OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eddy Pieters Graafland

Eddy Pieters Graafland OON (Amsterdam, 5 de gener de 1934 - 28 d'abril de 2020) fou un futbolista neerlandès de la dècada de 1960 i entrenador.
Defensà els colors de l'AFC Ajax i el Feyenoord, formant part del Feyenoord campió d'Europa el 1970. Fou 47 cops campió amb la selecció neerlandesa.

## Palmarès
### Ajax

* Eredivisie: 1956-57

### Feyenoord

* Eredivisie: 1960-61, 1961-62, 1964-65, 1968-69
* KNVB Cup: 1964-65, 1968-69
* Copa d'Europa de futbol: 1969-70

## Referències

* ↑ Stokkermans, Karel. «Eddy Pieters Graafland - International Appearances». RSSSF, 21-01-2010.
# Julián Vergara Medrano

Julián Vergara Medrano (Olite, 13 de setembre de 1913 - Pamplona, 8 de setembre de 1987) fou un futbolista navarrès de les dècades de 1930 i 1940. Va ser internacional amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Començà a jugar als clubs Acero Erri-Berri de la seva ciutat natal. Debutà amb el Club Atlético Osasuna el 13 de novembre de 1932, a segona divisió. El 1935 assolí l'ascens a primera divisió, tornant a segona el 1936. Durant la guerra civil ingressà al FC Barcelona, que pagà un traspàs de 80.000 pessetes. Jugà 13 partits de lliga i marcà 9 gols. El 1937 debutà juntament amb el també navarrès Luis Aranaz amb la selecció espanyola davant Portugal (1-2). Retornà a Osasuna i més tard anà al CE Constància d'Inca, on descendí a Tercera Divisió (1945) després del polèmic enfrontament amb el Mallorca, amb controvertit arbitratge de Cruellas, que anul·là dos gols als inquers (un dels quals, de Vergara). Acabà la seva carrera a la SD Escoriaza de Saragossa i al CD Tudelano.
Fou un destacat golejador. Marcà 29 gols en 34 partits a primera divisió. A més, marcà cinc gols en dos partits de lliga. El primer a segona divisió, l'11 de desembre de 1932 davant l'Atlètic de Madrid a l'estadi Metropolitano (1-5). El segon partit fou el 16 de febrer de 1936 al camp de San Juan de Pamplona, en una victòria per 6 a 1 sobre l'Espanyol, a primera divisió. El 1943 en un partit Osasuna-RSD Alcalá marcà 10 gols (12-1 final).

## Referències

* ↑ De Goñi, Joaquín. Navarros. Joaquín de Goñi, 1984. ISBN 84-398-1970-6.
* ↑ «JULIÁN VERGARA, 100 AÑOS DEL MEJOR ARIETE ROJILLO». txokomaiteabi.blogspot.com.es. [Consulta: 9 febrer 2018].
* 1 2 3 4 5 6 «El desconocido record de Moleiro y Vergara». Cuadernos de Fútbol, no. 87, ISSN: 1989-6379, 01-05-2017. [Consulta: 9 febrer 2018].
* 1 2 3 4 5 «El davanter de l'Osasuna que va marcar cinc gols en un partit». Diario de Navarra, 06-04-2015. [Consulta: 9 febrer 2018].
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Julián Vergara Medrano». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 febrer 2018].
* ↑ Capellà, Llorenç. L'esport a les Balears (1936-1959). Conselleria de Cultura, Educació i Esport (Govern Balear), 1995, p. 76-79. ISBN 84-86617-27-8.

## Enllaços externs

* Julián Vergara Medrano a BDFutbol
# Nuno Tristão Futebol Clube

El Nuno Tristão Futebol Clube da Bula és un club de Guinea Bissau de futbol de la ciutat de Bula. Els seus colors són el groc i el negre. Fou conegut com a Bula Futebol Clube.

## Palmarès

* Lliga de Guinea Bissau de futbol:
       2014
* Copa de Guinea Bissau de futbol:
       1978–79

## Referències

* ↑ Schöggl, Hans; Batalha, José. «Guinea Bissau - List of Cup Winners». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 2014. [Consulta: 15 gener 2010].
* ↑ «Guinea Bissau». http://footforpeoples.ucoz.org.+[Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Guinea Bissau - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Guinea Bissau - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
# Sexe tentacular

El sexe tentacular o violació tentacular (en japonès shokushu goukan) és un trop literari que consisteix en representar tentacles utilitzats per a tindre sexe. És un subgènere del hentai.
La primera aparició fou al gravat japonès Tako to ama, dins l'àlbum publicat el 1814 anomenat Kinoe no komatsu, de l'artista Katsushika Hokusai. Altra obra shunga mostrant aquest tipus de zoofília amb animals tentaculars és "Pescadora d'orelles de mar amb un pop" d'autor anònim del 1880. El manga i anime Urotsukidoji de Toshio Maeda foren los obres pioneres modernes. Napier, segons Jennifer M. Stockings, afirma que s'utilitzà i es popularitzà aquesta temàtica com a manera d'esquivar la censura contra la mostra de penis.
Com a representació artística a Espanya destaca com a exemple la violació tentacular alienígena que pateix Araceli, el personatge de la pel·lícula dirigida per Pablo Llorens Molecular Zombie. El joc de cartes Consentacle segueix la temàtica del sexe tentacular. Malgrat que el sexe tentacular es practica amb dones hi ha casos de sexe tentacular amb homes, com al dōjinshi Kuchinashi kaoru sono ude ni. A la pel·lícula d'alienígenes La región salvaje és notòria la influència del gènere del sexe tentacular.

## Referències

* ↑ Mingo Lorente, 2016, p. 146.
* ↑ Ortega-Brena, 2009, p. 20.
* ↑ Benoît Carbone, 2013, p. 122.
* ↑ Figari, Carlos Eduardo «Placeres a la carta: consumo de pornografía y constitución de géneros». La ventana, 3, 27, 2008, pàg. 170-204.
* ↑ Mingo Lorente, 2016, p. 145-146.
* ↑ Fargo, Matthew Thomas. Makino Shinichi, Sakaguchi Ango, and Oda Sakunosuke: Modern Japanese Literature as a Joke (Tesi), 2011, p. 65-66.
* ↑ Jiménez, Jesús «Toshio Maeda: "La censura estimula la imaginación y la creatividad"». RTVE, 01-11-2016 [Consulta: 17 gener 2017].
* ↑ Stockins, Jennifer M. The popular image of Japanese femininity inside the anime and manga culture of Japan and Sydney (tesi). University of Wollongong, 2009, p. 134-135.
* ↑ Torres Pujol, Rosa. Molecular Zombi y la paternidad marciana de Pablo Llorens, 2013, p. 12-13.
* ↑ Narcisse, Evan «Tentacle Alien Sex Card Game Isn't As Perverted as You'd Think». Kotaku, 24-09-2014 [Consulta: 17 gener 2017].
* ↑ Hemmann, Kathryn «Queering the media mix: The female gaze in Japanese fan comics». Transformative Works and Cultures, 20, 2015.
* ↑ «'La región salvaje', cine social con tentáculos». eldiario.es, 15-09-2017 [Consulta: 26 maig 2018].

## Bibliografia

* Benoît Carbone, Marco. Tentacle Erotica. Orrore, seduzione, immaginari pornografici. Itàlia: Mimesis, 2013. ISBN 9788857516738.
* Ortega-Brena, Mariana «Peek-a-boo, I See You: Watching Japanese Hard-core Animation». Sexuality & Culture, 13, 1, 2009, pàg. 17–31. DOI: 10.1007/s12119-008-9039-5.
* Mingo Lorente, Adolfo de «El amante viscoso: Sawatari, Shindo, Amano y la revisión del grabado Tako to Ama, de Hokusai, en la fotografía artística y el cine». Fedro: revista de estética y teoría de las artes, 16, 2016, pàg. 144-155. Arxivat de l'original el 2020-07-11 [Consulta: 16 gener 2017].
# Maywood (Nebraska)

Maywood és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 331 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Maywood tenia 331 habitants, 125 habitatges, i 90 famílies. La densitat de població era de 271,9 habitants per km².
Dels 125 habitatges en un 36,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 23,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,8% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.818 $ i la renda mediana per família de 35.536 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.531 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 15.303 $. Aproximadament el 5,7% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Maywood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Maywood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Marcelle de Manziarly

Marcelle de Manziarly (Khàrkiv, Ucraïna, 13 de setembre de 1899 - Ojai, Califòrnia, EUA, 12 de maig de 1989) fou una pianista, professora de música, directora d'orquestra i compositora francesa.

## Biografia

Marcelle de Manziarly va néixer a Khàrkiv, Ucraïna, i va estudiar a París amb Nadia Boulanger. Als 23 anys, va compondre ja dues obres madures. Va estudia a continuació direcció d'orquestra amb Félix Weingartner a Bâle i piano amb Isabelle Vengerova a Nova York. Marcelle de Manziarly va donar classes i va fer concerts tant a Europa com als Estats Units d'Amèrica.
Aaron Copland li va dedicar la seva cançó "Heart, We Will Forget Him".
Mor a l'edat de 90 anys a Ojai (Califòrnia).

## Obres

* Sis Estudis (per a piano)
* Tres Imatges Esclaves
* Impressions de mar
* Sonata per a Nostra Senyora de París, per a orquestra
* Sonata per a dos pianos
* Música per a orquestra
* Trilogia
* Incidències
* La Cigala i la Formiga (de les Tres Faules de La Fontaine) (Text: Jean de La Fontaine) (1935)
* La granota que vol fer-se tan grossa com el bou (de les Tres Faules de La Fontaine) (Text: Jean de La Fontaine) (1935)
* L'ocell beneït d'una fletxa (de les Tres Faules de La Fontaine) (Text: Jean de La Fontaine) (1935)
* El Cigne i el cuiner (text de Jean de La Fontaine) per a quartet vocal mixt i piano (1959)
* Tres Sonets de Petrarca per a baríton i piano (Textos: Petrarca) (1958 a 1960)

## Referències

* ↑ Riley, Matthew. British Music and Modernism, 1895-1960, 2010.
* ↑ Dees, Pamela Youngdahl. A Guide to Piano Music by Women Composers: Women born after 1900, 2004.
* ↑ Sadie, Julie Anne. The Norton/Grove dictionary of women composers (Digitized online by GoogleBooks), 1994.

## Enllaços externs

* Marsyas Trio interpretant el Trio de flautes de Marcelle de Manziarly a YouTube
# Benjamín García Castillo

Benjamín García Castillo (Tetuan, 1919 - Sabadell, 29 de març de 1984) va ser un sindicalista sabadellenc.

## Biografia

Va estudiar el batxillerat elemental. Als 17 anys es va afiliar al PCE. Va fer de fuster i, més endavant, d'electricista i de tècnic de ràdio i televisió. El van detenir a Barcelona, però va aconseguir fugir cap a França al final de la Guerra Civil. Al país veí, estigué a diversos camps de treball. El 1958 es va establir a Sabadell i va impartir classes de taller a l'Institut Ferran Casablancas. Del 1959 al 1965 emigrà a Alemanya. De nou a Sabadell, fou membre de la Cordinadora d'Associacions de Veïns i un destacat sindicalista i defensor dels drets humans.
El 30 d'octubre de 1985 Sabadell li dedicà un carrer al barri de Can Rull.

## Referències

* 1 2 Nomenclàtor. «Plaça de Benjamín García». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 3 febrer 2015].
* ↑ Josep Baqués i Robert Baró. Plaça de Benjamín García. Sabadell: Ajuntament de Sabadell i Consorci per a la Normalització Lingüística, 1995, p. 36. ISBN ISBN 84-87221-06-8.
# Ottrott

Ottrott (en alsacià Ottrott) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.513 habitants. Limita al nord-oest amb Grendelbruch i Mollkirch, al nord amb Boersch i Rosenwiller, al nord-est amb Rosheim, Bischoffsheim i Griesheim-près-Molsheim, a l'oest amb Neuviller-la-Roche i Natzwiller, a l'est amb Obernai, a l'est amb Bernardswiller, a l'oest amb Le Hohwald i al sud amb Saint-Nabor i Barr.
Forma part del cantó de Molsheim, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de les Portes de Rosheim.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.043 | 1.074 | 1.115 | 1.303 | 1.501 | 1.513 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | François Schreiber | |
| 2008- | Claude Deybach | |

## Agermanaments

* Saucinhac

## Galeria

* El Club Vosgien sobre la plaça des Tilleuls
* La font de la plaça des tilleuls
* El castell de Windeck - Llar de caritat
* Sequoia gegant al parc de Windeck
* Sobre el camí de Santiago, rue Principale
* Alcaldia d'Ottrott
* La banda municipal toca la Marsellesa el 13 de juliol
* El mont Sainte-Odile a l'hivern
# Khopor

Khopor (en rus: Хопор) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 44 habitants. Pertany al districte rural de Gunib.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Onsernone

Onsernone és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Locarno.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Sergi Fernández i Vila

Sergi Fernández i Vila (Calvià, 25 de febrer de 1985) és un jugador d'hoquei sobre patins mallorquí, que actualment juga de porter al FC Barcelona.
Ha estat internacional per la selecció catalana i espanyola.

## Palmarès
### CP Vic

* 2 Supercopes espanyoles (2008/09, 2009/10)
* 2 Copes del Rei / Copes espanyoles (2009, 2010)

### FC Barcelona

* 2 Copa Continental (2008/09, 2017/18)
* 6 Supercopes espanyoles (2010/11, 2012/13, 2013/14, 2014-15, 2015-16, 2017-18)
* 6 Copa del Rei / Copa espanyola (2011, 2012, 2016, 2017, 2018, 2019)
* 6 OK Lligues / Lligues espanyoles (2011/12, 2013/14, 2014/15, 2015/16, 2016/17 i 2017/18)
* 1 Copa Intercontinental (2018)

### Selecció catalana

* 1 Golden Cup (2010)
* 1 Copa Amèrica (2010)

### Selecció espanyola

* 2 Campionats del Món "A" (2007, 2009)
* 3 Campionats d'Europa (2006, 2008, 2010)
* 1 Copa de les Nacions (2007)

## Referències

* ↑ «Marc Torra y Sergi Fernández, nuevos jugadores del Barça de hockey sobre patines» (en castellà). Sport, 28-07-2010. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ Gallén, Carles. «Sergi Fernández y Marc Torra, dos joyas más para el Barça» (en castellà). El Mundo Deportivo, 09-09-2010. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ «Catalunya, campiona d'Amèrica d'hoquei patins». Crònica.cat, 28-06-2010. Arxivat de l'original el 2011-02-14. [Consulta: 7 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Perfil al web del FC Barcelona
# Mayıs Sıkıntısı

Mayıs Sıkıntısı (turc: Núvols de maig) és una pel·lícula dramàtica turca del 1999 dirigida per Nuri Bilge Ceylan.

## Argument

Un dia de primavera, Muzaffer torna a la ciutat de Yenice a Çanakkale, on va passar la seva infantesa. Vol rodar una pel·lícula a la ciutat, que viu la seva pròpia vida. Després de buscar actors durant un temps, decideix agafar la seva mare i el seu pare. Mentre el seu pare intenta evitar que l'estat s'apodera de la seva terra, també actua a la pel·lícula del seu fill. Durant aquest període, el fill petit del seu oncle, Ali, està intentant comprar-se un rellotge musical. Saffet, del mateix poble, no pot entrar a la universitat i demana ajuda a Muzaffer per desfer-se de treballar a la fàbrica.

## Repartiment

* Mehmet Emin Toprak ~ Saffet
* Mehmet Emin Ceylan ~ Emin
* Fatma Ceylan ~ Fatma
* Muzaffer Özdemir ~ Muzaffer
* Muhammed Zımbaoğlu ~ Ali

## Recepció

A Metacritic, la pel·lícula té una puntuació mitjana de 75 sobre 100, cosa que indica "crítiques generalment favorables". A. O. Scott de The New York Times va argumentar que "durant gran part del seu temps d'execució, se sent difusa i anecdòtica, però en retrospectiva aprecies la subtilesa i el volum de la història, així com la delicada profunditat de l'enfocament del Sr. Ceylan [...] part de la seva màgia rau en la capacitat del Sr. Ceylan de situar el món clarament abans. els teus ulls i et conviden a reflexionar sobre els seus misteris quotidians”. A Variety', David Stratton va afirmar que “els preliminars desmesuradament llargs de la primera hora es podrien endurir. La segona meitat, però, arriba a un clímax subestimat però commovedor i extremadament satisfactori".

## Premis

Va guanyar la Tulipa d'Or al Festival Internacional de Cinema d'Istanbul del 2000.

## Referències

* ↑ Clouds of May, <https://www.metacritic.com/movie/clouds-of-may>. Consulta: 4 març 2020
* ↑ Scott, A. O. «FILM FESTIVAL REVIEW; He Makes Movies Oddly Like Life» (en anglès). The New York Times, 07-04-2001.
* ↑ Stratton, David. «Clouds of May» (en anglès). Variety, 28-02-2000. [Consulta: 4 març 2020].
* ↑ Hürriyet. «Mayıs Sıkıntısı», 20-05-2022.

## Enllaços externs

* Ressenya del DVD de la pel·lícula
* La pel·lícula a altcine Arxivat 2018-02-06 a Wayback Machine.
# Marc Rovirola Moreno

Marc Rovirola Moreno (Cornellà del Terri, 12 de setembre de 1992) és un futbolista professional català que juga com a migcampista per la Cultural y Deportiva Leonesa.

## Carrera de club

Rovirola va debutar amb el primer equip del CD Banyoles la temporada 2009–10, a categoria regional. L'estiu de 2010 va marxar al Girona FC després d'haver fet proves al FC Barcelona i al Reial Saragossa, retornant així a categories juvenils.
Posteriorment va jugar amb el CF Riudellots, filial del Girona, i amb el Girona FC B, ambdós a categories inferiors. El 4 de març de 2015, va jugar el seu primer partit com a professional, entrant com a suplent d'Àlex Granell als darrers minuts, en una victòria a casa per 2–1 contra el Reial Valladolid, a la segona divisió.
L'11 de juliol de 2015, Rovirola va fitxar per la UE Llagostera, de la mateixa categoria, per dos anys, i fou immediatament cedit al CF Fuenlabrada. El 16 de juliol de l'any següent va fitxar per l'Albacete Balompié, ajudant el club a pujar a segona divisió.
El 31 de gener de 2018, després de no haver jugat cap partit en la primera meitat de la temporada, Rovirola va rescindir el contracte. El 22 de febrer, va fitxar pel CE Atlètic Balears de Segona B.
El 9 de setembre de 2020, va signar per un any, amb opció a un segon, per la Cultural y Deportiva Leonesa.

## Referències

* ↑ Rovirola provarà amb el Barça i el Saragossa; Diari de Girona, 3 juny 2010
* ↑ La digestió dels canvis al Girona juvenil; L'Esportiu de Catalunya, 4 setembre 2010
* ↑ El Girona confirma candidatura y deja muy tocado al Valladolid; Marca, 4 abril 2015 (castellà)
* ↑ Djalo llega cedido por la Juve y Rovirola se va al Llagostera; Diari AS, 11 juliol 2015 (castellà)
* ↑ Eloy Gila y Marc Rovirola nuevos jugadores del Albacete Arxivat 2017-10-17 a Wayback Machine.; Aúpa Alba, 16 juliol 2016 (castellà)
* ↑ «Marc Rovirola resuelve su contrato con el Alba» (en castellà). Albacete Balompié, 31-01-2018. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2018. [Consulta: 5 setembre 2018].
* ↑ «Marc Rovirola, nuevo jugador del Atlético Baleares» (en castellà). Vavel, 22-02-2018. [Consulta: 5 setembre 2018].
* ↑ «La Cultural y Deportiva Leonesa ficha a Marc Rovirola» (en castellà). Cultural y Deportiva Leonesa, 09-09-2020. [Consulta: 7 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Marc Rovirola Moreno a BDFutbol
* Marc Rovirola Moreno a La Preferente (castellà)
* Marc Rovirola Moreno, Fitxa a Soccerway
# Einar Hille

Einar Hille (Nova York, 28 de juny de 1894 - La Jolla, 12 de febrer de 1980) va ser un matemàtic nord-americà.

## Vida i Obra

Hille va néixer a Nova York, però els seus pares d'origen suec es van separar abans de néixer i la mare se'n va anar a viure a Estocolm amb el seu fill. Hille no va conèixer el seu pare fins al 1937. El seu cognom original, Heuman, també es va modificar per un error mai resolt. Hille va estudiar a la universitat d'Estocolm en la qual es va graduar en matemàtiques el 1914 tot i que va començar estudiant química. Després de dos anys a l'exèrcit suec per la Primera Guerra Mundial, va obtenir el doctorat el 1918 a Estocolm sota la direcció de Marcel Riesz.
El 1920, després de donar classes durant dos anys a la universitat d'Estocolm, va obtenir una beca per la universitat Harvard on va estar fins al 1922 en que va passar a la universitat de Princeton. El 1926 va obtenir una beca per anar a Göttingen, Estocolm i Copenhaguen. El 1933 va ser nomenat professor de la universitat Yale on va romandre fins a la seva jubilació el 1962. Després de retirar-se va ser professor visitant de diverses universitats arreu dels Estats Units, a New Haven, a New Mexico, a Oregon i a Irvine (Califòrnia).
Els seus treballs més importants van ser en el camp de la teoria dels semigrups. Va publicar dotze llibres de text i més de cent articles científics.

## Referències

* ↑ Phillips, 1994, p. 219.
* ↑ Chang, 2011, p. 474.
* ↑ Phillips, 1994, p. 221.
* ↑ Dunford, 1981, p. 305.
* ↑ Phillips, 1994, p. 222.
* ↑ Phillips, 1994, p. 232.
* ↑ Yosida, 1981, p. 311 i ss.
* ↑ Dunford, 1981, p. 312-319.

## Bibliografia

* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Dunford, Nelson «Einar Hille (June 28, 1894-February 12, 1980)» (en anglés). Bulletin of the American Mathematical Society, Vol. 4, Num. 3, 1981, pàg. 303-319. DOI: 10.1090/S0273-0979-1981-14895-3. ISSN: 0273-0979.
* Phillips, Ralph. «Einar Hille». A: National Academy of Sciences. Biographical Memoirs, Volum 63 (en anglès). The National Academies Press, 1994, p. 218-245. ISBN 978-0-309-04976-4.
* Yosida, Kôsaku «Some aspects of E. Hille's contribution to semi-group theory» (en anglés). Integral Equations and Operator Theory, Vol. 4, Num. 3, 1981, pàg. 311-329. DOI: 10.1007/BF01697968. ISSN: 0378-620X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Einar Hille» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Einar Hille». American Mathematical Society. [Consulta: 22 novembre 2020]. (anglès)