OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Galiza Nova

Galiza Nova és una organització juvenil nacionalista fundada l'any 1988 amb la intenció d'acollir la pluralitat de militants joves que s'estaven incorporant al nacionalisme gallec. Encara que segons els seus estatuts era una organització independent, va començar a funcionar com l'organització juvenil del BNG, fins que a la II Assemblea (Sant Jaume de Galícia, 1990) es va aprovar l'ingrés en el Bloc. Això va comportar una participació important dels seus membres a càrrecs institucionals i a una estructura idèntica a la del Bloque d'aquell moment i que segueix sense variar fins avui: l'òrgan màxim és l'Assemblea Nacional, de la qual formen part tots els militants i que escull la meitat de la Direcció Nacional, l'òrgan de direcció entre les Assemblees. L'altra meitat està formada per un representant de cada comarca. La màxima representació de l'organització és el Secretari General. Els seus objectius polítics són l'alliberament nacional i la transformació de la societat (sense explotació nacional, de classe o gènere i desmilitaritzada).

## Secretaris Generals

* Catuxo Álvarez (1988-1990)
* Manuel Antelo (1990-1992)
* Bieito Lobeira (1992-1996)
* Martiño Santos (1996-2000)
* Rubén Cela (2000-2004)
* Xosé Emilio Vicente (2004-2007)
* Iria Aboi (2007-2012)
* Alberte Mera (2012-2016)
* Alberte Fernández (2016-2019)
* Paulo Ríos Santomé (2019-2021)
* Marta Gómez Martín (2021-)

## Vegeu també

* Ikasle Abertzaleak

## Referències

* ↑ «@SrtaMGM nova secretaria xeral de Galiza Nova tras a XVI Asemblea Nacional», 11-09-2021. [Consulta: 14 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial de Galiza Nova (gallec)
# Pericoma edwardsi

Pericoma edwardsi és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: la província del Neuquén.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Kári Árnason

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Kári Árnason (Göteborg, el 13 d'octubre de 1982) és un futbolista islandès que juga amb el Malmö FF a Suècia.
# Copérnico Ballester Francés

Copérnico Ballester Francés (Banyeres de Mariola, 1914 - Castuera, 15 d'agost de 1938) va ser un militant socialista valencià, militar durant la guerra civil espanyola.

## Biografia

Va néixer en la localitat alacantina de Banyeres de Mariola en 1914. A primerenca edat va ingressar en el Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE), arribant a ser secretari de les Joventuts Socialistes de Alcoi. Durant els anys de la Segona República va ser redactor de Orientació Social, el periòdic socialista que s'editava a Alcoi.
Després de l'esclat de la Guerra civil es va unir a les forces republicanes. Durant el transcurs de la contesa va arribar a ser cap d'Estat Major de la 103a Brigada Mixta i, posteriorment, de la 38a Divisió. En l'estiu de 1938 va assumir breument el comandament de la 91a Brigada Mixta.

## Notes

* ↑ Segons Martínez Bande, per aquestes dates ostentava la prefectura d'Estat Major del VIII Cos d'Exèrcit.

## Referències

* ↑ Moreno Sáez, 1994, p. 108.
* ↑ Engel, 1999, p. 96.
* ↑ Moreno Gómez, 1985, p. 616.
* ↑ Engel, 1999, p. 216.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 230.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: Editorial San Martín, 1981.
* Martínez Cobo, Carlos. La travesía del desierto. Intrahistoria del PSOE (1954-1970). Fundación «Pablo Iglesias», 1995.
* Moreno Gómez, Francisco. La Guerra civil en Córdoba (1936-1939). Córdoba: Alpuerto, 1985.
* Moreno Sáez, Francisco. La prensa en la provincia de Alicante durante la Guerra Civil, 1936-1939. Alicante: Instituto de Cultura "Juan Gil-Albert", 1994.
# Paratge de les Fonts de Sant Roc

El Paratge de les Fonts de Sant Roc és una obra d'Olot (Garrotxa) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

A la dreta del riu Fluvià i abans del pont de Sant Roc, es formen tres terrasses contingudes per murs de pedra volcànica. La primera i més ampla, forma una plaça sobre el riu, on està situada la font. Aquesta monolítica construcció de pedra, està coronada amb coberta a dues aigües, porta a la part central la imatge de Sant Roc amb rajoles de colors. L'última terrassa és l'antiga via del tren d'Olot, foradada la muntanya amb túnel de pedra, el primer dels que es troben en el recorregut. Els arbres estan alineats amb les terrasses i formen un espai ombrívol de considerables dimensions. Hi ha una petita escala doble, que travessant el mur, permet l'accés entre la primera i la segona terrassa. D'aquestes neix una gran escalinata fins a la capella de Sant Roc.

## Referències

* ↑ «Paratge de les Fonts de Sant Roc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Enzo D'Alò

Enzo D'Alò (Nàpols, 7 de setembre de 1953) és un director, guionista i músic italià, reconegut, en particular, pels llargmetratges d'animació que ha dirigit.
Enzo D'Alò va començant estudiant música —toca el saxofon i la flauta travessera. El 1979, mentre realitzava la prestació substitutòria com objector de consciència, va treballar amb infants, filmant els seus dibuixos i muntant-los amb la seva pròpia música. Aquesta situació, més o menys casual, va marcar l'inici de la seva carrera cinematogràfica. Va ser així com va descobrir les enormes possibilitats expressives dels dibuixos animats i com va començar a desenvolupar les seves dots artístiques i comunicatives.
Des de 1983 és autor i director de sèries de televisió i de llargmetratges, molt ben valorats pel públic i la crítica. Les seves obres tenen un estil visual molt variat, resultat de la col·laboració amb diferents dibuixants. Així, per exemple, ha treballat amb Paolo Cardoni a La Freccia azzurra (1996) o amb Walter Cavazzuti a La gabbianella i il gatto (1998) i en Momo alla conquista del tempo (2001).
En les seves pel·lícules són comuns les referències a grans escriptors (Sepúlveda, Ende, etc.), i el gust per històries que puguin gaudir públics de totes les edats, amb diferents nivells de lectura. Enzo D'Aló aconsegueix parlar també de temes importants, com ara, la integració, l'ecologia, l'amistat, etc. i ho fa amb lirisme i intel·ligència, integrant-se amb ple dret entre els principals autors d'un cinema d'animació alternatiu al mainstream estatunidenc.

## Filmografia
### Cinema

* La freccia azzurra (1996)
* La gabbianella e il gatto (1998)
* Momo alla conquista del tempo (2001)
* Opopomoz (2003)
* Pinocchio (2012)
* Pipì, Pupù e Rosmarina in Il mistero delle note rapite (2017)

### Sèries de televisió

* La Pimpa (1990)
* Pipì, Pupù e Rosmarina (2009 i 2014 en endavant)

### Curtmetratges d'animació

* Kamillo Kromo (1993)

## Referències

* ↑ «Enzo d'Alò | MYmovies». [Consulta: 6 abril 2021].
* 1 2 3 Lucci, Gabriele. Animación. Madrid: Electa, 2005. ISBN 84-8156-393-5.
# (16) Psique

(16) Psique és l'asteroide que duu el nombre 16 de la sèrie. Fou descobert des de Nàpols el 17 de març de 1852 per Annibale de Gasparis (1819-1892).
Fou batejat en honor de Psique, una nimfa de gran bellesa amb qui es va casar Eros. Va ser transportada a un palau, on la visitava totes les nits, romanent amb ella fins a l'alba, perquè així no el reconegués. Una nit ella, curiosa, va acostar un llum al seu rostre per a veure'l, però l'oli es va bolcar, deformant la cara d'Eros. Venus, en venjança, va matar Psique; però Júpiter, a instàncies d'Eros, li va atorgar la immortalitat.
La NASA va anunciar en el mes de juliol de 2019 que l'asteroide, que és entre les òrbites de Mart i Júpiter, podria estar format de ferro i níquel, metalls que posats a la terra podrien tenir un valor de 10 trilions de dòlars. Degut a la seva composició metàl·lica, havia existit la teoria que té l'origen en el nucli d'algun antic planeta del sistema solar però aquesta teoria ha estat descartada per observacions més recents.
La mateixa agència va llençar el 2023 la sonda Psyche que té previst arribar a Psique el 2029.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 14. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ «Hay un asteroide en el espacio con un valor de 10 trillones de dólares» (en castellà). cnn, 30-10-2020 [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ Bell, J.F.. Richard P. Binzel. Asteroids: The Big Picture in Asteroids II. University of Arizona Press, 2015, p. 921–948. ISBN 978-0-8165-1123-5.
* ↑ Elkins-Tanton, L. T. «Observations, meteorites, and models: A preflight assessment of the composition and formation of (16) Psyche». Journal of Geophysical Research: Planets, vol. 125, 3, 2020, pàg. 23. Bibcode: 2020JGRE..12506296E. DOI: 10.1029/2019JE006296. PMC: 7375145. PMID: 32714727.
* ↑ «VLT/SPHERE imaging survey of the largest main-belt asteroids: Final results and synthesis». Astronomy & Astrophysics, vol. 654, 04-10-2021, pàg. A56. Bibcode: 2021A&A...654A..56V. DOI: 10.1051/0004-6361/202141781.
* ↑ Shepard, Michael K.; De Kleer, Katherine; Cambioni, Saverio; Taylor, Patrick A.; Virkki, Anne K.; Rívera-Valentin, Edgard G.; Rodriguez Sanchez-Vahamonde, Carolina; Fernanda Zambrano-Marin, Luisa; Magri, Christopher «Asteroid 16 Psyche: Shape, Features, and Global Map». The Planetary Science Journal, vol. 2, 4, 2021, pàg. 125. arXiv: 2110.03635. Bibcode: 2021PSJ.....2..125S. DOI: 10.3847/PSJ/abfdba.
* ↑ 324cat. «Viatge a un món de metall: la NASA inicia amb èxit la missió Psyche», 13-10-2023. [Consulta: 15 octubre 2023].
# Galvanòmetre tèrmic

Un galvanòmetre tèrmic, o termo-galvanòmetre, és un instrument per mesurar petits corrents elèctrics. Va ser inventat per William Duddell al voltant de 1900. La següent és una descripció de l'instrument extret d'un catàleg comercial de Cambridge Scientific Instrument Company, de 1905:
   Durant molt de temps, es va sentir la necessitat d'un instrument capaç de mesurar amb precisió petits corrents alterns. L'elevada resistència i autoinducció de les bobines d'instruments del tipus electromagnètic freqüentment impedeixen el seu ús. Els instruments electroestàtics que es construeixen actualment no són del tot adequats per mesurar corrents molt petits, tret que hi hagi una diferència de potencial suficient.
   El termo galvanòmetre dissenyat pel Sr. Duddell es pot utilitzar per a la mesura de corrents extremadament reduïdes amb un alt grau de precisió. No té pràcticament cap autocombusió ni capacitat i, per tant, es pot utilitzar en un circuit de qualsevol freqüència (fins i tot fins a 120.000 ~ per seg.) I es poden mesurar fàcilment corrents tan petits com vint microamperis. És igualment correcte en corrents continus i alterns. Per tant, pot ser estandarditzat amb precisió per corrent continu i usat sense errors en circuits de qualsevol freqüència o forma d'ona.
   El principi del termo galvanòmetre és senzill. L'instrument consisteix en una resistència escalfada pel corrent a mesurar i la calor de la resistència que cau a la termoconferència d'un radiomicròmetre Boys. L'augment de temperatura de la unió inferior de la termoparella produeix un corrent al bucle que es desvia pel camp magnètic contra la torsió de la fibra de quars.

## Referències

* Vladimir Karapetoff, Enginyeria elèctrica experimental i manual per a proves elèctriques per a enginyers i estudiants en laboratoris d'enginyeria . Volum. 1 John Wiley & Sons, Inc., 1910. pàgina 70
* Catàleg comercial de Cambridge Scientific Instrument Company Ltd., 1905.
# Pista de Salàs de Pallars a Pleta Verda

La Pista de Salàs de Pallars a Pleta Verda és una pista rural transitable per vehicles tot terreny dels termes municipals de Salàs de Pallars i de Conca de Dalt (a l'antic terme de Toralla i Serradell), al Pallars Jussà.
Arrenca cap al nord-oest des de la Carretera de Santa Engràcia, a l'extrem nord-occidental del Serrat del Tarter Gros, seguint una carena que surt del costat de ponent del Bosc de Salàs i es va enfilant de forma paral·lela per l'esquerra del barranc de Fontfreda i per a dreta del barranc d'Aulesa. Passa pels Corrals, deixa la partida de l'Escudelló a llevant, deixa a ponent el Rebollar de Salàs, que ressegueix un bon tros, després a llevant queda l'Obac del Conill, que també va vorejant. Passa per sota i a migdia del Turó del Clot del Piu, al qual fa la volta, i trenca cap al nord entre el Clot del Piu, a ponent, i l'Obaga de la Comella, a llevant. Tot seguit deixa a ponent el Clot del Peó, moment en què entra en el terme de Conca de Dalt.
Encara cap al nord, s'adreça al Tallat dels Bassons, i, quan arriba a prop del Turó de la Font dels Bassons, li fa la volta pel sud i per l'oest i entra en el vessant de llevant de la Pleta Verda, des d'on fa tota la volta a la pleta pel capdamunt.
# Károly Bari

Károly Bari (Bükkaranyos, 1 d'octubre de 1952) és un poeta, traductor, folklorista i artista gràfic hongarès.

## Trajectòria

Nascut l'any 1952 a Bükkaranyos, un petit poble de muntanya del comtat de Borsod, és el cinquè fill d'una família gitana de set germans. Va estudiar a la Facultat de Teatre i a la Facultat de Lletres de la Universitat Lajos Kossuth de Debrecen. Encara era estudiant de batxillerat quan va aparèixer el seu primer poemari, que va tenir força èxit i es va publicar en dues edicions consecutives. Des de llavors ha publicat diversos volums. A mitjan dècada dels setanta, va ser tancat a una presó de Szeged coneguda com a Csillag ('estrella'), una de les més estrictes d'Hongria, pel contingut polític dels seus poemes. Després del seu alliberament, va ser empès a la perifèria de la societat durant anys. Károly Bari escriu poemes, pinta, es dedica a la recerca del folklore i prepara traduccions de poesia estrangera contemporània així com de tradicions líriques i èpiques populars gitanes. La galeria Gödöllő va organitzar per primera vegada una exposició dels seus quadres. Després d'això, les seves obres es van presentar a Budapest, Debrecen, Szeged, París, Berlín i Estrasburg.

## Referències

* ↑ «Szürrealista szellem - Bari Károly műveiről». A Hetedik. Arxivat de l'original el 3 d’abril 2018. [Consulta: 23 agost 2022].
# Cynomops paranus

Cynomops paranus és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids. Viu a Panamà, Colòmbia, l'Equador, el Perú, Veneçuela, Guyana, Surinam, la Guaiana Francesa, el Brasil i el nord de l'Argentina.

## Enllaços externs

* Infonatura Arxivat 2009-06-24 a Wayback Machine.
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Parc Nacional El Tepeyac

El Parc Nacional El Tepeyac és un dels pocs reductes d'àrees verdes que se situen al nord de la Ciutat de Mèxic. Aquest és una de les grans extensions de bosc artificial d'eucaliptus que foren reforestades en la primera meitat del segle xx en el Districte Federal. Tal denominació és atribuïda a la ubicació del parc nacional en el turó conegut com el Turó del Tepeyac. Des d'aquest lloc es pot contemplar una de les més belles vistes del Vall de Mèxic, a pesar que ha estat amenaçat pel creixement de la taca urbana principalment en els seus vessants.
Aquest parc abasta part de la cadena muntanyenca de la Serra de Guadalupe i fou creat mitjançant un decret emès el 18 de febrer de 1937, comptant originalment amb una extensió de 1.500 ha.

## Enllaços externs

* Informació general sobre el parc en l'apartat del "Parc Nacional El Tepeyac Arxivat 2008-09-16 a Wayback Machine. Consultat el 2 de setembre de 2008. (castellà)
* Decret del parc Nacional El Tepeyac en la web de CONANP Arxivat 2007-07-10 a Wayback Machine. Consultat el 2 de setembre de 2008. (castellà)
# Eparquia de Nyíregyháza

L'eparquia de Nyíregyháza (hongarès: Nyíregyházi egyházmegye, llatí: Eparchia Nyiregyhazana) és una seu de l'Església grecocatòlica hongaresa, sufragània de l'arxieparquia de Hajdúdorog. Al 2016 tenia 102.484 batejats sobre una població de 559.272 habitants. Actualment està regida per l'eparca Ábel Szocska, O.S.B.M.

## Territori

La diòcesi comprèn la província de Szabolcs-Szatmár-Bereg, a l'est d'Hongria.
La seu eparquial és la ciutat de Nyíregyháza, on es troba la catedral de Sant Nicolau de Mira.
El territori està dividit en 84 parròquies.

## Història

L'eparquia va ser erigida pel papa Francesc el 20 de març de 2015 mitjançant la butlla Ad aptius consulendum, prenent el seu territori de l'arxieparquia d'Hajdúdorog.

## Cronologia

   * Atanáz Orosz (20 de març de 2015 - 31 d'octubre de 2015) (administrador apostòlic)
   * Ábel Szocska, O.S.B.M., (31 d'octubre de 2015 - 7 d'abril de 2018 nomenat eparca) (administrador apostòlic)
* Ábel Szocska, O.S.B.M., des del 7 d'abril de 2018

## Estadístiques

A finals del 2016, la diòcesi tenia 102.484 batejats sobre una població de 559.272 persones, equivalent al 18,3% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 2016 | 102.484 | 559.272 | 18,3 | 112 | 106 | 6 | 915 | | 11 | 3 | 84 |

## Bibliografia

* Constitució apostòlica Ad aptius consulendum, AAS 107 (2015), p. 506 (llatí)

## Fonts

* Anuari pontifici del 2017 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Eparchy of Nyíregyháza (Hungarian) (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Provvedimenti sulla Chiesa Greco-Cattolica Ungherese dal sito della Sala Stampa della Santa Sede
# 112

El 112 (CXII) fou un any de traspàs començat en dijous del calendari julià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Trajà i Corneli (o, més rarament, any 865 ab urbe condita). L'ús del nom «112» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini esdevingué el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments

* Hadrià és nomenat arcont d'Atenes.
* Tàcit esdevé procònsol d'Àsia.

## Referències

* ↑ «Hadrian» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 6 juliol 2021. [Consulta: 24 novembre 2021].
* ↑ «Tacitus» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 10 febrer 2021. [Consulta: 24 novembre 2021].
# Galve de Sorbe

Galve de Sorbe és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.
La població apareix en documents de 1136, com «Galbe». Sembla que el seu nom deriva del nom d'un general àrab del califa Abderramán III, Galbi ben Amril. A més, se suposa que on s'ubica l'actual castell del poble, edificat al segle XV, va haver-hi una fortalesa anterior àrab.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 153 | 169 | 142 | 133 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Petalúrids

Els petalúrids (Petaluridae) són una família d'odonats anisòpters pertanyents a la superfamília Aeshnoidea. Inclou les espècies evolutivament més antigues de libèl·lules veritables, amb membres fòssils de temps tan primitius com el Juràssic (al voltant de 150 milions d'anys d'antiguitat).
Els petalúrids moderns inclouen només 11 espècies, una de les quals, l'australiana Petalura ingentissima, presenta els majors exemplars de libèl·lula vius, amb una envergadura d'ales de fins a 160 mm i una longitud corporal de prop de 100 mm. Entre altres espècies australianes, es troba Petalura gigantea (comunament coneguda com a libèl·lula geganta). Als Estats Units existeixen dues espècies, una en cada costa. Les larves viuen principalment en la rivera dels rierols, freqüentment en caus, però les de l'espècie del sud dels Estats Units Tachopteryx thoreyi aparentment viuen en depressions sota les fulles humides. L'hàbitat semi-aquàtic de les larves fa que aquest grup sigui únic entre les libèl·lules modernes.

## Bibliografia

* Silsby, Jill. 2001. Dragonflies of the World. Smithsonian Institution Press, Washington D. de C.
# Kostolná-Záriečie

Kostolná-Záriečie és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1318.
# En estat crític

En estat crític (títol original: Critical Care) és una comèdia satírica estatunidenca dirigida per Sidney Lumet, estrenada l'any 1997. Ha estat doblada al català.

## Argument

Werner Ernst (James Spader), un jove metge que treballa en la unitat de vigilància intensiva d'un hospital en crisi, coneix dues germanastres que s'enfronten per l'herència del seu pare, un pacient del centre que es troba en estat de coma. Una vol desendollar-lo, l'altre no.

## Repartiment

* James Spader: Dr. Werner Ernst
* Kyra Sedgwick: Felicia Potter
* Helen Mirren: Stella
* Anne Bancroft: Nun
* Albert Brooks: Dr. Butz
* Jeffrey Wright: un pacient
* Margo Martindale: Constance 'Connie' Potter
* Wallace Shawn: l'instal·lador de calderes
* Philip Bosco: Dr. Hofstader
* Edward Herrmann: Robert Payne
* James Lally: Poindexter
* Harvey Atkin: Jutge Fatale
* Al Waxman: Advocat Sheldon Hatchett
* Hamish McEwa: Dr. Hansen
* Jackie Richardson: Mrs. Steckler
* Barbara Eve Harris: Infermera Lucille
* Conrad Coates: Dr. Miller
* Bruno Dressler: Mr. Potter
* Caroline Nielsen: Infermera Luscious

## Rebuda

* Premis 1997: Premis Independent Spirit: Nominada a Millor guió novell
* Crítica: "Àcida visió de la sanitat als EUA. Només un veterà amb ofici com Lumet podria fer una comèdia amb un tema tan dramàtic com l'eutanàsia per criticar el sistema sanitari"

## Referències

* ↑ «En estat crític». esadir.cat.
* ↑ «Critical Care». The New York Times.
* ↑ Garrido, Inma Cinemanía.
# Acapulco (pel·lícula)

Acapulco és una pel·lícula de comèdia romàntica mexicana de 1952 escrita i dirigida per Emilio Fernández i protagonitzada per Elsa Aguirre, Armando Calvo i Miguel Torruco .

## Sinopsi

Diana Lozano, una noia de bona família que es troba en dificultats econòmiques, intenta recuperar la seva posició casant-se amb un noi de família benestant.

## Repartiment

* Elsa Aguirre - Diana Lozano
* Armando Calvo - Ricardo Serrano
* Miguel Torruco - Alberto
* Óscar Pulido - Don Julio, gerente hotel
* José María Linares-Rivas - Don Delfín
* Rodolfo Acosta - Alfredo
* Maruja Grifell - Enriqueta
* Mimí Derba - Abuela de Ricardo
* Luis Arcaraz
* Manuel Calvo
* Eva Garza - Cantante
* Antonio Haro Oliva
* Carlos Riquelme - Alonso, mesero

## Referències

* ↑ Mora p.260

## Bibliografia

* Carl J. Mora. Mexican Cinema: Reflections of a Society, 1896-2004. McFarland, 2005.

## Enllaços externs

* Acapulco a Internet Movie Database (anglès)