OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mircè

El mircè és un monoterpè acíclic. Existeixen dos isòmers d'aquest compost orgànic volàtil, l'α-mircè i el β-mircè. L'isòmer més rellevant és el β-mircè, un compost present als teixits de moltes plantes, com el llorer, el càdec, el pi roig o la família de les orquídies. El β-mircè també juga papers claus en aromes molt importants, ja que és el terpè més present en el llúpol i un dels principals en l'oli essencial de Cannabis sativa (entre un 29,4 i un 65,8%, segons la varietat). L'α-mircè, en canvi, no es troba a la natura, i tot i ser fàcil de preparar en un laboratori, té un ús molt reduït.

## Biosíntesi i producció

El mircè va ser aïllat de la planta Myrcia acris l'any 1895 per F. B. Power i Clemens Kleber. La biosíntesi del β-mircè, en ser un monoterpè acíclic, és força senzilla: es pot sintetitzar bé per la pèrdua d'un protó del catió geranil o bé per la pèrdua d'un protó del catió linalil. Existeixen dues formes de produir industrialment el mircè: la més comuna és la piròlisi de β-pinè que genera un 75–77% de mircè, un 9% limonè, un 2% de p-mentadiè i petites quantitats de coc. També es pot sintetitzar a partir de la reacció de l'etil acetoacetat amb bromur d'isoprè i bromur de geranil, per donar beta-keto esters que es poden convertir a mircè a partir d'una reacció de Wittig.

## Usos

En la indústria perfumera, el mircè és usat com intermediari per a la producció d'alcohols terpènics (geraniol, nerol i linalol) i aromes sintètiques (citral, citronel·lal, hidroxicitronel·lal, mentol, ionones i mircenol). Rarament és usat de forma directa. També s'utilitza per la síntesi de les vitamines A i E.

## Referències

* ↑ «Plantes que contenen Mircè». Pherobase.(anglès)
* ↑ «Essential oil of Cannabis sativa L. strains». Estació de Recerca Suïssa per l'agroecologia i l'agricultura, 1997.(anglès)
* 1 2 Behr, A., & Johnen, L. (2009). Myrcene as a natural base chemical in sustainable chemistry: a critical review. ChemSusChem: Chemistry & Sustainability Energy & Materials, 2(12), 1072-1095(anglès)
* ↑ Power, F. B., & Kleber, C. (1895). On the constituents ofoil of bay. Pharm. Rundseh, New York, 13, 60 (anglès)
* ↑ Jörg Degenhardt, Tobias G. Köllner, Jonathan Gershenzon, 2009. Monoterpene and sesquiterpene synthases and the origin of terpene skeletal diversity in plants. Phytochemistry 70 (2009) 1621–1637 (anglès)
* ↑ Donghong Yin, Dulin Yin, Zaihui Fu, Qianhe Li (1999). The regioselectivity of Diels–Alder reaction of myrcene with carbonyl-containing dienophiles catalysed by Lewis acids. Journal of Molecular Catalysis A: Chemical 148 1999 87–95 (anglès)
* ↑ M.B. Kolicheskia, L.C. Coccob, D.A Mitchellc, M. Kaminskid (2007). Synthesis of myrcene by pyrolysis of β-pinene: Analysis of decomposition reactions. Journal of Analytical and Applied Pyrolysis, Volume 80, Issue 1, August 2007, Pages 92–100 (anglès)
# Molins de vent de la Torre del Batlles

Molins de vent de la Torre del Batlles és una obra del municipi de Sant Fruitós de Bages (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta de dos pous, un a tocar de la casa de La Torre del Batlles, i l'altre en un indret proper, davant de l'escola Paidós.
A- Pou circular, que sobresurt a l'exterior fins a uns 3,5 m d'alçada. És de pedra, amb decoracions de maó formant obertures capricioses. Acaba amb un coronament emmerletat també de maó. Damunt s'aixeca la torreta metàl·lica que aguanta el molinet, de difícil classificació.
B- Pou situat al marge esquerre del torrent Bo. És d'estructura circular, de maó llis, d'uns 2 m de diàmetre i uns 3 m d'alçada. Les obertures són de forma romboïdal i d'acabat esgraonat. És coronat amb una sanefa de plec de llibre, dues arandeles i merlets esgraonats (ratats). La torreta i el molinet són de tradició americana, anomenats popularment Chicago.

## Història

Aquests dos molins de vent, i dos pous més que no són de vent, formen part del mateix conjunt, que aprofita la mateixa veta d'aigua i que abastia les necessitats de la casa de La Torre. Aquests dos pous de vent foren construïts a principis del segle xx, als voltants dels anys 20.

## Referències

* 1 2 3 4 «Molins de vent de la Torre del Batlles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2015].
# Moixera nana

La moixera nana (Sorbus chamaemespilus) és un arbust del gènere Sorbus.
És originari de les muntanyes del centre i sud d'Europa des dels Pirineus als Alps i els Carpats. Als Països Catalans només es troba als Pirineus entre 1.850 i 2.250 m d'altitud.
És un arbust caducifoli que arriba a fer de 2 a 3 metres d'alt.
Les fulles estan disposades en espiral, són oval-el·líptiques de 3 a 7 cm de llarg amb un àpex agut i el marge serrat.
Floreix, a Catalunya, els mesos de juny i juliol. Les flors són rosades amb 5 pètals i agrupades en corimbes de 3 a 4 cm de diàmetre.
El fruit és un pom oval i vermell de 10-13 mm de diàmetre.
És l'única espècie del subgènere Chamaemespilus, distingible d'altres subgèneres del gènere Sorbus per la flor de color rosa (i no blanca) i els pètals punxeguts.

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Pòrtic, p. 64. ISBN 84-7306-407-0.
# Moixera de guilla

La moixera de guilla, server de bosc, server de caçadors o besurt (Sorbus aucuparia) és un arbre del gènere Sorbus.

## Descripció

És originari de la major part d'Europa (excepte l'extrem sud) i per la part septentrional arriba fins al cap Nord, a Noruega. És dels pocs arbres autòctons d'Islàndia. Als Països Catalans es troba principalment als Pirineus i al Montseny, entre 1.400 i 2.600 m.
Arriba a fer de 8 a 10 m d'alt; més rarament, 20, i excepcionalment, 28.
Les fulles són compostes, amb un total de 5 a 8 parells de folíols oblongs i de vora serrada.
Les flors, de 8 a 10 mm de diàmetre, són blanques i estan agrupades en corimbes.
Els fruits són subglobulosos, de color vermell intens; fan de 6 a 10 mm i són persistents a l'hivern.

### Ecologia

La moixera de guilla és molt tolerant al fred i sovint es troba a grans altituds. També tolera sòls de diverses condicions, fins als que són àcids.
El fruit és un important recurs per als ocells, que, alhora, són vectors de dispersió de les llavors.
El fullatge i l'escorça són consumits pels cérvols i per la llebre de muntanya, i també per insectes com els del gènere Stigmella i el lepidòpter Venusia cambrica. El cargol Helix aspersa també se'n menja les fulles.

### Usos

És un arbre ornamental amb algunes cultivars seleccionades, com 'Asplenifolia', amb fulles de marge molt serrat; 'Beissneri', amb l'escorça taronja i les branques erectes, i 'Fructu Luteo', amb fruits grocs.
El fruit fresc és massa amarg per a ser consumit, però se'n fan melmelades molt apreciades.

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbres dels Països Catalans. 3a edició. Barcelona: Pòrtic Natura, 1994, p. 114-115. ISBN 84-7306-390-2.
* ↑ DCVB
* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2016-05-13. [Consulta: 28 abril 2016].
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya». [Consulta: 28 abril 2016].
# Miloš Crnjanski

Miloš Crnjanski (en serbi ciríl·lic Милош Црњански) (26 d'octubre 1893 - 30 de novembre 1977) va ser un dels escriptors més coneguts de l'avantguarda sèrbia. Va escriure poesia i moltes novel·les, i és considerat com el pare de la literatura sèrbia moderna.
Miloš Crnjanski va néixer el 26 d'octubre de 1893 a Čongrad (Hongria). El seu pare era Toma i la seva mare era María. Va estudiar filosofia i història de l'art a Viena, Belgrad i París. Va ser oficial a la Primera Guerra Mundial, era socialista i anarquista. El seu primer poema publicat va ser Sudba (Destí). El 1921 es va casar amb Vida Ružić. Entre 1935 i 1938 va viure a Alemanya, i entre 1939 i 1941 a Itàlia. Després se'n va anar cap a Londres. El 1965 va tornar a Belgrad.
Miloš Crnjanski va morir quan tenia 84 anys, el 30 de novembre de 1977. Algunes de les seves obres es van publicar després de la seva mort.

## Obres destacades

* Lirika Itake (1918)
* Dnevnik o Čarnojeviću (Diari de Čarnojevicu, 1921)
* Seobe (1929)
* Druga knjiga Seoba (1962)
* Lament nad Beogradom (1965)
* Kap španske krvi (1970)
* Roman o Londonu (1971)
* Knjiga o Mikelanđelu (1981) - a títol pòstum
* Embahade (1985) - a títol pòstum

## Reconeixement

Miloš Crnjanski va guanyar el premi NIN pel llibre Roman o Londonu, i també el premi Dis per la seva obra poética. Des de l'any 1981 existeix el premi que porta el nom de Miloš Crnjanski.

## Referències

* ↑ «Miloš Crnjanski». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Miloš Crnjanski» (en alemany). Leipziger Literaturverlag. [Consulta: 7 juliol 2017].
* ↑ Janjušević-Leković, Gordana. Syntactic and stylistic structures in the works of Miloš Crnjanski (en anglès). Belgrad: Universitat de Belgrad, 2015. DOI http://dx.doi.org/10.2298/BG20130715JANJUSEVICLEKOVIC.
* ↑ «Duzbina Miloša Crnjanskog».
# Mora Dhansiri

El Mora Dhansiri és un riu afluent del Dhaneswari (de vegades Dhansiri), a Nagaland. El seu naixement és al Pic Laisang, a Nagaland; flueix pel Parc Nacional de Kaziranga. Desaigua al Dhaneswari.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Moreçac

Moressac (francès Mauressac) és un municipi francès del department de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 20 agost 2010].
# Morfemes derivatius

Els morfemes derivatius són tots els afixos, prefixos (morfemes que van davant del lexema), infixos (que van al mig, entre el lexema i el prefix) i sufixos (els morfemes que hi van darrere). N'és un exemple brut-ícia.
Recordem que els morfemes s'afegeixen al lexema i matisen o modifiquen el seu significat. Existeixen dues classes de morfemes: flexius i derivatius. Els flexius indiquen el gènere i nombre (brut-e-s) i el mode, temps, nombre i persona d'un verb (em-brut-ava).

## Referències

* ↑ «Les paraules derivades – Aula de català». [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «Qué son los morfemas DERIVATIVOS - con EJERCICIOS y EJEMPLOS» (en castellà). [Consulta: 27 maig 2023].
# Mordvínovo

Mordvínovo (en rus: Мордвиново) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 95 habitants. Pertany al districte municipal de Múrom.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Muhàmmad Bey Abu l-Dhahab

Muhàmmad Bey Abu-dh-Dhàhab (? - 8 de juny de 1775) fou un bei mameluc dels Kazdughiliyya d'Egipte.

## Biografia

Va iniciar la seva carrera al servei d'Alí Bey al-Kabir vers el 1769/1761 i fou khazindar (tresorer). Va acompanyar a Ali en el pelegrinatge (1764) i emancipat i elevat al beylicat el 1765. Pel seu nomenament va distribuir peces d'or el que li va valer el malnom d'al-Dhahab. Fou el principal lloctinent d'Alí Bey. El desembre del 1768 Muhammad (Diwitdar) Pasha, virrei otomà, va haver d'abandonar el país i Alí Bey va agafar el 1769 el títol de sultà (que no li fou reconegut per l'Imperi Otomà). Alí Bey li va encomanar tres expedicions:
* A l'Alt Egipte contra els Hawwara dirigits pel seu cap Humam ibn Yussuf, el 1769, amb el resultat de la destrucció del poder de la tribu.
* A l'Hijaz, on va instal·lar com a xerif al pretendent afavorit per la Porta, el 1770
* A Síria contra el governador de Damasc Uthman Pasha al-Sadik (o al-Kurzi), en aliança amb el xeic Zahir al-Umar, rebel a Galilea. El governador va haver de fugir i Damasc fou ocupada i Azamzade Mehmed Pasha va ocupar el govern, però Muhammad Bey va retirar immediata i inesperadament les tropes (es diu que perquè no volia aparèixer com a rebel contra l'imperi) i va tornar a Egipte.
Això li va valer un enfrontament amb Alí Bey i Muhammad fou exiliat a l'Alt Egipte on va reconstruir les seves forces retornant al nord l'abril del 1772, obligant a Alí Bey a refugiar-se amb el xeic Zahir al-Umar el 13 d'abril de 1773. Un contraatac d'Alí Bey l'1 de maig de 1773 fou rebutjat per Muhammad i Alí Bey va morir pocs dies després, quedant Muhammad amb el poder assegurat com a shaykh al-balad.
La seva política buscava crear un estat mameluc autònom a Egipte amb un estat tampó amb els otomans a Palestina, però de fet va reconèixer la sobirania del sultà i un virrei turc va poder tornar a Egipte encara que fou un titular sense cap poder efectiu (juny de 1773); el tribut anual (irsaliyye), que Alí Bey havia deixat de pagar, fou restablert. El maç del 1775 va iniciar una invasió de Palestina, amb l'objectiu d'enderrocar al xeic Zahir al-Umar i va ocupar Jaffa. Zahir va fugir i Muhammad es va dirigir a la capital, Acre, que va ocupar i saquejar. Però Muhammad va morir sobtadament el 8 de juny de 1775.
El seu lloctinent Murad Bey va portar el cadàver a Egipte, i fou enterrat a la mesquita funerària del Caire on consta amb el títol d'Aziz Misr (adoptat per Alí Bey). La seva casa mameluca, els Muhammadiyya, amb Murad Bey (amir al-Hajj o cap de la peregrinació) i Ibrahim Bey (shaykh al-bulad) en funcions respectivament militars i civils, van conservar el poder.

## Bibliografia

* Arthur Goldschmidt Biographical dictionary of modern Egypt
# Mriàssovo

Mriàssovo (en rus: Мрясово) és un poble de l'óblast d'Orenburg, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 299 habitants, pertany al municipi de Kuvai.

## Referències

* ↑ «Численность и размещение населения Оренбургской области. Статистический сборник». Orenburgstat. Arxivat de l'original el 2020-07-25. [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 25 novembre 2020].
# Mókina

Mókina (en rus: Мокина) és un poble de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский». Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Móbilis

Móbilis és el nom comercial d'una targeta de contacte de transport públic emesa per l'Entitat Metropolitana de Transport de València i funcional als transports públics de València i l'Àrea Metropolitana de València. Aquesta targeta incorpora un xip informàtic que en permet l'ús com a abonament recarregable als autobuses de l'EMT València, el Metrobús de València i el Metro de València, aquests dos pertanyents al FGV. La targeta es llançà l'1 de gener de 2009, i es preveu suprimir l'anterior sistema d'abonaments magnètics l'1 d'abril del mateix any.

## Ús

La targeta es carrega amb diners als punts de venda habituals, com ara les estacions de metro, els estancs i els quioscs. Açò es pot fer també a les màquines situades a les estacions de metro. També s'hi pot consultar el nombre de viatges que queden.
L'ús de la targeta consisteix a apropar-la fins al panell de contacte, indicat amb un cercle roig, que hom pot trobar a les estacions i al cotat del conductor als autobuses. Alhora que entra en contacte amb el panell, se'n lleva un viatge i ho indica a la pantalla a sobre el panell, a més de comunicar el saldo de viatges restants.

## Modalitats

Existeix diverses modalitats segons les necessitats. S'emet targetes vàlides només al metro o només als autobusos. Llavors existeix la targeta integrada que combina tots els serveis d'autobús i metro i en permet el transbordament. Per a totes n'hi ha per a les zones A, B, C o D, amb un increment de preu corresponent. També la tarjeta integrada comporta un escreix en el preu: per a la zona A, aquesta costa un euro més per cada deu viatges.
La targeta o suport és disponible a les estacions de metro, els estancs i quioscs. Se’n pot comprar de diversos tipus: abonaments d'estudiant o de gent gran, i després targetes vàlides per a un any (de cartó) o per a cinc (de plàstic). Aquestes dues darreres tenen una càrrega mímima de deu viatges i una de màxima de trenta; els abonaments especials acostumen a ser d'un any sense límit al nombre de viatges. Les targetes costen dos euros el 2009 mentre els abonaments en valen quatre euros amb cinquanta.

## Enllaços externs

* Plana web de Mertrovalencia: Móbilis
# Pape Sow

Pape Sow (Dakar, 22 de novembre de 1981) és un exjugador professional de bàsquet senegalès que ha jugat als Toronto Raptors de l'NBA, i a diversos equips europeus, entre ells alguns de la Lliga ACB.

## Referències

* ↑ «Sow wowed by response» (en anglès). Toronto Sun, 23-01-2007. Arxivat de l'original el 2007-05-13. [Consulta: 30 març 2024].
* ↑ «Armani Jeans land Pape Sow» (en anglès). Euroleague, 27-07-2008. Arxivat de l'original el 2012-10-01. [Consulta: 30 març 2024].
* ↑ «Lucentum Alicante, Sow arriva per Austin» (en italià). Sportando, 14-01-2010. Arxivat de l'original el 2016-03-11. [Consulta: 30 març 2024].
* ↑ «Caja Laboral inks Sow for one month» (en anglès). Euroleague, 16-12-2010. Arxivat de l'original el 2013-04-15. [Consulta: 30 març 2024].
# Hippocampus spinosissimus

Hippocampus spinosissimus és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Sri Lanka fins a Taiwan i Austràlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Izaskun Gómez Cermeño

Izaskun Gómez Cermeño (Sant Sebastià, 1965) és una política basca. Llicenciada en dret, militant del PSE-EE, ha estat regidora el 1999-2003 i alcaldessa de Pasaia des de 2003, i juntera de les Juntes Generals de Guipúscoa el 1999-2007. A les eleccions generals espanyoles de 2008 fou escollida senadora per Guipúscoa.
# Perotis

Perotis és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies. És originari d'Àfrica, l'Índia, Ceilan, l'est d'Àsia i Austràlia.
El gènere va ser descrit per William Aiton i publicat a Hortus Kewensis 1: 85. 1789. (7 Aug-1 Oct 1789)

## Espècies

| Perotis acanthoneuron Perotis birmanica Perotis burmanni Perotis chinensis Perotis clarksonii Perotis cubana Perotis flavidodula Perotis glabrata Perotis hildebrandtii Perotis holstii | Perotis hordeiformis Perotis humbertii Perotis indica Perotis latifolia Perotis leptopus Perotis longiflora Perotis macrantha Perotis patens Perotis patula Perotis perrottetii | Perotis phleoides Perotis pilosa Perotis polystachya Perotis rara Perotis scabra Perotis somalensis Perotis spicaeformis Perotis spicata Perotis transvaalensis Perotis vaginata |

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 3 febrer 2010].
* ↑ «Perotis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 3 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Grassbase - The World Online Grass Flora
# Pat Buchanan

Patrick Joseph Buchanan, més conegut com a Pat Buchanan, és un polític i comentarista polític conservador estatunidenc. Va ser assistent i consultor dels presidents republicans Nixon, Ford i Reagan. El 1992 i 1996 va buscar la nominació per les eleccions presidencials pel Partit Republicà, i el 2000 s'hi va presentar com a candidat del Reform Party.
Ha defensat el proteccionisme i l'aïllacionisme i la restricció de la immigració, i es va oposar la intervenció dels Estats Units a la guerra del Golf i la guerra de l'Irak.
# Pedró i creu de terme (Camós)

El Pedró i creu de terme és una obra de Camós (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Monòlit de pedra que presenta tres parts. La part inferior és formada per un senzill basament i un fust vuitavat. A sobre descansa un capitell volat, també vuitavat, que fa d'element de separació amb la part superior. El segon tram és format per un altre fust igual a l'anterior però de menor dimensió.
L'element és rematat a la part superior per un tronc de piràmide, de planta rectangular i elements cisellats, sobre el qual descansa una creu de ferro amb figures humanes a la seva base.

## Referències

* 1 2 «Pedró i creu de terme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# PAC

PAC té els següents significats:
* Controlador d'automatització programable de l'angies Programmable Automation Controller, tecnologia industrial orientada al control
* Comitè d'acció política, en anglès, political action committee o PAC, organització privada amb el propòsit d'ajudar o interferir en les eleccions i encoratjar o desanimar l'adopció de certes lleis
* Política Agrícola Comunitària, element essencial del sistema institucional de la Unió Europea (UE)
* Productors Audiovisuals de Catalunya, associació de productores audiovisuals independents, fundada l'any 1978
# Piatnítskoie

Piatnítskoie (en rus: Пятницкое) és un poble de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 15 habitants. Pertany al districte rural de Gorxétxnoie.

## Referències

* ↑ «Petrovka». GeoNames. [Consulta: 1r desembre 2018].