OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Scandinavian Open Road Race

La Scandinavian Open Road Race era una cursa ciclista d'un dia que es disputava anualment a Vårgårda (Suècia). La primera edició es disputà el 1986 i va durar fins al 2009, amb un parèntesi entremig sense fer-ho. De 2005 a 2009 formà part del calendari UCI Europa Tour amb una categoria 1.2.
No s'ha de confondre amb la també cursa sueca Scandinavian Race Uppsala.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1986 | Rolf Sørensen | Kari Myyryläinen | |
| 1987 | Kim Andersen | | |
| 1988 | Søren Lilholt | | |
| 1989 | Johnny Weltz | | |
| 1990-96 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 1997 | Frank Høj | | |
| 1998 | Vegard Øverås Lied | Mattias Carlsson | Jan Karlsson |
| 1999 | Martin Kryger | Jacob Moe Rasmussen | Danny Jonasson |
| 2000 | Magnus Ljungblad | Allan-Bo Andresen | Michel Lafis |
| 2001 | Petter Renäng | Julien Smink | Jonas Ljungblad |
| 2002 | Jonas Holmkvist | Tobias Legard | Gustav Larsson |
| 2003 | John Nilsson | James Van Landschoot | Thomas Lövkvist |
| 2004 | Marcus Ljungqvist | Fredrik Modin | Jonas Ljungblad |
| 2005 | Christofer Stevensson | Arnoud van Groen | Jonas Ljungblad |
| 2006 | Edvald Boasson Hagen | Vasil Kiryenka | Jens-Erik Madsen |
| 2007 | Lucas Persson | Adriaan Helmantel | Mart Ojavee |
| 2008 | Aleksejs Saramotins | Ruud Fransen | Marco Brus |
| 2009 | Patrik Stenberg | Patrik Moren | Sebastian Balck |

## Referències

* ↑ «Scandinavian Open Road Race (Sue) - Cat. 1.2». [Consulta: 31 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a sitiodeciclismo.net Arxivat 2016-02-22 a Wayback Machine.
# Bellon

Bellon és un municipi francès al departament del Charente (regió de la Nova Aquitània). L'any 2007 tenia 180 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bellon era de 180 persones. Hi havia 78 famílies de les quals 22 eren unipersonals (9 homes vivint sols i 13 dones vivint soles), 30 parelles sense fills, 22 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 106 habitatges, 79 eren l'habitatge principal de la família, 22 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 98 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 79 habitatges principals, 63 estaven ocupats pels seus propietaris, 15 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 6 tenien dues cambres, 14 en tenien tres, 16 en tenien quatre i 42 en tenien cinc o més. 64 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 30 habitatges hi havia un automòbil i a 42 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bellon el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 12 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 12 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 12 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 8 |
| 12 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 104 persones, 76 eren actives i 28 eren inactives. De les 76 persones actives 67 estaven ocupades (39 homes i 28 dones) i 9 estaven aturades (6 homes i 3 dones). De les 28 persones inactives 13 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 12 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Bellon hi havia 68 unitats fiscals que integraven 162,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 13.413 €.

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'informació i comunicació i 1 d'una empresa immobiliària.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Bellon hi havia 14 explotacions agrícoles.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Onsen

Onsen (温泉) és el mot japonès per deu termal, però també designa els establiments termals (balnearis) al voltant de la deu.
Per definició i legalment els onsen són els banys tradicionals japonesos amb les aigües termals d'origen volcànic. Han de tenir una temperatura de més de 25º o bé contenir certes substàncies minerals. Aprofiten la calor natural de l'activitat volcànica i les substàncies i propietats beneficioses per a problemes de salut o de pell.
El mot està documentat des del segle xvi, tot i que sembla hom li dona una major antiguitat. Tanmateix no es va fer popular per designar els banys termals fins al segle xix.
Hi ha diferents tipus, poden ser naturals o construïts, interiors o exteriors, així com de mides diverses, que permeten des de petits banys a grans piscines. Són un atractiu turístic del Japó, i existeixen hotels amb onsen, que permeten allotjar-se per un preu per persona. Normalment proporcionen yukata i geta (xancles de fusta) per poder sortir sense haver de vestir-te i desvestir-te cada vegada. Alguns onsen poden estar situats al costat de les poblacions i alguns isolats en entorns naturals.
A les ciutats de Yamaguchi i Matsuyama (encara que hi ha alguna més) hi ha molts hotels onsen, però són famoses perquè hi ha molts onsen a l'aire lliure per als peus, on la gent se senti per relaxar-se i parlar mentre té els peus calents.
Els onsen tenen unes normes d'etiqueta molt determinada:
* Els banys d'homes i dones estan separats, hi ha comptats mixtes i sols a les nits.
* S'ha d'anar completament nu i només en algun cas es permet un banyador.
* Cal dutxar-se abans d'entrar a la banyera. En general, s'ofereix gel, xampú i condicionador.
* Molts prohibeixen els tatuatges, si més no visibles, pels prejudicis de la yakuza o màfia japonesa.
* Cal portar una petita tovallola de mà per eixugar-se la cara. No obstant això, aquesta mai ha de ficar-se en el ofuro, es posa sobre el cap o es deixa apartada en un lloc proper però sec.

## Referències

* 1 2 Erfurt, Patricia. The Geoheritage of Hot Springs (en anglès). Suïssa: Springer, 2021, p. 101-102, 196-197.
* 1 2 3 4 5 DK Eyewitness Travel Guide Japan (en anglès). Londres: DK. Penguin Random House, 2017, p. 346.
* ↑ Lie, John. Japan, the Sustainable Society: The Artisanal Ethos, Ordinary Virtues, and Everyday Life in the Age of Limits (en anglès). Oakland: University of California, 2021, p. 260.
* ↑ «Onsen» (en castellà). Japan Travel. Oficina Nacional de Turisme del Japó. [Consulta: 18 desembre 2022].

## Enllaços externs

* OnsenJapan.net Base de dades d'onsen del Japó
# El elegido

«El elegido» té aquests significats:
* El elegido (pel·lícula de 1977), pel·lícula hispanomexicana dirigida per Servando González i protagonitzada per Katy Jurado
* El elegido (pel·lícula de 1985), pel·lícula espanyola protagonitzada per José Luis López Vázquez
* El elegido (telenovel·la), telenovel·la argentina de 2011
* El elegido (títol en català: L'escollit), pel·lícula hispanomexicana de 2016 dirigida per Antonio Chavarrías
# José Pérez Molina

José Pérez Molina (? - Alacant, 1948) fou un polític alacantí, governador civil i president de la Diputació d'Alacant durant la Segona República Espanyola.
Treballava com a catedràtic i director de l'Escola de Comerç d'Alacant, alhora que militava en el Partit Republicà Radical, amb el que fou escollit regidor de l'ajuntament d'Alacant el 1917 dins l'anomenada Aliança d'Esquerres. El 1918 presidia la junta provincial alacantina del partit, el 1921 va assistir al Congrés de la Democràcia impulsat per Alejandro Lerroux i el 1923 era membre de la Lliga dels Drets de l'Home.
Després de la proclamació de la Segona República Espanyola fou nomenat governador civil de Las Palmas, càrrec que va ocupar fins a febrer de 1933, i de setembre a desembre de 1933 fou governador civil de Màlaga. Entre 1934 i 1936 també fou president de la Diputació d'Alacant. Tot i que fou vocal provincial del Partit Radical, en esclatar la guerra civil espanyola fou cessat de l'Escola de COmerç perquè fou considerat desafecte a la República.

## Referències

* ↑ El aparato provincial durante la Segunda República. Los gobernadores civiles, 1931-1939 per Joan Serrallonga i Urquidi.
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.436. ISBN 9788495484802.

## Enllaços externs

* Full de revista amb la foto de José Pérez Molina a todocoleccion.net
Càrrecs públics :
| Precedit per: Agustín Mora Valero | President de la Diputació d'Alacant 1934 - 1936 | Succeït per: Alfonso de Rojas y Pascual de Bonanza |
# Scolca

Scolca (en cors Scolca) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 62 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 61 | 77 | 68 | 56 | 35 | 162 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Cécile Culioli | | |
# Megastes

Megastes és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Megastes australis Munroe, 1963
* Megastes brunnealis Hampson, 1913
* Megastes brunnettalis (Dyar, 1912)
* Megastes erythrostolalis Hampson, 1918
* Megastes grandalis Guenée, 1854
* Megastes major Munroe, 1959
* Megastes meridionalis Hampson, 1913
* Megastes olivalis Schaus, 1924
* Megastes praxiteles Druce, 1895
* Megastes pusialis Snellen, 1875
* Megastes rhexialis (Walker, 1859)
* Megastes romula Dyar, 1916
* Megastes rosinalis (Guenée, 1854)
* Megastes septentrionis Hampson, 1913
* Megastes spilosoma (C. Felder, R. Felder & Rogenhofer, 1875)
* Megastes zarbinalis Schaus, 1934

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 27 febrer 2019].
* ↑ «Natural History Museum Lepidoptera genus database» (en anglès). Natural History Museum.
# Bellulla

Bellulla és un veïnat actual del municipi de Canovelles (Vallès Oriental) i un antic santuari amb origen el segle xiii, del mateix indret, el qual donà nom a l'actual poblament. El veïnat de Bellulla ocupa la part sud-oest del municipi, alçant-se sobre la serra del mateix nom i entorn de l'antic santuari, avui dia la finca particular Can Recolons. L'any 2019 tenia 254 habitants.

## Vegeu també

* Santuari de la Mare de Déu de Bellulla
* Verge de Bellulla

## Referències

* ↑ Atles comarcal i municipal de Catalunya. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2006. ISBN 978-84-412-1427-9.
* ↑ «Canovelles». IDESCAT. [Consulta: 7 novembre 2020].
# Ontario (Califòrnia)

Ontario és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 170.373 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ontario tenia 158.007 habitants, 43.525 habitatges, i 34.689 famílies. La densitat de població era de 1.225,5 habitants/km².
Dels 43.525 habitatges en un 49,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,9% hi vivien parelles casades, en un 15,5% dones solteres, i en un 20,3% no eren unitats familiars. En el 15,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,4% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 16,1% de 45 a 60 i un 5,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.452 $ i la renda mediana per família de 44.031 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.664 $ mentre que les dones 26.069 $. La renda per capita de la població era de 14.244 $. Entorn del 12,2% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ontario». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ontario». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Eddy Maillet

Eddy Maillet (nascut el 19 d'octubre del 1967), és un àrbitre de futbol seychellès. Maillet és àrbitre internacional FIFA des de 2001. Fins ara ha dirigit partits en grans esdeveniments com la Copa Àfrica 2008 o la Copa Confederacions 2009. El febrer del 2010 va ser assignat per arbitrar al Mundial 2010.

## Enllaços externs

* Perfil FIFA Arxivat 2010-05-22 a Wayback Machine.
# Julián Zugazagoitia Mendieta

Julián Zugazagoitia Mendieta (Bilbao, 5 de febrer de 1899 - Madrid, 9 de novembre de 1940) va ser un polític, periodista i escriptor socialista espanyol d'origen basc. Conegut com a Zuga en els ambients polítics. Fill d'un obrer metal·lúrgic, Fermín, —Fermín Mendieta va ser un pseudònim de Julián en diversos dels seus articles—, va ser membre de l'agrupació socialista de Bilbao i regidor d'aquesta ciutat.

## Biografia

Julián es va afiliar a les Joventuts Socialistes de l'agrupació bilbaïna poc després de crear-se, i de la qual fou president el 1920. Des d'aquest lloc es va enfrontar i es va oposar al procés d'escissió que donaria lloc a la creació del Partit Comunista d'Espanya. Va estar molt influenciat per Tomás Meabe, el mateix Pablo Iglesias i Indalecio Prieto. Militant del Partit Socialista Obrer Espanyol, el seu acostament a les posicions considerades més tèbies dintre de les organitzacions socialistes es devia al fet que, més que no pas per una formació doctrinal, la seva elecció era molt marcada per l'humanisme.
Durant la dictadura de Miguel Primo de Rivera va ser condemnat a bandejament a Santoña, on va iniciar la seva carrera literària. Va emular al seu pare i va ser escollit Regidor per l'Ajuntament de Bilbao a les eleccions municipals que van donar fi a la monarquia d'Alfons XIII. Després va obtenir l'acta de diputat al Congrés en les eleccions generals espanyoles de 1931 per la província de Badajoz i a les últimes de la Segona República per la província de Biscaia el 1936. Va escriure en diverses publicacions de l'època: La lucha de classes i El Liberal a Bilbao; La Vanguardia i El diluvio a Barcelona i va ser director d'El Socialista entre 1932 i 1937, òrgan d'expressió del PSOE.
Durant la Guerra civil va ser Ministre de la Governació entre 1937 i 1938 amb Juan Negrín amb qui compartia la idea que no s'havia de rendir el govern legítim de la república als revoltats, encara que va ser contrari a la participació del Partit Comunista en el govern i, en aquest sentit, pròxim a les tesis d'Indalecio Prieto. Durant el conflicte va contribuir al tracte humà dels presoners de guerra i se li atribueix haver permès abandonar la zona republicana per a salvar la vida a l'escriptor Wenceslao Fernández Flórez. Va fugir al final de la guerra per Catalunya fins a França, però va ser detingut a París el 27 de juliol de 1940 per la Gestapo durant l'ocupació nazi de França i lliurat a les autoritats franquistes al costat de Lluís Companys. El van afusellar a Madrid, a les tàpies del cementiri de la zona est després d'un judici sumaríssim.

## Enllaços externs

* (castellà) Biografia de Julian Zugazagoitia.
* (castellà) Biografia a la pàgina de las Juventudes Socialistas de Ciudad Lineal
* (castellà) El exilio literario español a la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes per José Luis Moro de Casas
* (castellà) Revolución y contrarrevolución en Cataluña, de Carlos Semprum Maura. 1978. Libro digital.
* (castellà) La librería española en París, entrevista de Félix Santos a Antonio Soriano en la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes.
# Nuno Ricardo de Oliveira Ribeiro

Nuno Ricardo de Oliveira Ribeiro, més conegut com a Maniche, és un futbolista portugués, que ocupa la posició de migcampista. Va nàixer a Lisboa l'11 de novembre de 1977.

## Trajectòria

Inicia la seua carrera als equips júnior de l'Sport Lisboa e Benfica. Després d'una estada a l'Alverca, retorna al conjunt lisboeta el 1999. Tres anys després, per problemes disciplinaris, marxa al FC Porto, on viu una etapa d'èxit, tot guanyant la Copa de la UEFA del 2003 i la Champions League de l'any següent. El 2005, és transferit al Dinamo de Moscou per 16 milions d'euros.
No s'adapta al conjunt rus, que el cedeix al Chelsea FC al gener del 2006. Va tindre un paper destacat a la final de la FA Premier League del 2006, davant el West Ham, però no com s'esperava. No va poder aturar el seu oponent James Collins, va estavellar un xut al travesser i va ser expulsat. A les postres, els anglesos no van fer la seua opció de compra, tot retornant a Moscou. L'estiu del 2006 signa per l'Atlètic de Madrid. Al conjunt matalasser roman temporada i mitja, fins al gener del 2008, quan és cedit a l'Inter de Milà.
De nou a l'Atlético, comença la temporada 08/09, en la qual els matalasser juguen la Champions League. Però, després d'una picabaralla amb l'entrenador Abel Resino, queda fora de l'equip al febrer del 2009.
El juliol del 2009 signa amb el FC Colònia alemany.

## Internacional

Maniche ha estat internacional amb la selecció portuguesa en 53 ocasions, tot marcant set gols. Hi va participar en l'Eurocopa del 2004, celebrada al seu país i on va ser finalista. Dos anys després, hi està present al Mundial del 2006.
Va jugar partits de classificació per a l'Eurocopa del 2008, però finalment es va quedar fora de la selecció portuguesa, on sí que va acudir el seu germà, Jorge Ribeiro.

## Títols

* FC Porto:
** Copa de la UEFA 2003
** Champions League 2004
** Copa Intercontinental 2004
** Lliga portuguesa: 02/03 i 03/04
** Taça de Portugal: 2002–03
** Supercopa Cândido de Oliveira: 2003, 2004
* Inter:
** Serie A: 2007–08

## Referències

* ↑ Porto pair move to Moscow
* ↑ Maniche completes Chelsea switch
* ↑ Midfielder Maniche leaves Chelsea
* ↑ Maniche makes Atlético move
* ↑ Atlético let Maniche join Inter
* ↑ Abel ajusta cuentas con Maniche
* ↑ Köln verpflichtet Maniche(alemany)
# Sergei Stukashov

Sergei Stukashov (Aktas, 12 de novembre de 1959) és un exfutbolista kazakh de la dècada de 1980.
Fou 6 cops internacional amb la selecció de la Unió Soviètica. Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Shakhter Karagandy, FC Kairat i FC Dynamo Moscou.
Trajectòria com a entrenador:
* 1992–1998: FC Dynamo Moscou (futbol base)
* 2002: FC Spartak Shchyolkovo
* 2003–2006: FC Rubin Kazan (reserves)
* 2006–present: FC Dynamo Moscou (futbol base)

## Referències

* ↑ (rus) Profile Arxivat 2020-06-30 a Wayback Machine.
* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ Sergei Stukashov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Megastomatohyla mixomaculata

Megastomatohyla mixomaculata és una espècie de granota que viu a Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Santos-Barrera, G. & Canseco-Márquez, L. 2004. Megastomatohyla mixomaculata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 30 d'abril del 2008.
# Marcelle Tinayre

Marcelle Marguerite Suzanne Tinayre (Tula, Corresa, 8 d'octubre de 1870 - Grossouvre, Cher, 23 d'agost de 1948) va ser una prolífica escriptora francesa, especialitzada en literatura romàntica.
Educada a Bordeus i París, el 1889 va contreure matrimoni amb el pintor Jean Tinayre.
La seva primera obra, Avant l'Amour (1897), va suposar un cert èxit, però la seva obra més coneguda a La Maison du Peelle (1902), de temàtica romàntica. També va publicar un llibre de viatges, Notes d'une Voyageuse en Turquie (1910).

## Bibliografia

* Avant l'amour, Paris, Calmann-Lévy, 1909
* Chateau en Limousin, Paris, L'Illustration, 1934
* Châteaux disparus, Paris, Formin-Didot, 1940
* Est-ce un miracle?, Paris, Flammarion 1939
* Figures dans la nuit, Paris, Calmann-Lévy, 1926
* Fille des pierres, Paris, Hamy, 1990
* Gérard et Delphine [I]: La porte rouge, Paris, Flammarion, 1936
* Gérard et Delphine [II]: Le rendez-vous du soir, Paris, Flammarion, 1938
* Hellé, Paris, Calmann-Lévy, 1898
* Histoire de l'amour, Paris, Flammarion, 1935
* La consolatrice, Paris, L'Illustration, 1907-1908
* La douceur de vivre, Paris, [s.n.], 1910
* La femme et son secret, Paris, Flammarion, 1933
* La légende de Duccio et d'Orsette, Paris, l'Illustration, 1923
* La maison, du péché, Paris, Calmann-Lévy, 1900
* La rançon, Paris, Nelson, 1894
* La rebelle, Paris, Calmann-Lévy, 1921
* La veillée des armes. Le départ: août 1914, Paris, Calmann-Lévy, 1915
* La vie amoureuse de Francois Barbazanges, Paris, Calmann-Lévy, 1903
* La vie amoureuse de Madame de Pompadour, Paris, Flammarion, 1924
* L'amour qui pleure, Paris, Calmann-Lévy, 1908
* Le bouclier d'Alexandre, Paris, L'Illustration, 1922
* Le livre proscrit; scènes de la révolution communiste en Hongrie, Paris, Plon 1925
* L'ennemie intime, Paris, L'Illustration, 1931
* L'oiseau d'orage, Paris, Calmann Lévy, 1894
* L'ombre de l'amour, Paris, Calmann-Lévy, 1909
* Madame de Pompadour, Paris, Flammarion, 1924
* Mademoiselle Justine de Liron, Paris, Bossard, 1921
* Notes d'une voyageuse en Turquie : jours de bataille et de révolution ; choses et gens de province ; premiers jours d'un nouveau règne ; la vie au harem, Paris, Calmann-Lévy, 1909
* Perséphone, Paris, Calmann-Lévy, 1920
* Priscille Séverac, Paris, Calmann-Lévy, 1922
* Saint Jean libérateur, Paris, l'Illustration, 1926
* Sainte Marie du feu, Paris, L'Illustration, 1938
* Terres étrangères : Norvège, Suède, Hollande, Andalousie, Paris, Flammarion, 1928
* Un drame de famille, Paris, Calmann-Lévy, 1925
* Une provinciale en 1830, Paris, Lafitte, 1927

## Bibliografia

Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Belluno

«Belluno» té aquests significats:
* Belluno (municipi), municipi a la província de Belluno (regió del Vèneto, Itàlia)
* Bisbat de Belluno-Feltre, seu de l'Església catòlica
* Província de Belluno, província que forma part de la regió de Vèneto dins Itàlia
# Nova Santa Marta

Nova Santa Marta és un barri de la ciutat brasilera de Santa Maria, Rio Grande do Sul. El barri està situat al districte de Sede.

## Villas

El barri amb les següents villas: Loteamento Alto da Boa Vista, Loteamento Dez de Outubro, Loteamento Dezoito de Abril, Loteamento Marista, Loteamento Núcleo Central, Loteamento Sete de Dezembro, Nova Santa Marta, Vila Pôr do Sol.

## Galeria de fotos

| Agroindustrial | Agroindustrial | Caturrita |
| Agroindustrial | | Passo d'Areia |
| Agroindustrial Juscelino Kubitschek | Juscelino Kubitschek | Passo d'Areia Juscelino Kubitschek |

## Referències

* ↑ (pt) Llei municipal 72/2009 que estableix la llei per a l'ús i ocupació del sòl, subdivisió, sistema urbà camí perimetral i el municipi de Santa Maria. Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine.