OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Morfema zero

El morfema zero, marca zero o desinència zero és un monema que no consta de cap fonema, que consisteix en l'absència de qualsevol fonema o grafia. Tanmateix, es postula l'existència perquè té valor morfològic. Per exemple, en el verb "dormir" (format pel lexema dorm i el morfema d'infinitiu ir), la tercera persona del singular del present d'indicatiu es marca amb el morfema zero, de tal manera que aquesta forma verbal queda reduïda fonèticament al lexema: ell dorm. Diacrònicament, caracteritza la primera persona del present d'indicatiu en el català medieval, fora dels finals abruptes, on la desinència era e (jo entre),i dialectalment és propi del català insular (baleàric i alguerès), per llur conservadorisme, encara que al baleàric la desinència ha passat a tots els verbs (amb algunes excepcions, com en els verbs en -uar: suu).
El morfema zero permet explicar determinats canvis morfològics i justificar les regles de formació de mots tant en gramàtica tradicional (el concepte s'usa des de l'Antiguitat) com en el generativisme.

## Referències

* ↑ «Gran Diccionari de la Llengua Catalana». Fundació Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Becenc fosc

El becenc fosc (Leccinum melaneum), és un molleró d'aspecte similar al becenc (Leccinum scabrum), més rar, del que es diferencia pel color fosc dels aspres de la superfície de la cama.

## Morfologia

Barret convex, de bru tabac a bru fosc, gairebé negre en els joves; color uniforme; de 5 – 12 cm de diàmetre; superfície untuosa en temps humit, feltrada en temps sec; marge no excedent, enter.
Tubs blanquinosos en el jove, grisencs amb l'edat; brunencs al frec; porus blanquinosos en el jove, grisencs amb l'edat; brunencs al frec.
Cama sovint esvelta, a vegades rabassuda, de llargada similar al diàmetre del barret; superfície mai blanca, de grisenca a negrosa, aspres negrosos, sovint fines; esquames menys marcades i més pàl·lides cap a la part alta de la cama; superfície del peu sempre sense taques verd blavoses.
Carn de blanca a cremosa, groga al peu; amb el temps rosàcia a la part alta de la cama; al peu sense taques blau verdoses.

## Hàbitat

Creix des de finals d'estiu a tardor; en sòls àcids; a muntanya, exclusivament vora bedolls, en marges de prats i clarianes de pinedes de pi roig.

## Comestibilitat

Comestible; per la seva raresa es recomana no collir-lo.

## Analítica

* Carn formol+: rosa salmó.

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric: La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, plana 94-95. Editorial Efadós, volum I, El Papiol, 2021, ISBN 978-84-18243-12-7
* 1 2 «Becenc fosc (Leccinum melaneum) · micopedia.cat». [Consulta: 7 agost 2023].
* ↑ Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
# Echinocereus

Echinocereus és un gènere de cactus acordonats, de petits a mitjans, cilíndrics, amb 50 espècies del sud-est dels EUA i de Mèxic. Les flors són grans, i de fruits comestibles. Echinocereus prefereixen ple sol.

## Espècies seleccionades

| Echinocereus acifer Echinocereus adustus Echinocereus apachensis Echinocereus baileyi Echinocereus barthelowanus Echinocereus berlandieri Echinocereus bonkerae Echinocereus boyce-thompsonii Echinocereus brandegeei Echinocereus chloranthus Echinocereus cinerascens Echinocereus coccineus Echinocereus ctenoides Echinocereus dasyacanthus Echinocereus engelmannii Echinocereus enneacanthus Echinocereus fasciculatus Echinocereus fendleri Echinocereus grandis Echinocereus knippelianus Echinocereus laui Echinocereus ledingii Echinocereus maritimus Echinocereus milleri | Echinocereus nicholii Echinocereus nivosus Echinocereus pacificus Echinocereus palmeri Echinocereus papillosus Echinocereus pectinatus Echinocereus pentalophus Echinocereus polyacanthus Echinocereus pulchellus Echinocereus salm-dyckianus Echinocereus scheeri Echinocereus reichenbachii Echinocereus rigidissimus Echinocereus russanthus Echinocereus scheeri Echinocereus schereri Echinocereus schmollii Echinocereus sciurus Echinocereus stramineus Echinocereus subinermis Echinocereus triglochidiatus Echinocereus viereckii Echinocereus viridiflorus Echinocereus websterianus Echinocereus x roetteri |
# Josep Maria Llorens i Ventura

Josep Maria Llorens i Ventura (Tarragona, 15 d'abril de 1886 - Labastide (Languedoc), 11 de maig de 1967) va ser mestre de capella, sacerdot catòlic, musicòleg i professor de música.
Als 14 anys debutà com a músic a l'Ateneo Tarraconense de la Clase Obrera, entitat on, més endavant, coneixeria Pau Casals quan aquest hi va fer un concert. Llorens va ser deixeble del músic i compositor Josep Gols, a qui dedicà la primera obra que compongué. Estudià la carrera eclesiàstica al seminari tarragoní, i la de música al Conservatori del Liceu de Barcelona. S'ordenà sacerdot l'any 1911 i cantà la seva primera missa a Montserrat. En aquest període, també promogué amb gran entusiasme la sardana entre els tarragonins. Destinat temporalment a Osca, hi fundà l'Orfeón Oscense (<1929).
Quan vivia a Lleida, on era professor del seminari, i beneficiari i mestre de la capella (des del 31 d'octubre del 1919) de la catedral, va publicar el llibre Teoria de la música (1933). A causa del seu ascendent popular, durant la guerra civil no fou perseguit, sinó que, a més, fou nomenat director de l'Escola de Música de Lleida; el febrer del 1939 hagué d'exiliar-se i anà a raure al camp de concentració. Es refugià a la diòcesi de Montalban, de la qual fou canonge i professor de música al seminari; també exercí de rector de Campsas. Amb el pseudònim Joan Comas va publicar a Tolosa de Llenguadoc el controvertit assaig L'Església contra la República Espanyola (1960). Jubilat per una artritis, es retirà a Labastida, i allí hi morí. De forma pòstuma, hom publicà el seu llibre La meva Tarragona.

## Referències

* ↑ «Josep Maria Llorens i Ventura». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Joan Comas [=Josep Maria Llorens] L'Església contra la República Espanyola Toulouse: Impr. Régionale, [1962]
* Josep Maria Llorens (Joan Comas) La Iglesia contra la República Española [Vieux] França: Grupo de Amigos del Padre Llorens, 1968
* Josep Maria Llorens La meva Tarragona Andorra la Vella: Mirador del Pirineu, 1971
* Josep Maria Ventura, pròleg de Lluís Millet Teoria de la música. Amb més de 250 exemples autògrafs Lleida: Arts Gràfiques Ilerda, 1933
# Mordovski Karai

Mordovski Karai (en rus: Мордовский Карай) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.370 habitants. Pertany al districte municipal de Romànovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Романовского муниципального района Саратовской области». Официальный сайт Министерства строительства и жилищно-коммунального хозяйства Саратовской области. Arxivat de l'original el 2020-10-31.
* ↑ «Alekseyevskiy». GeoNames. Arxivat de l'original el 2020-10-30.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Hurricane (pel·lícula del 1979)

Hurricane és una pel·lícula estatunidenca del 1979 dirigida per Jan Troell. Aquest film, un remake de la pel·lícula de John Ford Huracà sobre l'illa (1937), va ser la segona que Jan Troell va realitzar a Hollywood. Va ser un fracàs.

## Argument

Dècada del 1920 a Bora Bora, a la Samoa Oriental. Charlotte, una pintora estatunidenca, arriba de Boston a l'illa d'Alaya, per visitar el seu pare, el capità Bruckner de la Marina dels Estats Units, a qui no ha vist en bastant temps. Bruckner és el governador dels EUA a l'illa, i governa amb una actitud protectora cap als nadius. Charlotte s'enamora d'un cap de Samoa, amor al que s'oposa el pare de la noia. Mentrestant, un poderós huracà s'acosta amenaçant de devastar l'illa.

## Repartiment

* Timothy Bottoms: Jack Sanford
* Piero Bushin: Running Man
* Mia Farrow: Charlotte Bruckner
* Trevor Howard: el pare Malone
* Dayton Ka'ne: Matangi
* James Keach: Sergent Strang
* Max von Sydow: el doctor Danielsson
* Jason Robards: capità Bruckner
* Nancy Hall Rutgers: Mrs. Blair
* Nick Rutgers: Comandant Blair

## Referències

* ↑ allocine. Huracà sobre l'illa (en francès). allocine.
# Becerril de la Sierra

Becerril de la Sierra és un municipi de la Comunitat de Madrid, a la Cuenca del Guadarrama. Està situat entre els municipis de Navacerrada, Collado Mediano, Moralzarzal i El Boalo.

## Enllaços externs

* Becerril de la Sierra: Història, cultura, naturalesa a Sierra Guadarrama-Alto Manzanares Arxivat 2007-03-14 a Wayback Machine.
# Echinaria

* Per al gènere homònim (obsolet) de la tribu Paniceae, vegeu el gènere Cenchrus.
Echinaria és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Echinaria capitata (L.) Desf.
* Echinaria pumila Willk.
* Echinaria spicata Debeaux
* Echinaria todaroana (Ces.) Ciferri & Giacom.
# Jovi

Jovi (en llatí Jovius) va ser un governador romà i conspirador, prefecte del pretori d'Il·líria sota l'emperador Honori, nomenat per Estilicó.
Estilicó el va fer servir de mediador en alguns contactes amb Alaric I. L'any 406 l'emperador el va nomenar patrici i prefecte del pretori a Itàlia després de la caiguda de l'eunuc Olimpi que era el primer ministre de l'emperador. Degut a les seves intrigues, Jovi aviat va dirigir l'imperi i va fer nombrosos canvis administratius entre els oficials.
Quan Alaric va assetjar Roma l'any 409, Jovi s'encarregà d'ajustar la pau. Va anar a Rímini (Ariminium) i es va entrevistar amb el rei visigot del que era amic. Va proposar una pau basada en el nomenament d'Alaric com a comandant en cap de l'exèrcit romà, però Honori va refusar donar aquest càrrec a Alaric al que ja considerava massa poderós i va escriure en aquest sentit a Jovi; aquest va llegir la carta davant d'Alaric que es va sentir molt ofès per la negativa imperial.
Jovi va tornar a Ravenna, però després del fracàs en les negociacions va perdre molta influència. Una mica després Alaric va portar al tron a Prisc Àtal i Honori va enviar a Jovi, Valent, el qüestor Potami, i el notari Julià, per negociar amb Àtal. Jovi va proposar el repartiment de l'Imperi entre Àtal i Honori, però el primer va refusar i Jovi llavors va passar al seu servei.
Derrotat Àtal, Jovi va tornar amb Honori i va dir que només havia passat al bàndol enemic per fer mal des de dins. Honori el va perdonar però ja no va exercir cap més càrrec i no torna a ser esmentat. És molt dubtós que aquest Jovi sigui el mateix que un Jovi que menciona Amià Marcel·lí com a qüestor l'any 361.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/625?rgn=full+text;view=image;q1=JoviusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 615-616. ]
# Guillaume Levarlet

Guillaume Levarlet (Beauvais, Oise, 25 de juliol de 1985) és un ciclista francès, professional des del 2007. Actualment corre a l'equip Wanty-Groupe Gobert.
Al 2013 va patir un accident de cotxe en què va morir Arnaud Coyot. En el vehicle també hi viatjava Sébastien Minard. Levarlet, que era qui conduïa, va ser posteriorment condemnat a un any de presó suspesa i se li va retirar el carnet de conduir.

## Palmarès

* 2005
** Vencedor d'una etapa al Circuit del Mené
* 2006
** 1r a la Côte picarde
* 2007
** 1r al Tour del Jura
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Tour del Gavaudan Llenguadoc-Rosselló
* 2011
** 1r al Tour del Gavaudan Llenguadoc-Rosselló i vencedor de 2 etapes

### Resultats al Tour de França

* 2012. 75è de la classificació general
* 2013. 61è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2008. 113è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. 49è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Fallece el francés Arnaud Coyot». marca.com, 24-11-2013 [Consulta: 2 setembre 2017].
* ↑ «Levarlet, condenado a un año de prisión suspendida». biciciclismo.com, 07-11-2014 [Consulta: 2 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Kawin Thamsatchanan

Kawin Thamsatchanan (Bangkok, 26 de gener de 1990), és un futbolista tailandès.
Comença la seua carrera professional al Rajpracha FC el 2007. Ha jugat als clubs Muangthong United FC, Oud-Heverlee Leuven i Hokkaido Consadole Sapporo.
Va debutar amb la selecció de Tailàndia el 2008. Va disputar 62 partits amb la selecció de Tailàndia.

## Estadístiques

Selecció de Tailàndia :
| Anys | Partits | Gols |
| 2008 | 1 | 0 |
| 2009 | 0 | 0 |
| 2010 | 7 | 0 |
| 2011 | 3 | 0 |
| 2012 | 9 | 0 |
| 2013 | 1 | 0 |
| 2014 | 9 | 0 |
| 2015 | 5 | 0 |
| 2016 | 15 | 0 |
| 2017 | 6 | 0 |
| 2018 | 3 | 0 |
| 2019 | 3 | 0 |
| Total | 62 | 0 |

## Referències

* 1 2 Kawin Thamsatchanan a National-Football-Teams.com (anglès)
# Thabana Ntlenyana

El Thabana Ntlenyana, que significa literalment "muntanyeta bonica" en sesotho, és, amb 3.482 metres, la muntanya culminant de la serralada del Drakensberg, de Lesotho i l'Àfrica austral, ja que és el cim més alt al sud del Kilimanjaro. La primera ascensió documentada del cim va tenir lloc el 1951.

## Referències

* ↑ «Thabana Ntlenyana | mountain, Lesotho» (en anglès). [Consulta: 16 gener 2021].
* ↑ «Thabana Ntlenyana - Peakbagger.com». [Consulta: 16 gener 2021].
# Dmítrove

Dmítrove (en (ucraïnès): Дмитрове) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 265 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 14 desembre 2015].
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Josep Lluís Gómez Mompart

Josep Lluís Gómez Mompart és un periodista i professor universitari català, catedràtic de Periodisme a la Universitat de València. És un dels redactors de l'Informe dels experts acadèmics en comunicació per a la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, per encàrrec de les Corts Valencianes, a partir del qual es va elaborar la llei de creació dels nous mitjans audiovisuals de servei públic (À Punt Mèdia), i membre fundador i col·laborador permanent de la MESAV (Mesa del Sector Audiovisual Valencià).

## Enllaços externs

* Entrevista con Josep Lluís Gómez Mompart, El País, 8 de maig 2007 (consulta=30/5/2018)
# Kawishana

El kawishana (cawishana, kaishana, kauixana) és una llengua arawak, presumiblement extinta, del Brasil. Es va informar d’alguns parlants a la dècada de 1950. Aikhenvald (1999) la classifica com una llengua del Rio Negro mitjà, amazònica del nord, juntament amb el shiriana i el manao. Kaufman (1994) l'havia situat en una branca Nawiki Occidental de l'Amazònia Superior amb dues llengües extingides des de fa molt de temps, el yumana i el pasé, que Aikhenvald deixa sense classificar. Tenia una sintaxi activa-estativa.

## Fonologia

El kawishana tenia 21 fonemes:
* consonants (15): p, t, k, ʔ, ts, tʃ, x, h, m, n, ɲ, l, ɾ, w, j
* vocals (6): i, e, a, o, i, V́

## Referències

* 1 2 Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas Arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 2. 1. Curitiba: Editora CRV, 2020. DOI 10.24824/978655578892.1. ISBN 978-65-5578-892-1.
* ↑ Ramirez, Henri, & França, Maria Cristina Victorino de. (2019). Línguas Arawak da Bolívia. LIAMES: Línguas Indígenas Americanas, 19, e019012. https://doi.org/10.20396/liames.v19i0.8655045
# Héctor Alberto Gerona

Héctor Alberto Gerona (Pan de Azúcar, 30 d'octubre de 1888 – 6 de juny de 1962) va ser un notari i polític uruguaià pertanyent al Partit Colorado.

## Biografia

Nascut a Pan de Azúcar, departament de Maldonado, Gerona va ser ministre de l'Interior entre els anys 1943 i 1944. També va ocupar el càrrec de ministre d'Afers Exteriors de l'Uruguai i d'ambaixador d'aquest país a Itàlia.
Va morir el 6 de juny de 1962 als 73 anys.

## Referències

* 1 2 1811-2011.edu.uy. «Las calles del Bicentenario» (en castellà). [Consulta: 24 febrer 2012].
* ↑ Govern de l'Uruguai, Poder Legislatiu. «Llei 10.247» (en castellà). [Consulta: 24 febrer 2012].

## Enllaços externs

* Pàgina web del Ministeri de l'Interior de l'Uruguai (castellà)
# Besdolus ravizzarum

Besdolus ravizzarum és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Itàlia i França.

## Referències

* ↑ Ricker, 1952. Ind.Univ.Pub.Sci.Ser. 18:92.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zwick, P. & Weinzierl, 1995. Entomol. Scand. 26(1):13.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Tiziano Bo i Stefano Fenoglio. Sulla presenza di alcuni macroinvertebrati bentonici rari o interessanti nei torrenti e fiumi dell'appennino piemontese. Riv. Piem. St. Nat., 26, 2005: 123-128. «PDF». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 6 febrer 2012].
* ↑ Plecotteri in Italia (italià)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Bibliografia

* Fenoglio, S., Bo, T., López-Rodríguez, M. J. i Tierno de Figueroa, J. M., 2010. Life cycle and nymphal feeding of Besdolus ravizzarum (Plecoptera: Perlodidae), a threatened stonefly. Insect Science, 17: 149–153. «Enllaç».

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Tel Laquix

Tel Laquix (en hebreu, תל לכיש) és un jaciment arqueològic situat prop del municipi de Laquix, a les terres baixes de les muntanyes de Judea, a uns 40 km al sud-est de Jerusalem. Les excavacions al túmul de l'antiga ciutat començaren els anys trenta, tot i que les excavacions més sistemàtiques i exhaustives es dugueren a terme entre els anys 1973 i 1987.
Entre les troballes més importants hi ha:
* Part del palau cananeu, ja que a sobre s'hi construí un palau israelita, del qual també en queden fragments.
* Dos temples cananeus: el temple del fossat, un recinte opulent amb moltes restes d'atuells per al culte, i el temple de l'acròpoli, amb elements arquitectònics egipcis.
* Centenars de fletxes i armes de la batalla de l'exèrcit assiri de Senaquerib contra la ciutat (701 aC).

## Les cartes de Laquix

El 1935, es van descobrir les famoses "cartes de Laquix", un seguit d'ostraka de ceràmica, escrits en un alfabet paleohebreu. Són uns textos redactats per un soldat anomenat Hosha'aya i enviats a un comandant de Laquix anomenat Yaush. Les cartes van aclarir molts fets històrics relacionats amb la destrucció de la ciutat per part de Nabucodonosor II, rei de Babilònia, que posteriorment destruiria el primer temple de Jerusalem.
Actualment, es poden veure al Museu Britànic de Londres i al Museu d'Israel de Jerusalem.

## Història

Sota Roboam, va esdevenir la segona ciutat més important del Regne de Judà. En el 701 aC, durant la revolta del rei Ezequies contra Assíria, la ciutat va ser capturada per Sennàquerib, tot i la resistència determinada (vegeu setge de Laquis). La ciutat, més tard, va passar al control de Judea, només per tornar a Nabucodonosor II en la seva campanya contra Judà (586 aC).
En temps de l'Antic Testament, Laquis complia una funció de protecció important en la defensa de Jerusalem i l'interior de Judea. La forma més fàcil d'atacar un exèrcit gran (com l'exèrcit assiri, mireu Isaïes 36:2, Isaïes 37:8 i Jeremies 34:7) Jerusalem era acostar-se a la costa. Laquis era una de les ciutats fortalesa que protegien els passos que condueixen a Jerusalem i Judea major. Per tal d'assetjar Jerusalem, un exèrcit invasor hauria de prendre Laquis, que protegia el pas de muntanya. Durant el regnat d'Ezequies, rei de Judà, els assiris, sota el rei Sennàquerib, va intentar prendre Jerusalem i, en aquesta campanya, van aconseguir prendre Laquis (vegeu 2 Cròniques 32:9 i Isaïes 36:2). Les excavacions modernes del lloc han revelat que els assiris van construir una rampa de pedra i terra fins al nivell de la muralla de la ciutat de Laquis, cosa que permetia als soldats pujar per la rampa i entrar dins la ciutat. Les excavacions van revelar uns 1.500 cranis en una de les coves prop del lloc, i centenars de puntes de fletxa a la rampa i en la part superior de la muralla de la ciutat, cosa que indica la ferocitat de la batalla.
Les referències bíbliques a Laquis inclouen: Josué 10:3, 5, 23, 31-35, Josuè 12:11, Josuè 15:39, 2 Reis 14:19, 2 Reis 18:14, 17, 2 Reis 19:8, 2 Cròniques 11:9, 2 Cròniques 25:27, 2 Cròniques 32:9; Nehemies 11:30, Isaïes 36:2, Isaïes 37:8, Jeremies 34:7; Miquees 1:13.

## Vegeu també

* Laquix.
# Dotze apòstols d'Irlanda

Els Dotze Apòstols d'Irlanda (en anglès: 'Twelve Apostles of Ireland'; en irlandès: 'Dhá Aspal Déag na hÉireann', 'Dhá Aspal Déag na hÉireann') van ser dotze monjos irlandesos del segle VI que van estudiar sota la tutela de Sant Finnian de Clonard a l'Abadia de Clonard. Es diu que al voltant de tres mil persones van estudiar sota la tutela de Finnian de Clonard, però solament els dotze més destacats són coneguts com a apòstols, sent aquests els següents:
* Sant Brandán de Birr
* Sant Brandán de Clonfert
* Sant Cainnech de Aghaboe
* Sant Ciarán de Saighir (en algunes tradicions, substituït pel mateix Sant Finnian de Clonard)
* Sant Ciarán de Clonmacnoise
* Sant Columba de Terryglass
* Sant Columba de Iona
* Sant Laisrén mac Nad Froích
* Sant Mobhí Clárainech
* Sant Ninnidh
* Sant Ruadhán de Lorrha
* Sant Senán mac Geirrcinn

## Referències

* ↑ . Robert Appleton Company.
* ↑ Stokes, Whitley. The Martyrology of Oengus the Culdee. Londres: Henry Bradshaw Society, 1905, p. 168-9.
# Josep Lluís López Bulla

Josep Lluís López Bulla (Granada, 25 de juliol de 1943) és un sindicalista català d'origen andalús, diputat al Parlament de Catalunya en la VI Legislatura.
Va estudiar el batxillerat a Requena. Treballà al sector de les arts gràfiques i el 1965 es va establir a Mataró, on es va afiliar al PSUC i a Comissions Obreres. El 1967 fou detingut i empresonat, i el 1972 es va posar al capdavant de Comissió Obrera Nacional de Catalunya, que el 1976 el va escollir secretari general. Alhora, participà en les activitats polítiques del PSUC i del PCE. El 1995 fou substituït per Joan Coscubiela.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1999 fou elegit diputat per Iniciativa per Catalunya Verds. El 2003 no es presentà a la reelecció i abandonà la política activa.

## Obres

* Qüestió salarial i nova cultura (1987)
* El sindicalismo en la encrucijada
* Cuando hice las maletas (1997)
* No tengáis miedo de lo nuevo (2017)

## Enllaços externs

* Josep Lluís López Bulla
* Articles de López Bulla a El País