OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gerard Walschap

Gerard Walschap (Londerzeel, 9 de juliol de 1898 - Anvers, 25 d'octubre de 1989) era un escriptor flamenc que escrivia en neerlandès. És considerat un renovador de la novel·la psicològica. Va rebre molts guardons i reconeixement, com ara el 1968 el Premi de les Lletres neerlandeses, el premi més important dels països de parla neerlandesa. El 1975 el Rei dels Belgues va atorgar-li el títol de baró.
Eix d'una família de petits comerciants catòlics. En col·laboració amb Frans Delbeke va debutar amb unes obres teatrals menors amb temàtica catòlica: Wrakken (Derelictes), Lente (Primavera), Dies Irae i Flirt. Va iniciar els estudis de sacerdot, que va abandonar-les tot just abans de rebre les ordes menors. Va debutar amb la novel·la Waldo el 1928 però la seva primera obra mestre va ser Adelaïde el 1929. En una conversa amb l'escriptor i sacerdot Albert Westerlinck (1914-1984) va dir el mateix «Volia escriure una novel·la sobre la moral matrimonial de l'església, un tema d'actualitat als anys 1930, ja que aleshores ni vint per cent dels creients seguia les regles de l'església.»
A la Flandes quasi teocràtica de l'entre-guerres, abans de publicar-lo, per precaució havia donat el manuscrit a un amic sacerdot, que no hi va veure cap problema i qui va assossegar-lo. Nogensmenys, Adelaïde va deslligar una tempesta a la premsa catòlica que va tractar-lo d'apostata, de pornògraf i va ser víctima d'una censura de fet. Tot i que la constitució belga reconeix la llibertat de premsa i se l'havia abolit la censura, en aquesta època més de vuitanta per cent de les biblioteques flamenques i la majoria de les llibreries eren en mans d'organitzacions o de famílies catòliques que van boicotejar l'obra que va acabar a l'Índex dels llibres prohibits. Walschap era una adepte d'un humanisme cristià, obert i tolerant, lluny de qualsevol clericalisme. Aquesta campanya agressiva va accelerar la ruptura total amb l'església de l'escriptor, en ple dubte sobre certs dogmes i molt crític de la moral sexual.

## Obres destacades

* Adelaïde
* Houtekiet
* Nieuw Deps

## Referències

* ↑ «Gerard Walschap». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Leven» (en neerlandès). Gerard Walschap Genootschap - Universitat d'Anvers. Arxivat de l'original el 2015-12-10. [Consulta: 7 juliol 2017].
* ↑ «Adelaïde (1929)» (en neerlandès). Garard Walschap Genootschap, s.d. [Consulta: 7 juliol 2017].
* ↑ Musschoot, 1991, p. 357-358.

## Bibliografia

* Borré, Jos. Gerard Walschap: een biografie (en neerlandès). Uitgeverij De Bezige bij, 2013. ISBN 9789085424895.
* Musschoot, Anne Marie «Gerard Walschap Het gelijk van een bevlogen dwarsligger» (en neerlandès). Ons Erfdeel, vol. 34, 1991.
* «Gerard Walschap». Biblioteca digital de la literatura neerlandesa. Pàgina amb biografia, extrets d'obres, literatura secundària consultable en línia.
# Gneu Magi

Gneu Magi (en llatí Cnaeus Magius) va ser un noble i dirigent d'Atel·la (Atella) probablement emparentat amb Deci Magi, un dirigent de Càpua partidari dels romans, però Gneu Magi era del partit favorable als cartaginesos. Formava part de la gens Màgia, que després va ser una gens romana d'origen plebeu.
Va ser Medix Tuticus a Càpua l'any 214 aC.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXIV,19
# Gneu Mal·li Màxim

Gneu Mal·li Màxim (en llatí Cnaeus Mallius Maximus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Màl·lia, i va ser el primer d'aquesta família que va obtenir càrrecs consulars.
Va ser elegitcònsol de Roma l'any 105 aC i es va enfrontar per l'elecció amb Catul. Ciceró diu d'ell que era un perfecte inútil.
Va obtenir la Gàl·lia Transalpina com a província, i degut principalment a les dissensions amb el seu col·lega el procònsol Quint Servili Cepió el vell va ser derrotat pels gals bois, en una batalla en la qual van morir els seus dos fills. Quan va tornar a Roma va ser acusat, i defensat per Marc Antoni l'orador.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 997.
# Gila purpurea

Gila purpurea és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als Estats Units i Mèxic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gesturi

Gesturi (en sard, Gèsturi) és un municipi italià, dins de la província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 1.390 habitants. Es troba a la regió de Marmilla. Limita amb els municipis de Barumini, Genoni (OR), Gergei (CA), Isili (CA), Nuragus (CA), Setzu i Tuili.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Gianluca Sedda | Llista cívica |
# Grammatostomias circularis

Grammatostomias circularis és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües tropicals que viu fins als 412 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de l'illa de Madeira, davant les costes del Brasil i a l'Atlàntic occidental (entre 32°N-19°N).

## Referències

* ↑ Goode, G. B. & T. H. Bean, 1896. Oceanic ichthyology, a treatise on the deep-sea and pelagic fishes of the world, based chiefly upon the collections made by the steamers Blake, Albatross, and Fish Hawk in the northwestern Atlantic, with an atlas containing 417 figures. Spec. Bull. U. S. Natl. Museum Núm. 2: Text: i-xxxv + 1-26 + 1-553, Atlas: i-xxiii, 1-26, 123 pls.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Morrow, J. E., Jr., 1959. A new species of Grammatostomias (family Melanostomiatidae) from the Western North Atlantic. Postilla Núm. 40: 1-4.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R.H. Jr., 1984. Melanostomiidae. p. 341-365. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 1.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Giro d'Itàlia de 2018, etapes 1 a 7

    Per a d'altres etapes podeu mirar: Giro d'Itàlia de 2018, etapes 8 a 14 i Giro d'Itàlia de 2018, etapes 15 a 21
El Giro d'Itàlia de 2018 va ser l'edició número 101 del Giro d'Itàlia i es disputà entre el 4 i el 27 de maig de 2018, amb un recorregut de 3 562,9 km distribuïts en 21 etapes, dues d'elles com a contrarellotge individual. La sortida es feia a Jerusalem i finalitzà a Roma.
Llegenda :
| El porta el líder de la Classificació general | El porta el líder del Gran Premi de la muntanya |
| El porta el líder de la Classificació per punts | El porta el líder de la Classificació dels joves |

## Etapa 1
### Jerusalem – Jerusalem, 4 de maig de 2018, 9,7 km (CRI)

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 2
### Haifa – Tel-Aviv, 5 de maig de 2018, 167 km

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 3
### Beerxeba – Elat, 6 de maig de 2018, 229 km

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 4
### Catània – Caltagirone, 8 de maig de 2018, 202 km

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 5
### Agrigent – Santa Ninfa, 9 de maig de 2018, 153 km

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 6
### Caltanissetta – Etna (Refugi Sapienza), 10 de maig de 2018, 164 km

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Etapa 7
### Pizzo – Praia a Mare, 11 de maig de 2018, 159 km

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

## Enllaços externs

* Web oficial
# Grup Marxista-Leninista

El Grup Marxista-Leninista (francès: Groupe Marxiste-Léniniste) va ser un partit comunista de Burkina Faso. Va ser fundat el novembre del 1983 com a escissió del Partit Comunista Revolucionari Voltaic. l'agost del 1984 es trobava entre els fundadors de la Unió de Comunistes Burkinabesos.
# Grossu Minutu

Grossu Minutu, també anomenat Minutu Grossu, és un personatge central del folklore cors.

## Referències

* ↑ «Alphabetisches Verzeichnis.» (en anglès). Zeitschrift für romanische Philologie (ZrP), 45, s45, 1925. DOI: 10.1515/zrph.1925.45.s45.241. ISSN: 0049-8661.
* ↑ Webmaestru, U «A Piazzetta riceve u premiu Grossu Minutu !» (en cors). A Piazzetta - giurnale in lingua corsa | journal langue corse | apiazzetta.com informations, actualités Corse.
* ↑ «A propos de Grossu Minutu – Grossu Minutu» (en francès). [Consulta: 11 octubre 2022].
# Guadalcanal (Sevilla)

Guadalcanal és un municipi de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 2.927 habitants. La seva extensió superficial és de 275 km² i té una densitat de 10,6 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 38° 05′ N, 5° 49′ O. Està situada a una altitud de 660 metres. El nom del poble prové de l'àrab Wad al-Qanal (وادي القنال), riu del canal.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1920 | 1930 | 1940 | 1960 | 1980 | 1990 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 5.786 | 6.714 | 7.376 | 6.931 | 6.075 | 3.261 | 3.321 | 3.067 | 3.015 | 2.970 | 2.959 | 2.937 | 2.946 | 2.918 | 2.927 | 2.970 |

## Personatges il·lustres

* Alfonso Enríquez (1354 - 1429), noble.
* Pedro de Ortega Valencia (segle xvi), explorador i militar que batejà l'illa de Guadalcanal en honor de la seva vila natal.
* Adelardo López de Ayala (1828 - 1879), polític i dramaturg.
* Luis Castelló Pantoja (1881 - 1962), militar.
* Pedro Vallina (1879 - 1970), metge i anarquista.
* Andrés Mirón Calderón (1941 - 2004), escriptor.
# Guillem Timoner Obrador

Guillem Timoner Obrador (castellà: Guillermo Timoner) (Felanitx, 24 de març de 1926 - Madrid, 17 d'agost de 2023) fou un ciclista de pista mallorquí que competí entre 1941 i 1968. El seu germà Antoni també fou un ciclista professional. L'any 1983 quan ja portava 15 anys retirat, va tornar a competir i l'any següent va guanyar el Campionat d'Espanya amb 58 anys.
Va destacar en la prova de mig fons darrere motocicleta en la qual va aconseguir en sis ocasions el Campionat del món. Va ser una gesta que cap altre ciclista de l'estat espanyol havia pogut igualar fins que el 16 d'abril de 2006, el també ciclista mallorquí Joan Llaneras aconseguí a Bordeus el seu sisè campionat del món. Va ser també campió d'Europa i 24 cops campió d'Espanya.
A Felanitx, hi ha un pavelló que du el seu nom.

## Palmarès

* 1945
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto stayer
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto comercial
* 1946
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto stayer
** Campió d'Espanya darrere moto comercial
* 1947
** Campió d'Espanya de Velocitat
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto stayer
** Campió d'Espanya darrere moto comercial
* 1948
** Campió d'Espanya de Velocitat
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto stayer
* 1949
** Campió d'Espanya de Persecució
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto stayer
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto comercial
* 1950
** Campió d'Espanya de Velocitat
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto comercial
* 1951
** Campió d'Espanya de Persecució
* 1952
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto comercial
* 1954
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto comercial
* 1955
** Campió del món de Mig fons darrere moto
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto comercial
* 1956
** Campió d'Espanya de Velocitat
** Campió d'Espanya de Persecució
* 1959
** Campió del món de Mig fons darrere moto
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto comercial
* 1960
** Campió del món de Mig fons darrere moto
* 1961
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto comercial
* 1962
** Campió del món de Mig fons darrere moto
** Campió d'Europa darrere moto comercial
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto comercial
* 1963
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto comercial
* 1964
** Campió del món de Mig fons darrere moto
* 1965
** Campió del món de Mig fons darrere moto
* 1984
** Campió d'Espanya de Mig fons darrere moto stayer

## Vegeu també

* Miquel Llompart Roig

## Referències

* ↑ «Fallece Guillem Timoner, leyenda del ciclismo y el deporte mallorquín» (en castellà), 17-08-2023. [Consulta: 17 agost 2023].
* ↑ «Pavelló Guillem Timoner». Arxivat de l'original el 2013-06-22. [Consulta: 18 setembre 2013].

## Bibliografia complementària

* Guillem Timoner : la cursa contra el temps. Autor: Manel-Claudi Santos.
* Entrevista a Guillem Timoner
* Timoner, el rey de la bicicleta Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Fixa a cyclebase.nl
* Fixa a museociclismo.it
# Guinedilda de Cervera

Guinedilda de Cervera fou la primera pobladora de la ciutat de Cervera. La comtessa Ermessenda de Carcassona i el seu fill Berenguer Ramon I, juntament amb la seva muller Sança de Castella, foren els encarregats d'encomanar a Guinedilda, als seus fills i a altres pobladors el repoblament de Cervera i les seves terres.
El seu nom apareix en la Carta de poblament de Cervera, un document que data de l'any 1026 i que actualment es troba a l'Arxiu de la Corona d'Aragó.
L'any 2019 es va canviar el nom del carrer de General Güell de Cervera pel de carrer de Guinedilda, després d'un procés participatiu impulsat per la Paeria de Cervera.

## Referències

* ↑ «Carta de poblament de Cervera». Duoda, Centre de Recerca de Dones, UB. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ «L'Arxiu rep una còpia del primer pergamí que menciona Guinedilda, fundadora de Cervera». Paeria de Cervera. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ «L'antic carrer General Güell es dirà Guinedilda». Paeria de Cervera. [Consulta: 16 març 2020].
# Guinea Ecuatorial Airlines

Guinea Equatorial Airlines (GEASA) és una aerolínia amb base a Malabo, Guinea Equatorial. Fou establerta i inicià les operacions en 1996 i opera en vols domèstics. La seva base principal es troba a l'Aeroport Internacional de Malabo. L'aerolínia es troba en la Llista negra d'aerolínies de la Unió Europea.

## Flota

La flota de Guinea Ecuatorial Airlines inclou els següents aparells (en febrer de 2015):
* 3 Yakovlev Yak-40
* 1 Antonov An-72
* Endemés, l'aerolínia opera un Boeing 767-300ER per a Ceiba Intercontinental Airlines.

## Referències

* ↑ Flight International 3 d'abril de 2007
* ↑ «List of air carriers of which all operations are subject to a ban within the EU». European Commission Mobility & Transport, 10-12-2015. Arxivat de l'original el 21 de gener de 2016.
* ↑ «AeroTransport Data Bank». aerotransport.org. [Consulta: 2 novembre 2015].
# Guirkàixor

Guirkàixor (en rus: Гыркашор) és un poble (un possiólok) de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 70 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Guiraut d'Espanha

Guiraut d'Espanha (Guiraut d'Espanha, de Tolosa) (fl....1245-1265 ...) fou un trobador occità. Se'n conserven setze composicions.

## Vida i obra

No es tenen dades en fonts d'arxiu d'aquest autor ni tampoc se'n conserva una vida. Contra el que es podria suposar pel seu nom, fou originari de Tolosa i no pas hispànic (Guiraut d'Espanha de Tholoza: així l'anomena el cançoner C; a més, Espanha és un cognom freqüent a Tolosa) .
Diverses de les seves composicions s'adrecen a Na Berengueira, nom amb què designa Beatriu de Provença, esposa de Carles d'Anjou des de 1246 i que era filla de Ramon Berenguer V de Provença; d'aquí el sobrenom. Això permet datar la producció del trobador. Moltes de les seves composicions són de gèneres que eren originàriament gèneres ballables (danses, balades); la pastorel·la té també forma de dansa, encara que sigui una pastorel·la pel seu contingut.

### Obra

* (244,1) Dona, si tot no·us es preza (dansa)
* (244,1a) Ben volgra, s'esser poges (dansa conservada amb música en el cançoner W; però Riquer dubta de l'atribució d'aquesta peça a Guiraut d'Espanha)
* (244,2) Gen m'ausi midons, e si·ll plazia (dansa)
* (244,3) Ges ancara na Cors-Car (dansa)
* (244,4) Lo fis cors qu'ie·us ai m'ausi, dona gaia (baladeta)
* (244,5) Na Ses-Merce, e per que m'etz tan cara (dansa)
* (244,6) Non puesc plus sofrir (dansa)
* (244,7) Novel' amor que tant m'agreia (balada; amb música conservada al cançoner E)
* (244,8) Per amor soi gai (dansa pastorel·la)
* (244,9) Pus era suy ab senhor (cançó)
* (244,10) Pos ses par soi en amar (dansa)
* (244,11) Qui en pascor no chanta no·m par gays (cançó)
* (244,12) Sa gaia semblansa (dansa)
* (244,13) S'ieu en pascor non chantava (cançó)
* (244,14) Si la bella que·m plai no·m plai (dansa)
* (244,15) Si·l dous iois d'amor (dansa)
* (244,16) Si n·m secor dona gaire (dansa)

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 3, p. 1386-1391 [Comentari, i edició i traducció al castellà de dues composicions]
* Otto Hoby, Die Lieder des Trobadors Guiraut d'Espanha, Friburg (Suïssa), 1915
* Paolo Savj-Lopez, Le rime di Guiraut d'Espanha, In: Studi Medievali 1 (1904-1905), pp. 394-409

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Guiraut d'Espanha és el número PC 244]

## Referències

* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.
* ↑ Riquer, Los trovadores, p. 1387, nota 4

## Enllaços externs

* http://www.rialto.unina.it/BdT.htm
* http://trobadors.iec.cat/autors_obres_d.asp?autor=Guiraut%20d%27Espanha
* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-244/244%20-%20Guiraut%20d'Espagne.htm
# Gonzalo Gómez (pintor)

Gonzalo Gómez (Conca, c. 1531-1585) va ser un pintor renaixentista espanyol, fill de Martín Gómez el Vell i pare dels també pintors Juan Gómez i Martín Gómez el Jove.

## Biografia

L'any 1552 va contreure matrimoni amb Lucía de Moya. Malgrat això encara treballaria durant alguns anys en el taller patern i probablement fins a la seva mort, ja que els primers treballs documentats, retaules d'Albaladejo del Cuende (1558), Villar de l'Àguila, Alcocer i Millana (Guadalajara) (1562), obliguen a tots dos. En 1562, any de la mort de Martín Gómez el Vell, es va fer càrrec de les portes del retaule major de la catedral de Conca, per la qual en anys successius va realitzar alguns treballs menors, com la pintura i daurat dels colls dels gegants per a les processons del Corpus.
En solitari o amb altres artistes, com el entallador Francisco de Villanueva, el pintor Juan d'Ortega o l'escultor Giraldo de Flugo, va contractar retaules en Lagunaseca i Masegosa (1563), església de Santa María d'Alarcón (1564), Sisante (1565), església de Santa María de Requena (1569), monestir de San Francisco d'Albacete (1572), i de Sant Quirico i Santa Julita per a una ermita de Torralba (1577). A partir de 1579 són els seus fills Juan i Martín els qui col·laboren amb ell en obres com els retaules de l'església de la Trinitat d'Alarcón, contractats en 1582.
Lamentablement, cap de les nombroses obres documentades s'ha conservat a excepció, potser, del retaule major de Villar del Aguila en el qual va poder col·laborar amb el seu pare, encara que la documentació sobre aquest tema és confusa. Aquestes pintures permeten identificar l'estil de Gonzalo, basat substancialment en el patern encara que amb records rafaelescos més avançats, com s'adverteixen en el retaule de la Santa parentela del Palau Episcopal de Conca, en el qual el grup de la Verge amb el Nen té com a model el mateix grup en la Verge del peix del mestre de Urbino, ara en el Museu del Prado.

## Referències

* ↑ Ibáñez (1991), pp. 68-69.
* ↑ Ibáñez (1991), pp. 70-72.
* ↑ Ibáñez (1990), p. 165.
* ↑ Ibáñez (1991), pp. 179 y 207-208.
# Grupo Independiente Liberal

Grupo Independiente Liberal (GIL) va ser un partit polític d'Espanya, fundat el 1991 a Marbella per l'empresari Jesús Gil y Gil. Va cessar la seva activitat política el 2007 en no poder presentar-se a les eleccions municipals.

## Ideologia

Va ser una formació política localista, de caràcter populista i personalista, que es postulava com una "tercera via" entre el Partit Popular i el PSOE.
És un tipus de partit de la categoria que correspon al conegut com Business-firm party. El Business-firm party s'entén com el partit empresa de negocis degut a la iniciativa d'un empresari polític a partir de las estructures d'una companyia privada.

## Història

El 26 de maig de 1991 aconsegueix la majoria absoluta a les eleccions municipals per Marbella. De les 25 regidories possibles n'obté 19, proclamant-se gràcies a això Jesús Gil alcalde de la localitat el 15 de juny de 1991. El grup va renovar majoria dues vegades més (1995 i 1999), acabant-se el seu últim mandat el 2003 amb Julián Muñoz com a alcalde. Es presentà a les eleccions generals espanyoles de 1993, però només va obtenir uns 16.000 vots.
Així mateix el GIL va governar Ceuta entre 1998 i 2001. Altres localitats governades pel GIL foren:Barbate, San Roque, Chipiona, La Línea de la Concepción, Tarifa, Estepona, Ronda i Manilva. A les eleccions generals espanyoles de 2000, Jesús Gil es va presentar com a diputat al Congrés obtenint a nivell estatal 72.162 sufragis, insuficients per obtenir escó.
A finals de 2005 el Ministeri de Treball i Assumptes Socials va informar que els ajuntaments governats en el seu moment pel GIL acumulaven aproximadament la meitat del deute municipal amb la Seguretat Social i Hisenda de tot Espanya. Després de la dissolució del GIL a Ceuta gran part dels seus membres van anar a les files del Partit Popular.

## Membres destacats

* Jesús Gil y Gil
* Julián Muñoz
* Jesús Gil Marín

## Referències

* ↑ Article sobre la ideologia del partit i el populisme del seu president
* ↑ «Gil y Gil y otros pioneros» (en castellà). ABC, 20-12-2009. [Consulta: 2 maig 2012].
* ↑ Els antics ajuntaments del GIL acumulen més de la meitat del deute de municipis amb la Seguretat Social