OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Von Baeyer (cràter)

El cràter d'impacte von Baeyer està situat a la cara visible de la Lluna, situat a prop del Pol Sud de la Lluna. Es troba directament adjacent a Svedberg i al nord-est i al sud dels prominents cràters Scott i Demonax, respectivament.
* Localització de von Baeyer (quadrant superior dret de la imatge)
* Rodalies del cràter von Baeyer
El cràter té forma circular, amb una vora de perfil clarament definit. El fons del cràter es troba en l'ombra permanentment per la seva proximitat a el Pol Sud lunar.
Deu el seu nom al químic alemany Adolf von Baeyer (1835-1917), commemorat per la UAI en 2009.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Vol Avianca 203

El vol Avianca 203 era un vol interior colombià entre l'aeroport internacional El Dorado de Bogotà i l'aeroport internacional Alfonso-Bonilla-Aragón de Cali.
El 27 de novembre de 1989, el Boeing 727, número HK 1803 de la companyia colombiana Avianca, va ser destruït en ple vol pretesament per una bomba i cau a prop de Soacha, al departament de Cundinamarca. Dels 101 passatgers i 6 membres de tripulació, no hi va haver cap supervivent. Tres persones van morir igualment a terra per les restes de l'avió.
L'aparell s'havia enlairat de l'aeroport de Bogotà feia 5 minuts i volava a 794 km/h quan l'avió va esclatar.

## Investigació

L'atemptat del vol 203 és l'atac criminal més homicida durant els decennis de violència a Colòmbia Pablo Escobar, cap del Càrtel de Medellín, va patrocinar l'atemptat, esperant que mataria el candidat a l'elecció presidencial de 1990 César Gaviria. Tanmateix, Gaviria no era a l'avió i va ser finalment elegit president de Colòmbia.
Malgrat la versió oficial, segons El Espectador, César Gaviria no era a la llista dels passatgers del Vol 203 i no tenia la intenció d'anar a Cali aquell dia.

## Contra-investigació

Una investigació publicada pel periòdic colombià El Espectador suggereix que el vol no va ser destruït per una bomba, teoria sostinguda per historiadors i periodistes des de 1989, sinó per una fallada mecànica. Segons aquest diari, l'explosió va ser causada per una bomba de carburant defectuosa a l'interior d'un dipòsit mentre la investigació realitzada pels serveis oficials va ser incompleta i no va tenir en compte detalls essencials, com el reconeixement rigorós de les víctimes i la identitat suposada dels atacants.

## Referències

* ↑ «Reportatge als 20 anys de l'atentat».
* ↑ Bowden, Mark, 1951-. Killing Pablo : the hunt for the world's greatest outlaw. 1st ed. Nova York: Atlantic Monthly Press, 2001, p. 81. ISBN 0-87113-783-6.
* ↑ «Avianca 203, la historia que nunca nos contaron». www.elespectador.com. Arxivat de l'original el 2016-12-03. [Consulta: 22 juny 2020].
* ↑ «Avianca 203, la historia que nunca nos contaron». www.elespectador.com. Arxivat de l'original el 2016-12-05. [Consulta: 22 juny 2020].
* ↑ «Avianca 203, la historia que nunca nos contaron». www.elespectador.com. Arxivat de l'original el 2016-12-20. [Consulta: 22 juny 2020].
* ↑ «Avianca 203, la historia que nunca nos contaron». www.elespectador.com. Arxivat de l'original el 2016-12-04. [Consulta: 22 juny 2020].
* ↑ «Avianca 203, la historia que nunca nos contaron». www.elespectador.com. Arxivat de l'original el 2016-12-03. [Consulta: 22 juny 2020].
# Vilhelm Bjerknes

Vilhelm o Wilhelm Friman Koren Bjerknes (Oslo, 14 de març de 1862 - 9 d'abril de 1951) és un geofísic, matemàtic i físic noruec que fundà l'Institut de geofísica de Bergen on diversos investigadors desenvoluparen la meteorologia segons els fronts meteorològics. Ajudà a crear el primer sistema de pronòstic meteorològic.
Era fill del físic Carl Anton Bjerknes i Vilhelm s'especialitzà en la mecànica de fluids. El 1890 era assitent de Heinrich Hertz El 1895, Bjerknes va passar a ser professor de mecànica aplicada i de matemàtica a la Universitat d'Estocolm. Des de 1904 pensà en l'aplicació de la mecànica de fluids i la termodinàmica al pronòtic meteorològica. El 1917 fundà l'Institut de geofísica de Bergen. On treballaren els importants meteoròlegs Halvor Solberg i Tor Bergeron. Més tard Ragnar Fjörtoft i el seu propi fill Jacob Bjerknes (1897-1975) s'uniren a l'equip.
Wilhelm i Jacob Bjerknes publicaren el llibre Dynamics of the Circular Vortex with Applications to the Atmosphere and to Atmospheric Vortex and Wave Motion el 1919. El 1921. Wilhelm creà l'Escola de meteorologia de Bergen de gran influència amb una anàlisi a escala sinòptica de les previsions de les pertorbacions atmosfèriques. La seva teoria s'acceptaria a nivell mundial a la dècada de 1930. També aquesta escola va explicar el 1957 les correlacions entre El Niño i les anomalies climàtiques del sud del Pacífic.
La seva dona, Honoria, era la germana de Kristine Bonnevie, la primera dona catedràtica de Noruega.
Va ser membre de la Royal Society el 1933. Els cràters lunars i de Mart Bjerknes reben el nom en honor seu.

## Vegeu també

* Ciclogènesi

## Bibliografia

* Friedman, Robert Marc. Appropriating the Weather: Vilhelm Bjerknes and the Construction of a Modern Meteorology (en (anglès)). Cornell University Press, 1989. ISBN 0-8014-8160-0.
* Gold, E. «Vilhelm Friman Koren Bjerknes. 1862-1951» (en (anglès)). Obituary Notices of Fellows of the Royal Society, Vol. 7, Num. 20, 1951, pàg. 302-317. ISSN: 1479-571X.
* Jewell, Ralph «The Meteorological Judgment of Vilhelm Bjerknes» (en (anglès)). Social Research, Vol. 51, Num. 3, 1984, pàg. 783-807. ISSN: 0037-783X.
* Mazón, Jordi. Que plourà, avui? Totes les claus per entendre el temps atmosfèric. Publicacions i edicions de la Universitat de Barcelona, 2012. ISBN 978-84-475-3577-4.

## Enllaços externs

* Vilhelm Bjerknes Arxivat 2008-11-19 a Wayback Machine. a Météo-France
* Wilhelm Bjerknes, The problem of Weather Prediction, as seen from the standpoints of Mechanics and Physics Arxivat 2011-08-21 a Wayback Machine. a la web de NOAA (anglès)
* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Vilhelm Bjerknes» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Pihl, Mogens. «Bjerknes, Vilhelm Frimann Koren». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 1r novembre 2018]. (anglès)
* «Vilhelm Bjerknes». Encyclopædia Britannica, 1998. [Consulta: 1r novembre 2018]. (anglès)
# Viliam Ameršek

Viliam "Vili" Ameršek (16 d'agost de 1948) és un exfutbolista eslovè de la dècada de 1970.
A data de 2018 manté el rècord de temporades jugades a l'Olimpija Ljubljana amb 16. També jugà a l'Angers SCO.

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 13 febrer 2008. [Consulta: 11 març 2008]. O klubu Legende, NK Olimpija Ljubljana
* ↑ Barreaud, Marc. Dictionnaire des footballeurs étrangers du championnat professionnel français (1932-1997). L'Harmattan, Paris, 1998. ISBN 2-7384-6608-7.
* ↑ Pictures Vili Ameršek SCO Angers
# Viliami Vaki

Viliami Vaki (27 d'abril de 1976 a Vavau, Tonga) és un jugador de rugbi a 15, que juga amb l'equip de Tonga des de 2001 al 2008, evolucionant en segona línia. Ha jugat en el Top 14 amb l'USAP.

## Referències

* ↑ «El rugbi és per sempre». L'esportiu, 20-07-2014. [Consulta: 26 abril 2015].
# Wacław Latocha

Wacław Latocha (Komorniki, voivodat de Łódź, 25 d'octubre de 1936 - Łódź, 27 d'abril de 2006) va ser un ciclista polonès. Era especialista en el ciclisme en pista. Del seu palmarès destaca la medalla de plata al Campionat del món en Quilòmetre contrarellotge de 1967, per darrere del danès Niels Fredborg.
Va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Wadadah FC

El Wadadah FC (el nom significa pau i amor) és un club de futbol jamaicà de la ciutat de Montego Bay.

## Història

El club va ser fundat l'any 1983, any en què ingressà a la St. James Division de la segona divisió. En la seva primera temporada es proclamà campió i ascendí a Primera. Tornà a descendir a segona la temporada 2006-2007.

## Palmarès

* Lliga jamaicana de futbol:
** 1988, 1992

## Futbolistes destacats

* Winston Anglin †
* Durrant Brown
* Leon "shotty" Fairweather
* Donovan Ricketts

## Referències

* ↑ «Jamaica - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Viran Morros

Viran Morros de Argila (Barcelona, 15 de desembre de 1983) és un exjugador d'handbol català que ocupava la posició de lateral esquerre. És net de l'antic futbolista Ferran Argila.
Format al planter del Futbol Club Barcelona, el 2003 debutà en la màxima categoria amb el Teucro de Pontevedra. El 2004 marxà a l'Ademar León amb el qual obtingué la Recopa d'Europa (2005), i més tard al Club Balonmano Ciudad Real (2007-11), amb el qual guanyà dues Lliga de Campions (2008, 2009). El 2011 tornà al FC Barcelona on obtingué nombrosos títols. La temporada 2013-2014, va guanyar cinc títols, en un gran any en què l'equip només no va poder guanyar la Copa d'Europa, i a la Lliga ASOBAL va guanyar tots 30 partits disputats, amb un nou rècord de gols, 1146. Des de la temporada 2018-19 jugà amb el PSG francès.

## Palmarès

* 10 Ligues ASOBAL (2007-2008, 2008-2009, 2009-2010, 2011-2012, 2012-2013, 2013-2014, 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018)
* 7 Copa del Rei (2007-2008, 2010-2011, 2013-2014, 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018)
* 8 Supercopa d'Espanya (2007-2008, 2010-2011, 2012-2013, 2013-2014, 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018)
* 9 Copa ASOBAL (2007-2008, 2010-2011, 2011-2012, 2012-2013, 2013-2014, 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018)
* 3 Copes d'Europa (2007-2008, 2008-2009, 2014-2015)
* 1 Recopa d'Europa (2004-2005)
* 1 Supercopa d'Europa (2008-2009)
* 4 IHF Super Globe (2010, 2013, 2014, 2018)
* 2 Lligues franceses (2018-2019, 2019-2020)
* 1 Copa francesa (2018-2019)

## Referències

* ↑ Aquest nom el va inventar el seu pare, barrejant el nom de la seva dona (Victòria) i el seu (Ramon). Més informació a «Aquí manda Viran Morros» (en castellà). La Razón, 22-01-2013. [Consulta: 22 febrer 2013].
* ↑ «Mor Fernando de Argila, porter del Barça entre el 1939 i el 1943». Ara, 08-01-2015. [Consulta: 8 gener 2015].
* ↑ «Viran Morros». FC Barcelona. [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ «El Barça Intersport fitxa el lateral Viran Morros per les properes quatre temporades». ara.cat, 16-07-2011 [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ «Ple de triomfs històric per al Barça d'handbol». Lloc web del FC Barcelona, 23-05-2014. [Consulta: 1r juny 2014].
* ↑ «Viran Morros canvia el Barça pel PSG». rac1.cat, 08-01-2018 [Consulta: 14 febrer 2021].
# Vissókoie (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Vissókoie».
Vissókoie - Высокое (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2014 tenia 36 habitants. Pertany al districte (raion) de Stroítel.

## Referències

* ↑ «История села Бутово | Бутовское сельское поселение». www.admbutovo.ru. Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «Историческая справка, Бутово — Энциклопедия Яковлевского района» (en rus). Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
# Vtoroi Slavnoi Utxàstok

Vtoroi Slavnoi Utxàstok (en rus: Второй Сплавной Участок) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 81 habitants. Pertany al districte rural de Lazó.

## Referències

* ↑ Закон Хабаровского края от 14.03.2005 № 264 «Об административных центрах сельских поселений и муниципальных районов Хабаровского края»
# Works

Works és un disc recopilatori del grup britànic de rock progressiu Pink Floyd aparegut a la Gran Bretanya el dia 1 de juny de 1983. És la tercera compilació del grup de quatre. Aquest àlbum conté un títol inèdit Embryo, que havia de sortir al disc ummagumma, però fou rebutjat en aquell moent. Amb tot, va ser tocat en diferents gires. Els temes Brain Damage i Eclipse foren remesclats per aquesta recopilació.

## Llista de temes

* "One of These Days" – 5:50 (De Meddle)
* "Arnold Layne" – 2:52 (Single)
* "Fearless" – 6:03 (De Meddle)
* "Brain Damage" – 3:50 (De The Dark Side of the Moon)
* "Eclipse" – 1:45 (De The Dark Side of the Moon)
* "Set the Controls for the Heart of the Sun" – 5:23 (De A Saucerful of Secrets)
* "See Emily Play" – 2:54 (Single)
* "Several Species of Small Furry Animals Gathered Together in a Cave and Grooving with a Pict" – 4:47 (De Ummagumma)
* "Free Four" – 4:07 (De Obscured by Clouds)
* "Embryo" – 4:39 (Inédit 1970)
Viccionari
# WaveNet

WaveNet és una xarxa neuronal profunda per generar àudio en brut. Va ser creat per investigadors de la firma d'IA DeepMind amb seu a Londres. La tècnica, descrita en un article el setembre de 2016, és capaç de generar veus humanes amb un so relativament realista modelant directament formes d'ona mitjançant un mètode de xarxa neuronal entrenat amb enregistraments de parla real. Les proves amb l'anglès dels EUA i el mandarí van demostrar que el sistema supera els millors sistemes de text a veu (TTS) existents de Google, tot i que a partir del 2016 la seva síntesi de text a veu encara era menys convincent que la parla humana real. La capacitat de WaveNet de generar formes d'ona en brut significa que pot modelar qualsevol tipus d'àudio, inclosa la música.
Generar veu a partir de text és una tasca cada cop més habitual gràcies a la popularitat de programari com Siri d'Apple, Cortana de Microsoft, Amazon Alexa i Google Assistant.
La majoria d'aquests sistemes utilitzen una variació d'una tècnica que implica fragments de so concatenats junts per formar sons i paraules reconeixibles. El més comú d'aquests s'anomena TTS concatenatiu. Consisteix en una gran biblioteca de fragments de parla, gravats d'un sol altaveu que després es concatenen per produir paraules i sons complets. El resultat sona poc natural, amb una cadència i un to estranys. La dependència d'una biblioteca gravada també fa que sigui difícil modificar o canviar la veu.
WaveNet és un tipus de xarxa neuronal anticipada coneguda com a xarxa neuronal convolucional profunda (CNN). A WaveNet, la CNN pren un senyal en brut com a entrada i sintetitza una sortida una mostra a la vegada. Ho fa mitjançant el mostreig d'una distribució softmax (és a dir, categòrica) d'un valor de senyal que es codifica mitjançant la transformació de compactació de la llei μ i es quantifica a 256 valors possibles.

## Referències

* ↑ van den Oord, Aaron; Dieleman, Sander; Zen, Heiga; Simonyan, Karen; Vinyals, Oriol WaveNet: A Generative Model for Raw Audio, 1609, 12-09-2016. arXiv: 1609.03499. Bibcode: 2016arXiv160903499V.
* ↑ Meyer, David. «Google's DeepMind Claims Massive Progress in Synthesized Speech» (en anglès). Fortune, 09-09-2016. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ Kahn, Jeremy «Google's DeepMind Achieves Speech-Generation Breakthrough». Bloomberg.com, 09-09-2016.
* ↑ van den Oord, Aäron. «WaveNet: A Generative Model for Raw Audio» (en anglès). DeepMind, 08-09-2016. Arxivat de l'original el 2017-05-27. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ (en anglès) , 09-09-2016.
* ↑ Hunt, A. J.. Unit selection in a concatenative speech synthesis system using a large speech database (en anglès). 1, May 1996, p. 373–376. DOI 10.1109/ICASSP.1996.541110. ISBN 978-0-7803-3192-1.
* ↑ Coldewey, Devin. «Google's WaveNet uses neural nets to generate eerily convincing speech and music» (en anglès). TechCrunch, 09-09-2016. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ Oord, Aaron van den; Dieleman, Sander; Zen, Heiga; Simonyan, Karen; Vinyals, Oriol Parallel WaveNet: Fast High-Fidelity Speech Synthesis, 1609, 12-09-2016. arXiv: 1609.03499. Bibcode: 2016arXiv160903499V.
# Wave Race

Wave Race és videojoc de curses amb motos aquàtiques per la consola de Nintendo anomenada Game Boy, llançat el juliol 1992. Es pot jugar amb una moto aquàtica en una pista en què s'ha de guanyar a l'ordinador (CPU) o a tres amics jugant amb l'accessori anomenat cable link.

## Modes

Hi ha dos modes de joc en què el jugador pot jugar:

### Slalom

L'objectiu d'aquest mode és travessar diverses boies per tota la pista. Cada vegada que es passa una augmenta el resultat del jugador en un punt. El jugador que més boies travessi guanya.

### Race

Una cursa en el qual el jugador ha de passar tots els checkpoints i completar cada volta en un temps limitat. Hi ha dos propulsions disponibles a la pista.
En ambdós modes hi ha una gran varietat d'obstacles incloent-hi rampes, aigua poc profunda i remolins. Hi ha vuit pistes a cada mode.

## Referències

* ↑ "Now Playing". Nintendo Power. No. 38. Juliol 1992. p. 103.

## Vegeu també

* Wave Race 64
* Wave Race: Blue Storm

## Enllaços externs

* Arxivat 2007-07-28 a Wayback Machine. Wave Race a MobyGames
# Wauzeka

Wauzeka és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 768 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wauzeka tenia 768 habitants, 271 habitatges, i 188 famílies. La densitat de població era de 59,9 habitants per km².
Dels 271 habitatges en un 43,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 26,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,5% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 11,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.556 $ i la renda mediana per família de 46.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.737 $ mentre que les dones 19.815 $. La renda per capita de la població era de 16.115 $. Aproximadament el 8,9% de les famílies i l'11,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wauzeka» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wauzeka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Xavier Casademunt i Arimany

Xavier Casademunt i Arimany (Figueres 1897-1988) fou un mestre i polític català. Exercí com a mestre a Sant Jordi Desvalls, on va escriure Notes breus de geografia i història de Sant Jordi Desvalls (1967). Milità a Esquerra Republicana de Catalunya i fou elegit diputat per Girona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1932. Durant la guerra civil espanyola fou delegat de la Generalitat de Catalunya en la junta administrativa de l'Hospital Clínic de Barcelona.

## Enllaços externs

* Xavier Casademunt a memòriaesquerra.cat Arxivat 2015-03-11 a Wayback Machine.
# Xiloteca

Una xiloteca (del grec xylon, fusta, i theke, lloc d'emmagatzemament) és una col·lecció de fustes (del grec xylos = fusta). És en les xiloteques on, en major o menor escala, està representada la flora d'un país, i també exemplars d'altres regions del món. Hi ha casos en què en compte de mostres solament hi ha representacions en dibuix. Van aparèixer a finals del segle xvii en els gabinets de curiositats, i van tenir auge durant els dos segles següents.
La xiloteca oficial amb major nombre de mostres és la Col·lecció Memorial Samuel James Record, de l'Escola Forestal de la Universitat Yale, New Haven (Connecticut, EUA) amb 60.000 espècimens.
La segona xiloteca en importància és la del Museu Reial d'Àfrica Central de Tervuren, Bèlgica, que el setembre de 2004 comptava amb 57.165 mostres.
Altres xiloteques importants són:
| Xiloteca | Mostres |
| Bogor (Indonèsia) | 33.000 |
| Kew (Anglaterra) | 20.000 |
| Chicago (EUA) | 18.000 |
| Melbourne (Austràlia) | 17.000 |
| Dehra Dun (Índia) | 15.000 |
| Laguna (Filipines) | 11.000 |
| Sant Petersburg (Rússia) | 8.000 |
| Kepong (Malàisia) | 7.000 |
| Mèxic | 6.000 |
| Costa Rica | 6.000 |
Una xiloteca és necessària per conèixer el valor científic i econòmic de les fustes existents. Alhora, les seves mostres serveixen com a material d'estudi per a la xilotomia, propietats físiques i mecàniques de la fusta, durabilitat i conservació. L'existència de xiloteques té també aplicacions pràctiques immediates per a tots els que necessiten fer una anàlisi morfològica i visual de les fustes, com és el cas de tecnòlegs, personal especialitzat i usuaris de la fusta, així com en la indústria i el comerç d'aquesta matèria primera.
Per modesta que sigui una col·lecció de fustes, cadascuna de les seves mostres és un compendi o una monografia que tanca una vasta informació, sent de gran importància en museus, escoles i universitats, pel seu valor didàctic i docent.
És norma comuna i establerta que les xiloteques de diferents països s'intercanviïn mostres i informació, augmentant així els seus coneixements i la seva col·lecció.

## Referències

* 1 2 Lovejoy, Bess. «Xylotheks: Wondrous Wooden Books That Hold Wooden Collections». Atlas Obscura, 22-05-2014. [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ Universidad Nacional de Colombia Arxivat 2013-05-16 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Xiloteca de la UdL
* International Wood Collectors Society (anglès)
* Xiloteca Manuel Soler (Dénia, Espanya)
# Xilulosa-5-fosfat

D-Xilulosa 5-fosfat (D-xilulosa-5-P) és un intermedi en la via de la pentosa fosfat. És un sucre cetosa format a partir de la ribulosa-5-fosfat. Malgrat que abans es creia que actuava principalment en la via de la pentosa fosfat, la recerca recent ha mostrat que aquest sucre té un paper en l'expressió gènica, principalment promovent el factor de transcripció ChREBP en el well-fed state.

## Referències

* ↑ Iizuka K, Horikawa Y «ChREBP: a glucose-activated transcription factor involved in the development of metabolic syndrome». Endocr. J., 55, 4, agost 2008, pàg. 617–24. PMID: 18490833.