OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pickford's House Museum

La Pickford's House Museum of Georgian Life and Costume és una casa-museu d'estil georgià situada a Derby (Anglaterra).

## Història

La Pickford's House, al No 41 Friar Gate, és una elegant casa en filera d'estil georgià construïda pel destacat arquitecte Joseph Pickford el 1770 per a la seva pròpia família.
Quan Pickford morí va deixar la casa en mans del pastor Joseph Pickford, qui ampliar l'edifici i el va dividir en dues propietats. Ell va deixar en el seu testament la casa al seu cosí William Pickford el 1844. De seguida William va hipotecar la casa i el 1850 se la va vendre a William Evans (1788–1856), polític del Partit Whig anglès, que visqué al Allestree Hall. El seu fill, Thomas William Evans, que també era polític, va vendre la casa el 1879 a Frederick Ward, que la vengué a W.S.Curgenven, que va ser el primer d'un seguit de cirurgians que van posseir-la. El 1977 la casa va pujar des del Grau I al Grau II com a monument classificat britànic. Va ser comprada el 1982 per l'Ajuntament de Derby, que no va donar suficient atenció al seu estat com a monument i van treure'n les xemeneies, els terres i les parets sense l'autorització prèvia necessària.

## Museu

El museu, inaugurat el 1988, mostra la qualitat de vida d'un membre de les professions de l'època georgiana tardana. La planta baixa està decorada com podria haver estat en el temps que va viure Joseph Pickford, juntament amb una mostra de vestits del segle xviii i XIX. El museu també allotja una col·lecció de teatres de joguina que van ser col·leccionats per Frank Bradley.
"La Casa de Pickford" estava pensada per exposar la feina del seu propietari, arquitecte, amb la intenció d'aconseguir contactes nous. Era alhora la seva residència familiar. A diferència de moltes cases obertes al públic, el propietat no era un membre de l'aristocràcia, sinó un professional. El relatiu luxe de l'habitació i el bany dels Pickford, decorat igual com era el 1815, es pot comparar amb les habitacions dels criats, de la planta superior. La casa també compta amb cuina, rebost i bugaderia que es mantenen com ho haurien estat el 1830. A la part posterior de l'edifici hi havia un pati accessible per un camí d'entrada a la dreta de la propietat. El celler està decorat com un refugi antiaeri de la dècada del 1940.
És administrada per l'Ajuntament de Derby, que n'és l'amo.

## Referències

* ↑ Craven, Maxwell. The Derby Townhouse. breedon books, 1983. ISBN 0 907969 31 32.
* 1 2 «Pickford's House Museum» (en anglès). AboutBritain. [Consulta: 26 agost 2011].
* ↑ «Pickfords House Museum» (en anglès). gotothisplace.com. Arxivat de l'original el 2012-03-27. [Consulta: 26 agost 2011].

## Enllaços externs

* Pàgina web de la casa museu al web de l'Ajuntament de DerbyArxivat 2011-06-15 a Wayback Machine. (anglès)
# Pelteobagrus nudiceps

Pelteobagrus nudiceps és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1864. Rhinobagrus et Pelteobagrus deux genres nouveaux de Siluroïdes de Chine. Neder. Tijdschr. Dierk. v. 2. 7-10.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1997. Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pfaffenthal

Pfaffenthal (en luxemburguès: Pafendall) és un dels 24 barris de la ciutat de Luxemburg. El 2014 tenia 1.194 habitants. Es troba a la vall de l'Alzette i s'estén aproximadament des del pont Gran Duquessa Charlotte al nord-est de Ville Haute.

## Història

Amb la part baixa de Grund, Pfaffenthal forma el nucli més antic de la ciutat. A l'època romana, la carretera que unia Reims amb Trèveris creuant el riu Alzette passava per Pfaffenthal. A l'edat mitjana, els artesans que necessitaven aigua per a treballar (blanquejadors, cervesers, tintorers, etc.) es van situar en aquest barri.
El nom del barri pren origen dels monjos de l'abadia d'Altmünster que conreaven la terra fèrtil d'aquesta vall. El seu nom en francès era Vaux-les-Moines (en llatí: Vallis Sacerdotalis), però ja no s'utilitza avui en dia.
És l'obra de Vauban que dona a aquest barri el seu aspecte característic per la seva integració en la fortalesa. Dues portes fortificades (la d'Eich la de Bons Malades) tanquen la vall. Estan connectades per una cortina (passarel·la), el Beinchen, que s'estén pel riu. A finals de segle xvi, s'obriren les noves fortificacions i les clarisses de l'Esperit Sant reconstruïren el convent, que funciona actualment com a hospital civil.
El circuit de Vauban permet descobrir aquest patrimoni històric excepcional.

## Vegeu també

* Barris de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Statistiques sur la Villa de Luxembourg. Etat de la population 2014. Pfaffenthal» (PDF) (en francès) p. 47-48. Ville de Luxembuourg. [Consulta: 18 agost 2015].
# Pfam

Pfam és una àmplia col·lecció d'alineaments múltiples de seqüències i models ocults de Màrkov cobrint bona part de dominis proteics i famílies comuns. Per a cada família en Pfam es pot:
* Veure alineaments múltiples
* Revisar les arquitectures i organització dels dominis proteics
* Examinar la distribució d'espècies
* Seguir enllaços a altres bases de dades
* Veure estructures proteiques conegudes
Noteu que una única proteïna pot pertànyer a diverses famílies Pfam.
Pfam-A és la porció de la base de dades de famílies de proteïnes manualment gestionada, i conté al voltant de 9.000 entrades. Per cadascuna d'elles s'emmagatzema un alineament múltiple de seqüències de proteïnes i un model ocult de Markov. Aquests models ocults de Markov poden usar-se per buscar en bases de dades de seqüències amb el paquet HMMER. Llocs que aquestes entrades en Pfam-A no cobreixen totes les proteïnes conegudes, es proporciona un suplement generat automàticament denominat Pfam-B. Pfam-B conté un bon nombre de famílies petites derivades de la base de dades PRODOM. Encara que de menor qualitat, les famílies Pfam-B poden resultar útils quan no es troben famílies Pfam-A.
La base de dades iPfam es construeix sobre les descripcions de dominis de Pfam. Investiga si diferents proteïnes descrites conjuntament en la base de dades PDB d'estructura de proteïnes es troben prou properes per interaccionar potencialment.

## Referències

* ↑ Bateman A, Coin L, Durbin R, et al. «The Pfam protein families database». Nucleic Acids Research, 32, 2004. DOI: doi:10.1093/nar/gkh121..

## Fonts

* Finn RD, Mistry J, Schuster-Bockler B, Griffiths-Jones S, Hollich V, Lassmann T, Moxon S, Marshall M, Khanna A, Durbin R, Eddy SR, Sonnhammer EL, Bateman A «Pfam: clans, web tools and services». Nucleic Acids Res., 34, 2006, pàg. D247–D251. DOI: 10.1093/nar/gkj149. PMID: 16381856.
* Finn RD, Marshall M, Bateman A «iPfam: visualization of protein-protein interactions in PDB at domain and amino acid resolutions». Bioinformatics, 21, 2005, pàg. 410–412. DOI: 10.1093/bioinformatics/bti011. PMID: 15353450.
* Bateman A, Coin L, Durbin R, Finn RD, Hollich V, Griffiths-Jones S, Khanna A, Marshall M, Moxon S, Sonnhammer EL, Studholme DJ, Yeats C, Eddy SR «The Pfam protein families database». Nucleic Acids Res., 32(Database issue), 2004, pàg. D138–D141. DOI: 10.1093/nar/gkh121. PMID: 14681378.

## Enllaços externs

* Pfam Arxivat 2014-04-20 a Wayback Machine. - Base de dades de famílies de proteïnes en el Sanger Institute, UK.
* Pfam - Base de dades de famílies de proteïnes en el Janelia Farm Research Campus, USA.
* Pfam Arxivat 2007-07-01 a Wayback Machine. - Base de dades de famílies de proteïnes en el Center for Genomics and Bioinformatics, Suecia.
* iPfam Arxivat 2011-01-07 a Wayback Machine. - Interaccions de dominis Pfam en PDB.
# Philippe Clement

Philippe Clement (22 de març de 1974) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1998.

## Referències

* ↑ Philippe Clement a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Guardian Football
# Peter Wessel Zapffe

Peter Wessel Zapffe (Tromsø, 18 de desembre de 1899 - Asker, 12 d'octubre de 1990) va ser un escriptor i filòsof noruec. Es va fer conegut per la seva visió pessimista de l'existència humana. Les seves idees sobre el problema fonamental de l'existència es poden trobar a l'assaig L'últim Messies (títol original: Den sidste Messies, 1933), que és una versió més curta del tractat filosòfic Sobre la tragèdia (títol original: Om det tragiske, 1941). Algunes de les seves fortes influències van ser Friedrich Nietzsche, Arthur Schopenhauer, Sigmund Freud o Henrik Ibsen. Va anomenar a la seva escola de pensament Biosofía.
Zapffe sosté que els homes neixen amb una habilitat superior (comprensió, coneixement de si mateix) que no encaixa en el disseny de la natura. L'anhel humà de la justificació en qüestions com ara la vida i la mort no pot ser satisfet, i per tant, la humanitat té necessitats que la naturalesa no pot satisfer. La tragèdia, seguint aquesta teoria, és que els éssers humans passen tot el seu temps tractant de no ser humans. L'ésser humà, per tant, és una paradoxa.

## Textos destacats

* Om det tragiske (En: On the Tragic), Oslo, 1941 and 1983.
* Den fortapte sønn. En dramatisk gjenfortælling (En: The Prodigal Son: A Dramatic Renarration), Oslo, 1951.
* Indføring i litterær dramaturgi (En: Introduction to Literary Dramaturgy), Oslo, 1961.
* Den logiske sandkasse. Elementær logikk for universitet og selvstudium (En: The Logical Sandpit: Elementary Logic for University and Individual Study), Oslo, 1965.
* Lyksalig pinsefest. Fire samtaler med Jørgen (En: Blissful Pentecost: Four Dialogues with Jørgen), Oslo, 1972.
* Hos doktor Wangel. En alvorlig spøk i fem akter (En: With Doctor Wangel: An Earnest Jest in Five Acts), by Ib Henriksen (pseudonym.), Oslo, 1974. Play.
* Rikets hemmelighet. En kortfattet Jesus-biografi (En: The Secret of the Kingdom: A Short Biography of Jesus), Oslo, 1985.
# Pic de l'Orri (Llavorsí)

* No s'ha de confondre amb Torreta de l'Orri.
El Pic de l'Orri és una muntanya de 2.436 metres que es troba entre els municipis de Llavorsí i Tírvia, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Plaça de les Sardanes (Sant Daniel)

La Plaça de les Sardanes és un indret al veïnat de Sant Daniel de Girona inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un espai herbat i rodejat d'arbres, situat a la confluència de les rieres de Sant Miquel i de la Torre. S'hi accedeix travessant un passera de bigues metàl·liques i solera de formigó, baranes metàl·liques. S'hi puja per uns esglaons. A un costat de l'espai intern hi ha un cadafal per les sardanes, de tres esglaons de pedra de Girona, recolzats a un mur posterior on hi ha una placa escrita: Plaça de la Constitució.

## Història

Antigament hi havia una construcció senzilla anomenada la Barraqueta i que feia d'escoles i Ajuntament. Amb la proclamació de a Constitució de 1869 es col·locà la placa commemorativa. Al 1901 es traslladen les escoles i l'Ajuntament i resta com a plaça per a ballar-hi les sardanes durant la Festa Major. El 1901 es van construir les grades pels músics. Al segle xviii s'anomenava al lloc "Plassa Balladora". Actualment s'ha construït el pont d'accés, en substitució d'un en mal estat.

## Referències

* 1 2 «Plaça de les Sardanes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Pixies (pel·lícula)

Pixies és una pel·lícula d'animació fantàstica de 2015 estrenada per Arcana Studio. Està basada en la novel·la gràfica homònima del 2012. Pixies està escrita, produïda i dirigida per Sean O'Reilly, l'autor de la novel·la gràfica, que va ser nominat als premis Leo 2016 a la millor direcció en un programa d'animació pel seu treball a la pel·lícula. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

Joe Beck ha perdut l'amor de la seva vida per culpa d'una maledicció dels Pixie i ara ha d'esbrinar com recuperar la seva xicota, investigar més coses sobre els misteriosos Pixies i desfer una malifeta que van fer fa temps.

## Referències

* ↑ «Leo Awards, Nominees by Name 2016». leoawards.com. Arxivat de l'original el 2018-07-11. [Consulta: 26 maig 2016].
* ↑ «Pixies». Goita què fan, ara!. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ , <https://www.imdb.com/title/tt1735462/?ref_=nv_sr_1>
# Platja del riu de Santa Eulària

La Platja del riu de Santa Eulària està situada en la desembocadura del riu d'aquest municipi.

## Característiques

Té unes dimensions de 400m de longitud i 100m d'ample, i està composta per arena fina i blanca barrejada amb grava procedent de l'aportació fluvial. A més a més forma una barra d'arena que s'endinsa en la mar i finalitza en un conjunt de roques. Actualment la zona s'ha convertit en residencial, ja que s'han construït nous hotels i blocs d'apartaments.

## Com arribar-hi?

Anant des d'Eivissa a Santa Eulària per la carretera PM 810 direcció Santa Eulària, una vegada s'arriba al municipi, es trenca a la dreta per l'Avinguda de Ricard Curtonys Gotarredona i després una altra vegada a la dreta pel Carrer del Ibo fins a arribar a la platja.

## Referències

* ↑ «Platja del Riu de Santa Eulària». Ajuntament de Santa Eulària des Riu. Arxivat de l'original el 19 de novembre 2015. [Consulta: 17 novembre 2015].
# Platja del Serradal (Alcalà de Xivert)

La Platja del Serrradal és una platja del municipi d'Alcalà de Xivert en la comarca del Baix Maestrat (País Valencià).
Aquesta platja limita al nord amb la platja de Manyetes i al sud amb la platja de Capicorb i té una longitud de 1.000 m, amb una amplària de 10 m. Inclou la desembocadura del riu de Sant Miquel.
És una platja recta, oberta i tranquil·la, amb un nivell d'ocupació baix que afavoreix la pràctica nudista, i situada en un entorn semiurbà. La part peninsular és de còdols i la marítima, d'arena fina.
Compta amb els certificats de qualitat ambiental ISO 9001 i ISO 14001.

## Vegeu també

* Alcossebre
* Capicorb
* Platges del País Valencià

## Enllaços externs

* Ajuntament d'Alcalà de Xivert(castellà)
* Turisme a Alcossebre(castellà)(alemany)(francès)(anglès)
# Platja del Toro

La Platja de les Penyes Roges (popularment de ses Penyes Rotges), dita també Platja del Toro o Racó de la Fragata (popularment de sa Fragata) és una platja del terme de Calvià, als peus de la urbanització del Toro, aferrada al Port del Toro. Està situada entre la Punta Prima i la Punta del Carregador, a una cala dita Cala de les Penyes Roges, i és d'arena fina i color daurat. Es tracta d'una platja artificial, sense passeig marítim ni vegetació ni espais protegits.
A la seva part posterior s'aixeca un penya-segat natural vertical, de color vermellós producte de l'alt contingut de rovell de ferro en el substrat del sòl, que rep el nom de les Penyes Roges, que donen nom a la cala i la platja. Dalt del penya-segat s'alcen xalets, la qual cosa explica l'afluència massiva de gent.

## Serveis

L'accés per carretera és senzill seguint la senyalització viària; el vehicle particular es pot estacionar de franc pels voltants. També es pot optar pel transport públic: l'autobús s'atura per la rodalia d'aquesta platja. Per altra banda, la platja compta amb accés per a minusvàlids i amb zona de fondeig. No es pot fer acampada, no hi ha serveis de socors, restaurants, papereres ni aparcaments, però sí que compta amb dutxes, quioscs, banys i telèfons.

## Referències

* ↑ «Calvià». Nomenclàtor Toponímic de les Illes Balears. [Consulta: 14 febrer 2020].
* ↑ «Platges de Balears: el Toro». Arxivat de l'original el 2014-04-07. [Consulta: 21 febrer 2010].

## Enllaços externs

* La platja a Platgesdebalears.com Arxivat 2014-04-07 a Wayback Machine.
# Phoxinus neogaeus

Phoxinus neogaeus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pogost Kijí

Pogost Kijí (en rus: Кижский Погост) és un lloc històric que data del segle xvii a l'illa de Kizhi. L'illa està situada al llac Onega a la República de Carèlia (Medvezhyegorsky District), Rússia.
El pogost és l'àrea tancada que inclou dos grans esglésies de fusta (l'Església de la Transfiguració 22-domo i el 9-cúpula Església Intercessió) i un campanar. El pogost és famosa per la seva bellesa i la longevitat, tot i que es construeix exclusivament de fusta. Està inclòs a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1990, i des del 1993 i també com un lloc Patrimoni Cultural de Rússia.

## Referències

* ↑ «Kizhi Pogost». Unesco World Heritage Centre.
# Plouzélambre

Plouzélambre (en bretó Plouzelambr) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2006 tenia 210 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.794 | 2.912 | 3.018 | 3.222 | 3.237 | 3.415 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Robert Creuze | |
| 2008- | André Coënt | |
# Plouzévédé

Plouzévédé (en bretó Gwitevede) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.546 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.572 | 1.570 | 1.543 | 1.461 | 1.416 | 1.353 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Robert Biannic | |
| 2008- | Viviane Pluchon | |
# Plovan

Plovan (en bretó Plovan) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 667 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.020 | 893 | 783 | 720 | 648 | 607 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Burel | |

## Galeria d'imatges

* Ruïnes de la capella de Languidou
* Església de Plovan
# Pic de Sallfort

El Pic o Puig de Sallfort, sovint denominat també de Sallafort, és el punt més alt de la Marenda de 981 metres d'altitud. Marca la frontera entre França i Espanya, compartida entre els municipis d'Argelers i Banyuls a la comarca del Rosselló (Catalunya Nord) i Espolla a la comarca de l'Alt Empordà (comarques gironines, província de Girona).
Està situat a ponent del Puig del Torn i al nord-oest del Coll de Banyuls i als municipis d'Argelers, de Banyuls de la Marenda i d'Espolla a 44 km de Perpinyà i a 70,5 km de Girona.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC. S'hi accedeix per la GR 10. És un dels destins preferents de les rutes excursionistes de la Serra de l'Albera.

## Referències

* ↑ El Puig de Sallfort en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Pic de Sallfort». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. [Consulta: 1r abril 2020].
# Plácido Fernández Viagas

Plácido Fernández Viagas (1924 - 1983) fou un jutge i polític andalús.

## Biografia

Va néixer el 29 de març de 1924 a Tànger quan aquesta ciutat formava part del Protectorat Espanyol al Marroc. Va cursar els seus estudis de batxillerat en el col·legi del Sagrat Cor de Tànger i la carrera de Dret en la Universitat de Sevilla. Va exercir la judicatura en diverses ciutats. Va formar part de Justícia Democràtica, grup clandestí de funcionaris que lluitava contra el Franquisme des de l'interior, així com de Coordinació Democràtica a Andalusia. Va ser suspès en les seves funcions de jutge per uns mesos el 1976 per participar en una manifestació a favor de l'amnistia per als presos polítics.

## Activitat política

A les eleccions generals espanyoles de 1977 va ser escollit senador per la província de Sevilla pel PSOE, sent el senador més votat de tota Andalusia per a la legislatura constituent. Posteriorment va ser també elegit senador a les eleccions generals espanyoles de 1979, durant el període comprès entre març de 1979 i abril de 1980. Va ser elegit president de la Junta Preautonòmica d'Andalusia el 27 de maig de 1978, en el saló d'actes de la Diputació Provincial de Cadis, en detriment del candidat centrista Jaime García Añoveros, mantenint-se en el càrrec fins a la seva dimissió al juny de 1979. Després de la seva dimissió es va retirar de l'activitat política. En 1980 va ser escollit com a membre del Tribunal Constitucional d'Espanya, càrrec que va ocupar fins a la seva defunció, el 8 de desembre de 1982.

## Bibliografia

* Gran enciclopedia de Andalucía. Ediciones Anel, S.A. ISBN 84-85622-00-6

## Referències

* ↑ Plácido Fernández Viagas a mcnbiografias.com
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Hispania Nova - La constitució de la Junta d'Andalusia en la gènesi del "Estat de les autonomies, per Manuel Ruiz Romero
* ↑ Fallecio Plácido Fernández Viagas, ex presidente de la Junta de Andalucía, El País, 10 de desembre de 1982
# Poole

Poole és una ciutat costanera amb un port propi, situada al comtat de Dorset, al sud d'Anglaterra. Té una població de 138.299 habitants (segons el cens de 2001), i el seu port natural (el segon més gran del món), situat a la costa del canal de la Mànega atreu un gran nombre de turistes cada any.
Forma part d'una conurbació, juntament amb les localitats de Bournemouth i Christchurch.
Aquí acaba el Sender de la Costa Sud-oest.

## Persones il·lustres

* John le Carré (1931 - 2020) escriptor
* Jac Holmes (1993 - 2017) guerriller