OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aleksander Rajchman

Aleksander Rajchman (Varsòvia, 13 de novembre de 1890 - Camp de concentració de Sachsenhausen, 7 de juny de 1940) va ser un matemàtic jueu polonès.

## Vida i Obra

Rajchman va néixer a Varsòvia, fill d'una prominent família intel·lectual jueva. El seu pare era escriptor i director general de la Filarmònica de Vàrsovia. La seva mare una coneguda militant socialista i feminista. Els seus germans també van ser personalitats destacades; un d'ells, Ludwik Rajchman, destacat bacteriòleg i fundador i president de l'UNICEF. Des de 1908 fins a 1912 va estudiar a la universitat de París i els tres cursos següents els va fer successivament a les universitat de Cracòvia, Varsòvia i Viena.
El 1919 va obtenir un lloc a la universitat de Varsòvia, primer com a ajudant junior i, després de doctorar-se el 1921, com a assistent sènior. El 1922 Rajchman es va convertir en professor a la Universitat Lliure de Polònia (Wolna Wszechnica) i el 1925 va fer una habilitació a la Universitat de Varsòvia i va donar classes en aquesta universitat fins al 1939. A finals dels anys trenta va donar classes al Collège de France, en el seminari de Jacques Hadamard.
Va ser membre del Partit Comunista de Polònia on militava amb el pseudònim de Olek i se'l coneixia com Olo. Era partidari de les causes progressistes i va participar en diferents congressos i col·laborar amb diverses revistes d'esquerres. El 1937 va trencar amb el partit perquè no era partidari de l'estalinisme.
L'abril de 1940, pocs mesos després de l'ocupació nazi de Polònia, va ser detingut per la Gestapo a casa seva; no se sap si per comunista o per jueu o per ambdues coses. Va ser deportat al camp de concentració de Sachsenhausen on va morir al cap de poques setmanes.
Rajchman va treballar en sèries trigonomètriques sota la influència d'Hugo Steinhaus,tema que va continuar el seu deixeble Antoni Zygmund qui va publicar un tractat important sobre el tema dedicat a la memòria del seu mestre. Va publicar una quarantena d'articles científics, la majoria sobre aquest tema, però també sobre funcions reals, estadística i probabilitat.
Rajchman és recordat per haver demostrat el 1922 que el conjunt ternari de Cantor és d'unicitat.

## Referències

* ↑ Maligranda i Piotrowski, 2017, p. 43-44.
* ↑ Maligranda i Piotrowski, 2017, p. 46-47.
* ↑ Zygmund, 1987, p. 220.
* ↑ Maligranda i Piotrowski, 2017, p. 57.
* ↑ Maligranda i Piotrowski, 2017, p. 60.
* ↑ Zygmund, 1987, p. 223.
* ↑ Maligranda i Piotrowski, 2017, p. 55.
* ↑ Maligranda i Piotrowski, 2017, p. 61.
* ↑ Zygmund, 1987, p. 224 i ss.
* ↑ Maligranda i Piotrowski, 2017, p. 51.
* ↑ Córdoba Barba, 2013, p. 29.

## Bibliografia

* Córdoba Barba, Antonio. La saga de los números (en castellà). Editorial Planeta, 2013. ISBN 978-84-9892-600-2.
* Maligranda, Lech; Piotrowski, Walerian «Aleksander Rajchman (1890-1940)» (en polonès). Wiadomosci Matematyczne, Vol. 53, Num. 1, 2017, pàg. 43-82. ISSN: 2080-5519.
* Zygmund, Antoni «Aleksander Rajchman (1890-1940)» (en polonès). Wiadomosci Matematyczne, Vol. 27, 1987, pàg. 219-229. ISSN: 2080-5519.

## Enllaços externs

* «Aleksander Rajchman». Acadèmia Polonesa de Ciències. [Consulta: 19 març 2021]. (anglès)
# Les Àligues

Les Àligues és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta baixa i pis, diferents cossos que encerclen un espai central. Aquests cossos són: de façana principal (accés), una nau lateral esquerra i la capella de Sant Lluc al fons. Al costat lateral dret hi havia una altra nau que fou enderrocada al segle xx. L'accés es produeix per una porta adovellada amb frontó renaixentista que simbolitza l'escut reial dels Àustries (amb l'àliga bicèfala que ha donat nom a l'edifici), amb làpida explicativa dels Àustries, i dos àngels que aguanten l'escut de la ciutat. Aquesta porta és disposada asimètricament de la façana, que resta completada amb quatre rengleres verticals de finestres de llinda planera.
Tota la façana és de maçoneria de pedra no gaire treballada, excepte les obertures que són de pedra de Girona polida i treballada. La façana es clou amb un ràfec volat acanalat. La porta dona lloc a un rebedor amb arc carpanell obert al pati. Aquest cos és de tipologia allargada igual que el lateral esquerra. L'església està ensorrada en part, restant les parets aixecades. És una nau rectangular, amb porta renaixentista de llinda planera i frontó treballat. Damunt la porta hi ha un petit òcul. Es beneí el 1609. Està feta de pedruscall. Des del pati es pot observar l'aparell ciclopi de la muralla romana de la part posterior del carrer Alemanys. La coberta s'ha restaurat, interiorment, amb un embigat vist de bigues i tauló de formigó, en una restauració anterior a la que s'està fent. Sembla que la base de l'església era romànic.

## Història

Els estudis generals de Girona tenen l'origen en el privilegi pel rei Alfons V d'Aragó l'any 1446. Situats antigament a la pujada dels Alemanys. El 1561 s'inicien les obres en l'edifici actual. El seu màxim moment és al segle xvii, comparable a la de Barcelona. El finançament era fet pel Municipi, el capítol, la Pia Almoina i particularitats. Amb el Decret de Nova Planta de 1711, la vila acadèmica es col·lapsa al compartir l'edifici amb els militars. El 1717 es tanca la Universitat. L'exèrcit l'usà fins al 1790 com a presó, però, es refà com Universitat cap al 1868 i 1874 per a abandonar-se definitivament. Després de la Guerra Civil fou emprat pels militars durant una època.

## Referències

* 1 2 3 «Les Àligues». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Ernesto Arín Prado

Ernesto Arín Prado (1875- ?) fou un militar espanyol, governador civil de València durant la guerra civil espanyola.
Abans de la guerra civil espanyola tenia el grau de coronel de l'arma d'infanteria, i durant la Segona República Espanyola es va afiliar a la Unió Militar Republicana Antifeixista. Tot i que ja era retirat, en produir-se el cop d'estat del 18 de juliol de 1936 a València va donar suport a les autoritats republicanes i va presidir el Comitè Executiu Popular conjunt entre UGT i CNT que va organitzar la resistència antifeixista a València, alhora que s'encarregada d'organitzar columnes militars. Entre agost i setembre de 1936 fou governador civil interí de la província de València i en abril de 1937 fou destinat a la IV Divisió Orgànica de l'Exèrcit Popular de la República.

## Referències

* ↑ Biografia a sbhac.net
* ↑ Eladi Mainar Cabanas. De milicians a soldats: Les columnes valencianes en la Guerra Civil Espanyola (1936-1937). Universitat de València, 1998, p.21 i 78.
* ↑ El nuevo gobernador civil de Valencia toma posesión, ABC, 6 d'agost de 1936
* ↑ Disposiciones de Guerra, ABC, 2 d'abril de 1937
# Pharotis imogene

Pharotis imogene és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Papua Nova Guinea. El seu hàbitat natural en general no se sap amb certesa, se suposa que és qualsevol dels boscos de la sabana, i/o al bosc tropical de terres baixes en boscos de sabana. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que està afectada per la pèrdua d'hàbitat prop de la població humana.

## Referències

* ↑ Bonaccorso, F., Hamilton, S. i Parnaby, H.. Pharotis imogene. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 3 març 2014.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Godet de Lèir

Goudet és un municipi francès situat al departament de l'Alt Loira i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 62 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Goudet era de 62 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 124 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 90 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 121 eren cases i 1 era un apartament. Dels 30 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 5 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Goudet el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 34 persones, 24 eren actives i 10 eren inactives. De les 24 persones actives 20 estaven ocupades (11 homes i 9 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 10 persones inactives 6 estaven jubilades i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 7 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció i 5 d'empreses d'hostatgeria i restauració.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta, 1 electricista i 1 restaurant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Goudet a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Goudet a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pont d'Inca Nou

El Pont d'Inca Nou és una urbanització situada al municipi de Marratxí, a Mallorca.
Abans hi havia només el Pont d'Inca, anomenat així perquè hi ha un pont que duia a la carretera vella d'Inca. Després es construïren més cases creant una nova urbanització, es Pont d'Inca nou. A les dues urbanitzacions hi ha estació de tren dels Serveis Ferroviaris de Mallorca (SFM).
# Antônio Carlos Cerezo

Toninho Cerezo, de nom real Antônio Carlos Cerezo, (Belo Horizonte el 21 d'abril de 1955) és un exfutbolista brasiler.
Com a jugador destacà a les files del Clube Atlético Mineiro. Amb la UC Sampdoria arribà a la final de la Copa d'Europa de clubs l'any 1992. També fou jugador del São Paulo FC. Fou internacional amb la selecció del Brasil.

## Referències

* ↑ Jonathan Wilson «Italy 3-2 Brazil, 1982: the day naivety, not football itself, died». The Guardian, 25-07-2012 [Consulta: 7 desembre 2015].
* ↑ https://web.archive.org/web/20150518091030/http://www.enciclopedia-football.com/web/index.php?option=com_adsmanager&view=details&id=309&catid=4&Itemid=1&lang=en
* ↑ Smyth, Rob «The forgotten story of ... Sampdoria's only scudetto». The Guardian [Londres], 25-06-2009 [Consulta: 21 juliol 2009].
* ↑ «Toyota cups 1992 and 1993». FIFA.com. Arxivat de l'original el 7 de febrer 2009. [Consulta: 21 juliol 2009].
* ↑ Antônio Carlos Cerezo a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Todos os brasileiros - 1978» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Alfredo Bermúdez de Castro López-Varela

Alfredo Bermúdez de Castro López-Varela (A Coruña, 9 de setembre de 1950) és un matemàtic i professor universitari espanyol.
Llicenciat en Matemàtiques el 1972 i doctorat el 1974 per la Universitat de Santiago de Compostel·la (USC), ha exercit com a professor de la USC des de l'any 1974, primer com a professor adjunt i des de l'any 1983 com a catedràtic de Matemàtica aplicada, sent el fundador del Departament de Matemàtica Aplicada d'aquesta Universitat. Es va formar a l'escola francesa i fou deixeble de Jacques-Louis Lions. Les seves contribucions estan relacionades amb el camp de la modelització, i de l'anàlisi matemàtica i numèrica de les equacions en derivades parcials. Bermúdez de Castro ha estat reconegut per la comunitat científica internacional com figura clau en el desenvolupament de la seva disciplina a Espanya, arribant a tenir un paper pioner en l'establiment de ponts entre la matemàtica i la indústria. En aquest sentit, destaca la seva tasca en l'establiment de ponts entre la Matemàtica i la Indústria, treballant en àmbits diversos, com la Mecànica de Sòlids i de Fluids, la combustió, l'electromagnetisme, l'Acústica, la Metal·lúrgia, el Medi Ambient, la Cinètica química, les Finances, la Teoria de control o la Optimització matemàtica.
L'any 1997 va rebre el Premi de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, societat de la qual és membre des del 29 d'octubre del 2008. L'any 2019 fou guardonat amb la Medalla d'Investigació que concedí per primera vegada la Reial Acadèmia Gallega de Ciències.

## Referències

* 1 2 «Alfredo Bermúdez de Castro». El Árbol de las Matemáticas. Reial Societat Matemàtica Espanyola (RSME). [Consulta: 2 gener 2021].
* 1 2 «Alfredo Bermúdez de Castro López-Varela». Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Cinco científicos gallegos premiados en las primeras Medallas de Investigación Son Alfredo Bermúdez, Carlos Dieguez, Jose Mascareñas, María Moreira y X. Lavandeira». La Voz de Galicia, 08-10-2019 [Consulta: 2 gener 2021].
# Les violetes son blaves

Les violetes son blaves (títol original: Violets Are Blue) és un drama romàntic estatunidenc del 1986 de la Columbia Pictures, protagonitzat per Sissy Spacek i Kevin Kline. Va ser dirigida pel marit de Spacek, Jack Fisk, que anteriorment havia treballat amb ella en el fil de 1981 Raggedy Man. Ha estat doblada al català.

## Argument

Després de quinze anys de viatjar al voltant del món, una fotògrafa famosa anomenada Gussie (Spacek) retorna al poble costaner de Maryland on va créixer. Troba el seu amor de l'institut Henry (Kline), ara casat i portant el diari local que ha heretat del seu pare. Aviat més que tard, comença un incòmode i tensionat idil·li.

## Repartiment

* Sissy Spacek: Gussie Sawyer
* Kevin Kline: Henry Squires
* Bonnie Bedelia: Ruth Squires
* John Kellogg: Ralph Sawyer
* Jim Standiford: Addy Squires
* Augusta Dabney: Ethel Sawyer
* Kate McGregor-Stewart:Sara Mae
* Annalee Jeffries: Sally
* Mike Starr: Tony
* Adrian Sparks: George

## Referències

* ↑ esadir.cat. Les violetes son blaves. esadir.cat.
* ↑ «Violets Are Blue». The New York Times.
# Davidov

Davidov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1361.
# Petunia (pel·lícula)

Petunia és una pel·lícula de comèdia dramàtica del 2012. Va ser coescrita i dirigida per Ash Christian. Thora Birch, que protagonitza la pel·lícula, i el seu pare Jack Birch, són acreditats com a productors. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Tobias Segal com a Charlie Petunia
* Thora Birch com a Vivian Petunia
* Christine Lahti com a Felicia Petunia
* Brittany Snow com a Robin McDougal
* Michael Urie com a George McDougal
* David Rasche com a Percy Petunia
* Eddie Kaye Thomas com a Michael Petunia
* Jimmy Heck com a Adrian Petunia
* Branca Ferrazo com a Natassia
* Shad Gaspard com a XL

## Referències

* ↑ Scheck, Frank. June 27, 2013. Petunia Review, The Hollywood Reporter. Accessed January 27, 2014.
* ↑ Harvey, Dennis. June 27, 2013. Petunia Review, Variety. Accessed January 27, 2014.
* ↑ Freedman, Hadley. January 23, 2014. Thora Birch Interview, The Guardian. Accessed January 27, 2014.
* ↑ «Petunia». Goita què fan, ara!. [Consulta: 30 abril 2023].
# Porta (abat)

L'abat Porta (Andreu Porta), va ser un abat i erudit medieval nascut a Reus en una data desconeguda del segle xiv i mort al monestir de Santes Creus el 1404. L'historiador Eufemià Fort i Cogul diu que va néixer cap al 1330.
Va ser alumne a la Universitat de París on va estudiar ciències eclesiàstiques. Després va ser abat de Santes Creus i va gaudir del favor reial, primer de Pere III i després de Joan I, i finalment de Martí l'Humà; d'aquest favor es va aprofitar per embellir el monestir, ampliar la biblioteca i augmentar-ne les seves possessions. Va fer diversos serveis a la corona aprofitant els seus coneixements. L'any 1388 assistí a les Corts de Montsó per a deliberar sobre les festes i l'esplendor de la cort reial on va ser presentat com a capellà major reial. Va encarregar abans de morir al pintor Pere Serra el retaule de Santes Creus. La mort d'aquest artista cap al 1406, però, va impedir que finalitzés el retaule.
La ciutat de Reus li ha dedicat un carrer.

## Referències

* ↑ Quadrada Ornosa, Ramon «Un reusenc a Santes Creus: l'abat Andreu Porta». Revista del Centre de Lectura, 161, 01-01-1966, pàg. 268.
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 528-529.
* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 7-8. ISBN 9788497916929.
Viccionari
# Layli

Layli (2002) és una manifestant iraniana d'identitat desconeguda, protagonista d'unes imatges icòniques de les protestes després de la mort de Mahsa Amini del 2022.
És coneguda per unes imatges de les protestes iranianes del 2022 que van esdevenir icòniques. La jove sortia d'esquena recollint-se els cabells en una cua abans d'enfrontar-se amb la policia, un gest de valentia al seu país. Va respondre una entrevista a la BBC, on va afirmar que seguiria lluitant per persones com Hadith Najafi i Mahsa Amini. En un primer moment s'havia identificat erròniament amb Hadis Najafi.
El 2022 fou una de les 100 dones més inspiradores per la BBC, que la va anomenar amb el nom fictici de Layli.

## Referències

* 1 2 3 «Quiénes son las 100 Mujeres influyentes e inspiradoras elegidas por la BBC en 2022 (y cuáles son las 12 de América Latina) - BBC News Mundo». [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ «How a video taken out of context made Hadis Najafi a symbol of repression in Iran» (en anglès), 27-09-2022. [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «Entrevista a Layli de la BBC». [Consulta: 1r febrer 2023].
# Plaça Major (Monells)

Plaça Major és una obra del municipi de Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura (Baix Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La plaça Major de Monells, actualment plaça de Jaume I, centra el barri del Castell, a la dreta del Rissec. És un espai de planta irregular, amb porxada de pedra en tres de les quatre bandes. Els arcs són predominantment de mig punt, i sostenen edificis de pedra amb coberta de teula, de tipologia popular, de planta baixa d'un o dos pisos.
La banda més interessant és la del nord, formada per sis arcades obertes a la plaça, d'arc rebaixat. A l'interior hi ha arcs irregulars, amb tendència al mig punt. Les cobertes són voltes de canó, d'aresta, de maó de pla, enteixinat de fusta, bigues i pedra La irregularitat dona un joc espacial d'ombres de gran interès, principalment des de l'entrada a la plaça a través del carrer cobert dels arcs.

## Història

L'espai porticat de la plaça de Monells, característic de les viles de mercat, configura un conjunt d'indubtable interès arquitectònic per la tipologia popular dels seus edificis, amb elements dels segles XVI al XVIII, i per les arcades irregulars. Cal dir, però que les restauracions dutes a terme a les façanes en què s'ha deixat a la vista la fàbrica de pedra no han estat del tot reeixides en alguns casos.

## Referències

* 1 2 3 «Plaça Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
# David Prophet

David Prophet va ser un pilot de curses automobilístiques britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 9 d'octubre del 1937 a Hong Kong i va morir en un accident d'helicòpter el 29 de març del 1985 a Silverstone, Anglaterra.

## A la F1

David Prophet va debutar a la desena i última cursa de la temporada 1963 (la catorzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 28 de desembre del 1963 el GP de Sud-àfrica al circuit de East London.
Va participar en un total de dues proves puntuables pel campionat de la F1, disputades en dues temporades no consecutives (1963 i 1965), aconseguint una catorzena posició com a millor classificació i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Posició | Punts |
| 1963 | David Prophet | Brabham | Ford | MON | BEL | HOL | FRA | GBR | ALE | ITA | USA | MEX | SUD Ret | - | 0 |
| 1965 | David Prophet | Brabham | Ford | SUD 14 | MON | BEL | FRA | GBR | HOL | ALE | ITA | USA | MEX | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Ernst Albrecht

Ernst Albrecht (Düsseldorf, 12 de novembre de 1907 - Düsseldorf, 26 de març de 1976) fou un futbolista alemany. Va formar part de l'equip alemany a la Copa del Món de 1934.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on quedà eliminat en quarts de final en la competició de futbol. Amb la selecció nacional jugà 17 partits, en què marcà 4 gols, entre 1928 i 1934. A nivell de clubs jugà tota la seva carrera, entre 1923 i 1944, amb el Fortuna Düsseldorf, amb qui el 1933 es proclamà campió d'Alemanya, l'únic títol de lliga del club.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Ernst Albrecht». [Consulta: 16 desembre 2021].
* ↑ «Ernst Albrecht - International Appearances». [Consulta: 16 desembre 2021].
# Alternaria radicina

Alternaria radicina és un fitopatogen que infecta les pastanagues, la palmera (Phoenix dactylifera) i la patata.

## Referències

* ↑ «Alternaria radicina». Plantwise Knowledge Bank. CABI. [Consulta: 19 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Index Fungorum
* USDA ARS Fungal DatabaseArxivat 2007-08-20 a Wayback Machine.
# Layos

Layos és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb Argés, Cobisa, Ajofrín, Mazarambroz i Casasbuenas.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 273 | 267 | 262 | 268 | 290 | 302 | 327 | 347 | 354 | 378 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Feliciano Navamuel Medina | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Feliciano Navamuel Medina | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Antonio García-Patos Benito | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Antonio García-Patos Benito | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Antonio García-Patos Benito | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Antonio García-Patos Benito | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Rafael García-Patos Benito (02/05/2005) Belén Sánchez Martín | PP PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Rafael García-Patos Benito | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |