OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Owain ap Hywel

Owain ap Hywel (Dinefwr, Llandeilo, 913 ? – 987) va ser un rei de Deheubarth i de Powys que visqué al segle x.
Owain va ser fill de Hywel Dda, originalment rei de Deheubarth, però que a la fi de la seva vida regnava sobre la majoria del territori de Gal·les. En morir al 950, Deheubarth va ser compartit entre Owain i els seus dos germans, Rhodri i Edwin; per contra, no pogueren conservar el Regne de Gwynedd, que va ser reclamat per a la dinastia tradicional d'Aberffraw per Iago i Ieuaf ap Idwal, els fills d'Idwal Foel.
En l'any 952 Iago i Ieuaf van envair el sud, fins a arribar a Dyfed. Els fills de Hywel respongueren penetrant en el nord al 954, fins a arribar a la vall del Conwy, però foren vençuts en batalla a Llanrwst i s'hagueren de retirar a Ceredigion.
Rhodri morí al 953 i Edwin al 954, deixant Owain com a rei únic de Deheubarth. Owain ap Hywel no provà mai més d'atacar Gwynedd, però amb el seu fill Einon posà la mira en l'est, per atacar el regne de Morgannwg (modernament Glamorgan) en els anys 960 (el cantref de Gorfynydd), 970 i 977 (Gower les dues vegades). Ja amb una certa edat, Owain cedí gran part de les tasques de govern a Einon fins que, en un nou atac al 984, aquest morí en un enfrontament amb cavallers del Regne de Gwent, sembla que en uns aiguamolls entre Loughor i Penllergaer, en l'actual Gorseinon.
Després de la mort d'Einon, prengué el comandament militar el segon fill d'Owain, Maredudd, i al 986 feu el que seu pare no havia pogut, emparar-se del tron de Gwynedd, expulsant-ne el fill de Ieuaf, Cadwallon ab Ieuaf. A l'any següent Owain morí i Maredudd es proclamà rei de Deheubarth i de Gwynedd alhora.
Els Annales Cambriae foren compilats a instàncies d'Owain.
Casat amb Angharad Verch Llewelyn, Owain probablement tingué cinc fills: Einion (933-984), Cadwallon (935-961), Maredudd (938-999), Llywarch (940-987) i Iestyn (942-?).

## Notes

* 1 2 Informacions no segures, extretes de dcyale.com
* ↑ «A Llanelli Chronology». Arxivat de l'original el 2008-07-23. [Consulta: 26 juny 2008].

## Bibliografia

* John Edward Lloyd A history of Wales from the earliest times to the Edwardian conquest London: Longmans, Green & Co., 1911

## Vegeu també

* Genealogies de la col·lecció Harley
# Mas Morell (Riudellots de la Selva)

Mas Morell és una masia de Riudellots de la Selva (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un mas senzill de dos pisos, vessants a laterals i cornisa catalana. La façana principal presenta un portal rectangular amb llinda monolítica molt erosionada. La finestra central és de llinda monolítica amb motiu vegetal inscrit en un triangle, la de l'esquerra és d'arc conopial i la resta són rectangulars de pedra sense cap motiu ornamental. L'edifici original té un cos adossat que el prolonga a la banda dreta, seguint el pendent de la coberta, de factura més tardana. Al costat esquerre es conserven les obertures de pedra i dos contraforts i el parament ha estat recentment arrebossat. a la part posterior s'hi ha fet una piscina.
L'interior es conserva amb molt poques modificacions. La planta baixa manté a les diferents sales els sostres de voltes rebaixades de rajols i l'escala de pedra i tova. Al primer pis la sala central conserva els festejadors de la finestra, el paviment de toves i l'encavallada de bigues de fusta amb solera de rajols.
La construcció ha sofer petites modificacions, però manté intactes l'estructura i els elements originals.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Morell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# Plàucia Urgulanil·la

Plàucia Urgulanil·la (en llatí Plautia Urgulanilla) va ser una romana, la primera esposa de Claudi.
Era filla de Marc Plauci Silvà, un general romà, cònsol l'any 2 aC, i neta d'Urgulània, la protegida de Lívia Drusil·la.
Es va casar amb Claudi l'any 9, quan ningú esperava que arribaria a ser emperador. Llavors tenia 18 anys. Segons Suetoni el matrimoni es va divorciar l'any 24 suposadament per l'adulteri de Urgulanil·la i perquè va ser sospitosa d'estar involucrada en la mort de la seva cunyada.
Va ser mare de Claudi Drus, que va morir jove a Pompeia l'any 20, i de Clàudia, nascuda després del divorci, i que es va sospitar que era filla en realitat del llibert Boter. Claudi va repudiar aquesta filla i va entregar la nena a un orfenat.
Va adoptar com a fill a nebot anomenat Tiberi Plauci Silvà Elià, executat l'any 24.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 405.
# Google I/O

Google I/O és un congrés de desenvolupadors web organitzat anualment per Google per presentar i discutir les aplicacions web de Google i les tecnologies obertes d'Internet. S'ha realitzat quatre vegades, durant els dies 28 a 29 de maig de 2008, 27 al 28 de maig de 2009, entre el 19 i el 20 de maig de 2010, i en 10-11 de maig de 2011 al Moscone center de San Francisco, Califòrnia.
Els temes principals de l'edició de 2009 van abastar diversos productes i tecnologies de Google: Android, Google Chrome, Google Web Toolkit i Google Wave van ser les principals.
L'edició de 2010 va tenir lloc entre el 19 i el 20 de maig al mateix lloc. Es va presentar el còdec VP8 i es va alliberar el seu codi com a part del projecte WebM per tal de crear un còdec d'alta definició per HTML5
Google I/O és d'estil similar a les anteriors conferències de desenvolupadors de Google, com el Google Developer Day del maig de 2007 i Geo Developer Day del maig de 2006. Hi ha més de 100 sessions tècniques incorporades dins de Google I/O.
" IO " significa "Innovació Lliure" ( Innovation in the Open en anglès) a més a més d'entrada/sortida ( in/out ).

## 2011 (Maig 10-11)

El tema principal va ser Android, a part de Google Chrome, i Google Chrome US
Principals anuncis per Android:
* Google Music. Un servei de streaming de música sense fils similar a Amazon Cloud Player i Spotify
* Honeycomb update 3.1 - Per permetre que els dispositius de Honeycomb, per transferir el contingut directament de dispositius USB.
Principals anuncis per Chrome OS:
* Chromebooks de Samsung i Acer llançament 15 de Juny.
* Version web d'Angry Birds.

## 2017 (Maig 17-19)

Principals anuncis :
* Presentació google.ai (intel·ligència artificial)
* Disponibilitat d'Android Studio 3 : suporta instant apps, Java 8, Android O, Android Things.
* Presentació del llenguatge Kotlin.
* Avanç de prestacions d'Android O.
* Noves funcions de Firebase.
* Noves funcions de Polymer.
* Novetats a la plataforma Google IoT.

## 2018 (Maig 8-10)

Principals anuncia :
* Versió beta P d'Android.
* Material Design 2.0
* Canvis a Gmail
* Versió 3.0 d'Android Wear
* Google Assistant
* Novetats AR/VR
* Actualització de Google Home

## Referències

* ↑ Chromebook
* ↑ Angry-birds
* ↑ Lardinois, Frederic. «Google announces the first preview of Android Studio 3.0, puts emphasis on speed and smarts» (en anglès). social.techcrunch.com. [Consulta: 18 maig 2017].
* ↑ «Google I/O 2018» (en anglès). https://events.google.com.+[Consulta: 10 maig 2018].

## Enllaços externs

* Google
# Partit Patriòtic Democràtic del Kurdistan

Partit Patriòtic Democràtic del Kurdistan (Partîya Welatparêzên Demokratên Kurdistan, PWD) és una organització política kurda de Turquia, clandestina, sorgida el 2004 després de la visita (2003/2004) d'agents de la CIA a la zona i d'entrevistar-se amb membres dissidents del Partit dels Treballadors del Kurdistan. Aquests dissidents van abandonar el Kongragel i van formar el nou partit sota la direcció de Kani Yılmaz i Hikmet Fidan; posteriorment Osman Öcalan, germà de l'empresonat líder nacional kurd Abdullah Ocalan, va assolir-ne la direcció. Diversos dirigents del partit van ser assassinats suposadament pels seus rivals de l'entorn del PKK, entre ells Yilmaz (11 de febrer de 2006) i Fidan (6 de juliol de 2005). La cooperació del partit amb els turcs no va donar cap fruit i el 2008, el difunt Fidan, en una condemna fora de tota mida racional, fou condemnat a 3 anys de presó per haver parlat en kurd durant la campanya electoral.

## Referències

* 1 2 «La violence divisse les militants». Courrier International, 03-08-2005 [Consulta: 14 desembre 2015]. Reproduït també a http://www.institutkurde.org/publications/bulletins/pdf/245.pdf
* ↑ «Turquie. Le PKK est de retourn». Institut Kurde de Paris, 16-02-2006 [Consulta: 14 desembre 2015].
* ↑ «Dead Writer And People Who Cannot Speak Kurdish Sentenced For Speaking Kurdish». Bianet [Consulta: 14 desembre 2015].
# Ducat d'Alsàcia

El ducat d'Alsàcia fou una jurisdicció merovíngia creada pel rei d'Austràsia el 640. Fou suprimit el 754 i substituït per dos comtats: el Nordgau (el país del nord, aproximadament el departament de Baix Rin) i el Sundgau (el país del sud, aproximadament el departament d'Alt Rin). Els comtats van passar a dos fills del duc Alaric o Eticó I, origen dels Eticònides, Adalbert I que va rebre Sundgau i Eticó II que va rebre Nordgau. La branca d'Adalbert es va extingir i el va heretar l'altra branca que va agafar el títol de comtes d'Alsàcia. Del 867 al 885 un fill de Lotari II, de nom Hug, va portar el títol de duc d'Alsàcia.

## Llista de ducs

* 640-vers 654 : Gondoí d'Alsàcia, fundador de l'abadia de Moutier-Grandval
* vers 654-662 : Bonifaci d'Alsàcia
* 662 - 690 : Adalric I o Eticó I (nascut vers 635 - mort vers 690)
* 690 - 722 : Adalbert I d'Alsàcia (nascut vers 665 - mort 722), duc d'Alsàcia, comte de Sundgau (fill)
* 722 - 767 : Luitfrid I d'Alsàcia (nascut vers 715 - mort 767), duc d'Alsàcia i comte de Sundgau (fill)
# Ca l'Almar (Púbol)

Ca l'Almar és una casa de Púbol, al municipi de la Pera (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada a la plaça Major de Púbol, és una construcció inacabada. El casal, de grans dimensions, recolza en la muralla. Del projecte previst només se'n va construir la part de la banda nord. L'element més remarcable de la façana que dona a la plaça és una gran finestra de tipologia clàssica, rectangular, amb frontó triangular i pilastres estriades amb capitells corintis. La resta d'obertures és de tipus simple. La coberta és de teula.

## Història

La construcció de Ca l'Almar va ser iniciada a finals del segle xvii.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Almar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].
# Villarrubia Club de Fútbol

El Villarrubia Club de Fútbol és un equip de futbol amb seu a Villarrubia de los Ojos, Castella-la Manxa, Espanya. L'equip juga a Segona Divisió B, grup 4. La seu del club és el Campo Nuevo Municipal.

## Història

Jesús Santos Fiorito va fundar el club l'any 1959 i es va convertir en el seu primer president.
La temporada 2018-19 el club va acabar 2n a Tercera Divisió, Grup 18 i va ascendir a Segona Divisió B.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc | Copa del Rei |
| 2007/08 | 7 | 2ª Aut. | 1r | |
| 2008/09 | 6 | 1ª Aut. | 2n | |
| 2009/10 | 5 | Pref. Aut. | 2n | |
| 2010/11 | 4 | 3a | 5è | |
| 2011/12 | 4 | 3a | 6è | |
| 2012/13 | 4 | 3a | 14è | |
| 2013/14 | 4 | 3a | 6è | |
| 2014/15 | 4 | 3a | 6è | |
| 2015/16 | 4 | 3a | 12è | |
| 2016/17 | 4 | 3a | 5è | |
| 2017/18 | 4 | 3a | 4t | |
| 2018/19 | 4 | 3a | 2n | |
| 2019/20 | 3 | 2a B | 12è | Primera ronda |
* 1 temporada a Segona Divisió B
* 9 temporades a Tercera Divisió

## Referències

* ↑ «Villarrubia Club de Fútbol :: La Futbolteca. Enciclopedia del Fútbol Español» (en espanyol europeu). [Consulta: 26 març 2020].
* ↑ «Histórico Villarrubia - Segunda División B G 4». www.resultados-futbol.com. [Consulta: 17 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2020-11-23 a Wayback Machine. (en castellà)
* Perfil de l'equip Futbolme.com (castellà)
* Història del club i de l'estadi (anglès)
# Mas Pujol (Vila-sacra)

El Mas Pujol és un mas situat al municipi de Vila-sacra, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 93.
# Pop Is Dead

"Pop Is Dead" és un senzill de la banda britànica Radiohead que no pertany a cap àlbum. Fou publicat l'any 1993, diversos mesos després de la publicació del seu disc de debut Pablo Honey, però curiosament va aconseguir l'èxit abans que "Creep", primer senzill de l'àlbum. La cançó va arribar a la 42a posició de la llista britànica de senzills. També hi anava inclòs un videoclip que la banda va filmar en el monument del neolític Wayland's Smithy, a Oxfordshire.

## Llista de cançons

* "Pop Is Dead" − 2:13
* "Banana Co. (Acoustic)" − 2:27
* "Creep (Live)" − 4:11
* "Ripcord (Live)" − 3:08

## Referències

* ↑ «Radiohead – Pop Is Dead». Discogs. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Radiohead - UK Singles Chart». Official Charts Company. [Consulta: 21 setembre 2015].
* ↑ Breihan, Tom. «Out Of Control On Videotape: The 10 Best Radiohead Music Videos». Stereogum, 13-03-2015. [Consulta: 21 setembre 2015].
# Ducat d'Aliaga i Castellot

El Ducat d'Aliaga és un títol nobiliari espanyol, creat el 10 d'octubre de 1487 per Ferran II "El Catòlic" d'Aragó a favor de Joan II Ferrandis d'Híxar i de Cabrera, per elevació a ducat del comtat d'Aliaga, que a ell mateix li havia concedit el 31 de desembre de 1461, el seu pare el rei Joan I d'Aragó.
Aquest comtat d'Aliaga, junt amb la distinció de Castellot, li va ser concedit a Joan II Ferrandis d'Híxar i de Cabrera, pel rei Joan II, en compensació i senyal de perdó, ja que havia combatut contra ell, posant-se de part del fill d'aquest, el príncep Carles de Viana, en la guerra que aquest príncep va sostenir contra el seu pare.
En el seu origen, la denominació oficial era "Ducat d'Aliaga i Castellot", temps més tard es va simplificar en "Ducat d'Aliaga".
Joan II Ferrandis d'Híxar i de Cabrera era fill de Joan I Ferrandis d'Híxar, VI senyor de la baronia d'Híxar i I senyor de Lécera (aquesta distinció va ser adquirida per compra), i de la segona esposa d'aquest, Timbor de Cabrera, filla de Bernat de Cabrera I Comte de Mòdica, XXIV Vescomte de Cabrera, XXVI Vescomte de Bas i II Vescomte d'Osona.
La seva denominació fa referència al municipi d'Aliaga, a la província de Terol
El ducat d'Aliaga, ha estat portat durant gairebé quatre-cents anys conjuntament pels mateixos titulars que el Ducat d'Híxar i el Ducat de Lécera, fins que se separen a partir del XIIé Duc, José Rafael de Silva i Fernández de Híjar.

## Ducs d'Aliaga

Creació per Ferran II "El Catòlic"
| | Titular | Període |
| I | Joan II Ferrandis d'Híxar i de Cabrera | 1487-1493 |
| II | Luis Fernández de Híjar i Curton | 1493-1517 |
| III | Juan Francisco Fernández de Híjar | 1517- 1614 |
| IV | Isabel Margarita Fernández de Híjar i Castro-Pinós | 1620-1642 |
| V | Jaime Francisco Sarmiento de Silva | 1642-1700 |
| VI | Juana Petronila de Silva i Aragó | 1700-1710 |
| VII | Isidro Francisco Fernández de Córdoba i Portugal Silva | 1710-1745 |
| VIII | Joaquín Diego de Silva i Moncada | 1745- 1758 |
| IX | Pedro de Alcántara Fernández de Córdoba i Avarca de Bolea | 1758-1797 |
| X | Agustín Pedro de Silva i Palafox | 1797-1817 |
| XI | Francisca Javiera de Silva i Fitz-James Stuart | 1817- 1818 |
| XII | José Rafael de Silva i Fernández de Híjar | 1818-1863 |
| XIII | Andrés Avelino de Siva i Fernández de Córdoba | 1863 - 1885 |
| XIV | Alfonso de Silva i Campbell | 1885- |
| XV | Alfonso de Silva i Fernández de Córdoba | |
| XVI | María del Rosario de Silva i Gurtubay | ? -1934 |
| XVII | María Del Rosari Cayetana Fitz-james Stuart I Silva | 1934 -1954 |
| XVIII | Alfonso Martínez de Irujo y Fitz-James Stuart | 1954-2015 |
| XIX | Luis Martínez de Irujo y Hohenlohe-Langenburg | 2015-actual titular |

## Referències

* Elenc de Grandeses i Títols Nobiliarios Espanyols. Institut "Salazar i Castro", C.S.I.C.

## Enllaços externs

* «Ducat d'Aliaga i Castellot». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Can Tonijoan

Can Tonijoan és una masia de Corbera de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de pagès que conserva el propi caràcter i utilitat. La casa habitatge, amb els coberts i annexos d'una planta, fan redós o eixida que es tanca amb un portal.
La casa és d'obra de pedra i part de tàpia, avui totalment encalçada. Els balcons, de tendència modernista, són com les reixes de les finestres dels baixos del primer quart del segle xx.
Dins un dels porxos conserva una mola d'olives en bon estat.

## Referències

* 1 2 3 «Can Tonijoan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Villarrubia de Santiago

Villarrubia de Santiago és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Aranjuez a la província de Madrid i Santa Cruz de la Zarza, Villatobas i Noblejas de Toledo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 2.922 | 2.901 | 2.901 | 2.869 | 2.865 | 2.839 | 2.851 | 2.851 | 2.868 | 2.893 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Maria Luisa del Peral Barré | PSOE | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Maria Luisa del Peral Barré | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Maria Luisa del Peral Barré | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Maria Luisa del Peral Barré | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Maria del Rocio Pedraza Monzón | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Feliciano Joya de Loma | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Ángel Luis Cuesta Guerra | AIV | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Feliciano Joya de Loma | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Organització territorial d'Estònia

El comtat (en estonià: maakond) és una subdivisió administrativa d'Estònia. Estònia està dividida en 15 comtats. El govern (en estonià: maavalitsus) de cada comtat l'encapçala un governador del comtat (en estonià: maavanem), que representa al govern nacional a nivell regional. És nomenat pel govern estonià per un període de cinc anys.

## Llista de comtats

| Comtat (nom en estonià) | Capital |
| Harju (Harjumaa) | Tallinn |
| Hiiu (Hiiumaa) | Kärdla |
| Ida-Viru (Ida-Virumaa) | Jõhvi |
| Järva (Järvamaa) | Paide |
| Jõgeva (Jõgevamaa) | Jõgeva |
| Lääne (Läänemaa) | Haapsalu |
| Lääne-Viru (Lääne-Virumaa) | Rakvere |
| Pärnu (Pärnumaa) | Pärnu |
| Põlva (Põlvamaa) | Põlva |
| Rapla (Raplamaa) | Rapla |
| Saare (Saaremaa) | Kuressaare |
| Tartu (Tartumaa) | Tartu |
| Valga (Valgamaa) | Valga |
| Viljandi (Viljandimaa) | Viljandi |
| Võru (Võrumaa) | Võru |
Cada comtat, al seu torn, es divideix en municipis que són de dos tipus: municipis urbans o ciutats (en estonià linn), i municipis rurals (en estonià vald).

## Vegeu també

* Banderes dels comtats estonians

## Enllaços externs

* Reforma del govern local
# Mas Pujolars

El Mas Pujolars és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un gran casal al costat de la riera que porta el seu nom, prop del Volcà del Puig Subià. Actualment és un gran edifici de planta quadrada, amb baixos i dos pisos i està coberta a quatre vessants. Només una petita part del casal es troba arranjada com a habitació.
Conserva algunes finestres d'un gòtic finíssim i grans balconades del segle xviii. Annexes a la casa hi ha diferents pallisses de diferents mides i una era molt espaiosa que no conserva els cairons originals.

## Història

Va ser un casal molt important a les acaballes del món feudal. La llinda de la porta principal ens dona la primera data referent a la construcció de la casa: «VADO POIOLA 1S8?». El gran casal va ser ampliat i renovat per Miquel PVUJOLAS 1731, així consta en una llinda de la façana nord. Actualment, i malgrat algunes petites remodelacions, Can Pujolars conserva íntegra la seva estructura primitiva.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Pujolars». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Petit Albert

Petit Albert és un experiement amb el qual es fa una demostració empírica del procediment de condicionament clàssic realitzat per John B. Watson i la seva col·laboradora Rosalie Rayner, a la Universitat Johns Hopkins.

## Objectius

Segons descriuen Watson i Rayner (1920), els objectius d'aquest experiment eren conèixer si:
* Pot condicionar-se a un infant perquè tingui por a un animal que apareix simultàniament amb un soroll fort?
* Es transferirà aquesta por a altres animals o objectes inanimats?
* Quant de temps persistirà aquesta por? (no se sabrà fins a finalitzar l'experiment).

## Metodologia

Es va seleccionar a un infant sa de nou mesos, Albert, per a l'experiment. Prèviament va ser examinat per a determinar si hi havia una por anterior als objectes que se li presentarien (animals amb pèl), examen que va ser negatiu. Amb tot es va identificar en ell una por als sons forts (com el d'una làmina metàl·lica colpejada amb un martell).
L'experiment es va iniciar quan Albert tenia 11 mesos i tres dies. El disseny era presentar-li un objecte de color blanc i ensems un soroll fort (colpejant una barra darrera del cap del nen). Després de diversos assaigs, el nen va plorar davant la presència d'una rata, i després va mostrar generalització de l'estímul davant blocs, un gos, llana, un abric, etc.
No es va arribar a fer una segona fase de l'experiment, que hauria consistit a estudiar la forma de treure la por condicionada. Algunes versions(1) atribueixen aquesta interrupció al fet que la mare, una infermera que treballava a la Llar per a Infants Invàlids Harriet Lane i també a la Phipps Clinic depenent de la Universitat Johns Hopkins, hauria retirat el nen de l'experiment.
Cal dir que actualment un experiment com aquest no es podria portar a terme per ser considerat contrari a l'ètica de l'experimentació científica.

## Referències

* Watson, John B. & Rayner, Rosalie (1920). "Conditioned emotional reactions". Journal of Experimental Psychology, 3(1), pp. 1-14.
* Beck, H. P., Levinson, S., & Irons, G. (2009). Finding Little Albert: A journey to John B. Watson's infant laboratory. American Psychologist, 64, 7. pp. 605-614.
Nota (1): Vegeu Kasschau, R. (2001). Understanding psychology. Columbus, Glenco/McGraw-Hill, pàg 247.
Nota (2): Vegeu Harris, Ben (1979):Whatever Happened to Little Albert?, en American Psychologist, 34, 2, pp. 151–160 (en particular, pàgina 152) http://www.sussex.ac.uk/psychology/documents/harris_-1979.pdf Arxivat 2009-02-05 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* John B. Watson
* Conductisme
# Guijo de Còria

Guijo de Còria (en castellà i oficialment Guijo de Coria) és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya). Limita al nord amb Santibáñez el Alto i Villa del Campo, al sud amb Morcillo i Còria, a l'est amb Pozuelo de Zarzón i Guijo de Galisteo i a l'oest amb Calzadilla.
# Pas de l'Osca

El Pas de l'Osca és un pas de muntanya a 1.349,1 m. alt. al límit dels termes municipals d'Àger, a la Noguera, i Castell de Mur i Sant Esteve de la Sarga, al Pallars Jussà. El Tossal de l'Osca és al nord-oest del Pas de l'Osca.
Està situat a l'extrem sud-est del terme municipal de Sant Esteve de la Sarga i al sud del de Castell de Mur, al nord-est de la Torre de Mallabecs, del terme d'Àger.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya