OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Godayol

El Godayol és una masia de Folgueroles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a migdia. Es pot considerar que presenta dos portals d'accés. Un està a nivell del primer pis, al qual s'accedeix mitjançant una palanca construïda amb grosses lloses de pedra. És a la part de migdia i el portal és rectangular. A la part esquerra s'obren unes galeries d'arc rebaixat, la de la planta és tapiada en part. L'altre portal és a llevant, on s'ubica la lliça i on hi ha dos portals d'accés. El portal és dovellat. Fent espona al portal i formant angle recte a aquest cos s'adossa una altra edificació, orientada a migdia i que presenta un portal també dovellat, a sobre del qual s'obre una bonica finestra conopial, construïda bàsicament de pedra. Cal remarcar alguns sobrearcs damunt les finestres i fins i tot algunes llindes posades sobre altres, fet que fa pensar en alguna reforma important.

## Història

Fou un antic mas que consta entre els divuit masos registrats en el terme de Folgueroles en el fogatge de 1553. Aleshores habitava el mas BERNAT GODALLOLL. Presenta l'estructura d'un mas benestant al redós del qual hi havia almenys una masoveria, a jutjar pel cos orientat a migdia, on s'ubica una cuina i estada independent de l'altre cos. Fou reformat al segle xvii i xviii. La tradició oral diu que fou incendiat, el que explicaria la complexitat constructiva d'alguns sectors. El mas pertany al mas Serrabou del terme de Tavèrnoles. Dates a la construcció: 23 de maig de 1682 (pedra a llevant) i 1721 (llinda a la lliça).
Al segle xviii hi va viure la nissaga dels escultors Pujol.

## Referències

* 1 2 3 «El Godayol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r març 2016].
# Garden City (Alabama)

Garden City és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 564 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Garden City tenia 564 habitants, 238 habitatges, i 162 famílies. La densitat de població era de 95,5 habitants/km².
Dels 238 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 24,6% de 45 a 60 i un 17% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones hi havia 98,6 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.000 $ i la renda mediana per família de 37.031 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.583 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 13.793 $. Aproximadament el 7,4% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Jacob Söderman

Jacob-Magnus Söderman (Hèlsinki, 19 de març de 1938) és un polític finlandès.
Ha exercit els càrrecs de diputat del Parlament de Finlàndia (1972-82), Ministre de Justícia (1971), Ministre de Sanitat i Afers Socials (1982), governador de la província d'Uusimaa (1982-89), Defensor del poble de Finlàndia (1989-95) i el primer Defensor del Poble Europeu (1995-2003).

## Referències

* ↑ «Council of State - Ministers of Justice» (en anglès). Valtioneuvosto.fi. Arxivat de l'original el 2017-12-28. [Consulta: 27 desembre 2017].
* ↑ «Edustajamatrikkeli» (en finès). Eduskunta.fi. Arxivat de l'original el 13/11/2013.
# Colí de Moctezuma

El colí de Moctezuma (Cyrtonyx montezumae) és una espècie d'ocell de la família dels odontofòrids (Odontophoridae) que habita zones de boscos, matolls i semideserts del sud dels Estats Units i gran part de Mèxic.

## Taxonomia

S'han descrit 4 subespècies:
* C. m. mearnsi Nelson, 1900. Del sud-oest dels EUA i Mèxic septentrional.
* C. m. montezumae (Vigors, 1830). De Mèxic central.
* C. m. rowleyi Phillips, AR, 1966. De Mèxic meridional.
* C. m. sallei Verreaux, J, 1859. De Mèxic sud-occidental.
Modernament alguns autors han inclòs les dues subespècies meridionals dins una espècie diferent: colí de Sallé (Cyrtonyx sallei) J Verreaux, 1859.

## Referències

* ↑ J.P. Carroll (2017). New World Quails (Odontophoridae). J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie i E. de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona
# El Gorg Salat

El Gorg Salat és una zona d'aigües lèntiques localitzada a la Riera Gran o de Veciana, a la subconca de l'Anoia, entre el pla de les Vinyes i la plana de Joncosa, als municipis de Copons i Jorba. Es tracta d'un sector de la Riera que transcorre encaixonat entre conreus i talussos boscosos de pi blanc, que forma alguns gorgs ombrívols i petits meandres.
La vegetació predominant està formada per bogars, jonqueres i fragments d'albereda litoral, amb abundant freixe de fulla petita, oms, etc. Hi apareixen els hàbitats d'interès comunitari 92A0 Alberedes, salzedes i altres boscos de ribera i 6420 Jonqueres i herbassars graminoides humits, mediterranis, del Molinio-Holoschoenion.
La diversitat d'ambients propicia la presència d'una rica fauna associada a l'aigua. L'espai destaca especialment per ser un punt important per a la reproducció d'amfibis i com a punt de repòs per a algunes espècies migradores.

## Referències

* ↑ «El Gorg Salat». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 25 febrer 2014].
# El Casar de Escalona

El Casar de Escalona és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa.

## Toponímia

El terme "El Casar" significa conjunt de cases que no arriben a formar poble. El qualificatiu "de Escalona" és perquè va formar part de l'antic Ducat d'Escalona. Anteriorment es va denominar "El Casar de Alberche" o bé "Casas del Alberche".

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |
| 845 | 909 | 921 | 961 | 986 | 1.019 | 1.051 | 1.217 | 1.386 | 1.589 | 1.589 | 2.145 | 2.179 | 2.225 | 2.288 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Reyes Muro Valencia | AP/PDP/UL | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Miguel Ángel Palencia Esteban | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Miguel Ángel Palencia Esteban | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Miguel Ángel Palencia Esteban | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Justino Martín Escobar | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Justino Martín Escobar | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | María Soledad Bermúdez Tejada | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | María Soledad Bermúdez Tejada | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | Valentín Durán López | UCIT | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# El Sant Crist d'Araós

El Sant Crist d'Araós és la capella del poble d'Araós, en el terme municipal d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà.
Es troba en el cementiri d'Araós, en el seu sector central-nord.
És una església romànica d'una nau amb absis semicircular a llevant.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* El Sant Crist d'Araós en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# El Vilar de Simosa

El Vilar de Simosa és una masia del municipi d'Olius inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

Masia de planta rectangular, orientada nord-sud i teulada a doble vessant. Porta a la cara sud, d'arc de mig punt adovellat. A la cara est hi ha una galeria oberta i coberta amb bigues. La planta baixa, amb sòl de pedra i amb volta de canó; conserva el forn, la premsa i les quadres. El primer pis també amb sòl de pedra i sostres amb bigues, excepte la cuina que està reformada. Adossada a la cara sud hi ha una construcció posterior, també de planta rectangular i teulada a doble vessant. A la paret oest, hi ha el cup de vi, al que s'hi accedeix per una escala de pedra exterior. Parament de pedres irregulars, molt rústec. Davant de la casa, l'era de batre amb coberts i amb porta d'arc de mig punt adovellat i sostres de bigues.
Capella d'una sola nau i sense absis. L'interior està arrebossat. Tipus de construcció: parament de pedres irregulars en filades. La façana principal té una finestra rectangular, petita i estreta i sense cap mena de decoració. La porta també rectangular té una gran llosa en forma de llinda sobre. Té un petit campanar d'espadanya per una sola campana, en forma d'arc de mig punt. La teulada és de teules.
Del km. 2,5 de la carretera C-452 a Sant Llorenç de Morunys per la Llosa del Cavall (42° 1′ 3″ N, 1° 33′ 18″ E﻿ / ﻿42.01750°N,1.55500°E﻿ / 42.01750; 1.55500), surt el camí que mena a la masia.

## Història

El Vilar de Ximosa, és l'antic mas de Vilallud, documentat ja el segle X i al segle xi (1087), s'anomenava Els Vilars.
El 25 de setembre de 1381, Bernat del Vilar de Ximosa, juntament amb en Bernat i Esteve del Vilar del Cardener i Cardona de Cantons, que serien els jurats del poble, devien a uns jueus de Solsona 431 ss., i que prometeren tornar-los el mes de gener.
Al segle xvii, en el procés canònic de l'Aparició de la Mare de Déu del Miracle hi consta un Jacobo Vilar, rector de Peracamps i de Torradenargó i Bernat Vilar cònsol de la "villa de Celsona".
Aquesta capella es troba al costat de la masia del Vilar de Simosa, una de les més antigues del Solsonès, segons fonts orals aquesta capella fou construïda quan van fer reformes a la masia al s. XVIII. La capella està dedicada a Sant Antoni.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «El Vilar de Simosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* El Vilar de Simosa, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Dívnoie

«Dívnoie» té aquests significats:

## Crimea

* Dívne (Bilohirsk), localitat de la República Autònoma de Crimea
* Dívne (Simferòpol), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Dívnoie (Stàvropol), localitat del krai de Stàvropol, a Rússia
# Pericoma nemorosa

Pericoma nemorosa és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: Victòria.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Checklist to the Australian species (anglès)
* ↑ Duckhouse, D. A., 1966. Psychodidae (Diptera, Nematocera) of Southern Australia: subfamily Psychodinae. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 118: 153–220.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Andreu Badorch

Andreu Badorch (actiu durant el segle xvii) fou un prevere catòlic català.
Entre l'1 de novembre de 1632 i com a mínim fins al 9 de juliol de 1633 fou rector del Seminari Conciliar de Barcelona. Del seu rectorat se n'ha conservat el Llibre de entradas y exidas, N.º 11, on hi trobem un inventari dels béns del Seminari, amb el títol Nomina de la roba y mobles qye vuy disapte a 9 de juliol 1633 se ha trobat en lo Collegi de presentia del S.r D.or Andreu Badorch Rector de dit collegi y del S.r D.or Jaume Roda y jo Joan fran.ch Prior i ferrer, son los següents:...

## Referències

* 1 2 Codina i Formosa; Alabart (1908), p. 78-84
* ↑ Subirà i Blasi, Enric; Martí, Casimir (pròleg). El Seminari de Barcelona, (1593-1917):aportació per a una anàlisi de la influència de la formació del clergat en el desenvolupament del pensament catòlic a Catalunya. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1993, p. 450 (Scripta et documenta ; 49). ISBN 8478264701. OCLC 803511442.
* ↑ Codina y Formosa, Juan B.; Alabart, Gumersind. Efemérides para la historia del seminario conciliar de Barcelona (en castellà). Barcelona: Imprenta de la casa provincial de la Caridad, 1908, p. 31. OCLC 892304162.
# Palle Huld

Palle Huld (Hellerup, 2 d'agost de 1912 - Copenhaguen, 26 de novembre de 2010) fou un actor de cinema danès. El seu viatge al voltant del món a l'edat de 15 anys el 1928 fent de reporter per a un diari danès va inspirar Hergé per crear el seu personatge Tintín.

## Biografia

El diari danès Politiken va convocar un concurs només per a adolescents en ocasió del centenari del naixement de Jules Verne. El guanyador podria fer un viatge al voltant del món, amb l'assistència de l'organització però sense acompanyants, durant un màxim de 46 dies i podent utilitzar tota mena de mitjans de transport, llevat de l'aviació. Hi va haver diversos centenars d'aspirants. Huld tenia aleshores 15 anys i treballava d'administratiu en una botiga de cotxes. Huld va guanyar el concurs i doncs va sortir de viatge l'1 de març de 1928, tot visitant Anglaterra, Escòcia, Canadà, Japó, la Unió Soviètica, Polònia i Alemanya. Als 44 dies va tornar a Copenhaguen on l'esperava una gernació de 20.000 persones per aclamar-lo.
Palle Huld va explicar el seu viatge al voltant de la Terra en el llibre Jorden rundt i 44 Dage ("La volta al món en 44 dies"), que ha estat traduït a 11 idiomes. L'edat del noi, la seva curiosa vestimenta i l'aventura que va protagonitzar, van inspirar Hergé per crear el seu personatge Tintín tot just l'any següent (1929).
Després d'una estada d'estudis al Canadà entre 1928 i 1931, el 1932 va ser acceptat a l'Escola Reial de Teatre de Dinamarca, d'on va esdevenir actor fix el 1936. El 1935 va viatjar en moto per Europa amb Elith Foss, i més tard van repetir l'experiència fins a Teheran. Entre 1933 i 2000, Palle Huld aparegué en 40 pel·lícules. Rebé diversos guardons al llarg de la seva vida, com el Frédéric Schyberg, l'Olaf Poulsen i el Louis Halberstadt. Palle Huld va publicar les seves memòries el 1992 amb el títol Så vidt jeg erindrer ("Així és com ho recordo").

## Referències

* ↑ «Mor el Tintín "real"». Diari Ara, 06-12-2010. [Consulta: 7 desembre 2010].
* ↑ «Tintín i Milú fan 80 anys». france24.com. Arxivat de l'original el 2011-01-01. [Consulta: 31 octubre 2010].(anglès)
* ↑ Fox, M., Palle Huld, actor danès considerat el model de Tintín, mor als 98 anys, 5 de desembre de 2010, The New York Times. Consultat el 8 de desembre de 2010.(anglès)
* ↑ Hall, A., El model que va inspirar Tintín mor als 98 anys, 6 de desembre de 2010, The Telegraph. Consultat el 8 de desembre de 2010.(anglès)
* ↑ Palle Huld, le globe-trotter danois qui a inspiré Tintin, Google/AFP, 8 de gener de 2009. .(francès)
* ↑ Palle Huld (1912–2010), The Internet Movie Database (IMDb), desembre de 2010, .(anglès)

## Enllaços externs

* «Palle Huld». The Internet Movie Database. [Consulta: 7 desembre 2010].(anglès)
* «Palle Huld». The New York Times. [Consulta: 6 desembre 2010].(anglès)
# Fímbria de la trompa de Fal·lopi

Una fímbria de la trompa uterina o fímbria de la trompa de Fal·lopi o franja de la trompa uterina o franja de la trompa de Fal·lopi és una de les deu a quinze franges que surten de l'infundíbul de la trompa de Fal·lopi (l'extrem més allunyat de l'úter de la trompa de Fal·lopi).
La fímbria ovàrica o franja ovàrica es caracteritza per ser la més llarga de les fímbries i perquè uneix l'infundíbul amb l'extrem tubàric de l'ovari.
La trompa ovàrica, o trompa de Fal·lopi, és una part de l'aparell reproductor femení. Uneix l'ovari amb l'úter i té una forma que pot recordar un corn o una trompeta. La trompa ovàrica està formada per l'itsme, l'ampolla i l'infundíbul. Aquest darrer seria com l'extrem ample del corn i no té forma llisa, sinó que acaba en una mena de pètals (com els d'una flor) que s'anomenen franges, una de les quals és més llarga que les altres i s'uneix a l'ovari. Aquest lligament és la franja ovàrica.
Quan l'òvul és expulsat de l'ovari, passa per la franja ovàrica fins a l'infundíbul, que el dirigeix fins a l'úter a través de la trompa ovàrica.

## Referències

* ↑ Fisioterapia en obstetricia y uroginecología de Carolina Walker. Editorial Elsevier, 2006. ISBN 9788445816615 (castellà)
* 1 2 Lo esencial en anatomía, de Phillip Ameerally i Michael Dykes. Editorial Elsevier, 2003. ISBN 9788481746952 (castellà)
# Jacob Romero Gibson

Jacob Romero Gibson (Jamaica, 11 de juliol de 1996) és un actor jamaicà naturalitzat estatunidenc.

## Carrera

Del 2019 al 2020 va interpretar el paper d'AJ Delajae en un total de 15 episodis de la sèrie de televisió Greenleaf.
El novembre de 2021, es va anunciar que interpretaria el paper d'Usopp a la sèrie One Piece de Netflix, basada en el manga del mateix nom.

## Filmografia
### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2018 | The Resident | Atiba Jackson | episodi: 1x06 |
| 2019 | All Rise | Dylan Frank | episodi: 1x04 |
| 2019 | Grey's Anatomy | Josh | episodi: 16x04 |
| 2019–2020 | Greenleaf | AJ Delajae | 15 episodis |
| 2023 | One Piece | Usopp | 6 episodis |

## Referències

* ↑ Serienjunkies.de: One Piece: Netflix enthüllt Cast seiner Live-Action-Serie: Jacob Romero Gibson als Usopp von Mario Giglio 10 November 2021, retrieved 26 December 2021.
* ↑ Moviepilot: Netflix' One Piece-Series: So ähnlich sehen die realen Stars den Anime-Vorbildern von Jenny Jecke 16 November 2021, retrieved 26 December 2021.
* ↑ Profil auf Backstage, retrieved 26 December 2021.
# Comtat de Harrison

«Comtat de Harrison» té aquests significats:
* Comtat de Harrison (Indiana)
* Comtat de Harrison (Iowa)
* Comtat de Harrison (Kentucky)
* Comtat de Harrison (Mississipi)
* Comtat de Harrison (Missouri)
* Comtat de Harrison (Ohio)
* Comtat de Harrison (Texas)
* Comtat de Harrison (Virgínia de l'Oest)
# Pere de Montpezat

Pere de Montpezat (Espon, ? — Barcelona, 1549) va ser un impressor occità, actiu a Bercelona.
Es traslladà a Barcelona almenys des de 1528 on treballà primer al taller de Joan Rosenbach, i posteriorment, al de Carles Amorós. Finalment, s'establí en el seu propi taller des de 1532. Entre les obres que s'encarregà d'imprimir hi destaca la traducció al castellà de Joan Boscà de l'obra El cortesano (1534) de Baldassare Castiglione, les Epístoles d'Antonio de Guevara (1544), els breviaris de la diòcesi de Barcelona i les diferents obres de Jaume Callís l'any 1549. Se suposa que Arnau Guillem de Montpezat va ser familiar seu el qual s'encarregà d'estampar l'any 1539 el Llibre dels costums de Tortosa. Pere de Montpezat va finar l'any 1549 possiblement a la ciutat de Barcelona.
Al CRAI Biblioteca de Reserva de la UB trobareu 5 obres publicades per Pere de Montpezat, així com una imatge de la marca d'impressor que el va identificar al llarg de la seva trajectòria professional.

## Referències

* ↑ Delgado Casado, Juan. Diccionario de impresores españoles, siglos XV-XVII. vol. 1. Madrid: Arco/ Libros, 1996, p. 474-475. ISBN 84-7635-198-4.
* ↑ «Pere de Montpezat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Paul Booth

Paul Booth (nascut el 1967 a Boonton) és un tatuador, escultor, pintor, cineasta i músic de Nova York. Booth és conegut pel seu estil de tatuatges amb tinta negra i grisa que representen peces d'estil surrealisme fosc. Ha guanyat clientela famosa, que inclou membres de bandes de metall com Slipknot, Mudvayne, Slayer, Pantera, Soulfly, Limp Bizkit, Deftones, Cradle of Filth, Chimaira, Sevendust, Dimmu Borgir, Coal Chamber, Pig Destroyer i Sepultura.

## Teatre i galeria d'art de tatuatges Last Rites

L'any 1996, Booth va obrir el local Last Rites Tattoo Theatre a la ciutat de Nova York. La galeria es va traslladar de Hudson Yards al Garment District el 2015, trasllat que es va documentar al DVD "Paul Booth's Last Rites Volume 1". Aquesta nova ubicació era la segona galeria de Booth i es va anomenar Booth Gallery.
Last Rites Tattoo Theatre va tancar les portes el maig del 2020, per les dificultats econòmiques sobrevingudes a causa de la pandèmia de la COVID-19.

## L'experiment de fusió d'art

L'any 2000, Paul Booth va ser cofundador d'una organització benèfica d'art internacional coneguda com a Art Fusion Experiment (AFE).

## Referències

* ↑ «Paul Booth» (en anglès americà). ArtJaws. [Consulta: 17 setembre 2024].
* ↑ «In Pictures: Paul Booth's Creepiest Hits» (en anglès). Forbes. [Consulta: 18 juny 2023].
* ↑ «American artist Paul Booth applauds India's respect for tattoo» (en anglès). Hindustan Times, 11-12-2018. [Consulta: 18 juny 2023].
* ↑ Hart, Carey. Inked. Artisan Books, 2008, p. 23. ISBN 9781579653354.
* ↑ «The Opening of Booth Gallery – Things&Ink» (en anglès britànic), 24 December 2015. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ Petzold, Dirk. «Booth Gallery Opening in New York City» (en anglès americà). WE AND THE COLOR, 08-11-2015. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «Paul Booth is Closing His Last Rites Tattoo Studio» (en anglès). MetalSucks, 28-05-2020. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ Industry Five. «Paul Booth Interview». Prick Magazine. Arxivat de l'original el 2009-04-22.

## Enllaços externs

* Paul Booth - Lloc web oficial
# Pericoma notata

Pericoma notata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: el Territori de la Capital Australiana.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Checklist to the Australian species (anglès)
* ↑ Duckhouse, D. A., 1965. Psychodidae (Diptera, Nematocera) of Southern Australia, subfamilies Bruchomyiinae and Trichomyiinae. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 117: 329-343.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)