OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Martí de la Tallada

Sant Martí és una església a l'entrada del poble de la Tallada (la Segarra), fora del clos fortificat d'època medieval, i integrada dins de l'actual nucli urbà. L'actual església no conserva cap element del primitiu edifici romànic. Es tracta d'un edifici de planta rectangular, d'una sola nau amb coberta exterior a doble vessant, capelles laterals amb cobertes exteriors a un vessant i capçalera plana. La torre campanar, situada en un angle de la façana principal, se'ns presenta d'estructura poligonal amb quatre ulls d'arc de mig punt, i està dividida en tres cossos separats per una cornisa motllurada amb cantells de maó.
A la façana principal hi ha la porta d'accés estructurada a partir d'un frontó mig arrodonit i que presenta un ràfec de pedra al voltant del seu perímetre. Dins del timpà hi ha oberta una fornícula que acull una escultura d'un Sant Martí. Sota del frontó es disposa la llinda que estructura la porta d'accés, i presenta un relleu de la tiara papal i la data incisa "1862". També, destaquem la presència de pilastres ambdós brancals de la porta d'accés. Per sobre d'aquesta porta d'accés se situa un òcul de dimensions notables i corona la façana, un pinacle.

## Referències

* 1 2 «Sant Martí de la Tallada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Prunet (Alta Garona)

Prunet és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.
# Minco (Oklahoma)

Minco és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.672 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Minco tenia 1.672 habitants, 658 habitatges, i 467 famílies. La densitat de població era de 52,7 habitants per km².
Dels 658 habitatges en un 36,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,7% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 27,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.098 $ i la renda mediana per família de 40.223 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.357 $ mentre que les dones 22.426 $. La renda per capita de la població era de 18.331 $. Entorn del 9,7% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Minco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Minco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Ruta d'Or

La Ruta d'Or (Ruota d'Oro - Gran Premio Festa del Perdono en italià) és una cursa ciclista d'un dia que es disputa a Itàlia, als voltants de Terranuova Bracciolini (Toscana). Des del 2005 forma part del calendari d'UCI Europa Tour. De 1978 a 1990 va ser una cursa per etapes.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1978 | Giuseppe Saronni | Giovanni Battaglin | Alfio Vandi |
| 1979 | Francesco Moser | Giuseppe Saronni | Roberto Visentini |
| 1980 | Gianbattista Baronchelli | Silvano Contini | Alfredo Chinetti |
| 1981 | Knut Knudsen | Francesco Moser | Gregor Braun |
| 1982 | Alf Segersäll | Giuseppe Montella | Luciano Rabottini |
| 1983 | Roberto Visentini | Emanuele Bombini | Mario Beccia |
| 1984 | Serge Demierre | Emanuele Bombini | Bruno Leali |
| 1985 | Silvano Contini | Pierino Gavazzi | Iñaki Gastón |
| 1990 | Maurizio Vandelli | Pierino Gavazzi | Andrea Tafi |
| 2002 | Giairo Ermeti | Aleksandr Bajenov | Giulio Tomi |
| 2003 | Pasquale Muto | Alex Gualandi | Jure Zrimšek |
| 2004 | Paolo Bailetti | Rocco Capasso | Marco Biceli |
| 2005 | Branislau Samoilau | Alessio Signego | Eros Capecchi |
| 2006 | Sergey Kolesnikov | Alexey Shchebelin | Andrei Kliúiev |
| 2007 | Davide Bonuccelli | Andris Buividas | Henry Frusto |
| 2008 | Ben Gastauer | Alexander Serebryakov | Edoardo Girardi |
| 2009 | Emanuele Moschen | Alfredo Balloni | Gianluca Brambilla |
| 2010 | Francesco Bongiorno | Matteo Trentin | Gabriele Pizzaballa |
| 2011 | Antonino Parrinello | Carmelo Panto | Devid Tintori |
| 2012 | Mattia Cattaneo | Viatxeslav Kuznetsov | Andrea Fedi |
| 2013 | Andrea Toniatti | Luca Chirico | Valerio Conti |
| 2014 | Giacomo Berlato | Roman Kustadinchev | Jordan Sarrou |
| 2015 | Simone Velasco | Seid Lizde | Cristian Raileanu |
| 2016 | Vincenzo Albanese | Andrea Vendrame | Michele Corradini |
| 2017 | Nicolás Tivani | Federico Rocchetti | Luca Raggio |
| 2018 | Samuele Zoccarato | Clément Champoussin | Filippo Rocchetti |
| 2019 | Nicola Venchiarutti | Samuele Zambelli | Francesco Di Felice |
| 2020 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 2021 | Andrea Piccolo | Luca Rastelli | Alessio Martinelli |
| 2022 | Jordan Labrosse | Anders Foldager | Alex Tolio |
| 2023 | Gil Gelders | Francisco Peñuela | Florian Kajamini |

## Referències

* ↑ Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu (1)
* ↑ Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu (2)
* ↑ Palmarès a sitiodeciclismo.net

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa Arxivat 2013-11-02 a Wayback Machine. (italià)
# Zeugitana

La Zeugitana (en llatí Zeugitana Regio) va ser la part nord de la província romana d'Àfrica.
Plini el Vell sembla que va ser el primer autor que li va donar aquest nom. El seu nom derivava bé de la ciutat de Zeugis, que menciona el geògraf Híster Ètic, o del mons Zeugitanus o Ziguensis, esmentat per Gai Juli Solí, que actualment és la muntanya de Zaghouan o Zowwan.
Limitava al sud amb la Bizacena, a l'oest amb Numídia i el riu Tusca, avui Zaine, n'era la frontera. I al nord i a l'est amb la mar Mediterrània. En temps de Juli Cèsar se l'anomenava Provincia Vetus o Àfrica Propria, per oposició a la nova Àfrica adquirida (Numídia). Estrabó l'esmenta com a ἡ Καρχηδονία (la Carcedònia) o Província de Cartago.
Era banyada pel riu Bagradas i era en general un país fèrtil. No hi havia ciutats importants a l'interior i totes les de certa importància eren a la costa:
* Siagul
* Neàpolis de Zeugitana
* Materense Oppidum
* Curubis
* Aspis o Clupea
* Carpis
* Cartago
* Castra Cornelia
* Útica
* Hippo Diarrhytus
L'any 293 aC va ser una província romana que tenia el títol de Proconsular, ja que era governada per un procònsol i es va dir Àfrica Zeugitana.
L'antiga Zeugis és probablement l'actual Zilleh. La Zeugitana ocupava la part nord de l'actual Tunísia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Zeugitana Regio». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 juliol 2022].

## Bibliografia

* Huß, Werner (Bamberg). "Regio Zeugitana." Brill's New Pauly., 2012. Referència. 27 de març de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/brill-s-new-pauly/regio-zeugitana-e1019970>
# Jahnsita-(CaFeMg)

La jahnsita-(CaFeMg) és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al subgrup de la jahnsita. Rep el seu nom degut al fet que és un anàleg de la jahnsita-(CaMnFe); el sufix indica la situació dels metalls.

## Característiques

La jahnsita-(CaFeMg) és un element químic de fórmula química CaFe$^{2+}$Mg₂Fe₂$^{3+}$(PO₄)₄(OH)₂·8H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És de color taronja marronós i la seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la jahnsita-(CaFeMg) pertany a «08.DH: Fosfats amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ < 1:1» juntament amb els següents minerals: minyulita, leucofosfita, esfeniscidita, tinsleyita, jahnsita-(CaMnMg), jahnsita-(CaMnMn), keckita, rittmannita, whiteïta-(CaFeMg), whiteïta-(CaMnMg), whiteïta-(MnFeMg), jahnsita-(MnMnMn), kaluginita, jahnsita-(NaFeMg), jahnsita-(CaMnFe), jahnsita-(NaMnMg), jahnsita-(CaMgMg), manganosegelerita, overita, segelerita, wilhelmvierlingita, juonniïta, calcioferrita, kingsmountita, montgomeryita, zodacita, arseniosiderita, kolfanita, mitridatita, pararobertsita, robertsita, sailaufita, mantienneïta, paulkerrita, benyacarita, xantoxenita, mahnertita, andyrobertsita, calcioandyrobertsita, englishita i bouazzerita.

## Formació i jaciments

L'únic indret on ha estat trobada la jahnsita-(CaFeMg) és la pedrera Tom, a Kapunda, North Mt Lofty Ranges (Austràlia Meridional, Austràlia).

## Referències

* ↑ «Jahnsite-(CaFeMg)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Sant Martí de la Torre de Cabdella

Sant Martí de la Torre de Cabdella és una església de la Torre de Cabdella (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, d'una sola nau amb capelles i sagristia als laterals. Un cancell adossat a la façana principal dona amb tres portes a la porta d'accés central d'arc de mig punt. Un rosetó il·lumina el cor. El campanar es troba a sobre de la cantonada esquerra de la façana principal, té finestres espitllerades a l'accés i quatre cares amb quatre obertures a la part superior amb campanes.

## Història

Aquest edifici substitueix a la primitiva església de Sant Martí de la Torre que donà nom al municipi.

## Referències

* 1 2 «Sant Martí de la Torre de Cabdella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Portada/efemèride agost 20

Eleonora Fonseca Pimentel
« 19 d'agost · 20 d'agost · 21 d'agost »
# Mindaba

Mindaba (en rus: Мындаба) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 792 habitants, pertany al districte de Borogontsi.

## Referències

* ↑ Хохлачев В.. Заполярный Помпей.
# Plaça Rabin

La Plaça Rabin (en hebreu: כיכר רבין) abans fou anomenada "La Plaça dels Reis d'Israel", és una plaça pública que es troba en el centre de Tel-Aviv, Israel. A través dels anys ha estat escenari de nombrosos mítings polítics, desfilades, i altres esdeveniments públics. En 1995, les autoritats israelianes van canviar el nom de la plaça, en honor del president Yitzhak Rabin que fou assassinat, el crim va tenir lloc en la plaça, el 4 de novembre de 1995. La plaça està envoltada per l'edifici de l'Ajuntament de Tel-Aviv, un edifici dissenyat per l'arquitecte Menachem Cohen, el carrer Avicebró, el carrer Frischmann, i el bulevard Hen. Es va dissenyar juntament amb l'Ajuntament en 1964 pels arquitectes Yaski i Alexandroni.

## Referències

* ↑ http://www.newstatesman.com/middle-east/2010/04/israel-peace-palestinian
# Roger Decock

Roger Decock (Izegem, 20 d'abril de 1927 - Aarsele, 31 de maig de 2020) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1949 i 1961. Durant la seva carrera professional aconseguí més de 40 victòries, destacant la París-Niça de 1951 i el Tour de Flandes de 1952.

## Palmarès

* 1949
** Campió de Flandes Occidental
** 1r a Desselgem
* 1950
** 1r del Circuit dels 5 turons
** 1r de la Brussel·les-Izegem
** 1r a Nieuwerkerken
** 1r a Wervik
** 1r a Aspelare
* 1951
** 1r al Campionat de Flandes
** 1r a la París-Niça
** 1r del Circuit de Flandes Occidental
** 1r del Critèrium d'Alost
** 1r a Dendelede
* 1952
** 1r al Tour de Flandes
** 1r al Critèrium de Louvain
* 1953
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Marroc
* 1954
** 1r al Grote Scheldeprijs
** 1r de la Brussel·les-Izegem
** 1r a Renaix
** 1r a Zele
** 1r a Middelkerke
** 1r a Steenhuize-Wijnhuize
** 1r al Critèrium d'Hanret
** 1r al Critèrium d'Alost
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Bèlgica
* 1955
** 1r a la Brussel·les-Ingooigem
** 1r a Stene
* 1956
** 1r a Bellegem
** 1r a Roulers
* 1957
** 1r a Wingene
** 1r al Premi Nacional de Clausura
** Vencedor d'una etapa a la Volta als Països Baixos
* 1958
** 1r a Houthulst
* 1959
** 1r al Circuit de Flandes Oriental
* 1960
** 1r al Circuit de Flandes Central
** 1r a Wingene

### Resultats al Tour de França

* 1951. 17è de la classificació general
* 1952. 38è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1955. 73è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1958. Abandona (4a etapa)

## Referències

* ↑ «Muere el ganador del Tour de Flandes Roger Decock» (en castellà). El Mundo Deportivo, 31-05-2020. [Consulta: 31 maig 2020].
* ↑ «Roger Decock, plus vieux vainqueur du Tour des Flandres, est décédé à 93 ans», 31-05-2020. [Consulta: 31 maig 2020].

## Enllaços externs

* Palmarès de Roger Decock (francès)
# Jahnsita-(CaMnZn)

La jahnsita-(CaMnZn) és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al subgrup de la jahnsita.

## Característiques

La jahnsita-(CaMnZn) és un fosfat de fórmula química CaMn$^{2+}$Zn₂Fe$^{3+}$₂(PO₄)₄(OH)₂·8H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu Victoria, a Melbourne (Austràlia), amb el número de registre: m55028, i al Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg: 73927.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita Hagendorf Sud, a la localitat de Waidhaus, dins el districte de Neustadt an der Waldnaab, a l'Alt Palatinat (Baviera, Alemanya), on es troba en forma de fines crostes de color groc i creixements epitàctics marrons sobre fosfofil·lita alterada. Aquestes crostes són formades per cristalls semblants a llistons, en orientació ortogonal, de fins a 100 μm de llargada. Els cristalls contenen intercreixements de jahnsita-(CaMnZn) i jahnsita-(CaMnMn) a una escala de 50 μm.

## Referències

* ↑ «Jahnsite-(CaMnZn)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 agost 2021].
# Sammuramat

Sammuramat o Sammu-Ramat fou reina d'Assíria, potser identificable amb la mítica deïtat Semíramis (Σεμίραμις), la història de la qual va narrar Diodor de Sicília tenint com a font Ctèsies de Cnidos. Fou esposa de Shamshi-Adad V i regenta del seu fill Adadnirari III. Hauria governat, segons una cronologia, del 811 al 808 aC i segons una altra del 809 al 792 aC. L'alta noblesa li donava suport, així com els governadors de les ciutats més importants.
L'estela de Shammuramat fou trobada a Assur; també hi fa referència una inscripció a Calah (Nimrud), quan diu que a la mort del seu marit va governar abans de la pujada al poder del seu fill. A la mítica Semíramis, se li atribueixen coneixements de botànica i el desenvolupament dels jardins de Babilònia, però de la reina que va existir realment, no hi cap constància d'aquesta activitat.

## Referències

* ↑ "The Rise of the Babylonian World Power";
* ↑ Reilly, Jim (2000) "Contestants for Syrian Domination" in "Chapter 3: Assyrian & Hittite Synchronisms" The Genealogy of Ashakhet Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine.;
# Proves de la descendència comuna

L'ampla varietat de proves de la descendència comuna dels éssers vius indica clarament l'existència de l'evolució i ofereix gran quantitat d'informació sobre els processos naturals pels quals s'ha desenvolupat la varietat de vida de la Terra. Això dona suport a la síntesi evolutiva moderna.
Els fòssils són importants a l'hora d'estimar en quin punt del temps es desenvoluparen diversos llinatges. Com que la fossilització és un esdeveniment rar, car sol necessitar parts corporals dures i que la mort tingui lloc en un indret on es dipositin sediments, el registre fòssil només proporciona una informació escassa i intermitent sobre l'evolució de la vida. Les restes d'organismes anteriors al desenvolupament de parts corporals dures com ara les closques, ossos i dents són especialment rares, però existeixen en forma de microfòssils molt antics, així com impressions de diversos organismes de cos tou.
La comparació de la seqüència genètica dels organismes ha revelat que els organismes que són filogenèticament més propers tenen un grau més alt de semblança seqüencial que els organismes filogenèticament llunyans. Altres proves de la descendència comuna venen de detrits genètics com ara pseudogens, regions d'ADN que són ortòlegs respecte a un gen en un organisme relacionat, però que ja no són actius i que semblen estar patint un procés constant de degeneració. Com que els processos metabòlics no deixen fòssils, la investigació de l'evolució dels processos cel·lulars bàsics es fa principalment mitjançant la comparació d'organismes existents. Molts llinatges divergiren en diferents punts del desenvolupament, de manera que és possible determinar quan aparegueren certs processos metabòlics mitjançant la comparació dels trets que tenen els descendents d'un avantpassat comú.
# Miquel Arpa

Miquel Arpa és el nom dels següents personatges:
* Miquel Arpa i Cura, polític català dels anys 30.
* Miquel Arpa i Bultó, motociclista nascut el 1976, més conegut com a Miki Arpa.
# Pont d'Isil

El Pont d'Isil és un pont romànic del poble d'Isil, dins de l'antic terme d'Isil i l'actual d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà.
Es troba just a l'entrada meridional del poble d'Isil, i servia per accedir al territori de l'esquerra de la Noguera Pallaresa, riu que franqueja aquest pont.
De dimensions petites, consta d'un únic arc de mig punt. Fa 6,9 metres de llarg per 3,9 d'ample, amb 9,2 metres d'alçada fins al nivell habitual de l'aigua del riu. L'arc està format per dovelles fetes amb lloses allargades i ben treballades. El sòl del pont, protegit per una barana a cada costat, possiblement més modernes que el pont, està dividit en dues seccions que tenen el punt més elevat sobre el centre de la volta. És molt semblant al Pont d'Àrreu, situat a poca distància, més cap al sud.

## Bibliografia

* Bolòs i Masclans, Jordi; Busqueta i Riu, Joan-Josep. «Pont d'Isil». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
# Crystallichthys

Crystallichthys és un gènere de peixos pertanyent a la família dels lipàrids.

## Taxonomia

* Crystallichthys cameliae (Nalbant, 1965)
* Crystallichthys cyclospilus (Gilbert & Burke, 1912)
* Crystallichthys mirabilis (Jordan & Gilbert, 1898)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Nalbant, T. T., 1965. Careproctus cameliae, a new species of sea-snail from the Bering Sea. Senckenbergiana Biologica v. 46: 271-273.
* ↑ Gilbert, C. H. & Burke, C. V., 1912. Fishes from Bering Sea and Kamchatka. Bulletin of the Bureau of Fisheries v. 30 (for 1910): 31-96.
* ↑ Jordan, D. S. & Evermann, B. W., 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America north of the Isthmus of Panama. Part III. Bulletin of the United States National Museum Núm. 47: i-xxiv + 2183a-3136.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Zettabit

Un zettabit és una unitat d'informació d'emmagatzemament a la computadora, normalment abreujada com Zbit o de vegades Zb.
1 zettabit = 10$^{21}$ bits = 1,000,000,000,000,000,000,000 bits.

## Vegeu també

* Zettabyte
# Ian Svenonius

Ian Svenonious (Chicago, 1968) és un músic estatunidenc. Va créixer davant d'una església on es cantava gospel i es va foguejar amb la seva primera banda en l'escena punk-rock de Washington DC dels vuitanta. Era gairebé inevitable que es convertís en una bèstia escènica que combina el carisma de pastor fervorós, el ritme del rock and roll i l'ètica rigorosa de l'activisme genuí. Salvatge a l'escenari, però lúcid i rigorós en els seus plantejaments ideològics i artístics, el seu «gospel yeah-yeah» de retòrica antiautoritària i marxista es deixa veure en els seus successius projectes musicals, de The Nation of Ulysses a The Make-Up, i fins i tot en el programa d'entrevistes que va presentar VBS.tv. Aquesta figura cabdal en la música independent de les últimes dècades combina actualment els seus xiscles i proclames a la banda Chain and The Gang amb la seva faceta com a assagista. El seu últim llibre, Estrategias sobrenaturales para montar un grupo de rock, sobre la vanitat onanista en les estrelles en potència, l'edita Blackie Books.

## Referències

* ↑ «Ian Svenonius». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Sammy Baird

Sammy Baird (Denny, 13 de maig de 1930 - Bangor, 21 d'abril de 2010) fou un futbolista escocès de la dècada de 1950.
Fou 7 cops internacional amb la selecció de futbol d'Escòcia amb la qual participà a la Copa del Món de Futbol de 1958.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Preston North End FC, Rangers FC i Hibernian FC.

## Referències

* ↑ «Obituary: Sammy Baird». The Scotsman, 23-04-2010. [Consulta: 25 abril 2010].
* ↑ Sammy Baird a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Sammy Baird: Footballer who won three League titles with Rangers and played in the 1958 World Cup». The Independent, 01-05-2010. [Consulta: 28 abril 2020].
* ↑ Perfil a neilbrown.newcastlefans.com
# Proves embriològiques

En estudiar el desenvolupament dels embrions de diferents animals, podem trobar-hi certes semblances que els relacionen. Per exemple, tant en l'embrió humà com en de la gallina hi ha arcs aòrtics i un cor amb només dues cambres, similar als peixos. Podem explicar aquest fet si considerem que els ocells i els mamífers han evolucionat a partir d'ancestres comuns semblants als peixos.
La llei biogènetica proposada per Ernst Haeckel (1834-1919) afirma que l'ontogènia o desenvolupament embrionari dels individus d'una espècie és una recapitulació curta de la filogènia o seqüència d'espècies antecessores. Segons aquesta llei, en les primeres fases del desenvolupament embrionari d'una espècie es manifesten algunes característiques de les espècies ancestrals.

## Referències

* ↑ Les proves de l'evolució
* ↑ Proves de l'evolució
* ↑ Evidencias embriológicas
# Mike Patton

Michael Allan "Mike" Patton (Eureka, Califòrnia, 27 de gener de 1968) és un cantautor i actor estatunidenc, conegut sobretot per ser el cantant del grup de rock Faith No More, i de sis grups més.
Com a cantant, es caracteritza pel seu eclecticisme i els seus projectes experimentals, i ha rebut crítiques molt favorables per la seva veu, per cantar en crooning, falset, òpera, death growls, rap, screaming, mouth music, beatboxing i scat, entre altres tècniques. El crític musical Greg Prato escrigué: "Patton podria molt bé ser un dels més versàtils i més capacitats cantants de la música rock." En relació a la quantitat i diversitat dels grups amb els quals ha treballat Patton, la revista Allmusic l'ha considerat "un visionari musical complet i definitiu, i un geni que sacseja les ments i destrueix els estàndards."
Patton ha produït o coproduït artistes com John Zorn, Sepultura, Melvins, Melt-Banana i Kool Keith. Amb Greg Werckman va fundar la casa discogràfica Ipecac Recordings el 1999, que encara dirigeix des d'aleshores.

## Referències

* ↑ Prato, Greg. «Mike Patton Biography». All Music.
* ↑ http://www.allmusic.com/album/r557805
# Pont d'Ollers

El Pont d'Ollers és una obra del municipi de Barberà de la Conca (Conca de Barberà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'un petit pont de poques dimensions fet de pedra vista i amb un cert apuntament. Actualment cobert de nombrosa vegetació.

## Referències

* ↑ «Pont d'Ollers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Pont d'Ollers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.