OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pinus contorta

Pinus contorta és una espècie de conífera de la família Pinaceae, pròpia de l'oest d'Amèrica del Nord.

## Característiques

Segons les condicions ambientals pot ser un arbre o un arbust. Els fascicles de les fulles són aparellades. En Alberta per sobre dels 2.000 m d'altitud hi pot haver d'1 a 5 fulles per fascicle. Al Yukon hi ha poblacions amb tres acícules. Les pinyes fan de 3–7 cm de llarg i sovint necessiten estar exposades a un incendi forestal per alliberar els pinyons, és una espècie piròfila.

## Usos

Els amerindis el feien servir per construir les seves tendes. Pinus contorta s'han fet servir per a fer extenses repoblacions forestals a Noruega i Suècia. És l'emblema de la província del Canadà d'Alberta. Pinus contorta és una espècie invasora a Nova Zelanda.

## Subespècies

Hi ha tres subespècies una d'elles amb dues varietats, els quatre tàxons de vegades s'han tractat com quatre espècies diferents.
* Pinus contorta subsp. contorta – costa de Pacífic d'Alaska a Califòrnia
** Pinus contorta subsp. contorta var. contorta
** Pinus contorta subsp. contorta var. bolanderi (sin. P. contorta var. bolanderi) – endèmica del comtat de Mendocino a Califòrnia.)
* Pinus contorta subsp. murrayana (pi de Murray; sin. P. contorta var. murrayana) – Cascades, Sierra Nevada (Nevada) i nord de Baixa Califòrnia.
* Pinus contorta subsp. latifolia (sin. P. contorta var. latifolia) – Muntanyes Rocoses, Yukon a Colorado, Saskatchewan.

## Referències

* ↑ Moore, Gerry; Kershner, Bruce; Craig Tufts; Daniel Mathews; Gil Nelson; Spellenberg, Richard; Thieret, John W.; Terry Purinton; Block, Andrew. National Wildlife Federation Field Guide to Trees of North America. Nova York: Sterling, 2008, p. 91. ISBN 1-4027-3875-7.
* ↑ Flora of North America
* ↑ «GRIN Taxonomy for Plants». Arxivat de l'original el 2009-05-13. [Consulta: 22 gener 2011].
* ↑ Conifer Specialist Group (1998). Pinus contorta var. bolanderi. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el (en anglès).
* ↑ «Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana | TERMCAT». [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ Johnson, Kershaw, MacKinnon, Pojar. Plants of the Western Boreal Forest and Aspen Parkland. Edmonton AB: Lonepine publishing, 1995, p. 27. ISBN 1-55105-058-7.
# Vall del Jordà

La Vall del Jordà és una regió geogràfica de territoris en disputa de l'antic Mandat de Palestina que forma part de la més gran Vall del Rift de Jordània. Té 120 quilòmetres de llarg i 15 quilòmetres d'ample, s'estén des del llac Tiberíades al nord fins al nord de la Mar Morta al sud i és travessada pel riu Jordà. Corre 155 quilòmetres addicionals al sud de la Mar Morta fins Àqaba, una àrea també coneguda com a Wadi Arabah o l'vall d'Arava. Forma la frontera entre Israel i Jordània al nord, i amb la franja oriental de la Ribera Occidental al sud.
Uns 47.000 palestins viuen a la part de la vall que es troba a la Ribera Occidental en una vintena de comunitats permanents, entre ells la ciutat de Jericó; un milers més, en gran part beduïns, viuen en comunitats temporals. Al voltant d'11.000 israelians viuen a 17 llogarets que formen part de la Emeka Hayarden Consell Regional a Israel. 7.500 més viuen en vint-i-sis assentaments israelians i cinc Nahal (campaments brigada) que s'han establert a la part de la vall del Jordà que es troba a la Ribera Occidental des de la dècada de 1970 La població jordana de la vall és de més de 85.000 persones, en la seva majoria són agricultors, i el 80% de les granges a la part jordana de la vall són explotacions familiars no majors de 30 dúnams (3 hectàrees, el 7,4 ac).

## Vegeu també

* Castells del desert
* Decàpolis
* Nabateus

## Referències

* 1 2 B'tselem. Israel ha annexionat de facto de la Vall del Jordà, 13 febrer 2006.
* ↑ «Sobre Emeka Hayarden RC». Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 31 gener 2011].
* ↑ Dades del País. Jordània [Consulta: 2007-07 - 10].
* ↑ Dana Charkasi. Jordan Times. alta tecnologia permet regar la vall del Jordà, però assecant l'agricultura familiar, 31 agost 2000 [Consulta: 31 gener 2011].
# Sant Joaquim (Martorelles)

Sant Joaquim és una església de Martorelles (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Es tracta d'un edifici modern, construït amb maó com a material bàsic. A la dreta de la façana hi ha el campanar, de secció quadrada i també de maó, amb buit quadrat a cada cara del polígon, per situar les campanes. L'eix central de la façana queda remarcat per un vitrall allargat situat verticalment. La teulada és a dues aigües. Té una nau central i dues de laterals, i el desnivell que existeix entre elles permet d'il·luminar l'interior amb vitralls. Interiorment es reflecteix la teulada de dues vessants, amb un entramat de maó i bigues de formigó armat. Té cinc trams i capelles a cada costat de la nau.
Fou inaugurada l'any 1976.

## Referències

* 1 2 «Sant Joaquim». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Titan Saturn System Mission

El Titan Saturn System Mission (TSSM) va ser una proposta de missió de la NASA/ESA per a l'exploració de Saturn i les seves llunes Tità i Encèlad, on molts fenòmens complexos van ser revelats per la missió Cassini–Huygens. Amb un cost estimat de la NASA de $2,5 bilions (FY07), el TSSM va ser proposar per ser llançat en el 2020, assolir una assistència gravitatòria de la Terra i Venus, i arribar al sistema de Saturn en el 2029. Aquesta missió de quatre anys inclouria un tour de dos anys per Saturn, una fase de mostres aeri de 2 mesos a Tità, i una fase orbital de 20 mesos a Tità.
En el 2009, una missió a Júpiter i les seves llunes havia pres prioritat sobre la Titan Saturn System Mission.

## Vegeu també

* Cassini–Huygens (nau espacial)
* Kronos (nau espacial)
* Titan Mare Explorer
* Exploració de Saturn
* Llacs de Tità

## Referències

* 1 2 «TANDEM/TSSM mission summary». European Space Agency, 20-10-2009. [Consulta: 8 novembre 2009].
* ↑ Rincon, Paul. «Jupiter in space agencies' sights». BBC News, 20-02-2009. [Consulta: 20 febrer 2009].

## Enllaços externs

* Joint NASA/ESA report on the TandEM/TSSM mission
* TSSM official site
* TandEM official site Arxivat 2008-12-07 a Wayback Machine.
* Cassini/Huygens Mission – NASA Arxivat 2007-04-26 a Wayback Machine.
* NASA podcast on the TSSM Arxivat 2017-06-25 a Wayback Machine.
Agència Espacial Europea :
# Seqüència motiu

Una seqüència motiu, en anglès: sequence motif, en genètica és un patró de seqüència de nucleòtids o aminoàcid que està molt estesa o que es conjectura que té significació biològica. Per a les proteïnes, una seqüència motiu es distingeix d'un motiu estructural, un motiu format per una disposició en tres dimensions d'aminoàcids, que poden no ser adjacents. Un exemple és la N-glicosilació: Asn, seguida per qualsevol excepte Pro, seguida ja siga per Ser o Thr, seguida per qualsevol excepte Pro. on les abreviatures en tres lletres són designacions convencionals d'aminoàcids.

## Enllaços externs

* Minimotif Miner — for discovery of short contiguous motifs of known function (from University of Nevada Las Vegas and University of Connecticut)
* Amadeus and Allegro motif finding platforms (from Tel-Aviv University)
# Festival de la Cançó d'Eurovisió 2001

El XLVI Festival de la Cançó d'Eurovisió se celebrà el 12 de maig de 2001 a Copenhaguen, Dinamarca. Els presentadors de l'espectacle van ser Natasja Crone Back i Søren Pilmark i la victòria va ser per als representants d'Estònia, Tanel Padar i Dave Benton amb la cançó "Everybody".

## Final

| Núm. | País | Intèrpret(s) | Cançó | Posició | Pts |
| 01 | Irlanda | Gary O'Shaughnessy | Without your love | 21 | 6 |
| 02 | Suècia | Friends | Listen to your heartbeat | 5 | 100 |
| 03 | Rússia | Mumiy Troll | Lady Alpine Blue | 12 | 37 |
| 04 | Turquia | Sedat Yüce | Sevgiliye son | 11 | 41 |
| 05 | Alemanya | Michelle | Wer liebe lebt | 8 | 66 |
| 06 | Islàndia | Two Tricky | Angel | 22 | 3 |
| 07 | Eslovènia | Nuša Derenda | Energy | 7 | 70 |
| 08 | Espanya | David Civera | Dile que la quiero | 6 | 76 |
| 09 | Bòsnia i Hercegovina | Nino Pršeš | Hano | 14 | 29 |
| 10 | Regne Unit | Lindsay Dracass | No dream impossible | 15 | 28 |
| 11 | Polònia | Piasek | 2 long | 20 | 11 |
| 12 | Israel | Tal Sondak | En davar | 16 | 25 |
| 13 | Letònia | Arnis Mednis | Too much | 18 | 16 |
| 14 | Dinamarca | Rollo & King | Never ever let you go | 2 | 177 |
| 15 | Països Baixos | Michelle Courtens | Out on my own | 19 | 16 |
| 16 | Malta | Fabrizio Faniello | Another summer night | 9 | 48 |
| 17 | Estònia | Tanel Padar & Dave Benton | Everybody | 1 | 198 |
| 18 | Portugal | MTM | Só sei ser feliz assim | 17 | 18 |
| 19 | Noruega | Haldor Lægreid | On my own | 22 | 3 |
| 20 | Lituània | Skamp | You got style | 13 | 35 |
| 21 | França | Natasha St-Pier | Je n'ai que mon âme | 4 | 142 |
| 22 | Grècia | Antique | (I would) die for you | 3 | 147 |
| 23 | Croàcia | Vanna | Strings of my heart | 10 | 42 |

## Referències

* ↑ «Estonia in surprise Eurovision win» (en anglès). BBC News, 14-05-2001. [Consulta: 6 gener 2023].

## Enllaços externs

* Eurovision Song Contest
# Place de la Nation

La place de la Nation, antiga place du Trône després place du Trône-Renversé (plaça del Tron-Caigut) és una plaça de París situada a cavall entre l'11è i el 12è districtes.

## Històric

L'espai hi era generós. Quan s'havia portat el traçat del mur dels Grangers generals més enllà de la ciutat construïda, que no era de fet més que un camp on hi havia cases amb jardins, monestirs i llocs d'oracions, s'havia deixat un vast espai herbós i rústec amb vinyes i horts fins al recinte i els murs dels jardins de l'antic poble de Picpus ple de vastos convents, de cases d'educació o de jubilació. Sobre aquest espai havia estat instal·lat un tron el 26 de juliol de 1660 per a l'entrada solemne a París de Lluís XIV i de Maria Teresa d'Àustria, de tornada de Saint-Jean-de-Luz després del seu matrimoni. D'aquí el seu primer nom de plaça del Tron. Va ser rebatejada plaça del Tron-Caigut després del 10 d'agost de 1792.

## Place du Trône-Renversé (actual place de la Nation) a la Revolució

No era més que un terreny erm. Sobre l'horitzó, es perfilaven les dues columnes superades per les estàtues de Felip August i Sant Lluís imaginades per Ledoux per emmarcar les portes de la concessió. És a la banda sud, la més ombrejada, prop del pavelló de dreta construït per Ledoux, que havia estat instal·lada la guillotina.
Les persones guillotinades van ser entre altres:
* André-Marie Chénier, el 25 de juliol de 1794.
* Cécile Renault, el 17 de juny de 1794.
* Henri Admirat, el 17 de juny de 1794.
* Jean-Baptiste Michonis, el 17 de juny de 1794.
* Josse-François-Joseph Benaut, compositor, el 13 de juliol de 1794.
Les persones guillotinades eren inhumades al cementiri de Picpus. La guillotina estava instal·lada a l'emplaçament actual de la botiga Damart.

## La plaça actualment

La plaça pren el nom actual de place de la Nation en ocasió de la festa nacional del 14 de juliol de 1880.
* S'hi troben els dos pavellons i les dues columnes de la barrière du Trône concebudes per Claude Nicolas Ledoux i construïdes per a la barrera de concessió (Mur dels Grangers generals) que emmarquen l'entrada de Vincennes.
* El monument central, «El triomf de la República» és un grup de bronze obra de l'escultor Aimé-Jules Dalou. Ha estat instal·lat el 1889 per al centenari de la Revolució Francesa, originalment de guix i després de bronze el 1899. La República, penjada sobre un globus, és en un carro tirat per lleons i emmarcada per diverses figures simbòliques.
L'estàtua mira cap a la place de la Bastille, creant així un eix republicà utilitzat freqüentment per a manifestacions populars.

## Enllaços externs

* Place de la Nation Arxivat 2007-07-10 a Wayback Machine. (nomenclatura oficial de les vies de París)
# Sant Jordi (Josep Llimona)

* Per a altres significats, vegeu «Sant Jordi (desambiguació)».
Sant Jordi, també coneguda com a estàtua eqüestre de Sant Jordi, Sant Jordi nu o Sant Jordi triomfant, és una escultura situada al districte de Sants-Montjuïc de Barcelona, a la plaça de Sant Jordi, també coneguda com a Mirador del Llobregat. Obra de Josep Llimona de 1924, va ser col·locada en el context de la urbanització de la muntanya de Montjuïc efectuada per a la celebració de l'Exposició Internacional de 1929. Aquesta obra està inscrita com a Bé Cultural d'Interès Local (BCIL) en l'Inventari del Patrimoni Cultural català amb el codi 08019/1780.

## Història i descripció

El disseny original d'aquesta obra és de 1918, però fins al 1924 no va ser fosa en bronze i col·locada en el seu emplaçament, la plaça anomenada llavors del Polvorí i rebatejada posteriorment amb el nom del sant, enfront de la font de Ceres, obra de Celdoni Guixà. Dedicada al sant patró de Catalunya, Llimona va escollir la tipologia de l'estàtua eqüestre, que ja li hi havia donat bon resultat en la seva obra de 1888 A Ramon Berenguer III, efectuada en la seva època d'estudiant i per la qual va obtenir la medalla d'or en l'Exposició Universal de 1888. El sant està representat nu, una iconografia poc habitual per a la figura del famós guerrer que va salvar a la donzella del drac. Segons Ernest Lluch, el model per a la figura va ser el metge Francesc Duran Reynals, amic de Llimona.
Llimona havia fet ja una escultura del sant de Capadòcia el 1916 —conservada al vestíbul de la Casa de la Ciutat de Barcelona—, en aquesta ocasió dempeus, seminú —porta tan sols una faldilla de cota de malla a la zona pelviana— i amb una espasa a les mans. En tots dos casos està representat després de la seva lluita amb el drac, en actitud de repòs, amb una emotivitat continguda, serè i elegant. En l'obra de Montjuïc, el genet se situa sobre el cavall sense cadira de muntar ni estreps, amb una fusta a la mà i l'altra recolzada en el llom de l'animal. El corcel està igualment en repòs, amb les quatre potes recolzades en el sòl, lleugerament inclinat cap endavant. L'obra es troba sobre un pedestal de pedra de forma prismàtica, que a causa de la seva altura enalteix tot el conjunt. La peça va ser executada per la Foneria Gabriel Bechini. El monument va ser inaugurat el 30 de desembre de 1924.

## Vegeu també

* Art públic de Barcelona

## Referències

* 1 2 Jaume Fabre, Josep M. Huertas i Santiago Alcolea Gil. «Sant Jordi». [Consulta: 13 setembre 2016].
* 1 2 «Estàtua eqüestre de Sant Jordi». [Consulta: 13 setembre 2016].
* ↑ Lecea et al., 2009, p. 237.
* ↑ Lecea et al., 2009, p. 335.
* ↑ Lecea et al., 2009, p. 138.

## Bibliografia

* Lecea, Ignasi de; Fabre, Jaume; Grandas, Carme; Huertas, Josep M.; Remesar, Antoni; Sobrequés, Jaume Art públic de Barcelona. Barcelona: Ajuntament de Barcelona i Àmbit Serveis Editorials, 2009. ISBN 978-84-96645-08-0.

## Enllaços externs

* «Estàtua eqüestre de Sant Jordi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2017].
# Textron

Textron és un conglomerat industrial dels Estats Units d'Amèrica especialitzat en el sector aeronàutic. En els darrers anys ha adquirit diverses companyies reconegudes com ara Bell Helicopter, Cessna i Beechcraft.

## Història

La companyia va ser fundada per Royal Little el 1923 a Boston, Estats Units. Amb el nom de Special Yarns Corporation originalment era una fàbrica tèxtil.

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)

## Referències

* 1 2 «Company History». Textron Inc.. [Consulta: 25 gener 2016].
# Seqüències de Beatty

En matemàtiques una seqüència de Beatty, ${\mathcal {B}}_{r}$, és una seqüència d'enters generada per la part entera dels múltiples d'un nombre irracional. És a dir: la seqüència generada pel nombre irracional $\theta$ seria:
    ${\mathcal {B}}_{\theta }=\lfloor \theta \rfloor ,\lfloor 2\theta \rfloor ,\lfloor 3\theta \rfloor ,\ldots$,
on el símbol $\lfloor \rfloor$ significa que només es considera la part entera del producte.
Reben el seu nom pel matemàtic canadenc Samuel Beatty qui el 1926 va demostrar que si $r$ i $s$ són dos irracionals positius tals que $1/r+1/s=1$, aleshores ${\mathcal {B}}_{1/r}$ i ${\mathcal {B}}_{1/s}$ son una partició de $\mathbb {N}$.

## Exemples

Per a $r={\sqrt {3}}=1,732050808...$ tindríem ${\frac {1}{r}}=0,57735026919...$ i ${\frac {1}{s}}=0,42264973081...$ i les seqüències que es generen al multiplicar aquests dos nombres pels naturals i arrodonint els decimals a la baixa són:
* Per ${\frac {1}{r}}$: $1,3,5,6,8,10,12,13,15,17,19,20,22,24,25,27,29,31,32,34,26,38,39,41,43,45,46...$
* Per ${\frac {1}{s}}$: $2,4,7,9,11,14,16,18,21,23,26,28,20,33,25,37,40,42,44,47,...$
De tal forma que tot nombre natural pertany necessàriament a una de les dues seqüències però no a les dues.
Es poden trobar més exemples, fetes amb altres nombres irracionals, al OEIS.

## Història

Aquesta propietat ja havia estat observada el 1877 pel físic anglès lord Rayleigh en estudiar els harmònics d'una corda vibratòria. Per això a aquest teorema se'l coneix indistintament com teorema de Rayleigh o teorema de Beatty. El problema va ressorgir el 1959 en el marc de la competició Putnam de matemàtiques.

## Referències

* ↑ Kimberling i Stolarsky, 2016, p. 267.
* ↑ Havil, 2012, p. 261.
* ↑ Technau, 2016, p. 1.

## Bibliografia

* Havil, Julian. The Irrationals (en anglès). Princeton University Press, 2016. ISBN 978-0-691-14342-2.
* Kimberling, Clark; Stolarsky, Kanneth B. «Slow Beatty Sequences, Devious Convergence, and Partitional Divergence» (en anglès). The American Mathematical Monthly, Vol. 123, Num. 3, 2016, pàg. 267-273. DOI: 10.4169/amer.math.monthly.123.3.267. ISSN: 0002-9890.
* Technau, Marc. On Beatty sets and some generalisations thereof (en anglès). Würzburg University Press, 2018. ISBN 978-3-95826-088-7.

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W. «Beatty Sequence». MathWorld--A Wolfram Web Resource, 2020. [Consulta: 25 març 2020]. (anglès)
* «Beatty Sequences». OEIS. [Consulta: 25 març 2020]. (anglès)
# Lluís Millet

«Lluís Millet» té aquests significats:
* Lluís Millet i Farga (Corfú, Grècia, 1911 - 1976), violoncel·lista català
* Lluís Millet i Pagès (el Masnou, 1867 - Barcelona, 1941), músic i fundador de l'Orfeó Català, juntament amb Amadeu Vives
* Lluís Maria Millet i Millet (Barcelona, 1906 - 1990), músic català, fill de Lluís Millet i Pagès i pare de Lluís Millet i Loras
* Esbart Lluís Millet, esbart dansaire fundat l'any 1957, pren el nom del músic, compositor i fundador de l'Orfeó Català Lluís Millet
* A Lluís Millet, escultura de Josep Salvadó Jassans de l'any 1991, en homenatge al fundador de l'Orfeó Català Lluís Millet
* Carrer de Lluís Millet (el Masnou), carrer de Masnou, protegit com a bé cultural d'interès local, que pren el nom del fundador de l'Orfeó Català Lluís Millet
# Fawzi Benkhalidi

Fawzi Benkhalidi (àrab: فوزي بن خالدي) (Algèria, 3 de febrer de 1963) és un exfutbolista algerià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció d'Algèria amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1986.
Pel que fa a clubs, destacà a WA Boufarik i USM Alger.

## Referències

* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-08-19. [Consulta: 14 juliol 2019].
* ↑ 1986 FIFA World Cup Mexico Arxivat 2011-10-03 a Wayback Machine.
* ↑ Fawzi Benkhalidi a National-Football-Teams.com (anglès)
# Plataforma Diàleg UE-Catalunya

La Plataforma Diàleg UE-Catalunya és un grup de diputats del Parlament Europeu que té per objectiu promoure el diàleg i una solució política per al conflicte entre Catalunya i Espanya.

## Membres

* François Alfonsi
* Christian Allard
* Martina Anderson
* Pernando Barrena
* Izaskun Bilbao
* Benoît Biteau
* Geert Bourgeois
* Milan Brglez
* Matt Carthy
* Leila Chaibi
* Clare Daly
* Petra De Sutter
* Jill Evans
* Kateřina Konečná
* Marisa Matias
* Aileen McLeod
* Diana Riba
* Alyn Smith
* Johan Van Overtveldt
* Mick Wallace
* Tatjana Ždanoka

## Enllaços externs

* Plataforma Diàleg UE-Catalunya
# Varietés

Varietés és una pel·lícula espanyola dramàtica del 1971 dirigida per Juan Antonio Bardem i protagonitzada per Sara Montiel, Vicente Parra i Chris Avram. Es tracta d'una pel·lícula centrada en recomposar la imatge de la protagonista principal però fou un fracàs comercial.

## Argument

La companyia "Varietés 30" recorre tot Espanya amb gran èxit. Ana Marques, la segona vedette de la companyia, espera una oportunitat per a demostrar el seu talent i ocupar el lloc de la primera vedette Carmen Alonso, alhora que intenta desenganyar Miguel, jove músic de família benestant que està enamorat d'ella. En aquests moments, Ana coneix Arturo, un ric empresari teatral, que li ofereix el seu debut com a primera vedette a canvi dels seus favors sentimentals. Ana accedeix a la proposta i el que va començar com un assumpte d'interessos, acaba com una veritable història d'amor. Ana debuta com a primera vedette i obté un èxit rotund.

## Repartiment

* Sara Montiel - Ana Marqués
* Vicente Parra - Miguel Solís
* Chris Avram - Arturo Robles
* Trini Alonso - Carmen Soler
* José María Mompín - Manolo
* Antonio Ferrandis - D. Antonio
* Emilio Laguna - Jimmy Fernández
* Rafael Alonso - Ernesto Sánchez
* José Morales - Traspunte
* Miguel del Castillo - Representant
* Rafael Conesa - Mestre Juanito Blanco
* Pilar Bardem - Bella ajudant
* Ramón Centenero - Coreògraf
* Santiago Ontañón - Decorador

## Premis i nominacions

Sara Montiel fou nominada al Fotogramas de Plata 1971 pel seu paper, que sí li va valdre el premi del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1971.

## Referències

* ↑ Mira p.237
* ↑ Varietés a Fotogramas
* ↑ Juan Francisco Cerón Gómez El cine de Juan Antonio Bardem, p. 217-219
* ↑ Premis a IMDB

## Bibliografia

* Mira, Alberto. Historical Dictionary of Spanish Cinema. Scarecrow Press, 2010.
# Salvador Armendares i Sagrera

Salvador Armendares i Sagrera (Vilafranca del Penedès, 7 de juliol de 1925 – Ciutat de Mèxic, 28 de gener de 2010) fou un metge genetista i antropòleg català establit a Mèxic, fill de Salvador Armendares i Torrent.

## Biografia

De petit va viure a Malgrat de Mar i va fer els primers estudis a l'Institut-Escola. Marxà a l'exili amb els seus pares a bord del Sinaia i el 1939 s'establí a Mèxic. Estudià el batxillerat a l'Institut Vives de Ciutat de Mèxic i el 1950 es llicencià en medicina i cirurgia a la UNAM. Allí va fer amistat amb Santiago Genovés Tarazaga, antropòleg gallec exiliat, qui el va fer interessar-se per l'antropologia.
Posteriorment treballà com a ajudant en endocrinologia a l'Hospital Infantil de Mèxic i com a pediatre al Centro Mèdico Nacional. Es va especialitzar dos anys (1964-1965) al British Medical Council d'Oxford, on estudià l'etiologia de les malformacions congènites. Fou professor titular de pediatria i de genètica medica de la Divisió d'Estudis de Postgrau i Recerca de la UNAM, el primer que es va iniciar a Amèrica Llatina. També és investigador de l'Institut de Recerques Antropològiques de la UNAM (investigador emèrit des de 2002). Es casà amb Montserrat Carrasco, filla de Rossend Carrasco i Formiguera, metge i exiliat català.
Ha estat membre de l'Acadèmia Nacional de Medicina de Mèxic, de l'Associació Mexicana de Genètica Humana, de l'American Society of Human Genetics, president del II Congrés Llatinoamericà de Genètica i vicepresident del Simposi Internacional sobre el Genoma humà.

## Obres

* Citogenética humana normal y patológica (1968)
* Síndrome de Turner, diagnóstico y manejo terapéutico (1979)
* Los cromosomas humanos y enfermedad (1967) a la revista Manual de Pediatría
* Genética humana y dermatología clínica (1972)
* Nuevos conceptos sobre viejos aspectos de la desnutrición (1973)
* Pediatría perinatal (1974)

## Referències

* ↑ «Salvador Armendares». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 6 abril 2013].
* ↑ Riera i Llorca, Vicenç. Els exiliats catalans a Mèxic. Barcelona: Editorial Curial, 1994, p. 224-225.
* ↑ Armendares Sagrera, Salvador Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. amb una fotografia
* ↑ Salvador Armendares Sagrera per Fabio Salamanca