF. [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ «Adeus de Paulão com um golo» (en portuguès). Record, 07-11-2004 [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ «Futebol: Paulão despede-se dos relvados diante do Petro do Huambo» (en portuguès). Angola Press News Agency, 05-11-2004. [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ «Bodunha: "Sp. Espinho é o clube mais falado em Angola"» (en portuguès). Record, 09-09-1999 [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ «Mendonça e Mantorras "reforçam" Angola» (en portuguès). Record, 25-01-2001 [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ Paulo António Alves a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a foradejogo
# Euscorpius flavicaudis

Euscorpius flavicaudis o escorpí negre és una espècie d'escorpí propi d'Europa Occidental (inclosa Catalunya i les Illes Balears) i nord-oest d'Àfrica, inofensiu per als humans. Viu en climes càlids i temperats, sovint en llocs humits i foscos de les cases (soterranis per exemple).

## Característiques

Euscorpius flavicaudis té el cos negre i les potes i la cua (metasoma) groguencs ("flavicaudis" significa "cua groga"). Els adults mesuren de 3,5 a 4,5 cm de longitud i tenen els pedipalps grans i la cua prima.

## Distribució

La distribució geogràfica original d' I. flavicaudis abasta el nord-oest d'Àfrica i sud d'Europa (Península Ibèrica, Illes Balears, França, Còrsega, Itàlia, Sardenya); ha estat introduïda en el Regne Unit, sent l'espècie d'escorpí que es distribueix més al nord.

## Verí

És un escorpí inofensiu per als humans, amb prou feines verinós, que rarament usa el seu agulló. La seva picada és com la d'una abella.

## Reproducció

El període de gestació és de 10–14 mesos, tot depenent de la disponibilitat d'aliment i del clima. Després del aparellament, la femella busca un amagatall humit i tranquil on dona a llum fins a 30 cries vives, blanques, toves i rodones, que pugen a l'esquena de la mare on romanen fins a la primera muda (uns sis dies). Després d'això, els petits escorpins comencen a vagar pels voltants però romanen al costat de l'amagatall durant uns dies més. Les cries aconsegueixen la maduresa al cap d'un o dos anys.

## Alimentació

Euscorpius flavicaudis és un depredador a l'aguait que espera immòbil en l'entrada del seu cau, i captura ràpidament les preses que passen davant ell, sobretot porquets de sant Antoni i petits insectes. Poden estar molt de temps sense menjar.

## Referències

* ↑ Turmo i Gort, Ferran. «Buthus occitanus». Aràcnids. fturmo. [Consulta: 11 desembre 2018].
* ↑ Animaldiversity
* ↑ «Fauna Europaea». Arxivat de l'original el 2014-03-17. [Consulta: 12 desembre 2018].
* ↑ E_flavicaudis. I nformació a "ub.ntnu.no"
* ↑ «Flavicaudis a Altervista». Arxivat de l'original el 2019-12-15. [Consulta: 7 març 2021].
# Televizier (equip ciclista)

L'equip Televizier va ser un equip ciclista neerlandès, que va competir professionalment entre el 1964 i el 1967 i va estar dirigit per Kees Pellenaars. Anteriorment, el 1961, va existir un equip Televizier que va participar en la Volta als Països Baixos.
Entre els seus ciclistes varen destacar Jo de Roo i Gerben Karstens.

## Principals victòries

* A través de Flandes: Piet van Est (1964)
* Tour de Flandes: Gerben Karstens (1965)
* París-Tours: Gerben Karstens (1965)
* Gran Premi Gran Premi 1r de maig d'Hoboken: Bart Zoet (1965)
* Omloop Het Volk: Jo de Roo (1966)
* Gran Premi de la vila de Zottegem: Jo de Roo (1966)
* Circuit del País de Waes: Rik Wouters (1966)
* Premi Nacional de Clausura: Henk Nijdam (1966)

### A les grans voltes

* Tour de França:
** 3 participacions (1964, 1965, 1966)
** 8 victòries d'etapa :
*** 1 el 1964: Henk Nijdam
*** 3 el 1965: Cees Van Espen, Jo De Roo, Gerben Karstens
*** 4 el 1966: Gerben Karstens (2), Jo De Roo, Henk Nijdam
** 0 classificació final:
** 0 classificació secundària:
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 2 participacions (1966, 1967)
** 17 victòries d'etapes :
*** 9 el 1966: Jo De Roo, Cees Haast (2), Henk Nijdam (3), Gerben Karstens (3), Jos Van Der Vleuten
*** 8 el 1967: Evert Dolman, Gerben Karstens (4), Jan Harings, Henk Nijdam, Jos Van Der Vleuten
** 1 classificació secundària:
*** Classificació per punts: Jos van der Vleuten (1966)

## Composició de l'equip
### 1961

Nota: Gerrit Lentelink Nota: Theo Sijthoff Nota: Mik Snijder Nota: Joop Van de Putten Nota: Ab van Egmond Nota: Wim van Est

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats 1 a firstcycling.com
* Plantilles i resultats 2 a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# La Covil (Campelles)

La Covil és una muntanya de 2.003 metres que es troba entre els municipis de Campelles, Gombrèn i de Planoles, a la comarca catalana del Ripollès. Forma part de la Serra de Montgrony.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «La Covil (Campelles)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Parlament del Líban

El Parlament del Líban (àrab: مجلس النواب, Majlis an-Nuwwāb) és l'òrgan legislatiu del Líban, creat el 1926 a través de la constitució aprovada durant la República Libanesa sota mandat francès.
Els diputats que en formen part són seleccionats en eleccions directes quadriennals. Són 128 en total, dels quals la meitat correspon a cristians i l'altra meitat a musulmans i drusos. A més, el president del parlament ha de ser xiïta, el primer ministre deu ser sunnita i el cap d'Estat, maronita. Aquesta divisió segons la fe es va establir en l'Acord de Taïf, signat el 1989 per a posar fi a la Guerra civil libanesa. Segons Lina Khatib, però, ha tingut com a resultat més crispació social entre els diferents grups religiosos del país.
Una de les funcions de la cambra és l'elecció del president, que és el cap d'Estat del Líban. Per a poder nomenar-hi un candidat, aquest ha de rebre majoria absoluta en les eleccions parlamentàries, estipulada en 65 vots a favor. El 2023, després d'haver deixat el càrrec Michel Aoun, el parlament va fracassar a consensuar un nou governant fins a dotze vegades.

## Referències

* 1 2 Postmaa, Tobias P. Power sharing in post-civil war Lebanon (PDF) (tesi) (en anglès). Universitat de Leiden, 10 juny 2014 [Consulta: 14 juny 2023].
* 1 2 Abellan Matamoros, Cristina. «How does Lebanon's government work?» (en anglès). Euronews, 04-01-2020. [Consulta: 15 juny 2023].
* ↑ «The Lebanese Parliament Elections (May 15, 2022) – Initial Results and Implications» (en anglès). Israel-Alma, 18-05-2022. [Consulta: 14 juny 2023].
* ↑ «El Parlament fracassa per setena vega en l’intent de nomenar el successor d’Aoun». El Punt Avui, 24-11-2022. [Consulta: 14 juny 2023].
* ↑ «Lebanon’s parliament fails to elect president for 12th time» (en anglès). Al Jazeera, 14-06-2023. [Consulta: 14 juny 2023].
# Meaux (Sena i Marne)

Meaux (en francès pronunciat 'mo') és un municipi francès al departament de Sena i Marne i a la regió de l'Illa de França. L'any 2005 tenia 49.800 habitants.
Forma part del cantó de Meaux, del districte de Meaux i de la Comunitat d'aglomeració del Pays de Meaux.
En francès, el gentilici de Meaux és Meldois, tant en singular com en plural. El gentilici i el nom de la ciutat provenen dels meldes, que eren el poble gal que habitava aquesta part de la vall del Marne en temps dels antics romans.

## Persones

* Fiacre (590-670), monjo i sant segons la religió catòlica

## Vegeu també

* museu Bossuet
# Boophis anjanaharibeensis

Boophis anjanaharibeensis és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.

## Referències

* Fordham et al (2006). Boophis anjanaharibeensis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 4 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Paulla Dove Jennings

Paulla Dove Jennings (nascuda a Rhode Island) és una escriptora niantic narragansett. També és curadora del Museu Indi Tomaquag, és membre del consell tribal i ocupa alguns càrrecs importants en l'organigrama tribal. Però també és coneguda com a contadora d'històries i autora dels reculls Strawberry Thanksgiving (1992), Objects of life (1996).

## Enllaços externs

* (anglès) Biografia
* (anglès) Museu Indi Tomaquag Arxivat 2005-08-30 a Wayback Machine.
# Euribacteris

Eurybacteria és un tàxon creat per Cavalier-Smith, el qual inclou diversos grups de bacteris gram negatius. En aquest model és l'antecessor dels bacteris gram positius. Les seves endospores es caracteritzen per produir i presentar flagels o mobilitat per desplaçament bacterià.

## Membres

Inclou:
* Selenobacteria. Per exemple, Sporomusa
** Inclou Heliobacteriales, per exemple, Heliobacterium
* Fusobacteria. Per exemple, Leptotrichia i Fusobacterium
* Togobacteria (=Thermotogales). Per exemple, Thermotoga.
En la classificació estàndard, selenobacteria normalment s'inclouen en el fílum firmicutes, mentre que fusobacteria itogobacteria es classifiquen en els seus propis grups.

## Relacions

El gràfic següent mostra la versió de Cavalier-Smith de l'arbre de la vida, que indica l'estatus dels eurybacteria.
| [A] | Chlorobacteria  [B]  Hadobacteria  [C]   [D]  Cyanobacteria  [E]   [F]  Gracilicutes [G]  Eurybacteria  [H] [I]  Endobacteria  [J]  Actinobacteria  [K] Neomura   [L]  Archaea  [M]  Eukarya |

## Referències

* ↑ Cavalier-Smith T «Rooting the tree of life by transition analyses». Biol. Direct, 1, 1, 2006, pàg. 19. Arxivat de l'original el 2019-12-18. DOI: 10.1186/1745-6150-1-19. PMC: 1586193. PMID: 16834776 [Consulta: 3 desembre 2012]. Arxivat 2019-12-18 a Wayback Machine.
* ↑ Cavalier-Smith T «Deep phylogeny, ancestral groups and the four ages of life». Philos. Trans. R. Soc. Lond., B, Biol. Sci., 365, 1537, gener 2010, pàg. 111–32. DOI: 10.1098/rstb.2009.0161. PMC: 2842702. PMID: 20008390.
* ↑ Cavalier-Smith T «Cell evolution and Earth history: stasis and revolution». Philos Trans R Soc Lond B Biol Sci, 361, 1470, 2006, pàg. 969–1006. DOI: 10.1098/rstb.2006.1842. PMC: 1578732. PMID: 16754610.