OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Electric Fire

Electric Fire és el quart àlbum en solitari de Roger Taylor, bateria, vocalista ocasional i compositor del grup Queen. El disc inclou la cançó «Working Class Hero, una versió del tema original de John Lennon.

## Llista de cançons

Totes les cançons de Roger Taylor exceptuat les anotades
* «Pressure On» – 4:56
* «A Nation of Haircuts» – 3:32
* «Believe in Yourself» – 5:00
* «Surrender» – 3:36
* «People on Streets» – 4:11
* «The Whisperers» (Taylor, Nicholas Evans) – 6:05
* «Is It Me?» – 3:23
* «No More Fun» – 4:13
* «Tonight» – 3:44
* «Where Are You Now?» – 4:48
* «Working Class Hero» (Lennon) – 4:41
* «London Town – C'mon Down» – 7:13

## Músics

* Roger Taylor – Vocalista, bateria, percussió, teclats, piano, baix, guitarres.
* Keith Prior – Bateria
* Steve Barnacle – Baix
* Mike Crossley – Teclats
* Jason Falloon – Guitarra, baix
* Keith Airey – Guitarra
* Matthew Exelby – Guitarra
* Jonathan Perkins – Teclats i veus
* Treana Morris – Veus

## Senzills

* Pressure On (Nº 45 del Rànquin al Regne Unit)
* Surrender (Nº 38 del Rànquin al Regne Unit)

## Gires
### Electric Fire: 1998

* 24/09/98: Cosford Mill (Surrey, Regne Unit)
* 14/10/98: Shepherds Bush Empire (Londres, Regne Unit)

### Electric Fire: 1999

* 15/03/99: Guildhall (Glouster, Regne Unit)
* 16/03/99: The Coal Exchange (Cardiff, Regne Unit)
* 18/03/99: Hall For Cornwall (Truro, Regne Unit)
* 19/03/99: The Stage (Stoke On Trente, Regne Unit)
* 20/03/99: Manchester University (Manchester, Regne Unit)
* 21/03/99: The Leadmill (Sheffield, URegne Unit)
* 23/03/99: The Garage (Glasgow, Regne Unit)
* 24/03/99: The Liquid Rooms (Edinburgh, Regne Unit)
* 25/03/99: Riverside (Newcastle, Regne Unit)
* 27/03/99: Liverpool L2 (Liverpool, Regne Unit)
* 28/03/99: The Junction (Cambridge, Regne Unit)
* 29/03/99: The Waterfront (Norwich, Regne Unit)
* 30/03/99: Wulfrun Hall (Wolverhampton, Regne Unit)
* 31/03/99: Rock City (Nottingham, Regne Unit)
* 02/04/99: Pyramid Centre (Pourtsmouth, Regne Unit)
* 03/04/99: Astoria (Londres, Regne Unit)
# Els guerrers de la nit

Els guerrers de la nit (títol original: A Terrible Beauty i també coneguda com The Night Fighters) és una pel·lícula dramàtica de 1960 dirigida per Tay Garnett i protagonitzada per Robert Mitchum, Anne Heywood, Dan O'Herlihy i Richard Harris. Va ser una adaptació d'una novel·la homònima de 1958 escrita per Arthur Roth. La pel·lícula va ser una coproducció internacional entre la productora de Mitchum, DRM, i la del productor Raymond Stross. Està doblada al català.

## Argument

El 1941, l'Exèrcit Republicà Irlandès planeja una campanya per coincidir amb la planificada invasió alemanya d'Anglaterra. A Dermot O'Neill li resulta fàcil entrar a l'IRA, però no tant sortir-ne.

## Repartiment

* Robert Mitchum com Dermot O'Neill
* Richard Harris com Sean Reilly
* Anne Heywood com Neeve Donnelly
* Dan O'Herlihy com Don McGinnis
* Cyril Cusack com Jimmy Hannafin
* Niall MacGinnis com Ned O'Neill
* Christopher Rhodes com Tim Malone
* Harry Brogan com Patrick O'Neill
* Joe Lynch com Seamus
* Marie Kean com Mrs. Matia Devlin

## Recepció

En una revisió contemporània per al The New York Times, el crític Eugene Archer va escriure: "Si bé la naturalesa del material convida a un examen penetrant de l'angoixa mental implícita en una revolta civil no resolta, l'escriptor no ha intentat explorar-la en profunditat i ha es va limitar a un tractament sorprenentment tens i superficial del tema. Com a resultat, l'estructura dramàtica trontolla després d'establir una situació prometedora en els primers rodets, i un breu lapse en un melodrama poc convincent al final limita seriosament les modestes pretensions de la pel·lícula".

## Referències

* ↑ The Night Fighters at Turner Classic Movies
* ↑ Arthur Roth, 67, Dies; Novelist and Columnist
* ↑ «Els guerrers de la nit». esadir.cat. [Consulta: 17 febrer 2024].
* ↑ Archer, Eugene «'Night Fighters' Opens in Neighborhood». The New York Times, 15-12-1960, p. 59.
# Emili Lèpid

Els Emili Lèpid (llatí: Aemilius Lepidus) foren una branca de la gens Emília, una de les més antigues famílies patrícies que va donar personatges cèlebres a partir del començament del segle iii aC i fou una de les més distingides de l'estat, i finalment va connectar per matrimoni amb la família imperial Júlia-Clàudia. Portava el cognomen de Lèpid, del llatí lepidus. Va desaparèixer a finals del segle i. La seva genealogia probable és la següent:

## Branca d'origen incert

* Lèpid (historiador)

## Referències

* ↑ Lepidus family a infoplease
* ↑ Félix, Gaffiot. «Lepidus». Dictionnaire Latin-Français. Lexilogos. [Consulta: 7 setembre 2020].
* ↑ Lepidus a the free dictionnary

## Biografia

* Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Essonne

L'Essonne (91) és un departament francès a la regió d'Illa de França. El departament de l'Essonne es creà l'1 de gener de 1968, en aplicació de la llei de 10 de juliol de 1964, a partir de la part sud de l'antic departament de Sena i Oise. El 1969, els municipis de Châteaufort i Toussus-le-Noble s'incorporaren al departament veí d'Yvelines.

## Vegeu també

* Llista de municipis de l'Essonne
* Llista dels cantons de l'Essonne

## Enllaços externs

* Consell General d'Essonne Arxivat 2016-01-16 a Wayback Machine. (francès)
# Essé

Essé (en bretó Ezieg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 995 habitants. Limita al nord amb Piré-sur-Seiche, al nord-est amb Boistrudan, a l'oest amb Janzé, a l'est amb Marcillé-Robert i al sud amb Le Theil-de-Bretagne.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 781 | 831 | 729 | 747 | 816 | 848 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Laurent Beuchée | |
| 2008- | Joseph Geslin | |

## Llocs d'interès

* Dolmen de La Roche-aux-Fées (Maen ar Boudiged)
# Estadi de Futbol d'Ulsan Munsu

L'Estadi de Futbol d'Ulsan (문수축구경기장 en hangul, Ulsan World Cup Stadium en anglès), també conegut com a Estadi Munsu, és un estadi multifuncional ubicat en la portuària ciutat metropolitana d'Ulsan (en hangul: 울산 광역시 Ulsan Gwangyeoksi), de la província de Yeongnam, a Corea del Sud.
És l'estadi on juga de local l'Ulsan Hyundai Horang-I en la K-League. És un dels estadis on es va disputar la Copa del Món de futbol 2002.

## Referències

* ↑ «World Cup 2002». rsssf.com. [Consulta: 1r febrer 2022].
# Estadi de Gran Canària

L'Estadi de Gran Canària és una instal·lació esportiva multiusos de Las Palmas de Gran Canaria, a les illes Canàries. És propietat de l'Ajuntament de la ciutat i hi disputa els seus partits com a local la Unión Deportiva Las Palmas.
L'estadi té capacitat per a 31.250 espectadors i disposa de pistes d'atletisme. Es va inaugurar el 8 de maig de 2003 amb un partit entre la UD Las Palmas i el RSC Anderlecht, que va acabar amb el resultat de 2-1 a favor dels locals. La instal·lació es va construir per substituir l'estadi Insular, on jugava fins llavors l'equip.
Amb l'ascens de la UD Las Palmas a la primera divisió espanyola de futbol, va acollir partits de primera divisió per primer cop la temporada 2015-2016.

## Enllaços externs

* Informació sobre l'estadi a la web de la UD Las Palmas Arxivat 2015-06-26 a Wayback Machine. (castellà)
# Le due vite di Mattia Pascal

Le due vite di Mattia Pascal és una pel·lícula franco-alemanya-hispano-britànica-italiana dirigit per Mario Monicelli, estrenat el 1985.
Aquesta comèdia, inspirada de la seva novel·la Il fu Mattia Pascal de Luigi Pirandello, fou presentada al 38è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Argument

La pel·lícula explica la història de Mattia Pascal, fill de petits agricultors del nord d'Itàlia que decideix provar sort als casinos de França. Després d'haver guanyat molts diners, decideix abandonar la monotonia de la família. Mentre llegeix un diari, descobreix que una persona amb el mateix nom va morir misteriosament. Convençut que aquesta és l'oportunitat perfecta per començar una nova vida, Mattia Pascal decideix canviar la seva identitat per Arturo Meis. S'instal·la a Roma i va a trobar el seu destí.

## Repartiment

* Marcello Mastroianni - Mattia Pascal
* Escolta Berger - Clara
* Flavio Bucci - Terenzio Papiano
* Laura Morante - Adriana Paleari
* Laura del Sol - Romilda Pescatore
* Caroline Berg - Véronique
* Andréa Ferréol - Silvia Caporale
* Bernard Blier - Anselmo Paleari
* Alessandro Haber - Mino Pomino
* Néstor Garay - Giambattista Malagna
* Rosalia Maggio - Viuda pescadora
* Clelia Rondinella - Oliva Salvoni
* Carlo Bagno - Pellegrinotto, mecanògraf
* Flora Cantone - Mare de Matías
* Helen Stirling - tia Scholastica
* François Marinovich - Pare de Pomino
* Elettra Mancini Ferrua - Minyona de la casa Pascal
* Paul Muller - Lladre de xips a Montecarlo
* Víctor Cavallo - Av. Cirino Settebellezze
* Tonino Proietti - amant de la Clara
* Giuseppe Cederna - Elegant jugador a Venècia
* Peter Berling - Aristide Melainassis
* Roberto Accornero - Suïcidia a Montecarlo

## Referències

* ↑ «NY Times: The Two Lives of Mattia Pascal». NY Times.com.
* ↑ «Festival de Cannes: The Two Lives of Mattia Pascal». festival-cannes.com.

## Enllaços externs

* Primera part de la pel·lícula a YouTube
* Tercera part de la pel·lícula a YouTube
# Puig de la Sivina

El Puig de la Sivina és una muntanya de 262 metres que es troba al municipi de Terrades, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Txokhrak

«Txokhrak» té aquests significats:

## Localitats

* Txókhrak (Maiski), khútor de la República d'Adiguèsia, a Rússia
* Txókhrak (Drujba), possiólok de la República d'Adiguèsia, a Rússia
* Txókhrak (Krasnodar), khútor del krai de Krasnodar, a Rússia

## Geografia

* Riu Txokhrak, riu de la conca del Kuban
# Tour de Flandes 1927

El Tour de Flandes 1927 és l'11a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 3 d'abril de 1927, amb inici i final a Gant i un recorregut de 217 quilòmetres.
El vencedor final fou el belga Gerard Debaets, que s'imposà en solitari a la meta de Gant i d'aquesta manera aconseguia la seva segona victòria en aquesta clàssica, després de l'aconseguida el 1924. Els també belgues Gustaaf van Slembroeck i Maurice de Waele foren segon i tercer respectivament.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Gerard Debaets (BEL) | J.B.Louvet | 7h 12' 30" |
| 2 | Gustaaf van Slembroeck (BEL) | J.B.Louvet | + 1' 35" |
| 3 | Maurice de Waele (BEL) | Wonder | + 2' 20" |
| 4 | Leo Degraveleyn (BEL) | La française | + 2' 20" |
| 5 | Julien Vervaecke (BEL) | Peugeot-Dunlop | + 2' 20" |
| 6 | Gaston Rebry (BEL) | Peugeot-Dunlop | + 2' 20" |
| 7 | Maurice Depauw (BEL) | Thomann-Dunlop | + 5' 55" |
| 8 | Henri Hoevenaars (BEL) | Automoto | + 7' 30" |
| 9 | Georges Ronsse (BEL) | Automoto | + 7' 40" |
| 10 | Leander Gijssels (BEL) | Griffon | + 7' 50" |

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial
# Iuhina collroja

La iuhina collroja (Yuhina flavicollis) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i vegetació secundària al nord de l'Índia des d'Himachal Pradesh cap a l'est fins Arunachal Pradesh i, més cap al sud, al sud-est de Bangladesh, Manipur i Nagaland, sud-est del Tibet, oest, nord i est de Myanmar, sud-oest de la Xina a l'oest i sud-est de Yunnan, nord-oest de Tailàndia, nord de Laos i nord del Vietnam al nord-oest de Tonquín.

## Referències

* ↑ «Iuhina collroja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Euparkerella

Euparkerella és un gènere d'amfibis de la família Craugastoridae endèmic del Brasil.

## Taxonomia

* Euparkerella brasiliensis (Parker, 1926)
* Euparkerella cochranae (Izecksohn, 1988)
* Euparkerella cryptica (Hepp, Carvalho-e-Silva, Carvalho-e-Silva & Folly, 2015)
* Euparkerella robusta (Izecksohn, 1988)
* Euparkerella tridactyla (Izecksohn, 1988)

## Referències

* IUCN (anglès)
# Le génie de la Danse

Le génie de la Danse és una escultura creada per Jean Baptiste Carpeaux el 1872, que forma part del grup escultòric La Danse, feta per encàrrec de l'arquitecte Charles Garnier per a la façana de l'Òpera de París.
El 1863 Charles Garnier va encarregar a quatre artistes que fessin quatre grups d'escultures per decorar la façana de l'Òpera Garnier, entre ells Jean Baptiste Carpeaux, qui va crear l'escultura de La Danse per a representar tema de la dansa. Le génie de la danse és part d'aquest grup escultòric. Després de la Guerra francoprussiana (1870-1871) i els amb problemes econòmics de l'època, Carpeaux va decidir dividir La Danse en diverses parts, entre elles Le génie de la danse, L'Amour à la folie i Les tres gràcies. Aquestes escultures van ser més petites i es podien dividir fàcilment gràcies a articulacions unides per perns, cobertes per vorells que les fa gairebé invisibles. En crear el grup escultòric de La Danse, l'objectiu principal de Carpeaux era que l'obra mostrés moviment i fluïdesa. Le génie de la danse està formada pel «Geni» que bota en ser inspirat per Eros —L'Amour à la folie—, que està als seus peus, en el seu ball. Aquesta obra s'enfoca en el clímax d'aquest ball i s'ha interpretat com una al·legoria a la bogeria d'un poeta inspirat.

## Referències

* ↑ Gontar, Cybele. "Jean-Baptiste Carpeaux (1827–1875)". In Heilbrunn Timeline of Art History. New York: The Metropolitan Museum of Art, 2000–
* ↑ Wagner, Anne M. Jean-baptiste Carpeaux: Sculptor of the Second Empire. New Haven: Yale University Press, 1986. Print.
* ↑ http://www.metmuseum.org/toah/works-of-art/1970.171 The Genius of the Dance, 1872. The Metropolitan Museum of Art
* ↑ Seis Siglos de Arte, Cien Grandes Maestros de Romero, Soumaya Slim; Minerva Mogollan Garcia; Eva Maria Ayala Canseco; Museo Soumaya; Et. Al. Published by Fundacion Carso / Museo Soumaya, Altamirano, 2006 ISBN 9789687794303
* ↑ «musee-orsay Musee d'Orsay, Jean-Baptiste Carpeaux». Arxivat de l'original el 2015-10-19. [Consulta: 22 novembre 2015].
# Catocala borthi

Catocala borthi és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae.
Es troba a la Xina (Sichuan).

## Referències

* ↑ Saldaitis, A., P. Ivinskis, A. Floriana & J. Babics, 2012: A new species of Catocala Schrank, 1802 (Lepidoptera: Erebidae) from China.
# Escut de la Polinèsia Francesa

L'escut de la Polinèsia Francesa consisteix en un cercle amb una piragua polinèsia de color vermell, vista per davant i amb vela vermella, i amb cinc motius sobre la plataforma transversal que representen els cinc arxipèlags del territori. Sobre la piragua hi ha deu raigs de color d'or simbolitzant el sol. A sota, cinc onades de color blau marí simbolitzen l'abundància del mar.
La piragua tradicional és l'emblema per excel·lència de la civilització polinèsia. A més, la piragua doble era un símbol de poder, un atribut dels grans caps i reis amb un rol preponderant en les migracions i conquestes entre les illes.
L'escut va ser adoptat el 23 de novembre de 1984 per l'Assemblea territorial i és present en el segell i al centre de la bandera de la Polinèsia Francesa.
# Jan Willem Pieneman

Jan Willem Pieneman (1779-1853) fou un pintor neerlandès de quadres històrics i retrats.

## Biografia

Estudià a la Amsterdamse Stadstekenacademie i el 1805 va ésser designat com a instructor de dibuix al centre d'entrenament d'artilleria i enginyeria d'Amersfoort. El 1820 fou nomenat primer director del Koninklijke Academie voor Schone Kunsten (Reial Acadèmia de Belles Arts) d'Amsterdam, un càrrec que va mantindre fins a la seua mort. Del 1844 al 1847 fou director del Rijksmuseum, el qual, i en aquell moment, es trobava a la mansió anomenada Trippenhuis.
Va morir el 8 d'abril del 1853 a Amsterdam.

## Estil

Fou conegut sobretot per les seues pintures sobre la història dels Regne Unit dels Països Baixos. La seua fama es basa en la tela La batalla de Waterloo (Rijksmuseum, Amsterdam, 1824), una obra amb més interès històric que no pas mèrit artístic. Igual que molts altres artistes neerlandesos de l'època, les seues millors obres corresponen a retrats sense pretensions. Fou el primer director de l'Acadèmia d'Amsterdam i Jozef Israëls figurà entre els seus alumnes.

## Galeria

* La batalla de Waterloo (1824)
* Al·legoria de la mort del príncep Guillem V, 1806 (1806)
* Retrat de Jan Willem Janssens (entre 1815 i 1838)
* Retrat de Sir Henry William Paget
* El Triumvirat assumint el poder en nom del Príncep d'Orange (1828)
* Retrat d'Agatha Petronella Hartsen (1841)
* Retrat de Johanna Jacoba van de Velde (1764-1846) (1844)
* Retrat de Carel Joseph Fodor (1801-1860) (1848)
* Retrat de Sara de Haan (1761-1832) (entre 1820 i 1832)
* Retrat d'una dama i un cavaller (1829)

## Referències

* 1 2 Coret Genealogie (anglès)
* 1 2 Triadó, J-R.; Chilvers, Ian; Osborne, Harold; Farr, Dennis, 1996. Diccionari d'Art d'Oxford. Des del segle V aC fins a l'actualitat. Barcelona: Edicions 62. ISBN 8429742271. Pàg. 629.
* 1 2 Jan Willem Pieneman - Rijksmuseum (anglès) i (neerlandès)
* ↑ RKD (anglès) i (neerlandès)
* ↑ Oxford Reference (anglès)

## Enllaços externs

* Artnet (anglès)
* Art UK (anglès)
* Memim Encyclopedia (anglès)
* Getty Images (anglès)
# Eurístenes

Eurístenes (en llatí Eurysthenes, en grec antic Εὐρυσθένης), va ser un rei espartà llegendari, germà bessó de Procles i fill d'Aristodem. El pare va morir després del naixement dels bessons i no va poder decidir quin l'havia de succeir i la mare, Àrgia, no podia determinar quin havia nascut primer.
Els espartans van demanar consell a l'oracle de Delfos que va dictaminar els dos fossin reis, però que donessin més autoritat al gran. Com que això no era conegut, es va decidir que el que la mare hagués rentat i alimentat primer seria el gran. Així se li va donar la preeminència a Eurístenes, que seria conservada pels seus descendents, segons diu Heròdot. La mare Àrgia i el seu germà Teras van ser nomenats regents. Els reis es van casar amb dues germanes bessones, filles de Tersandre rei de Cleones, que portaven per noms Làtria i Anaxandra. Pausànias va veure les seves tombes segles després, quan va visitar Esparta.
Els dos reis i Temen es van unir per restaurar a Èpit, fill de Cresfontes, a Messènia, però en general, segons Heròdot, els dos germans van estar quasi sempre enfrontats. Segons Poliè, Eurístenes es va emparar del poder en una batalla contra el seu germà on el ritme marcat per la flauta travessera va pautar el bon ordre dels soldats, però Temen va imposar altre cop la dualitat. Ciceró diu que va morir un any després que el seu germà i que era el més famós pels seus èxits. El seu fill, Agis I, va ser el fundador de la dinastia dels agíades.

## Notes

* ↑ Segons la forma del nom que proposen el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, III, 16,5
* ↑ Eurysthenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 113
# La Muntanyeta

«La Muntanyeta» té aquests significats:
* La Muntanyeta (el Vendrell), nucli del municipi del Vendrell (Baix Penedès)
* La Muntanyeta (Gósol), accident orogràfic del municipi de Gósol (Berguedà)
* La Muntanyeta (Vilanova i la Geltrú), cim del municipi de Vilanova i la Geltrú (Garraf)
* La Muntanyeta (la Garriga), cim del municipi de la Garriga (Vallès Oriental)
* La Muntanyeta (Llobera), cim del municipi de Llobera (Solsonès)
* La Muntanyeta (Montferrer i Castellbò), cim dels municipis de Montferrer i Castellbò i les Valls d'Aguilar (Alt Urgell)
* La Muntanyeta (Olèrdola), edifici del municipi d'Olèrdola (Alt Penedès)
* La Muntanyeta (Roses), entitat de població del municipi de Roses (Alt Empordà)
* La Muntanyeta (Bellcaire d'Empordà), turó pertanyent al Massís del Montgrí (Prepirineus)
* Borda de la Muntanyeta, edifici del municipi d'Alins (Pallars Sobirà)
* Bordes de la Muntanyeta, edifici del municipi d'Alins (Pallars Sobirà)
* Bosc de la Muntanyeta, indret del municipi d'Esterri de Cardós (Pallars Sobirà)
* Cap de la Muntanyeta, cim entre els municipis de Baix Pallars, Soriguera i Sort (Pallars Sobirà)
* Pala de la Muntanyeta, accident orogràfic del municipi de Sort (Pallars Sobirà)
# Casa Peret

La Casa Peret és una obra de Baix Pallars (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un gran casal de planta rectangular amb façana principal al sud, en un lateral de la coberta a dues aigües, constituït per planta baixa i dos pisos alts. Per l'oest se li adossa un petit edifici amb un gran porxat als baixos i una magnífica galeria al pis alt, on s'obren respectivament sota d'una gran arcada de mig punt. Formant angle amb aquest porxo es troba la porta principal del casal, d'arc de mig punt formant grans dovelles de molt bona factura. A la façana principal s'obren a la planta baixa una sèrie de petites finestres, al primer pis balcons correguts disposats de dos en dos i al darrer pis més balcons.
Els murs exteriors són de pedra vista sense desbastar. Fa pocs anys la casa va ser comprada i restaurada per una família de la ciutat.

## Referències

* 1 2 «Casa Peret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 juliol 2017].
# Emili Lluch

Emili Lluch és el nom dels següents personatges:
* Emili Lluch i Arnal (Nàquera, Camp de Túria, 1879 - València, 1955), mestre i arqueòleg valencià
* Emili Lluch Oribe (1892–1982), enginyer i periodista català especialitzat en motor
# Ptychotis saxifraga

Ptychotis és un gènere monotípic de plantes amb flors dins la família de les apiàcies. La seva única espècie és Ptychotis saxifraga,planta relativament rara, que té el nom comú de pticotis i es troba als Països Catalans com també en altres parts del centre i sud d'Europa.
Herba biennal erecta, glabra, ramificada de 20 a 80 cm d'alt. Floreix de juny a setembre amb flors de pètals blancs. Viu a pedrusques i sòls pedregosos eutròfics a Catalunya i els País Valencià (manca a les Balears) dels 100 fins als 1900 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
# Turdina escatosa

La turdina escatosa (Turdinus marmoratus) és un ocell de la família dels pel·lorneids (Pellorneidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes de Malaca central i Sumatra.

## Referències

* ↑ «Turdina escatosa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Tossal de Folies

El Morro de Folies és una muntanya de 178 metres que es troba al municipi de Seròs, a la comarca catalana del Segrià.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Izaskun Bengoa Pérez

Izaskun Bengoa Pérez (Bilbao, 14 de març de 1975) era una ciclista basca que ha combinat tant la pista com la carretera. Es va proclamar diversos cops campiona d'Espanya.

## Palmarès en pista

* 1998
** Campiona d'Espanya en Velocitat

## Palmarès en ruta

* 1994
** Campiona d'Espanya en contrarellotge
* 1995
** Vencedora d'una etapa de la Volta a Navarra
* 1996
** Campiona d'Espanya en ruta
** Vencedora d'una etapa del Tour de l'Aude
** Vencedora d'una etapa a l'Emakumeen Bira
** 1a la Volta a Navarra i vencedora de 3 etapes
* 1997
** Campiona d'Espanya en ruta
** Campiona d'Espanya en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Lanobre

Lanobre és un municipi francès del departament de Cantal, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Agermanament

Bozel, França