OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# María Asurmendi Villaverde

María del Carmen Asurmendi Villaverde (Pamplona, 4 d'abril de 1986) és una jugadora de bàsquet navarressa.
Base, debutà a la Lliga femenina amb Arranz-Jopisa Burgos la temporada 2006-07. Al llarg de la seva carrera esportiva ha jugat a diversos de l'elit estatal. Després de quatre temporades amb l'equip basc, s'incorporà a l'Oses Construcción Ardoi de la Lliga Challenge la temporada 2022-23. Amb el club navarrès ha aconseguit l'ascens a la Primera Divisió, essent el segon club de Navarra en aconseguir-ho.

## Referències

* ↑ Gómez, Javi. «María Asurmendi, 14 años después, busca repetir ascenso en casa» (en castellà). Notícias de Navarra, 10-04-2024. [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ «Séptimo pañuelico Sanfermines 2024: María Asurmendi devuelve al baloncesto navarro a la élite» (en castellà). Cadena SER, 12-07-2024. [Consulta: 15 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de María Asurmendi Villaverde - Competiciones FEB
* Fitxa de María Asurmendi Villaverde - Selección Femenina Absoluta
# Resolució 1188 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1188 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 de juliol de 1998. Després de recordar anteriors resolucions sobre Israel i el Líban incloses les resolucions 501 (1982), 508 (1982), 509 (1982) i 520 (1982), així com estudiar l'informe del Secretari General sobre la Força Provisional de les Nacions Unides al Líban (UNIFIL) aprovada en la Resolució 426 (1978), el Consell va decidir prorrogar el mandat de la UNIFIL per un període de sis mesos fins al 31 de gener de 1999.
El Consell llavors va reemfatitzar el mandat de la Força i va demanar al secretari general que mantingués negociacions amb el govern del Líban i altres parts implicades en l'aplicació de les resolucions 425 (1978) i 426 (1978) i que informés al respecte.
Fou condemnada tota violència contra la UNIFIL i es va instar a les parts a aturar els atacs contra la Força. El secretari general Kofi Annan va informar que hi havia pugna al Sud del Líban tot i que el nombre de víctimes havia disminuït. La situació es mantenia volàtil i hi va haver assetjament del personal de la UNIFIL. Es van estimular més estalvis d'eficiència sempre que no afectessin la capacitat operativa de l'operació.

## Referències

* ↑ «Security Council extends UNIFIL mandate for six months until 31 January 1999». United Nations, 30-07-1998.
* ↑ Annan, Kofi. «Report of the Secretary-General on the United Nations Interim Force in Lebanon for the Period from 16 January to 15 July 1998». United Nations, 16-07-1998.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Conflicte del sud del Líban (1985-2000)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Gunderic

Gunderic (379-428) fou rei dels vàndals asdings fill i successor del rei Godigisel.
Va continuar l'obra del seu pare i va portar als vàndals per la Gàl·lia (408) i cap al sud a la vora dels Pirineus per entrar a Hispània. El 409, desguarnides les defenses de les muntanyes pirinenques, les va creuar juntament amb els vàndals silings (dirigits per Fridibald) i els alans (el seu rei fou Addac o Atax esmentat el 411). Els 414 els asdings, inicialment establerts a la zona lleonesa, ja s'havien establert a la Bètica mentre els silings van quedar a la zona de les muntanyes Nervàsies fins que a l'any següent es van traslladar amb els seus parents a la Bètica i van reconèixer a Gunderic com a rei. El 418 va morir en lluita contra els visigots el rei alà Atax i llavors els alans van reconèixer com a rei a Gunderic. Els vàndals haurien donat el nom a Andalusia (Vandalusia). Va morir el 428 i el va succeir el seu germanastre Genseric, elegit pels nobles vàndals.
# SGG

SGG té els següents significats:
* Supergegant groga, una de les fases d'una estrella dins el procés d'evolució estel·lar
* Societat històrica suïssa (del nom en alemany Schweizerische Gesellschaft für Geschichte), associació d'historiadors de Suïssa
# Zabdiel

Zabdiel és el nom dels següents personatges:
* Zabdiel (pare de Jeboam), el cap de la primera divisió de l'exèrcit del rei David.
* Zabdiel (sacerdot), cap dels 128 sacerdots establerts a Jerusalem al retorn de l'exili de Babilònia.
* Zabdiel (assassí), àrab que suposadament va assassinar Alexandre I Balas per orde del rei nabateu (146 aC); en tot cas va enviar el seu cap a Ptolemeu VI Filomètor.
# Maximilian Nicu

Maximilian Nicu (25 de novembre de 1982, Prien am Chiemsee) és un futbolista romanès. El 2010 jugà al Sport-Club Freiburg.

## Enllaços externs

* Perfil a HerthaBSC.de Arxivat 2009-02-22 a Wayback Machine. (alemany)
* Perfil a Transfermarkt.de Arxivat 2010-03-14 a Wayback Machine. (alemany)
# Resolució 1186 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1186 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 21 de juliol de 1998. Després de recordar les resolucions 1105 (1997) i 1110 (1997), el Consell va ampliar i reforçar el mandat de la Força de Desplegament Preventiu de les Nacions Unides (UNPREDEP) a la República de Macedònia fins al 28 de febrer de 1999.
La resolució va assenyalar que la missió de la UNPREDEP tenia un paper important en el manteniment de la pau i l'estabilitat a Macedònia i va recordar resolucions relatives a la situació a Albània, incloses les resolucions 1101 (1997) i 1114 (1997). També va recordar la Resolució 1160 (1998) que va imposar un embargament d'armes a la República Federal de Iugoslàvia (Sèrbia i Montenegro), inclòs Kosovo. La missió de la UNPREDEP també va supervisar la frontera per evitar la propagació dels conflictes i els fluxos il·legals d'armes.
El Consell de Seguretat va enfortir la missió de la UNPREDEP fins a 1.050 persones i va ampliar el seu mandat durant sis mesos més per supervisar les disposicions de la Resolució 1160. Seria l'extensió final de la Força de Desplegament Preventiu a causa d'un veto per part de la Xina després del reconeixement de Taiwan per la república de Macedònia. En els mesos següents, quan els primers refugiats de Kosovo van travessar la frontera amb Macedònia, el president macedoni Kiro Gligorov va afirmar que la presència de la UNPREDEP era més necessària en aquest moment.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of UNPREDEP until 28 February 1999 and increases troop strength». United Nations, 21-07-1998.
* ↑ Wallensteen, Peter; Staibano, Carina. International sanctions: between words and wars in the global system. Routledge, 2005, p. 40. ISBN 978-0-415-35596-4.
* ↑ Ackermann, Alice. Making peace prevail: preventing violent conflict in Macedonia. Syracuse University Press, 1999, p. 128. ISBN 978-0-8156-2812-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Dissolució de Iugoslàvia
* Guerra de Kosovo

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Poblat murat de Capocorb d'en Jaquetó

El Poblat murat de Capocorb d'en Jaquetó és un poblat talaiòtic en runes al municipi de Llucmajor, Mallorca, a uns 600 m al nord-oest del poblat talaiòtic de Capocorb Vell. S'hi poden trobar un gran nombre de construccions de planta circular, rectangular i absidal, adossades a la murada o substituint-la.

## Referències

* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 52-53. ISBN 84-500-5970-4.
# Gunderic de Toledo

Gunderic o Gundericus (mort abans del 711) era l'Arquebisbe de Toledo del periòde entre Fèlix i Sindred aproximadament a partir del 701.
La Crònica mossàrab de 754 (Continuatio Hispana) l'esmenta en la seva entrada corresponent a l'any 701 com Toletane Sedis Metropolitanus Episcopus La següent entrada de la crònica en la qual s'esmenta a un bisbe toledà correspon ja a l'any 711, on apareix Sinderedus com a bisbe. Per tant, l'episcopat de Gunderic va haver de correspondre als primers anys del segle viii.
Alguns autors l'identifiquen amb Gunderic, que fou bisbe de Sigüenza entre els anys 688 i 693; altres apunten que aquesta opinió es basa només en la igualtat dels seus noms.
Era un visigot altament elogiat a la Crònica de 754. Un home molt bo que va fer molts miracles. Encara que era un home culte, no s'han conservat cap de les seves escriptures.
Presidí el Divuitè Consell de Toledo (probablement l'any 703), que podria haver estat promogut pel mateix rei Vítiza per forçar matrimoni en el sacerdoci.

## Referències

* ↑ (castellà) Luis Agustín García Moreno: Prosopografía del Reino Visigodo de Toledo, p. 123. Ed. Universidad de Salamanca (1974).
* ↑ (castellà) Enrique Flórez: España sagrada, vol. V, pp. 301-302 (1753).
* ↑ (castellà) Gil González Dávila: Teatro eclesiástico de las iglesias metropolitanas y catedrales de los reynos de las dos Castillas, vol. I, p. 145 (1645).
* ↑ (castellà) Diego Sánchez Portocarrero: Nuevo catálogo de los obispos de la santa iglesia de Sigüenza, p. 10 (1646).
* ↑ (castellà) Toribio Minguella: Historia de la diócesis de Sigüenza y de sus obispos Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., vol. I, pp. 54-55 (1910).

## Fonts

* (anglès) Collins, Roger. Visigothic Spain, 409–711. Blackwell Publishing, 2004.
* (anglès) Thompson, E. A. The Goths in Spain. Oxford: Clarendon Press, 1969.
# Rıza Çalımbay

Rıza Çalımbay, (2 de febrer de 1963) és un exfutbolista turc de la dècada de 1980 i entrenador.
Fou 38 cops internacional amb la selecció turca. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Beşiktaş JK.
Posteriorment ha estat entrenador a diversos clubs turcs com Antalyaspor.

## Palmarès
### Beşiktaş

* Süper Lig: 1981-82, 1985-86, 1989-90, 1990-91, 1991-92, 1994-95
* Copa turca de futbol: 1988-89, 1989-90, 1993-94
* Supercopa turca de futbol: 1986, 1989, 1992, 1994
* Copa del Primer Ministre turca de futbol: 1988
* Copa de l'Associació d'Escriptors d'Esports Turcs: 1983, 1984, 1988, 1989, 1990, 1993, 1996

## Referències

* ↑ Profile at TFF.org
* ↑ Profile at Mackolik.com
* ↑ «Biyografi» (en turc). bjk.com.tr, 10-08-2016. [Consulta: 7 maig 2017].
* ↑ «Rıza Çalımbay» (en turc). mackolik.com, 10-08-2013. [Consulta: 7 maig 2017].
* ↑ «Rıza Çalımbay / National Football Teams» (en turc). national-football-teams.com, 10-08-2013. [Consulta: 7 maig 2017].
* ↑ «Antalyasporumuz Rıza Çalımbay’a Emanet» (en turc). antalyaspor.com.tr, 10-10-2016. Arxivat de l'original el 26 de maig 2019. [Consulta: 7 maig 2017].
* ↑ «Çalımbay imzayı attı» (en turc). mackolik.com, 10-10-2016. [Consulta: 7 maig 2017].
# Pepita Serrador

Pepita Serrador (Josefina Serrador Marí) (Buenos Aires, 2 de març de 1913 - Madrid, 24 de maig de 1964), va ser una actriu argentina.

## Biografia

Filla de pare català, Esteban Serrador, i mare valenciana, Josefina Marí.
A Buenos Aires es va casar en 1934 amb l'actor espanyol Narciso Ibáñez Menta, amb el qual va tenir un únic fill, Narciso Ibáñez Serrador ("Chicho"), director de programes de televisió.
Quant a la seua vida personal i familiar, el 1940 es va separar i posteriorment es va unir a l'actor còmic argentí conegut com a Alí Salem de Baraja. Germana dels actors Esteban, Teresa i Juan Serrador, també va tenir una altra germana, Nora. Primer va obtenir alguns èxits amb obres que després es convertirien en clàssiques, com ara Bodas de sangre, La salvaje o algun temps després Aprobado en inocencia, escrita pel seu fill "Chicho" amb el pseudònim Luis Peñafiel. Va realitzar grans papers en pel·lícules com ara Mujeres que trabajan i Muchachas que estudian.
Va morir als 51 anys víctima d'un càncer.

## Filmografia

* Tu marido nos engaña (1960)
* Todo el año es Navidad (1960)
* La muralla (1958)
* Muchachas en vacaciones (1958)
* Cinco rostros de mujer (1947)
* Oro en la mano (1943)
* Punto negro (1943)
* La novia de los forasteros (1942)
* Los chicos crecen (1942)
* El camino de las llamas (1942)
* Embrujo (1941)
* Amor (1940)
* La luz de un fósforo (1940)
* Muchachas que estudian (1939)
* Una mujer de la calle (1939)
* Frente a la vida (1939)
* Mujeres que trabajan (1938)
* La trepadora (1928)

## Referències

* ↑ «Pepita Serrador (1913-1964) - Find a Grave...» (en anglès). [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «Fallecimiento de Pepita» (en castellà). Adarve Granadino. [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ Hemeroteca ABC
* ↑ Españoladas y Olé
* ↑ Hemeroteca ABC

## Bibliografia

* Recuerdo y presencia de Pepita Serrador. Barcelona: Aedos, 1966, pp. 123.
# Cheniers

Cheniers és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 113 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Cheniers era de 113 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 46 habitatges, 41 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 44 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 41 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 35 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Cheniers el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 12 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 70 persones, 61 eren actives i 9 eren inactives. De les 61 persones actives 56 estaven ocupades (30 homes i 26 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 9 persones inactives 1 estava jubilada, 4 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa financera.
L'any 2000 a Cheniers hi havia 9 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 894 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Cheniers a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Cheniers a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Yan Pascal Tortelier

Yan Pascal Tortelier (París, 19 d'abril de 1947) és un director i un violinista francès.
Nascut a París, és fill dels violoncel·listes Paul i Maud Martin Tortelier, i germà de Maria de la Pau. Tortelier va començar els estudis de piano i violí als 4 anys. Als 14 anys, va guanyar el primer premi de violí al Conservatori de París.
Tortelier ha treballat i gravat àmpliament al Regne Unit. Va ser director principal de l'Orquestra de l'Ulster de 1989 a 1992. Va ser director principal de l' Orquestra Filharmònica de la BBC de Manchester des de 1992 fins a 2003 i ara té el títol de director emèrit amb l'orquestra. També ha estat director invitat principal de la "National Youth Orchestra" de Gran Bretanya (NYOGB).
Tortelier va actuar com a director invitat principal de l'Orquestra Simfònica de Pittsburgh des del 2005 fins al 2008. Va ser director principal de l' Orquestra Sinfònica de l'Estat de São Paulo (OSESP) entre el 2009 i el 2011 i va tenir el títol de director honorari convidat a l'OSESP de 2011 a l'any 2013. Tortelier va dirigir per primera vegada a Islàndia la "Symphony Orchestra" (ISO) el 1998. L'octubre de 2015, la ISO va anunciar el nomenament de Tortelier com el seu proper director general, efectiu amb la temporada 2016-2017, amb un contracte inicial de 3 anys.
Enregistraments de Tortelier inclouen la seva pròpia orquestració de "Ravel's Trio". És un artista discogràfic habitual per a Chandos Records i ha realitzat enregistraments comercials per Chandos amb la BBC Philharmonic, la BBC Symphony Orchestra, i la "São Paulo Symphony Orchestra"". A la gravació d'Orphée aux enfers de 1978 de Plasson toca els solos de violí.
# Maximilian Werda

Maximilian Werda (Kaulsdorf, 5 d'octubre de 1991) és un ciclista alemany, professional des del 2012.

## Palmarès

* 2014
** 1r a la Małopolski Wyścig Górski i vencedor de 2 etapes
** Vencedor de 2 etapes a l'Oder Rundfahrt

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Resolució 1180 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1180 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 29 de juny de 1998 després de reafirmar la resolució 696 (1991) i totes les resolucions posteriors sobre Angola, en particular la 1173 (1998) i 1176, el Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Observadors de les Nacions Unides a Angola (MONUA) fins al 15 d'agost de 1998.
El Consell de Seguretat va expressar la seva profunda preocupació davant la situació crítica del procés de pau a Angola a causa de la falta d'aplicació d'UNITA als acords de pau del Protocol de Lusaka i les resolucions pertinents del Consell de Seguretat. També estava preocupat pel deteriorament de la situació de seguretat del país com a conseqüència d'atacs armats per part d'UNITA, la proliferació de mines terrestres i casos de bandidatge. Hi va haver informes de greus abusos per part de la policia nacional angolesa i es va destacar la importància de l'estat de dret.
Després d'ampliar el mandat de MONUA, el Consell també va decidir continuar amb la retirada del seu component militar d'acord amb la Resolució 1164 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides (1998). El secretari general Kofi Annan va ser convidat a reconsiderar el desplegament addicional de policia civil i també va rebre instruccions per informar sobre la situació sobre el terreny abans del 7 d'agost de 1998.
La resolució exigia que UNITA deixés d'atacar a MONUA, personal internacional, el Govern d'Unitat i Reconciliació Nacional (GURN), la policia i els civils. Tant el GURN com UNITA haurien de cooperar amb MONUA en la investigació de la desmilitarització d'UNITA i no contractar mines. Durant les consultes informals, el Consell també va retre homenatge a les víctimes d'un accident d'helicòpter que va cobrar la vida del personal de MONUA i del Representant Especial del Secretari General del secretari general per Angola, Alioune Blondin Beye.

## Vegeu també

* Guerra Civil angolesa
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 – 1998)

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of Angola Observer Mission». United Nations, 29-06-1998.
* ↑ «Plane Carrying A U.N. Envoy In Africa Crash». The New York Times, 28-06-1998.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Gundershoffen

Gundershoffen (en alsacià Gunderschoffe) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 3.490 habitants.
Forma part del cantó de Reichshoffen, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes del Pays de Niederbronn-les-Bains.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.253 | 2.502 | 2.738 | 3.261 | 3.377 | 3.490 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Claude Muckensturm | | |
# Rœschwoog

Rœschwoog (en alsacià Reschwuch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.905 habitants.
Forma part del cantó de Bischwiller, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes del Pays Rhénan.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.247 | 1.309 | 1.421 | 1.539 | 1.573 | 1.905 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Jean Lorentz | | |
| 2008- | Michel Lorentz | | |
# Palle Nielsen

Palle Nielsen (Copenhaguen, Dinamarca, 1944) és artista i investigador en arquitectura de paisatges i urbanisme. Viu i treballa a Oster Knippinge (Dinamarca). Poc després d'acabar els seus estudis, es va distanciar del sistema artístic i es va implicar en l'experiència activista, sobretot amb la construcció de parcs infantils en barris obrers de Copenhaguen i els seus voltants. Té obra al fons del MACBA.

## Referències

* ↑ «Palle Nielsen». web. MACBA. Arxivat de l'original el 13 d’abril 2015. [Consulta: 7 abril 2015].

## Bibliografia

* Eriksen, Svend. Wood Engravings by Palle Nielsen, 1957.
* Nielsen, Palle; Jacobsen, Signe; Svensson, Gerda. Palle Nielsen: Orfeus og Eurydike og andre værker. Vejle kunstmuseum, 2008. ISBN 978-87-7388-078-4.
* Rex, Jytte; Nielsen, Palle. Palle Nielsen: Timebog. Gyldendal A/S, 2008. ISBN 978-87-02-04699-1.
* Wivel, Mikael; Nielsen, Palle. Palle Nielsen in memoriam. Sophienholm, 2002. ISBN 978-87-87883-84-9.
# Comtat de la Roche

    Pel comtat de la Roche a Lorena, vegeu Comtat de la Roche (Lorena)
El comtat de la Roche fou una jurisdicció feudal de Borgonya, centrada a la Roche-en-Montagne (Rigney).
S'hauria format a l'entorn del castell de la Roche al final del segle XI; Simó es titulava comte en una donació a l'abadia de Lieucroissant, en carta anterior al 1134. Simó va deixar tres fills: Eudes, Simó i Renald.
Eudes és esmentat a la donació anterior al 1134 i en una donació feta ja com a comte el 1134 en presència del seu germà Simó i de la seva esposa Teodorica de Montbéliard. Apareix en una carta del 1173, en què el comte Lluís de Ferrette confirmava donacions a l'abadia de Rosières; torna a ser esmentat en una carta de 6 de setembre de 1178 en un judici de l'emperador Frederic I Barba-roja en favor de l'abadia de Baume-les-Dames; el 1180 donava propietats a l'abadia de Belchamp per l'ànima de la seva muller Ermentruda de Montbéliard (filla de Thierry II comte de Montbéliard (ja consta una donació del 1171 d'un nebot, el comte Amadeu de Montbéliard, per l'ànima de la mateixa Ermentruda).
El juny de 1239 apareix un comte de nom Odó o Eudes, que bescanviava propietat amb l'abadia de Lucelles, amb consentiment de la seva mare "comtessa de la Roche". Les notícies desapareixen el 1245 segurament inclòs en el comtat de Borgonya.

## Referències

* Genealogia