OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# GRB 130427A

GRB 130427A va ser un esclat de raigs gamma rècord, descobert iniciant-se el 27 d'abril de 2013. L'observatori espacial Fermi va detectar un raig gamma amb una energia d'almenys 94000 milions d'electró-volts. Va ser detectat simultàniament pel Burst Alert Telescope a bord del telescopi Swift i va ser un dels esclats més brillants detectats pel Swift. Va ser un dels cinc GRBs més propers, a una distància de 3600 milions d'anys llum, i va ser comparativament de llarga durada.
| « | El Large Area Telescope (LAT) del Fermi va registrar un raig gamma amb una energia d'almenys 94 giga electronvolts (GeV), o unes 35000 milions de vegades l'energia de la llum visible, i unes tres vegades més gran que registres previs del LAT. L'emissió de GeV de l'esclat va durar hores, i va romandre detectable pel LAT per gran part del dia, establint un nou rècord per a l'emissió de raigs gamma més llarg en un GRB. | » |
| — NASA |||
L'observatori espacial Swift també va observar l'esclat, determinant ràpidament la seva ubicació.
L'emissió també va ser detectada utilitzant la radiació de ràdio, infraroig i visible des dels telescopis terrestres utilitzant la ubicació en el cel proporcionada pel Swift. L'esclat va ser observat amb un telescopi òptic de 350mm i es va mesurar la seva brillantor. La magnitud aparent visible va disminuir de 13 a 15,5 en un període de tres hores començant a les 08:05:12 UTC el 27 d'abril de 2013. El Catalina Real-time Transient Survey també va detectar l'esclat òpticament, independentment de l'alerta. Va rebre la designació CSS130502:113233+274156. Es va trobar en ascensió recta 11:32:32.90, i declinació +27:41:56.5 (J2000). El catàleg SDSS mostra una galàxia (SDSS J113232.84+274155.4) gairebé coincident amb aquesta posició a una magnitud r=21,26 però sense obtindre espectre SDSS.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 ASA's Fermi, Swift See 'Shockingly Bright' Burst 05.03.13
* ↑ Staff. «NASA Sees 'Watershed' Cosmic Blast in Unique Detail». NASA, 21-11-2013. Arxivat de l'original el 24 d’octubre 2016. [Consulta: 21 novembre 2013].
* ↑ Borenstein, Seth «'Monster' cosmic blast zipped harmlessly by Earth». AP News, 21-11-2013 [Consulta: 21 novembre 2013].
* ↑ «Fermi and Swift see 'shockingly bright' burst», 03-05-2013. [Consulta: 5 maig 2013].
* ↑ Wiggins, Patrick. «GRB 130427A optical time series». GCN Circular 14490. NASA, 28-04-2013. [Consulta: 5 maig 2013].
* ↑ Drake, Andrew J.; S. G. Djorgovski, A. A. Mahabal, M. J. Graham, R. Williams; J. Prieto; M. Catelan; E. Christensen, S. M. Larson. «An untriggered optical detection of GRB 130427A». The Astronomer's Telegram, 04-05-2013. [Consulta: 5 maig 2013].
* ↑ «SDSS DR8 Sky Server for the position of the GRB». [Consulta: 7 maig 2013].
# GRC

GRC té els següents significats:
* Policia Muntada del Canadà (del seu nom en francès Gendarmerie Royale du Canada), cos de policia del Canadà
* Grup de Recerca de Cerdanya, associació cultural de la comarca de la Cerdanya
* Grup de Recerca Consolidat, classificació de grups de recerca segons la Generalitat de Catalunya
* Formigó reforçat amb fibra de vidre (del seu nom en anglès Glass Reinforced Concrete), material de construcció compost de formigó reforçat amb fibra de vidre
* grc també és el codi ISO 639-3 del grec antic, llengua parlada a la Grècia Antiga
# Francesca Comas Rubí

Francesca Comas Rubí (Santa Maria del Camí, 1972) és una pedagoga mallorquina.
Es llicencià en filosofia i lletres, secció de ciències de l'educació, a la UIB (1996). Es doctorà en ciències de l'educació a la UIB (2000). Professora titular de Teoria i Història de l'Educació de la Universitat de les Illes Balears. Investigadora principal del Grup d'Estudis d'Història de l'Educació de la UIB. Directora del Departament de Pedagogia i Didàctiques Específiques de la UIB (2020). Ha centrat la seva investigació en la història de l'educació a l'època contemporània, concretament en temàtiques relacionades amb la història de la infància i joventut, els moviments de renovació pedagògica contemporanis i la fotografia com a font per a la història de l'educació. Ha participat com a investigadora en projectes desenvolupats en el marc de plans nacionals de recerca sobre moviments juvenils, i dirigit com a investigadora principal diversos projectes de recerca, dos sobre fotografia com a font per a la història de l'educació i un darrer sobre pràctica escolar. És docent en el Grau de Pedagogia i en el Màster d'Intervenció Socioeducativa en Menors i Família. Ha publicat diversos llibres i articles sobre la història de l'educació en diverses revistes.

## Obres

* González Gómez, Sara,Melcior Rosselló i Simonet, mestre (1997) Palma: Documenta Balear/Ajuntament de Santa Maria del Camí/CIM.
* Rosa Roig, biografia d'una pedagoga (1890-1969). Amb Maria Isabel Miró Montoliu. Palma: El Mèdol, 2001. 84-95559-32-3.
* La consolidació del sistema educatiu liberal a Mallorca: l'aportació de Francesc Jaume Riutort i Feliu, (1812-1885). Palma: Institut de Ciències de l'Educació, 2001. 84-7632-684-X.
* Els viatges pedagògics i la renovació educativa: les relacions de la JAE (Junta para la Ampliación de Estudios) amb les Balears. Palma: Documenta Balear, 2007. 978-84-96841-49-9.
* Fotografia i història de l'educació. Amb Bernat Sureda García i Xavier Motilla Salas. (2012) Palma: Lleonard Muntaner, Editor. 9788415592143.
* L'escola Graduada de Palma. Cent anys aprenent (1912-2012), (2012) Comas Rubí, Francisca (coord.) Palma, Lleonard Muntaner editor.
* Imatges de l'escola, imatge de l'educació. (2014). Amb González Gómez, Sara; Motilla Salas, Xavier; Sureda Garcia, Bernat. Palma: Edicions UIB
* "Professional press for teachers as a source to study schooling practice: «El Magisterio Balear» (1873-1916)". Amb Sara González Gómez "History of education & children literature", Volum 15, Número 2, Pàgines 111-129, 2020.
* "La Ley General de Educación de 1970 a través de las imágenes" (2021). Amb Bernat Sureda, "Historia y Memoria de la educación", Número 14, Pàgines 253-287, 2021.

## Referències

* ↑ «Comas Rubí, Francesca». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 18. Palma: Promomallorca, p. 389. ISBN 84-8661702-2.
# Francesca Cuart Ripoll

Francesca Cuart Ripoll (1938, Llucmajor, Mallorca - 1997, Palma, Mallorca) fou una soprano i professora de cant mallorquina. Estudià al Conservatori de Palma, ampliant estudis a València, Madrid, Barcelona i Itàlia. Actuà a Palma, Barcelona i París. Entre 1990 i 1993 fou directora i professora de cant del Conservatori Professional de Música i Dansa de Palma. El 1991 publicà el manual L'instrument del cant: la veu, la paraula i cant.

## Referències

* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 18. Palma: Promomallorca, p. 401. ISBN 84-8661702-2.
# Gal

«Gal» té aquests significats:
* Gal (llengua), llengua indoeuropea del grup cèltic extinta des del segle V
* Gal, individu del poble dels gals
* Història:
** Imperi de les Gàl·lies, imperi fundat per Pòstum el 258.
** GAL o Grups Antiterroristes d'Alliberament, grups armats parapolicials
* Física: gal, unitat d'acceleració.
* Cinema
** GAL (pel·lícula)
* Internet: .gal, Domini d'Internet per Galícia
* Biografies:
** Eli Gal (prefecte), prefecte d'Egipte i cap de l'expedició a Aràbia (25 - 24 aC)
** Gai Eli Gal, jurista romà
** Eli Gal (escriptor), escriptor romà
** Marc Gal, metge romà
** Luci Anici Gal, diversos personatges
** Anni Gal, general romà
** Antípater Gal, historiador romà
** Gai Aquil·li Gal, jurista romà
** Luci Aquil·li Gal, pretor romà
** Luci Asini Gal I, militar i magistrat romà
** Gai Asini Gal Soloní, cònsol romà el 8 aC
** Asini Gal, conspirador
** Luci Canini Gal, diversos personatges
** Gai Cesti Gal Camerí, cònsol l'any 35
** Cesti Gal o Cest Gal, governador de Síria
** Constanci Gal (Flavi Claudi Constanci Gal), fill de Juli Constanci i net de Constanci Clor
** Gai Corneli Gal, poeta, orador i general romà
** Aule Didi Gal, magistrat romà
** Marc Fadi Gal o Marc Fabi Gal llegat a Hispània el 49 aC
** Quint Fadi Gal, cavaller romà
** Tit Fadi Gal, qüestor romà
** Flavi Gal, tribú militar
** Glici Gal, conspirador
** Herenni Gal, diversos personatges
** Noni Gal, general romà
** Quint Ogulni Gal, cònsol el 269 aC
** Marc Ogulni Gal, pretor el 181 aC
** Luci Ploti Gal, retòric gal romà
** Gai Pompeu Gal, cònsol l'any 49
** Rubri Gal, general romà
** Gai Rubri Gal, cònsol sufecte el 101
** Gai Sulpici Gal, diversos personatges
** Gai Gal, senador romà
** Surdini Gal, senador romà
** Tisiè Gal, general romà
** Trebonià Gal o simplement Gal, emperador romà (Gai Vibi Trebonià Gal) 251 - 253
** Publi Volumni Gal Amintí, cònsol el 461 aC
** Volusià Gal conegut per Volusià, fill de Trebonià Gal i cèsar (252 - 253)
** Constanci Gal, cèsar vers el 350
Viccionari
# Francesc Escribano i Royo

Francesc Escribano i Royo, també conegut com a Paco Escribano, (Vilanova i la Geltrú, el Garraf, el 9 d'abril de 1958) és un periodista i professor universitari català. Va néixer el 1958 a Vilanova i la Geltrú, població situada a la comarca del Garraf. Interessat en la docència, ha estat professor associat de Comunicació Audiovisual a la Universitat Autònoma de Barcelona.
Va iniciar la seva carrera professional a Televisió Espanyola, incorporant-se l'any 1984 a Televisió de Catalunya com a membre de l'equip inicial del programa de reportatges 30 minuts, en el qual va restar fins al 1992. A partir d'aquell moment, juntament amb Joan Úbeda, s'encarregaren de crear nous programes de televisió per al departament de Nous Formats de Televisió de Catalunya, col·laboració de la qual nasqueren: Ciutadans, El cangur, Les coses com són, Vides privades i Bellvitge Hospital. Posteriorment va dirigir aquest departament etapa en la qual van produint sèries documentals com Veterinaris i Jutjats. L'any 2000 fou nomenat director de Programes, i de 2004 a 2008 va ser director de Televisió de Catalunya. També va formar part de l'equip del programa radiofònic Minoria absoluta i dirigeix la productora que duu el mateix nom.
En la seva tasca de periodista ha estat guardonat amb el Premi Ondas en la categoria «Internacionals de televisió» per Ciutadans (1994) i Les coses com són (1996). L'any 2000 fou guardonat, juntament amb Joan Úbeda, amb el Premi Nacional de Periodisme atorgat per la Generalitat de Catalunya.

## Obra escrita

És autor de:
* 1999: Descalç sobre la terra vermella. Vida del bisbe Pere Casaldàliga
* 2001: Compte enrere. La història de Salvador Puig Antich
* 2013: Desenterrant el silenci. Antoni Benaiges. el mestre que va prometre el mar.
El seu llibre sobre Pere Casaldàliga fou guardonat amb el Premi Gaziel i va donar peu a la minisèrie homònima estrenada el 2013. El seu llibre sobre Salvador Puig Antich va servir de base per a la realització de la pel·lícula de Manuel Huerga Salvador (Puig Antich).

## Referències

* 1 2 «Emotiva y divertida despedida de 'Minoria Absoluta' en el Tívoli de Barcelona» (en castellà). La Vanguardia, 24-07-2009.
* ↑ "Francesc Escribano, periodista i executiu de televisió". adepg.cat. Consulta 5 d'agost 2017.
* ↑ Busquets, Gemma «El nou curs de TV3». Presència, 2161, 28-07-2013, pp. 18 – 19.
* ↑ de Luna, Manuel «‘Ciutadans' ante la crisis» (en castellà). Teletodo, 25-05-2013.

## Enllaços externs

* Entrevista a Francesc Escribano a Televisió de Catalunya Arxivat 2007-10-10 a Wayback Machine.
* Informació de Francesc Escribano al web de la Generalitat de Catalunya Arxivat 2007-10-01 a Wayback Machine.
# Fuembellida

Fuembellida és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Fuen-Vich

Fuen-Vich és una pedania del municipi valencià de Requena (Plana d'Utiel). El 2009 tenia 3 habitants.
Situada a una petita vall de la Serra de Martés drenada per la rambla de Juan Vich, a escassos quilòmetres a l'est del nucli de los Pedrones. S'arriba des de Requena per la carretera nacional N-330 i una vegada arribat a los Pedrones prenent la carretera local CV-332.
Consta de dos barris, el Barrio de Arriba i el Barrio de Abajo, a mig quilòmetre un de l'altre.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor de la Comunitat Valenciana, 2009 (IVE)». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 11 maig 2010].

## Enllaços externs

* Informació a la web de Requena
# Gabriel Thomàs Rosselló

Gabriel Thomàs Rosselló (Llucmajor, Mallorca, 1963) és un dissenyador gràfic i cinèfil mallorquí reconegut per la seva direcció de les Edicions Atàviques.
Biel Thomàs, com és conegut, pertany a una nissaga que des del 1877 ha regentat el teatre Recreatiu de Llucmajor. Realitzà la seva formació primer al seu poble, al Col·legi de Sant Bonaventura la formació primària, a l'Institut Maria Antònia Salvà (ara IES Llucmajor) la secundària i, a Palma, la formació superior a l'Escola d'Arts i Oficis. El 1986 fundà a Llucmajor les Edicions Atàviques, que oferiren una plataforma de llançament a nous escriptors i artistes gràfics (Miquel Bezares, Arnau Pons, Margalida Pons, Rafel Joan…) i on s'experimentà amb noves formes de presentar la poesia i la pintura. Les seves il·lustracions neoexpressionistes acompanyaren els llibres més importants que s'hi editaren, com ara Cos de calitja (1987) i Indicis (1990) de Miquel Bezares o Territori d'incògnites (1988) de Damià Pons. També publicà Liquen saur (1988) d'Arnau Pons i Instamàtic (1990) de Miquel Cardell.
Acabada aquesta etapa el 1999 muntà un taller de disseny i estampació, dit Plaça 18, que representà una innovació en el camp del disseny de samarretes. Al mateix temps regentava el negoci familiar i seguia col·laborant en el disseny de diversos llibres i en la revista Llucmajor de pinte en ample. Abandonà el projecte d'estampació quan la resta de socis apostaren per una visió més mercantilista que l'artística que interessava a Thomàs. El 2003 tancà el negoci familiar del teatre i el 2009 obrí una tenda especialitzada en el lloguer de vídeos, cartells de cinema (més de 10 000), samarretes, etc. Popster, que disposa d'una extensa videoteca amb títols difícils d'aconseguir, com el quasi mig miler rodat a les Illes.
El 1993 fou guardonat per l'Obra Cultural Balear amb el Premi Bartomeu Rosselló-Pòrcel (Premis 31 de Desembre), per a un personatge menor de trenta-un anys que hagi destacat en el camp de l'animació cultural, la investigació o la creació.

## Referències

* 1 2 Sansó, S. «Historia y redención del primer cine». Diario de Mallorca, 06-10-2018.
* ↑ Sbert i Barceló, M. «Gabriel Thomàs Rosselló, o l'empresari engrescador». Temps Moderns, 46, 1998, pàg. 7.
* ↑ «Edicions Atàviques». Poesia experimental catalana i camp literari. UIB. [Consulta: 8 octubre 2018].
* ↑ Rosselló Bover, P. «La Recerca de noves alternatives en la literatura dels anys 70 i 80 a Mallorca». Actes del Desè Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes. I. Abadia de Montserrat, 1995, pàg. 93-119.
* ↑ Ros, C. «Popster, un petit temple amb cent anys de cinema». AraBalears.cat, 03-06-2016.
* ↑ Tous, R. «VII Premis 31 de desembre de l'Obra Cultural Balear». Llucmajor de Pinte en Ample, 141, 01-01-1994, pàg. 26-27.
* ↑ Payeras, M. «La Nit de la Cultura». El Temps, 498, 03-01-1994, pàg. 78-79.
# Genoteca

Una genoteca (library en anglès) és una col·lecció de clons cada un dels quals conté un vector al qual se li ha inserit un fragment d'ADN derivat de l'ADN o l'ARN totals de la cèl·lula o teixit. Amb la mida suficient, la col·lecció de clons hauria de contenir, teòricament, totes les seqüències existents a la font original d'ADN, és a dir, ha de contenir mostres de tot l'ADN de l'organisme. És possible buscar a la genoteca un clon amb un fragment d'ADN d'interès mitjançant mètodes sensibles de detecció capaços de detectar aquest fragment entre milions de clons diferents.
Entre els usos que se li poden donar a una genoteca estan:
* L'aïllament de seqüències i gens: punt de partida per a l'estudi molecular.
* La conservació del genoma: l'excepcionalitat d'una mostra biològica aconsella conservar el seu material genètic (restes arqueològiques, espècies en extinció, individus amb patologies úniques).
* Estudi de la seqüència genòmica: conèixer la seqüència completa d'un genoma implica la seva clonació prèvia.

## Genoteques genòmiques

Una genoteca genòmica és un tipus útil de genoteca que conté fragments de l'ADN genòmics generats mitjançant la digestió parcial amb quantitats limitants d'un enzim de restricció la qual fa talls en determinats llocs amb una freqüència elevada en el genoma. Com a conseqüència, es produeix una digestió parcial de l'ADN, de manera que només té lloc la fragmentació d'uns quants llocs de restricció, quedant la resta intacte.
Es genera així una col·lecció de fragments superposats amb una longitud idònia per a la clonació en un vector de clonació. Després de lligar el vector i el fragment d'ADN, s'introdueix en una cèl·lula hoste.

## Referències

* 1 2 3 Robert L., Nussbaum; Roderick R. McInnes; Huntington F. Willard. «Capítulo 4: Herramientas utilizadas por la genética molecular humana». A: Thompson & Thompson. Genética en Medicina (en castellà). 7ª. Barcelona: Elsevier Masson, 2008, p. 45-47. ISBN 978-84-458-1870-1.
* ↑ «Genoteca». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 11 gener 2020].
# Galina Tsariova

Galina Gueórguievna Tsariova (en rus: Галина Георгиевна Царёва), (Velikiye Luki, óblast de Pskov, 19 d'abril de 1950) és una ex-ciclista soviètica. Especialista en la velocitat, va aconseguir 8 medalles, 6 d'elles d'or, en els Campionats mundials de l'especialitat. També va aconseguir vint títols nacionals entre pista i ruta.
Es va casar amb el seu entrenador Aleksandr Kuznetsov, i és mare dels també ciclistes Nikolai i Alexei i de la tenista Svetlana Kuznetsova.

## Palmarès

* 1969
** Campiona del món de velocitat
** Campiona de la Unió Soviètica en velocitat
* 1970
** Campiona del món de velocitat
* 1971
** Campiona del món de velocitat
** Campiona de la Unió Soviètica en velocitat
** Campiona de la Unió Soviètica en Contrarellotge 500 m
* 1972
** Campiona de la Unió Soviètica en ruta
** Campiona de la Unió Soviètica en Contrarellotge 500 m
* 1974
** Campiona de la Unió Soviètica en velocitat
* 1975
** Campiona de la Unió Soviètica en ruta
** Campiona de la Unió Soviètica en velocitat
* 1976
** Campiona de la Unió Soviètica en ruta
** Campiona de la Unió Soviètica en velocitat
** Campiona de la Unió Soviètica en Contrarellotge 500 m
* 1977
** Campiona del món de velocitat
** Campiona de la Unió Soviètica en ruta
** Campiona de la Unió Soviètica en velocitat
* 1978
** Campiona del món de velocitat
** Campiona de la Unió Soviètica en ruta
** Campiona de la Unió Soviètica en velocitat
* 1979
** Campiona del món de velocitat
** Campiona de la Unió Soviètica en velocitat
* 1980
** Campiona de la Unió Soviètica en velocitat
* 1981
** Campiona de la Unió Soviètica en ruta
* 1982
** Campiona de la Unió Soviètica en velocitat
* 1987
** Campiona de la Unió Soviètica en velocitat
* 1989
** 1a al Gran Premi de París en velocitat

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a velorider.ru
* Fitxa a cyclebase.nl
# Gerard Wodarz

Gerard Wodarz (Wielkie Hajduki, 10 d'agost de 1913 - Chorzów, 8 de novembre de 1982) fou un futbolista polonès de la dècada de 1930.
La seva carrera transcorregué de forma íntegra al Ruch Chorzów, club anomenat inicialment Ruch Wielkie Hajduki i Bismarckhütter SV 99 durant l'ocupació alemanya. Fou cinc cops campió polonès els anys 1933 a 1936 i 1938. Compartí vestidor amb homes com Ernest Wilimowski i Teodor Peterek. Jugà 28 partits amb la selecció polonesa en els que marcà 9 gols, i participà en els Jocs Olímpics de 1936 de Berlín i al Mundial de 1938.

## Referències

* 1 2 Perfil a eu-football.info
# Frías de Albarracín

Frías de Albarracín és un municipi d'Aragó situat al peu dels Monts Universals, a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Serra d'Albarrasí. El poble està al mig dels Monts Universals.
# Frígia

«Frígia» té aquests significats:
* Regió de Frígia
** Frígia Major
** Frígia Menor
** Frígia Hel·lespòntica
** Frígia Epicteta
** Frígia Parorios
* Regne de Frígia
* Satrapia de Frígia
* Província romana de Frígia a partir del 133 aC.
** Frígia Primera
** Frígia Primera
** Frígia Pacatiana
** Frígia Salutaris
# Gabriel Bouillon

Gabriel Bouillon (Montpeller, 5 de març de 1898 - París, 1984) va ser un violinista i pedagog musical francès.
Gabriel Charles Bouillon va néixer a Montpeller, França.
Bouillon prové d'una família de músics. El seu germà Jo Bouillon era el quart marit de Josephine Baker. Va estudiar a la seva ciutat natal i amb Jacques Thibaud a París. Després va ensenyar violí al Conservatori de París. Entre els seus alumnes hi havia Henryk Szeryng, Erkki Kantola, Horst Sannemüller, Charles Chaynes, Jean-Pierre Wallez i Suna Kan.
Va visitar el compositor retirat Manuel de Falla tres setmanes abans de morir a l'Argentina i va informar al setmanari "Le Littéraire" després del seu retorn a França sobre l'oratori inacabat Atlántida. El manuscrit va ser completat posteriorment pel compositor espanyol Ernesto Halffter.
Bouillon va establir el seu propi quartet de corda als anys trenta. Va morir a Montpeller el 1984.

## Referències

* ↑ https://data.bnf.fr/fr/13962647/manuel_de_falla_atlantida/
* ↑ https://data.bnf.fr/fr/13962647/manuel_de_falla_atlantida/
# Gabriel Fradera i Badall

Gabriel Fradera i Badall (Barcelona, 1903 - Ciutat de Mèxic, 5 d'octubre de 1971) fou un activista català, exiliat després de la guerra civil espanyola.
Va fer els estudis primaris amb els escolapis de Vilanova i la Geltrú i va aprendre l'ofici de torner a l'Escola d'Arts i Oficis de Barcelona. Vinculat a Esquerra Republicana de Catalunya, en acabar la guerra civil espanyola es va exiliar cap a França. Establert a Marsella, després de la derrota francesa davant el Tercer Reich, el 8 de setembre de 1942 es va embarcar al vaixell Maréchal Lyautey, que el va portar a Casablanca, on es va embarcar en el Nyassa que el va portar a Veracruz (Mèxic).
De 1942 a 1954 es va establir a ciutat de Mèxic on es va integrar en la Comunitat Catalana de Mèxic i va contribuir a la creació de l'Agrupació Catalana d'Art Dramàtic de l'Orfeó Català de Mèxic. De 1954 a 1959 va viure a Guadalajara (Mèxic), on fou un dels fundadors del Centre Català de Guadalajara amb Josep Maria Murià i Romaní i Abelard Tona i Nadalmai. El 1959 va tornar a Ciutat de Mèxic, on va viure fins a la seva mort. Continuà col·laborant amb l'Orfeó Català, on dirigí representacions d'obres d'Àngel Guimerà i Baltasar Porcel.

## Referències

* ↑ Fundació Josep Irla. Esquerra a Mèxic 1941-1980 ( PDF), p. 160. Arxivat 2014-09-03 a Wayback Machine.
* ↑ Riera i Llorca, Vicenç. Els exiliats catalans a Mèxic. Barcelona: Editorial Curial, 1994, p. 273.