OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torodi

Torodi és una regió entre Burkina Faso i Níger, situada al sud-est de Sebba (o Zebba, un territori al sud de Dori) i a l'oest de Niamey; la regió es troba a l'oest del riu Níger (riba dreta) i al sud dels rius Faga i Sirba.

## Història

La regió fou visitada per primer cop pel militar i explorador francès Louis Monteuil, per encàrrec de Louis M. Etienne, subsecretari d'Estat per les Colònies que li va demanar d'examinar la línia Say-Barroua que havia de marcar el límit entre dominis francesos i britànics, precisant la demarcació i durant la ruta havia de signar tractats comercials amb les poblacions visitades, buscant també una via d'accés cap al Txad i el Sudan central.
Monteuil va sortir el desembre de 189 de Saint Louis del Senegal amb el seu ajudant Badaire, un intèrpret secretari (Rosnoblet, que es va posar malalt aviat i va retornar) i 16 negres; va remuntar el riu Senegal i el Níger i va arribar a Ségou on va organitzar els portadors i mules que li calien. El 5 de desembre de 1891 era a San on es va aturar uns dies pel cansament dels seus homes, no acostumats a les marxes; després va anar a Kinian que el rei Tieba del Kénédougou (o de Sikasso) estava assetjant aquesta "tata" amb ajut del capità francès Quiquandon. El metge Crozat, ajudant de Quinquandon, li va donar un bon guia i papers pels mossis i va seguir cap a Sikasso, Bobo-Dioulaso, Lanfiéra, arribant el 28 d'abril a Waghadougou (Ouagadougou) on no va poder parar per tenir un home amb verola i es va dirigir a Dori; la pesta bovina li va matar els seus animals i els portadors el van abandonar i a Zebba (o Sebba) on va arribar el 16 de gener de 1891 va haver de parar 45 dies per refer la seva columna. Després va seguir cap al Torodi i va arribar a Ouro-Gueladjio (Ouro Guélédjo) on era cap Ibrahima-ben-Gueladio, que es va mostrar força amistós. Posteriorment ja va seguir fins a Say iniciant l'exploració encarregada.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899)" pel Tinent Gatelet
# Laguna del Sauce

La Laguna del Sauce és una llacuna del sud-est de l'Uruguai, ubicada al departament de Maldonado. Amb una superfície de 70 km², és la reserva d'aigua dolça més gran de Maldonado.
Té una profunditat d'entre 6,5 i 14 metres. A l'extrem meridional de la llacuna es troba l'Aeroport Internacional Capitán Corbeta CA Curbelo. La llacuna està envoltada per nombrosos turons, com el Pan de Azúcar, el de la Gloria, Los Zorros, Aconcagua, El Escondido, Las Cumbres, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Informació Punta Web, Laguna del Sauce» (en spanish). Puntaweb. [Consulta: 24 desembre 2011].
* ↑ «Mapa de l'INE del Departament de Maldonado». Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, Departament de Cartografia. [Consulta: 24 desembre 2011].
# Poçan

Poçan (en francès Poussan) és un municipi occità, del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Federico Gay

Federico Gay (Torí, 16 de juliol de 1896 – Torí, 15 d'abril de 1989) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1920 i 1932. Va córrer als equips Bianchi, Alcyon-Dunlop, Atala, Météore-Wolber, Opel-Pollack i Mifa Olympic.
Va prendre part com a aviador a la Primera Guerra Mundial, cosa que li comportà ser reconegut amb la Medalla de Plata al Valor Militar.
Abans de convertir-se en professional va participar en els Jocs Olímpics d'Anvers, quedant en cinquena posició en la prova per equips i en la setzena en la contrarellotge individual. La primera victòria com a professional fou el 1921. El 1922 guanya una etapa del Tour de França i el 1924 quatre etapes al Giro d'Itàlia i el segon lloc de la general. El darrer any de la seva carrera esportiva es va dedicar a la pista, guanyant al campionat d'Itàlia de migfons.

## Palmarès
### Amateur

* 1919
** 1r a la Copa Zanardelli a Brescia
** 1r al Trofeu Morgnani-Ridolfi
* 1920
** 1r a la Copa del Re
** 1r al Giro de Sestriere
** 1r a la Milà-Torí

### Professional

* 1921
** Campió d'Itàlia en ruta per a professionals novells
** 1r a la Copa Ciutat de Moncalieri
** 1r a la Gènova-Ventimiglia
** 1r al Giro de Sestriere
** 1r a la Milà-Torí
* 1922
** 1r a la Copa Salsomaggiore
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1924
** 1r a la Milà-Torí
** Vencedor de 4 etapes al Giro d'Itàlia
* 1925
** 1r a la Zuric-Berlín
* 1927
** 1r a la Copa Pirola
** 1r al Critèrium d'obertura
* 1932
** Campió d'Itàlia en pista, en migfons

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1921. 6è de la classificació general
* 1922. Abandona
* 1923. 4t de la classificació general
* 1924. 2n de la classificació general i vencedor de 4 etapes
* 1928. 23è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1922. 11è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1925. 10è de la classificació general

## Referències

* ↑ «GAY Federico». [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «Olympedia – Federico Gay». [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «Palmarès de Federico Gay (Ita)». [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Federico GAY» (en italià). [Consulta: 27 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès de Federico Gay (francès)
# Jiří Feureisl

Jiří Feureisl (Strašice, 3 d'octubre de 1931 - 12 de maig de 2021) fou un futbolista txec de la dècada de 1950.
Fou 11 cops internacional amb la selecció de futbol de Txecoslovàquia amb la qual participà a la copa del Món de futbol de 1958.
Pel que fa a clubs, destacà a 1. FC Karlovy Vary.

## Referències

* ↑ Do nebe odešel sportovní velikán Jiří Feureisl (txec)
* ↑ «1958 FIFA World Cup Sweden». Arxivat de l'original el 2013-10-17. [Consulta: 30 agost 2020].
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2013-07-13. [Consulta: 30 agost 2020].
* ↑ Jiří Feureisl a National-Football-Teams.com (anglès)
# Cadmeus

En la mitologia grega, els cadmeons o cadmeus (en grec antic: Καδμείωνες o Καδμεῖοι) foren el poble de Cadme, que poblaren Cadmea i el seu territori, Beòcia, després de fer-ne fora els seus habitants originals, els hiantes. Cadmea correspon a Tebes, i en època històrica el nom de Cadmea servia per anomenar la seva acròpoli.
Cadme, el fundador de Tebes i de la nissaga dels cadmeus, era fill d'Agènor i net de Posidó, i provenia de Fenícia. Homer, tant a la Ilíada com a l'Odissea, ja anomena cadmeus els habitants de Tebes i tota la plana controlada per la ciutat, anomenada Καδμηΐς γῆ ('terra dels cadmeus').

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Thebae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 gener 2021].
# Torocampa

Torocampa és un gènere de diplurs de la família Campodeidae.

## Referències

* ↑ «Torocampa» (en anglès). GBIF.

## Bibliografia

* Allen, Robert T «A synopsis of the Diplura of North America: Keys to higher taxa, systematics, distributions and descriptions of new taxa (Arthropoda: Insecta)» (en anglès). Transactions of the American Entomological Society, 128(4), 2002, pàg. 403–466.
* Brusca, Richard C; Moore, Wendy; Shuster, Stephen M. Invertebrates (en anglès). Sinauer Associates, Oxford University Press, 2016. ISBN 978-1605353753.
* Capinera, John L. Encyclopedia of Entomology (en anglès). Springer, 2008. ISBN 978-1402062421.
# Província de Karaman

Karaman és una província de la part central de Turquia, administrada per un governador nomenat pel govern central. La capital és la ciutat de Karaman. La província Karaman es divideix en sis districtes: Ayrancı, Başyayla, Ermenek, Karaman (capital provincial), Kazımkarabekir i Sarıveliler. A més inclou les ciutats de Göktepe, Kılbasan i Yeşildere.Karaman és també el lloc on hi havia el beilicat de Karaman-oğlu, que arribà a la seva fi el 1486. Per a la història de la província, vegeu la part corresponent a l'article Karaman.

## Galeria

* Görmeli, un poble al districte d'Ermenek
* Hivern a Görmeli (Nota: Görmeli en turc literalment significa "val la pena veure")
* Visita del Pont d'Ala, a Görmeli, prop d'Ermenek
* Estàtua de Karamanoğlu Mehmed Bey a Karaman

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del governador (turc)
* Lloc web oficial del municipi de Karaman (turc)
* Informació sobre el pronòstic del temps a Karaman Arxivat 2011-08-24 a Wayback Machine. (anglès)
# Atenció a la dependència a Aragó

L'atenció a la dependència a Aragó ha tingut un desenvolupament normatiu com les altres comunitats autònomes.

## Després de la llei de dependència

Les Ordres de 15 de maig de 2007 i de 5 d'octubre de 2007 regularen el procediment per al reconeixement de la situació de dependència. L'Ordre de 7 de novembre de 2007 regula l'accés als serveis i prestacions i contempla que es tornen els diners rebuts que no li corresponien al beneficiari amb la característica que es podrà tornar de manera fraccionada si l'Institut Aragonès de Serveis Socials ho considera tenint en compte la situació socioeconòmica.

## Referències

* ↑ Barrios Baudor, Guillermo L. «Capítulo 12. El sistema integral de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia. Grados de dependencia y su valoración. Reconocimiento del derecho». A: Comentario sistemático de la Ley de la dependencia Ley 39/2006, de 14 de diciembre, de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia y normas autonómicas. 1a ed. Cizur Menor (Navarra): Thomson Aranzadi, 2008, p. 397. ISBN 978-84-8355-687-0.
* ↑ Sánchez Trigueros, Carmen; González Díaz, Francisco Antonio. «Capítulo 14. Infracciones y sanciones». A: Comentario sistemático de la Ley de la dependencia Ley 39/2006, de 14 de diciembre, de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia y normas autonómicas. 1a ed. Cizur Menor (Navarra): Thomson Aranzadi, 2008, p. 437. ISBN 978-84-8355-687-0.

## Bibliografia

* Campo, Esther Del; Sánchez Reinón, Manuel; López Sánchez, Eliseo «Ley de Dependencia, coaliciones de actores y regímenes de bienestar en dos comunidades autónomas españolas : Andalucía y Aragón (2007-2017)». Política y sociedad, 55, 2, 2018, pàg. 533-558. DOI: 10.5209/POSO.56620. ISSN: 1130-8001.
# Juchitepec

Juchitepec és un municipi de l'estat de Mèxic. Juchitepec de Riva Palacio és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb el municipi de Temamatla, al sud amb Tepetlixpa, a l'oest amb Morelos i a l'est amb Ozumba.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Juchitepec Arxivat 2016-08-02 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Jiří Hanibal

Jiří Hanibal (Tàbor, 19 de febrer de 1929 – 22 d'agost de 2024) fou un director de cinema txec. Es va graduar a Tàbor i de 1948 al 1953 va estudiar a l'FAMU de Praga. Va començar a treballar per a la indústria cinematogràfica txecoslovaca com a ajudant de director amb Vojtěch Jasný, Karel Kachyňa, Zbyněk Brynych i Martin Frič. Fins al 1959 va treballar com a professor a la FAMU, després va treballar com a director de cinema als Estudis Barrandov fins al 1991, quan es va jubilar. Després va treballar com a escriptor autònom.

## Filmografia

* 1989 Útěk s Cézarem
* 1984 Láska s vůní pryskyřice
* 1983 Levé křídlo
* 1981 Neříkej mi majore!
* 1981 Víkend bez rodičů
* 1979 Čas pracuje pro vraha
* 1979 Neohlížej se, jde za námi kůň
* 1978 Leť, ptáku, leť!
* 1977 Podivný výlet
* 1976 Dobrý den, město
* 1975 Anna, sestra Jany
* 1974 Velké trápení
* 1973 Josef Suk
* 1973 Údolí krásných žab
* 1972 Dvě věci pro život
* 1971 Karlovarští poníci
* 1971 Velikonoční dovolená
* 1971 Z mého života (TV film)
* 1969 Hvězda
* 1968 Červená kůlna
* 1967 Dědeček, Kylián a já
* 1967 Dům ztracených duší
* 1967 Malé letní blues
* 1965 Škola hříšníků
* 1964 Povídky o dětech, povídka Kapr
* 1963 Smutný půvab (TV film)
* 1962 Život bez kytary
* 1960 Všude žijí lidé
* 1956 777-77
* 1956 Než loutky oživnou
* 1955 Nová směna
* 1953 Dárci života

## Obra literària

* 1975 Když pláče les – novel·la
* 1978 Narozeniny – novel·la
* 1987 Podivný rok ve městě T. – narració
* 1988 Návštěva – narració
* 2001 Balada o dívce a potulném muzikantovi – novel·la
* 2002 Život samá serpentýna – narració
* 2003 Blýskání na lepší časy – narració
* 2003 Konec časů medových – narració
* 2005 Život s chutí cyankáli
* 2006 S pečetí viny
* 2007 Úděl královský - narració de Václav II (ISBN 978-80-242-1864-9)
* 2007 Čáry života – narració (ISBN 978-80-7244-221-8)
* 2008 Velmož tří králů – narració històrica (ISBN 978-80-242-2081-9)
* 2011 Král a císař - narració històrica (ISBN 978-80-242-2964-5)

## Referències

* ↑ Jiří Hanibal a slovnikceskeliteratury.cz
* ↑ Jiří Hanibal a fdb.cz
# Cadmi natiu

El cadmi natiu és un mineral de la classe dels elements natius.

## Característiques

El cadmi natiu és l'ocurrència natural del cadmi, amb fórmula química Cd. Va ser aprovat com a mineral per l'IMA l'any 1979. Cristal·litza en el sistema hexagonal en forma de grans aplanats llisos, de fins a 0,2 mil·límetres. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 1 i 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, el cadmi pertany a «01.AB - Metalls i aliatges de metalls, família zinc-coure» juntament amb els següents minerals: reni, zinc, titani, danbaïta, zhanghengita, α-llautó, tongxinita i zinccopperita, així com de tres espècies més encara sense nom definitiu.

## Formació i jaciments

Es troba en forma de grans microscòpics en un concentrat de minerals pesants del riu Khann'ya, a la conca del Vilyui (Rússia), presumiblement erosionada de les roques ígnies intrusiva d'Ust-Khannin. També se n'ha trobat a Goldstrike (Nevada, Estats Units) i a Laverton (Austràlia Occidental, Austràlia).

## Referències

* ↑ «Cadmium» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 gener 2016].
* ↑ «Cadmium» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 5 gener 2016].
# Teupitz

Teupitz és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. És la capital de l'Amt Schenkenländchen. Està situada 29 km al nord-oest de Lübben (Spreewald) i a 45 km al sud de Berlín, vora el llac Teupitzer.

## Llogarets

* Egsdorf
* Neuendorf
* Tornow

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 1875 | 1 400 |
| 1890 | 1 470 |
| 1910 | 3 199 |
| 1925 | 3 019 |
| 1933 | 3 614 |
| 1939 | 3 988 |
| 1946 | 2 622 |
| 1950 | 2 695 |
| 1964 | 2 286 |
| 1971 | 2 126 |
| Any | Població |
| 1981 | 1 819 |
| 1985 | 1 725 |
| 1989 | 1 649 |
| 1990 | 1 652 |
| 1991 | 1 629 |
| 1992 | 1 658 |
| 1993 | 1 689 |
| 1994 | 1 744 |
| 1995 | 1 733 |
| 1996 | 1 711 |
| Any | Població |
| 1997 | 1 672 |
| 1998 | 1 794 |
| 1999 | 1 826 |
| 2000 | 1 843 |
| 2001 | 1 891 |
| 2002 | 1 888 |
| 2003 | 1 885 |
| 2004 | 1 887 |
| 2005 | 1 926 |
| 2006 | 1 920 |
| Any | Població |
| 2007 | 1 890 |
| 2008 | 1 870 |
| 2009 | 1 844 |
| 2010 | 1 831 |
| 2011 | 1 802 |
| 2012 | 1 786 |
| 2013 | 1 785 |

## Referències

* ↑ Les fonts de dades es poden trobar en els Wikimedia Commons Population Projection Brandenburg at Wikimedia Commons
# Lana Del Ray a.k.a. Lizzy Grant

Lana Del Ray a.k.a. Lizzy Grant és l'àlbum debut de la cantant estatunidenca Lana Del Rey. L'àlbum va sortir únicament com a descàrrega digital el 4 de gener de 2010.

## Referències

* ↑ «Lana Del Rey by Lana Del Rey – iTunes». iTunes Store (US). Arxivat de l'original el 17 abril 2010.
* ↑ «Lana Del Rey to Re-Release First Album». Rolling Stone, 27-01-2012. [Consulta: 13 novembre 2014].
* ↑ «Kill Kill: Lizzy Grant: MP3 Downloads». Amazon.com. Arxivat de l'original el 10 febrer 2012.
# Poly Klyn

Poly Klyn és una empresa terrassenca de lloguer de sanitaris mòbils. Dona servei a esdeveniments i obra pública, que van des de festivals com el Primavera Sound a esdeveniments de luxe al Palacio Real de Madrid. Poly Klyn va experimentar una forta expansió durant els anys del boom immobiliari de la primera dècada dels anys 2000. El 2007 va tenir la seva facturació màxima, 10, 7 milions d'euros. Arran de la sobtada crisi financera de 2008, va patir una forta baixada en la comanda d'inodors que van portar l'empresa a reduir la seva facturació en un 66% i la va obligar a fer front a un concurs de creditors. El 2013 van facturar més de 3 milions d'euros.

## Referències

* ↑ «Marc Miquel, director general de Poly-Klyn». Valor afegit (Tv3), 25-06-2014 [Consulta: 8 setembre 2014].
* 1 2 Freixa, Elena «Poly Klyn o com els lavabos poden irrompre en els espectacles». Diari Ara (Ara emprenem), 07-09-2014 [Consulta: 8 setembre 2014].
# Atenció a la dependència a Cantàbria

L'atenció a la dependència a Cantàbria va ocupar-se a nivell de disposicions normatives de manera exclusiva a l'atenció a les persones dependents anys abans de la llei estatal de dependència.

## Abans de la llei de dependència

La Llei 5/1992, de 27 de maig, d'Acció Social ja feia referència a la dependència amb les prestacions econòmiques complementàries dels serveis socials establides en l'article 11.
La Llei 6/2001, de 20 de novembre, de Protecció a les Persones Dependents donava una definició d'allò que considerava dependència funcional en l'article 3.

## Després de la llei de dependència

Amb l'Ordre SAN/26/2007, de 7 de maig, es regulà el procediment el procediment per al reconeixement de la situació de dependència. També establia que els infractors podien tindre les prestacions concedides revisades.

## Referències

* ↑ Cavas Martínez, Faustino; Sempere Navarro, Antonio V. Ley de dependencia : estudio de la ley 39/2006, de 14 diciembre, sobre Promoción de la Autonomía Personal y Atención a las personas en situación de dependencia. Cizur Menor: Aranzadi, 2007, p. 49. ISBN 9788483551912.
* 1 2 Martín Jiménez, 2008, p. 120.
* ↑ Martín Jiménez, Rodrigo. «Capítulo 4. Título competencial y encuadramiento del modelo de protección social de la dependencia». A: Comentario sistemático de la Ley de la dependencia Ley 39/2006, de 14 de diciembre, de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia y normas autonómicas. 1a ed. Cizur Menor (Navarra): Thomson Aranzadi, 2008, p. 118-119. ISBN 978-84-8355-687-0.
* ↑ Barrios Baudor, Guillermo L. «Capítulo 12. El sistema integral de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia. Grados de dependencia y su valoración. Reconocimiento del derecho». A: Comentario sistemático de la Ley de la dependencia Ley 39/2006, de 14 de diciembre, de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia y normas autonómicas. 1a ed. Cizur Menor (Navarra): Thomson Aranzadi, 2008, p. 397. ISBN 978-84-8355-687-0.
* ↑ Sánchez Trigueros, Carmen; González Díaz, Francisco Antonio. «Capítulo 14. Infracciones y sanciones». A: Comentario sistemático de la Ley de la dependencia Ley 39/2006, de 14 de diciembre, de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia y normas autonómicas. 1a ed. Cizur Menor (Navarra): Thomson Aranzadi, 2008, p. 436. ISBN 978-84-8355-687-0.
# Jubileu de Diamant d'Elisabet II

El Jubileu de Diamant de la reina Elisabet II va ser la celebració internacional al llarg del 2012 que va marcar el 60è aniversari de l'ascensió de la reina Elisabet II al tron de set països, després de la mort del seu pare, el rei Jordi VI, el 6 de febrer de 1952.
Actualment, Elisabet II és reina regnant de 16 estats sobirans, 12 dels quals van ser colònies o dominis britànics al principi del seu regnat.
La reina Victòria és, juntament amb Elisabet II, l'única monarca en la història del Regne Unit, Canadà, Austràlia, Nova Zelanda i altres regnes de la Commonwealth que ha celebrat un Jubileu de Diamant (el 1897). Tal com mana la tradició en els jubileus, es van encunyar medalles commemoratives.

## La celebració

Artistes de tot el món van retre homenatge a la reina Elisabet, que va assistir al certamen junt amb el seu marit Felip d'Edimburg. Durant quatre dies de representació (el 10, 11, 12 i 13 de maig), hi va haver als jardins privats del castell de Windsor un espectacular programa d'equitació, exhibicions militars, música i ball.
Més de 550 cavalls portats d'arreu del món (el Carosello dei Carabinieri d'Itàlia, la Policia Muntada del Canadà, la Reial Cavalleria d'Oman, l'Escola d'Equitació Eqüestre Kremlin de Rússia i la meravellosa dansa Marwaris d'Índia) i més de 1.000 ballarins i músics internacionals van fer d'aquestes quatre nits una festa reina.
També hi va haver actuacions de la cantant Susan Boyle, el violinista David Garrett, l'artista Rolf Harris, els actors sudafricans de l'èxit de Disney El rei lleó i el grup Il Divo. Els narradors de l'esdeveniment van ser Helen Mirren, Alan Titchmarsh, Sanjeev Bhaskar, Omid Djalili i Martin Clunes.

## Referències

* ↑ Les Britanniques célèbrent leur reine pour son jubilé, Le Figaro, 3 juin 2012.
* ↑ La barge d'Elizabeth II reconvertie, Le Figaro, 14 setembre 2012.
* ↑ «Windsor celebra el Jubileo de Diamante de forma espectacula». hola.com. [Consulta: 13 maig 2012].
# Joc no-cooperatiu

En teoria de jocs, un joc no-cooperatiu és quan un dels jugadors prenen decisions independentment per al seu benefici personal, cosa que no impedeix que en alguns casos aquesta presa de decisions pugui afavorir a tots, com és el que es busca en els jocs cooperatius.

## Vegeu també

* Equilibri de Nash
* Joc cooperatiu
* Joc de suma nul·la

## Enllaços externs

* Definición en GameTheory.net (anglès)
# Cadmoindita

La cadmoindita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la tioespinel·la. Rep el seu nom de la seva composició química, que conté cadmi i indi.

## Característiques

La cadmoindita és un sulfur de cadmi i indi amb fórmula CdIn₂S₄. Cristal·litza en el sistema cúbic formant cristalls octaèdrics microscòpics. El seu color és negre o marró fosc, i té una fractura concoidal. És translúcida i de lluïssor adamantina.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cadmoindita pertany a «02.DA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 3:4» juntament amb els següents minerals: bornhardtita, carrollita, cuproiridsita, cuprorhodsita, daubreelita, fletcherita, florensovita, greigita, indita, kalininita, linneïta, malanita, polidimita, siegenita, trüstedtita, tyrrel·lita, violarita, xingzhongita, ferrorhodsita, cuprokalininita, rodostannita, toyohaïta, brezinaïta, heideïta, inaglyita, konderita i kingstonita.

## Formació i jaciments

La cadmoindita va ser trobada per primera vegada al voltant de l'obertura d'una fumarola d'alta temperatura (450-600 °C) al volcà Kudriavy (illa Iturup, Extrem Orient Rus, Rússia), i també se n'ha trobat a la mina Kateřina Coal, a Radvanice (Bohèmia, República Txeca). Sol trobar-se associada a altres minerals com: pirita, wurtzita, greenockita i d'altres sulfurs amb bismut.

## Referències

* ↑ «Cadmoindite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 agost 2015].
* ↑ «Cadmoindite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 27 agost 2015].
* ↑ «Thiospinel Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 agost 2015].
# Teumman

Teumman segons les fonts assíries o Tempti-Huban-Inšušinak en llengua elamita, va ser rei d'Elam entre els anys 664 aC i 653 aC aproximadament.
Després de la mort del seu oncle Urtak (675 aC al 664 aC) en una guerra contra els assiris, va pujar al tron. Havia estat príncep de Susa des d'on va conspirar perquè Urtak trenqués relacions amb Assíria. Al proclamar-se rei, va aprofitar per unifica una gran part d'Elam, i va obligar a exiliar-se a tots els seus possibles rivals, els fills dels dos reis que l'havien precedit. Els exiliats es van refugiar a Assíria, a la cort d'Assurbanipal.
L'any 653 aC, Teumman va iniciar un atac molt violent contra Assíria, i Assurbanipal va contraatacar amb rapidesa, entrant a la regió de Der i provocant conflictes a la rereguarda de l'enemic. Teumman es va retirar a Susa, on va esclatar una revolta. Va aconseguir restablir la seva autoritat i va reunir un nou exèrcit. Poc després hi va haver la batalla decisiva a Tell-Tuba, vora el riu Karun. Teumman va ser derrotat i sembla que decapitat pel mateix rei Assurbanipal, que va esquarterar el país d'Elam dividint-lo en diversos regnes.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (eds.). Los imperios del antiguo Oriente III: la primera mitad del primer milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 74-75. ISBN 8432301183.