OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Archie Gemmill

Archibald "Archie" Gemmill (24 de març de 1947) és un antic futbolista escocès de la dècada de 1970 i entrenador.
Fou internacional amb la selecció d'Escòcia amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1978. Pel que fa a clubs, defensà els colors de St Mirren, Preston North End FC, Derby County FC, Nottingham Forest FC i Birmingham City FC, entre d'altres.

## Palmarès

Jugador

### Derby County

* First Division: 1971-72, 1974-75
* FA Charity Shield: 1975

### Nottingham Forest

* First Division: 1977-78
* Football League Cup: 1977-78, 1978-79
* FA Charity Shield: 1978
* Copa d'Europa de futbol: 1978-79
Entrenador

### Rotherham United

* Football League Trophy: 1995-96

## Referències

* ↑ Perfil a scottishfa
* ↑ «Archie Gemmill». worldfootball.net.
* ↑ "Archie Gemmill Nottingham Forest FC, Sporting Heroes
# Arribas

Arribas és el nom dels següents personatges:
* Alfred Arribas Cabrejas (Barcelona, 1954), arquitecte català
* Antoni Arribas Palau (1926 -2002), arqueòleg, catedràtic en prehistòria i director de les excavacions de la ciutat romana de Pol·lèntia
* Helena Arribas i Esteve (Reus, 1956), pedagoga i política catalana
* Julián Arribas Pérez (Borriana, 1966), docent especialitzat en Ciències i músic de rock
* Luis Arribas Castro (Barcelona, 1934 - 2006), locutor radiofònic
* Raül Arribas Torre (Mollet del Vallès, 1969), porter de futbol català
* Carlos Pérez de Rozas i Arribas (Barcelona, 1948) periodista català
* Emilio Pérez de Rozas i Arribas (Barcelona, 1952) periodista català
* Feliciano Casanovas Arribas (1965), futbolista eivissenc
* Víctor Valdés i Arribas (L'Hospitalet de Llobregat, 1982), porter de futbol català
# Arkansas City (Kansas)

Arkansas City és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 11.963 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arkansas City tenia 11.963 habitants, 4.855 habitatges, i 3.102 famílies. La densitat de població era de 615 habitants per km².
Dels 4.855 habitatges en un 30,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,2% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 36,1% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.158$ i la renda mediana per família de 39.962$. Els homes tenien una renda mediana de 30.665$ mentre que les dones 19.919$. La renda per capita de la població era de 15.933$. Entorn del 12,4% de les famílies i el 16,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arkansas City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arkansas City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Arrodoniment

Arrodoniment és el procés mitjançant el qual s'eliminen decimals poc significatius en un nombre decimal.

## Regles de l'arrodoniment
### Mètode comú

Les regles d'arrodoniment s'apliquen al decimal situat a la següent posició al nombre de decimals que es vol transformar, és a dir, si tenim un nombre de 3 decimals i volem arrodonir a 2, s'aplicarà les regles d'arrodoniment:
* Dígit menor que 5: Si el següent decimal és menor que 5, l'anterior no es modifica.
** Exemple: 12,612. Arrodonint a 2 decimals haurem de tenir en compte el tercer decimal: 12,612 ≈ 12,61.
* Dígit més gran que 5: Si el següent decimal és major o igual que 5, l'anterior s'incrementa en una unitat.
** Exemple: 12,618. Arrodonint a 2 decimals haurem de tenir en compte el tercer decimal: 12,618 ≈ 12,62.
** Exemple: 12,615. Arrodonint a 2 decimals haurem de tenir en compte el tercer decimal: 12,615 ≈ 12,62.

### Altres mètodes

Estadísticament més exactes:
* «Redondeo de cifras». Arxivat de l'original el 2009-02-25. [Consulta: 19 gener 2008]. (castellà)

## Operacions aritmètiques

* En addicions i subtraccions, el resultat final té la mateixa quantitat de dígits decimals que el factor amb menor quantitat de dígits decimals. Per exemple:
$4{,}35\times 0{,}868+0{,}6=5{,}818\approx 5{,}8$
* A les multiplicacions, divisions i potències, el resultat final tindrà el mateix nombre de xifres significatives que el factor que menys xifres significatives tingui. Per exemple:
$8425\times 22{,}3=187{,}8775\approx 188$
# Bai Yanhu

Bai Yanhu, Bo-yan-hu o Pai Yen-Hu conegut com a Muhammad Ayyub (Shensi, 1841 -1882) fou un cap rebel musulmà del nord de la Xina entre 1861 i 1878. Va néixer en una família ahung tradicional i el 1861 es va unir als rebels de la província i pels seus orígens i les seves capacitats aviat va esdevenir un dels 18 caps militars. La major part d'aquestos caps van morir en combat o van fugir i Bai Yanhu va acabar com a comandant en cap el 1869 i el 1870 va haver d'abandonar Shensi i posar-se al servei de Ma Hualong al Kansu, però quan aquesta va planejar rendir-se el va abandonar i es va apoderar de la regió de Hsi-Ning. D'allí fou expulsat per forces manxús dirigides pel general Tso Tsung T'ang el 1873, i es va retirar al Turquestan xinès i es va unir a Muhammad Yakub Beg al que va ajudar en la resistència a Jungària. Derrotats per Tso Tsung T'ang, Yakub Beg va morir a Kuria el maig de 1877 i l'estat de Kashghària es va enfonsar. Bai es va retirar a Kusha, a l'oest d'Aksu (Ush Turfan) i finalment a la vall del Naryn a Rússia. El 1879 Bai i els seus homes es van establir a Pishpek (moderna Bixkek) i Bai va morir allí el 22 de juliol de 1882 a causa d'alguna malaltia. Els seus homes formen la base de la minoria dungan a les antigues repúbliques soviètiques de l'Àsia central.

## Bibliografia

* An Wei Chun, Kansu Hsin T'un-Chih (Nova Gaseta de la Província del Kansu), 1909.
# Austro Engine AE300

L'Austro Engine E4 (amb el nom comercial AE 300) és un motor d'aviació dièsel de 4 cilindres en línia, quatre temps i refrigeració líquida. És fabricat per la companyia austríaca Austro Engine, subsidiària de l'empresa aeronàutica Diamond Aircraft, que l'usa com a planta motriu en algunes versions de les seves avionetes.

## Aplicacions

Exemples d'avionetes en els quals s'utilitza:
* Diamond DA40
* Diamond DA42

## Referències

* ↑ «Type Certificate Data Sheet E.200 Austro Engine E4 series engines». European Aviation Safety Agency, 26-03-2012. Arxivat de l'original el 2012-09-17. [Consulta: 26 abril 2012].
* ↑ «AE300 Technical Data». Austro Engine. Arxivat de l'original el 2012-01-31. [Consulta: 12 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial d'Austro Engine Arxivat 2014-11-09 a Wayback Machine.
# Atletisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 - salt de perxa masculí

Els salt de perxa masculí va ser una de les sis proves de salts que es disputaren durant els Jocs Olímpics de Londres de 1908. La prova es va disputar el 24 de juliol de 1908 amb la participació de 15 atletes procedents de set nacions diferents. Aquesta va ser l'única prova de les 111 que es van disputar durant tots els Jocs en què no hi va prendre cap representant britànic.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Edward Cook (USA) Alfred Carlton Gilbert (USA) | | Edward Archibald (CAN) Clare Jacobs (USA) Bruno Söderström (SWE) |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1908.
| Rècord del Món | 3.90(*) | Walter Dray | Danbury (USA) | 13 de juny de 1908 |
| Rècord Olímpic | 3.50 | Charles Dvorak | Saint Louis (USA) | 3 de setembre de 1904 |
(*) No oficial

## Resultats

Tots els atletes tenien tres intents en cada alçada.
| Posició | Nom | País | Altura |
| 1 | Edward Cook | Estats Units | 3.71 metres |
| 1 | Alfred Carlton Gilbert | Estats Units | 3.71 metres |
| 3 | Edward Archibald | Canadà | 3.58 metres |
| 3 | Clare Jacobs | Estats Units | 3.58 metres |
| 3 | Bruno Söderström | Suècia | 3.58 metres |
| 6 | Georgios Banikas | Grècia | 3.50 metres |
| 6 | Sam Bellah | Estats Units | 3.50 metres |
| 8 | Kálmán Szathmáry | Hongria | 3.35 metres |
| 9 | Stefanos Kountouriotis | Grècia | 3.25 metres |
| 10 | Robert Pascarel | França | 3.20 metres |
| 10 | Carl Silfverstrand | Suècia | 3.20 metres |
| 12 | Thomas Jackson | Estats Units | 3.05 metres |
| 12 | G. Koeger | França | 3.05 metres |
| 14 | Coen van Veenhuijsen | Països Baixos | 2.89 metres |
| 15 | Bram Evers | Països Baixos | 2.82 metres |

## Referències

* Cook, Theodore Andrea. The Fourth Olympiad, Being the Official Report. Londres: British Olympic Association, 1908.
* De Wael, Herman. «Athletics 1908». Herman's Full Olympians, 2001. Arxivat de l'original el 27 de setembre 2006. [Consulta: 15 juliol 2006].
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 14 de juliol 2015. [Consulta: 15 juliol 2006].
# Badia (Matadepera)

Badia és un conjunt de torres de Matadepera (Vallès Occidental) protegides com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt familiar format per diverses torres d'una mateixa família. La torre protegida, construïda el 1935, té planta baixa i dos pisos. Està situada en un terreny de fort pendent de tal manera que l'accés principal es produeix a peu pla a l'altura del pis, i es fa a través d'un porxo. Les façanes són molt planes, els balcons no sobresurten de la línia de façana, destaquen els pilars d'obra vista del porxo d'accés i del segon pis. La coberta és de teula àrab. A la volumetria original s'hi va afegir un annex de planta baixa i pis, adossat a la façana oposada a la de l'accés i es va cobrir la galeria del segon pis.
La capella és un edifici exempt de planta rectangular i coberta a dues aigües amb un petit campanar d'espadanya. L'interior està profusament decorat amb pintures al fresc realitzades per l'artista Ricard Marlet llevat d'una d'elles que pintà el monjo montserratí J.Maria Gassó.

## Història

El conjunt s'aixeca en el que eren els terrenys amb vinyes i oliveres de can Prats que no s'havien recuperat de la plaga de la fil·loxera que va acabar amb el conreu de la vinya a tot Catalunya. En aquest terrenys s'hi van edificar algunes residències, els Badia foren els tercers en instal·lar-s'hi (1935), però la zona no es va urbanitzar fins al 1964. El primer edifici del conjunt, la residència de la família va ésser encarregada per Francesc Badia i Tobella, el paleta de Matadepera Josep Vall i Pi, l'arquitecte encarregat de l'obra fou Marcel·lí Padró. El 10 de maig de 1936 s'inaugurà la capella beneïda per l'abat de Montserrat, Antoni M Marcet. Posteriorment s'hi ha anat construint altres torres per a la família.

## Referències

* 1 2 3 «Badia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2021].
# Basal (filogènia)

En filogènia, un clade basal és el primer clade a ramificar-se en un clade més gran; apareix a la base d'un cladograma. Un grup basal forma un grup exterior respecte a la resta del clade, com es veu en l'exemple següent.
* Grup basal
* Grup no basal
* Grup no basal
* Grup no basal
* Grup no basal
El terme «basal» és preferible a «primitiu», que pot tenir connotacions incorrectes d'inferioritat o manca de complexitat.
El terme basal només es pot aplicar correctament a clades d'organismes, no a caràcters individuals que tinguin els organismes; tanmateix, se'l pot utilitzar incorrectament en la literatura tècnica. Mentre que el terme «basal» s'aplica als clades, els caràcters o trets se solen considerar derivats si estan absents del grup basal, però presents en altres grups. Aquesta assumpció només és correcta si el grup basal és una bona analogia per l'últim avantpassat comú del grup.
Per exemple, la família de plantes angiospermes de les amborel·làcies és considerada la més basal de totes les angiospermes vivents.
* Amborel·lals
* Monocots
* Magnòlids
* Eudicotyledoneae
Dins la família animal dels homínids, els goril·les són un grup exterior als ximpanzés i humans. Aquests tres organismes formen un clade, la subfamília dels hominins, de la qual els goril·les són els membres basals.
* Humans
* Ximpanzés
* Goril·les
Tanmateix, dins la família dels homínids, els orangutans formen un grup exterior a la subfamília dels hominins, el clade al qual pertanyen els goril·les, ximpanzés i humans.
* Humans
* Ximpanzés
* Goril·les
* Orangutans

## Referències

* Budd, Graham E.; Jensen, Sören «A critical reappraisal of the fossil record of the bilaterian phyla». Biological Reviews. Cambridge University Press, 75, 2, 2000, pàg. 253. DOI: 10.1017/S000632310000548X.
Viccionari
# BXM

BXM té els següents significats:
* Bloc per Mallorca, coalició electoral de Mallorca
* bxm també és el codi ISO 639-3 del buriat mongol, llengua parlada a Mongòlia
# Balbronn

Balbronn (en alsacià Bàlwere) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 602 habitants.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Mossig i del Vignoble.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 594 | 600 | 597 | 563 | 581 | 602 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Reutenauer | |
# Auguste Michel-Lévy

Auguste Michel-Lévy (7 d'agost de 1844 - 27 de setembre de 1911) va ser un geòleg francès nascut a París.

## Biografia

Es va convertir en inspector general de mines, i director del Servei Geològic de França. Es va distingir per les seves investigacions sobre les roques extrusives, la seva estructura microscòpica i orígens. Va emprar el microscopi de polarització des del principi per a la identificació de minerals. En les seves moltes contribucions en revistes científiques va descriure el grup de la granulita, i es va ocupar de pegmatites, variolites, eurites, les ofites dels Pirineus, els volcans extingits del centre de França, gneis i esquists cristal·lins.
Va escriure Structures et classification des roches éruptives (1889; "Estructures i classificació de les roques eruptives"), però els seus estudis més elaborats es van dur a terme amb F. Fouqué. Junts van escriure sobre la producció artificial de feldespat, nefelina i altres minerals, així com sobre els meteorits, i van produir Mineralogie micrographique (1879) i Synthèse des minéraux et donis Roches (1882). Levy també va col·laborar amb Alfred Lacroix a Les Roches des Minéraux (1888) i Tableau des minéraux Des Roches (1889).
Michel-Lévy va ser pioner en l'ús de la birefringència per identificar minerals en làmina prima amb microscopi petrogràfic. És àmpliament conegut per la carta de colors d'interferència Michel-Lévy, que defineix els colors d'interferència de diferents ordres de birefringència.
També va crear plans de classificació de les roques ígnies on es tenia en compte la seva mineralogia, textura i composició, i va demostrar que algunes roques ígnies de diferents mineralogies podien formar-se a partir de la mateixa composició química, amb diferents condicions de cristal·lització.

## Referències

* ↑ Rapport sur une mission confiée à M. Charles D'ALMEIDA par le gouvernement de la Défense Nationale 1870-71 dont l'objet était d'établir des communications entre la Province et Paris Imprimerie Deslis Frères et Cie Tours Année 1913 côte n°116521
* ↑ Cette chaire était désignée sous le nom de Histoire naturelle des corps inorganiques

## Enllaços externs

* Biografia detallada per Louis de Launay (en francès)

## Bibliografia

* Les minéraux des roches, Librairie Polytechnique Baudry et cie (Paris), 1888, Text en línia disponible a IRIS
* Auguste Michel Lévy, 5e exposition internationale de l'automobile, du cycle, des sports et des applications de l'alcool dénaturé organisée par l'Automobile-Club de France. Congrès des applications de l'alcool dénaturé, 16 au 23 décembre 1902. Rapports et comptes rendus (Llegir en línea)
# Auguste Piccard

Auguste Piccard (Basilea 28 de gener de 1884 - Lausana 24 de març de 1962). Físic, inventor, mecànic i explorador suís. Llicenciat com enginyer mecànic per l'Escola Politècnica Federal de Zúric. Va ser professor de física el 1920.
Del 1922 fins a la jubilació va ser professor de física aplicada a la Universitat Lliure de Brussel·les. Estudià entre altres coses els raigs còsmics, els estrats ionitzats a l'estratosfera i els fons marins, inventà la cabina pressuritzada i el batiscaf, i millorà el disseny dels aèrostats. Alt, desmanegat i despistat, com un savi tret d'una novel·la de Jules Verne, el dibuixant de còmics Hergé s'inspirà en ell per a la creació del personatge del professor Silvestre Tornassol a les Aventures de Tintín.

## Ascensions

Ja el 1926 a bord d'un globus lliure, és un dels primers a comprovar experimentalment la veracitat de la teoria de la relativitat d'Albert Einstein, mesurant la velocitat de la llum amb un interferòmetre registrador d'alta precisió a 4.500 m d'altura.
El 27 de maig de 1931 amb el seu ajudant Paul Kipfer i l'aeròstat F.N.R.S. amb una cabina esfèrica pressuritzada de la seva invenció, arriben a 15.781 m d'altura. Amb alguns problemes tècnics, no poden fer tots els estudis científics que pretenien.
El 18 d'agost de 1932 amb Max Cosyns arriben a 16.201 m d'altura on els raigs còsmics són més lliures de col·lisions que a la superfície terrestre. Fan mesures d'intensitat, d'absorció i de direcció
El 24 d'octubre de 1934 el seu germà bessó Jean, professor d'aeronàutica a la Universitat de Minnesota, junt amb la seva dona Jeannette, amb un aeròstat enlairat a Dearbon, Michigan, arriben a una altura de 17.550 m

## Exploració submarina

L'any 1937 Piccard presenta l'invent del batiscaf per a la recerca dels fons marins. No és fins a la dècada dels 50, que pot construir amb l'ajut de Max Cosyns el batiscaf F.N.R.S.2, per poder submergir-se a grans profunditats.
El 30 de setembre de 1953 amb el batiscaf (franco-belga) F.N.R.S.3 Auguste Piccard i el seu fill Jacques, arriben a la profunditat de 3.150 m prop de l'illa de Ponça a Itàlia
El 23 de gener de 1960 amb el batiscaf millorat Trieste i amb pressupost de la marina Nord Americana; el fill de Piccard Jacques i el tinent Don Walsh, arriben al fons de la fossa Challenger Deep de 10.960 m de fondària a l'extrem sud-occidental de la fossa de les Mariannes a l'oceà Pacífic prop de l'illa de Guam.
L'any 1999 Bertrand Piccard, net d'Auguste Piccard, junt amb Braian Jones donen per primera vegada, la volta al món sense escales a bord d'un aeròstat tipus Rozièr.

## Referències

* Pierre de Latil i Jean Rivoire, (en castellà)El Profesor Auguste Piccard, Madrid, Ediciones Cid, 1.962
* (en castellà) A Través del Ancho Mundo, Barcelona Manuel Marín y Cia Editores, 1.958 vol.10 pag. 62
* Bertrand Piccard i Brian Jones,(en castellà) La Vuelta al Mundo en 20 Días, Barcelona, Ediciones Península, 2.000

## Enllaços externs

* http://bertrandpiccard.com/tradition-familiale-en-bref?width=940#2 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Bangor (Maine)

Bangor és una ciutat i seu del Comtat de Penobscot a l'estat de Maine dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Bangor tenia 31.473 habitants, 13.713 habitatges, i 7.185 famílies. La densitat de població era de 352,7 habitants per km².
Dels 13.713 habitatges en un 26,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 47,6% no eren unitats familiars. En el 37,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 12,4% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.740$ i la renda mediana per família de 42.047$. Els homes tenien una renda mediana de 32.314$ mentre que les dones 23.759$. La renda per capita de la població era de 19.295$. Entorn de l'11,9% de les famílies i el 16,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bangor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bangor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Banderes de les províncies dels Països Baixos

Aquesta galeria de banderes de les províncies dels Països Baixos mostra totes les banderes de les 12 províncies dels Països Baixos
* Bandera del Brabant del Nord
* Bandera de Drenthe
* Bandera de Flevoland
* Bandera de Frísia
* Bandera de Gelderland
* Bandera de Groningen
* Bandera d'Holanda Meridional
* Bandera d'Holanda Septentrional
* Bandera de Limburg
* Bandera d'Overijssel
* Bandera d'Utrecht

## Vegeu també

* Escuts de les províncies dels Països Baixos
# Auguste von Littrow

Auguste von Littrow, amb el cognom de naixement von Bischoff-Altenstein (Praga, 13 de febrer de 1819 - Viena, 23 de març de 1890) va ser una escriptora i líder política germano-austríaca.
Era filla del professor de medicina Ignaz von Bischoff-Altenstein. L'any 1939, poc després de complir vint anys, es va casar amb l'astrònom Karl Ludwig von Littrow i es van mudar a Viena. Ràpidament es va involucrar en la societat vienesa i va conèixer a personalitats conegudes com a Hermann Bonitz, Josef Danhauser, Marie von Ebner-Eschenbach, August Eisenmenger, Ernst von Feuchtersleben, Ottilie von Goethe, Franz Grillparzer, Friedrich Hebbel, Rudolf von Jhering, Joseph Lewinsky o Franz Miklosich.

## Referències

* 1 2 Baumgartner, Marianne. Der Verein der Schriftstellerinnen und Künstlerinnen in Wien: (1885-1938) (en alemany). Böhlau Verlag Wien, 2015, p. 368. ISBN 9783205797029 [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ Spoerhase, Carlos. «Wer sich selbst verleugnet, kühlt von innen aus» (en alemany). Frankfurter Allgemeine Zeitung, 13-03-2019. Arxivat de l'original el 31-03-2019. [Consulta: 2 gener 2022]. «Nach einer Aufführung der „Esther“ im Mai 1886 am Wiener Burgtheater besuchte Littrow den menschenscheuen Dichter [Grillparzer] gleich am nächsten Morgen und stellte ihm die Frage, die alle Leser des Dramenfragments bis heute umtreibt: Wie hätte er das Drama fortgesetzt?»

## Bibliografia

* Scheider, Angela. Detailstudie einer bürgerlichen Familie donis 19. Viena: Dissertation, 1999.