OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Valledoria

Codaruina (en italià Valledoria, en llengua sarda, Codaruìna) és un municipi italià, dins de la Província de Sàsser. L'any 2007 tenia 3.822 habitants. Es troba a la regió d'Anglona, a una zona de transició lingüística entre el sassarès i el gal·lurès. Limita amb els municipis de Badesi (OT), Castelsardo, Santa Maria Coghinas, Sedini i Viddalba.
El topònim tradicional pel qual es coneix comunament és Codaruina, un mot compost pels termes llatins Coda i Ruina, que indica els afores de les ruïnes de l'antiga ciutat d'Empúries (Sardenya).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Tore Terzitta | Llista cívica |
# Vallecito (Argentina)

Vallecito és una localitat situada a l'est de la Província de San Juan, gairebé al centre sud del Departament de Caucete, Argentina.
És conegut per l'oratori de la Difunta Correa, que és molt visitat. S'accedeix al poble per la Ruta Nacional 141.

## Població

Vallecito té 404 habitants (INDEC, 2010), la qual cosa representa un increment enfront dels 293 habitants (INDEC, 1991) de 1991.

## Difunta Correa

La localitat concentra una gran quantitat de turisme a causa de la tomba de la Difunta Correa.Des de la Dècada del 1940 es troba el seu santuari en aquesta localitat. Originàriament era amb prou feines una creu situada a la part alta d'un turó i actualment existeixen diverses capelles (17 en 2005), plenes d'ofrenes.
Les visites al santuari tenen lloc durant tot l'any, però són més freqüents per Setmana Santa, el dia de les Ànimes (2 de novembre) i les festes dels camioners i els gautxos (sense data fixa, però sempre a l'estiu). En les èpoques de major afluència es poden concentrar fins a dues-centes mil persones; la mitjana (any 2005) dels que peregrinen al santuari de la "Difunta Correa" a Vallecito és d'un milió de persones l'any.

## Referències

* ↑ «La Difunta Correa en San Juan Argentina | Travel San Juan». [Consulta: 24 febrer 2020].
* ↑ «Cómo llegar de Vallecito, San Juan, Argentina a Capital, Córdoba, Argentina». [Consulta: 24 febrer 2020].
* ↑ «Vallecito (Caucete, San Juan, Argentina) - estadísticas de población, gráficos, mapa, ubicación, clima e información web». [Consulta: 24 febrer 2020].
# Vicente Ramón Richart Pérez

Vicente Ramón Richart Pérez (Biar, Alt Vinalopó, 20 de juny de 1773- Madrid, 6 de maig de 1816) va ser un jurista i militar liberal valencià, executat a la plaça de la Cebada de Madrid per la seva participació en la Conspiració del triangle.
En 1791 va començar estudis de Filosofia a la Universitat de València, i s'hi graduà com a batxiller el 4 de juny de 1793. Va completar estudis a la Universitat d'Oriola, graduant-se com a batxiller en dret civil el 29 de maig de 1797. El 5 maig de 1800 va ingressar a la Reial Acadèmia de Jurisprudència de l'Esperit Sant, a San Isidoro el Real, Madrid, on va treballar com a jutge secular, fiscal i secretari. El 1801 fou advocat del Reial i Suprem Consell de Castella, i al cap de poc va ser nomenat comissari de guerra en la divisió de Conca, en 1811, i ministre de la Reial Hisenda en la divisió del brigadier Juan Martín Díez el Empecinado (1812). En 1806 també fou escollit membre de la Reial Societat Econòmica Matritense d'Amics del País.
L'esclat de la guerra del francès el va sorprendre a Madrid repartint octavetes contra Josep I Bonaparte. Va fer presoner al general Vanderbed i a tres oficials de la Guàrdia Reial, per la qual cosa va ser recomanat a la Junta Central del Regne, que el va designar, en 1808, segon del comandant Isidoro Mir perquè amb tres-cents homes de línia fustigués als francesos. L'agost de 1808 va ser espia en el setge que Tomás de Zerain havia posat a Toledo. També va manar una de les quatre columnes de Ramón Miró, seguint la retirada de la batalla d'Almonesir (11 d'agost de 1809). Després es va traslladar a Cadis on va tractar amb el ministre de guerra Juan O'Donojú. Després de prestar nous serveis a Conca el 10 de desembre de 1813 es va traslladar a Madrid, malalt de reuma i en precària situació econòmica.
Donada la seva experiència en l'espionatge i el seu malestar davant el silenci governamental a les seves sol·licituds per aconseguir un càrrec en agraïment als seus serveis bèl·lics, va passar a dedicar-se a les intrigues liberals. En 1815 va participar en la conspiració de Juan Díaz Porlier, però fou absolt per manca de proves. Fou un dels organitzadors de la Conspiració del triangle: cèl·lules de tres persones que no sabien l'existència d'altres cèl·lules, per segrestar el rei Ferran VII d'Espanya en el bordell que freqüentava i proclamar la Constitució Espanyola de 1812. Richart disposava de valuosa informació proporcionada per O'Donojú i pels altres implicats (Yandiola, Renovales, Calatrava i Simón Plaza). Però els sergents de Marina que havien de consumar l'atemptat van delatar Richart, provocant la seva detenció. Jutjat i executat al patíbul, el seu cap va ser exposat en una gàbia de ferro a les rodalies de la Puerta de Alcalá.

## Referències

* ↑ La Conspiración del triángulo
* ↑ Política de Fernando. Conspiración y Muerte de Richart a Biblioteca Virtual Cervantes
* ↑ «Vicente Ramón Richart Pérez». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Conspiración del triángulo, amantesdelahistoria.blogspot

## Enllaços externs

* Vicente Ramón Richart a esacademic, sota llicència Creative Commons
# Vicente Rocafuerte

Vicente Rocafuerte (Guayaquil, 1783 – Lima, 1847), polític i escriptor equatorià. President de l'Equador (10-09-1834 – 31-01-1839).
Abans de la independència de l'Equador, Rocafuerte es destacà com a polític i la ciutat de Guayaquil l'escollí com a portaveu per a les corts de Cadis de 1812. Fins al 1817 residí a Europa i poc després de retornar a l'Equador inicià una tasca diplomàtica com a representant de Simón Bolívar als Estats Units, Mèxic i el Regne Unit, donant suport al projecte bolivarià d'unió americana.
Després del fracàs d'una unió sud-americana i de la Gran Colòmbia, Rocafuerte retornà a l'Equador, on combaté el govern de Juan José Flores i fou desterrat al Perú. Posteriorment fou un dels principals impulsors de la revolució de març de 1845 que derrocà a Flores i el col·locà com a president de la República. Durant el seu govern liberalitzà l'economia, reforça l'educació primària i universitària i s'enfrontà a les elits de Guayaquil en un intent d'enfortir la unitat del país. Una vegada finalitzat el seu govern fou nomenat governador de la província del Guayas.

## Referències

* ↑ «Vicente Rocafuerte». Enciclopedia del Ecuador [Consulta: 6 abril 2017].
* ↑ Fazio Fernández, Mariano «El pensamiento religioso de Vicente Rocafuerte». Anuario de Estudios Americanos, Vol. 63, 2006, pàg. Núm. 2 [Consulta: 6 abril 2017].
# Uličské Krivé

Uličské Krivé és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1478.
# Village-Arboretum

El Village-Arboretum és un arborètum que es troba a Vernet, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Fou realitzat aprofitant un microclima excepcional que permet l'aclimatació de nombroses espècies a causa de la situació geogràfica, que protegeix la comuna dels vents dominants, de les fortes calors i dels freds extrems, amagat en un ampli circ de muntanyes al peu del Canigó.

## Història

Els seus inicis van ser a començaments dels anys 90 del segle XX en una reunió de la revista Vernet Animation durant la qual Jacques Libersalle, gerent de la publicació, va observar el potencial del lloc, un 80% del territori del qual està format per boscs.
Aleshores els membres de l'associació Découvertes presents en aquella reunió van proposar a l'Escola primària de Vernet de fer el padró de les diferents espècies d'arbres presents al Passeig de Piglowski. Va començar aleshores un treball d'identificació i de padró que es desenvoluparia més enllà del marc previst.
D'aquestes tasques, en va resultar un premi de la Fondation Yves Rocher l'any 1994.

## L'arborètum

La particularitat més important d'aquest arborètum és que està plantat per tota la vila, d'aquí el seu nom, que en català vol dir Poble-Arborètum i que el fa únic. Repartits per una quinzena de punts de la població es troben plafons que indiquen el número, el nom francès i el nom científic de cada espècie o varietat present.
Actualment, hi ha identificats més de 2.500 arbres, arbusts i lianes destacats en el límit del territori urbà en els àmbits públic i privat (quan les mostres són visibles de l'exterior de les propietats) i se n'han inventariat 330 espècies i varietats; els boscs veïns han estat tractats globalment.
Per a conèixer l'arborètum, es proposen tres itineraris botànics diferents:
* El Circuit Clàssic: passeig pel cor del poble, on destaquen sobretot les espècies centenàries del Parc Charles Trenet.
* El Circuit de les Coníferes: on destaca una sequoia gegant.
* El Jardí d'Hivern: creat al final del Segle XIX, on destaca un bosquet de mimoses.

## Fonts

* Web del Village-Arboretum
# Unió Esportiva Quart

La Unió Esportiva Quart és un club de futbol català de la ciutat de Quart.
El diumenge, 19 de juliol de 1981 s'inaugurà el nou camp de futbol amb el partit de juvenils del Quart contra el Salt, resultant guanyador el Quart a la tanda de penals, amb resultat de 2 a 2. Miquel Callís, representant de la Direcció General de L'Esport i ponent d'esports a la Diputació, juntament amb l'Alcalde de Quart, van dedicar unes paraules als aficionats i jugadors. A l'acte d'inauguració hi eren presents el delegat a Girona de la Federació Catalana de Futbol Josep María Giralt, amb altres membres de la Federació de Girona i el secretari del Col·legi d'Àrbitres, Andreu Palma.

## Palmarès

* Campió de Segona Territorial: 2009/10 Grup XVI
* Campió de Tercera Catalana: 2017/18 Crup XVI
* Campió de Tercera Territorial: 2000/01 Grup XXX

## Referències

* ↑ «El jueves inauguración del nuevo campo de fútbol de Quart» ( PDF) (en castellà). Deportes, 19-07-1972, pàg. 11 [Consulta: 7 maig 2009].
* ↑ «Quart va estrenar el camp de futbol amb un partit amistós contra el Salt juvenil» ( PDF). El Punt, 21-07-1981, pàg. 14.

## Enllaços externs

* Club a la web de la FCF
Segona Catalana :
Grup 1Grup 2Grup 3Grup 4Grup 5Grup 6
CE Abadessenc
CE Anglès
CD Banyoles
CD Bescanó
Atlètic Bisbalenc
CD Blanes
UE Breda
UE Caldes
UE Camprodon
UE Can Gibert
UE Fornells
Girona FC B
EF Gironès-Sàbat
FC Palafrugell
UE Quart
CF Ripoll
CF Base Roses
FC Vilamalla
PB Anguera
FC Argentona
EF Barberà Andalucía
CE Canyelles
CD Carmelo
Equipo Ja CF
Esportiu Sant Ignasi
EE Guineueta
CF Lloreda
CE Mataró
UD Molletense
CE Premià
CE Premià de Dalt
UE San Juan - At Montcada
CF Singuerlín
CCE Tiana
CCD Turó de la Peira
CF Unificació Llefià
CF Can Vidalet
CF Ciudad Cooperativa
Dinàmic Batlló
CFA Espluguenc
CD Fontsanta-Fatjó
UD Gornal
CF Júnior
CD Marianao Poblet
CF Martorell
AE Moja
UD Montserrat Igualada
CE Olímpic Can Fatjó
Atlètic Prat Delta CF
UD San Mauro
UE Sant Joan Despí
Atlètic Sant Just FC
UD Unificació Bellvitge
FE Atlètic Vilafranca
CD Can Parellada
UE Canovelles
CF Cardedeu
UE Castellar
CFA Gironella
CE Lliçà d'Amunt
CE Manresa
CF Olímpic La Garriga
FC Palau
CF Parets
CE Sabadell B
UD Sabadell Nord CF
UE Sabadellenca
CE Sallent
UD San Lorenzo
UD Taradell
UE Tona
OAR Vic
CF Agramunt
FC Alcarràs
AE Alcoletge
FC Andorra
CF Angulària
CE Artesa de Segre
Atlètic Alpicat
UE Balàfia
CF Borges Blanques
CE EFAC Almacelles
UE Guissona
CF L'Albi
FC La Seu d'Urgell
CF Linyola
CF Organyà
CF Palau d'Anglesola
CF Solsona
CF Tremp
Club Deportiu Alcanar
CF Ampolla
CF Calafell
FC Cambrils
Atlètic Campclar
CE El Catllar
CF Cunit
CF Gandesa
CF Jesús Catalònia
UD Jesús i Maria
CD La Cava
UE Remolins-Bítem
CA Roda de Barà
CD Roquetenc
UD Salou
EF Sant Pere i Sant Pau
CD Tortosa
Vilaseca CF :
# Vilches (desambiguació)

«Vilches» té aquests significats:
* Vilches (Xile), San Clemente, Xile
* Vilches, Andalusia, Espanya, Europa
* Vilches (Venezuela), Guàrico, Veneçuela
# Violet Olney

Violet Olney (Southwark, 22 de maig de 1911 - Addlestone, 3 de gener de 1999) va ser una atleta britànica, especialista en la prova de 4x100 m en què va arribar a ser subcampiona olímpica l'any 1936.

## Carrera esportiva

En els Jocs Olímpics d'estiu de Berlin de 1936 va guanyar la medalla de plata en els relleus de 4x100 metres, amb un temps de 47.6 segons, arribant a la meta després dels Estats Units (or amb 46.9 segons) i per davant del Canadà. Les seves companyes d'equip eren Audrey Brown, Eileen Hiscock i Barbara Burke.

## Referències

* ↑ «Violet Olney» (en anglès). Comitè Olímpic Internacional - COI. [Consulta: 5 gener 2018].
* ↑ «Violet Olney» (en anglès). Olympedia. [Consulta: 18 març 2021].
* ↑ Phillips, Bob. «Track Stats - Audrey Brown». www.nuts.org.uk. [Consulta: 3 gener 2018].
# Vicente García de Mateos Rubio

Vicente García de Mateos Rubio (Manzanares, 19 de setembre de 1988) és un ciclista espanyol professional des del 2009 i actualment a l'equip Louletano-Hospital de Loulé.
El 2014 va ser expulsat de la Volta a Portugal a causa d'una baralla amb el ciclista danès Asbjørn Kragh Andersen.
El seu germà gran Raúl també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Valladolid
* 2007
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Aragonesa
* 2010
** 1r al Circuit Guadiana
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Toledo
* 2011
** 1r al Circuit Guadiana
* 2012
** 1r a la Clàssica Ciutat de Torredonjimeno
* 2013
** 1r a l'Aiztondo Klasica
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a les comarques de Lugo
* 2015
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Abimota
* 2016
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
* 2017
** 1r a la Clàssica Aldeias do Xisto
** 1r al Gran Premi Abimota
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
* 2018
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Portugal

## Referències

* ↑ «García de Mateos y Kragh, expulsados de la Vuelta a Portugal tras pelearse». mundodeportivo.com, 06-08-2014 [Consulta: 20 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Vicente Galarza Santana

Vicente Galarza Santana [àlies Andrés] (Bunyol, 1918 - Paterna, 1 d'agost de 1947) va ser un polític comunista valencià, sergent durant la Guerra Civil Espanyola, maquis en la Resistència francesa a l'ocupació nazi i guerriller antifranquista.
Al final de la Guerra Civil va fugir a França, on va participar en la resistència a l'ocupació en la qual tenia el rang de comandant de la brigada de la 88a Divisió a Tolosa de Llenguadoc. Va tornar a Espanya el 1946, establint-se a Madrid on es va unir a Pedro Sanz Prades i va constituir la Federació d'Agrupacions Guerrilleres de la Zona Centre. A l'abril del mateix any va constituir, seguint instruccions del Partit Comunista (PCE), la Agrupación guerrillera de Levante y Aragón, establint-se a la zona de Camarena de la Sierra, província de Terol i l'àmbit de la qual d'actuació va ser la mateixa Terol, el sud de la província de Tarragona, una petita zona de la província de Guadalajara, València i Castelló. Dividits en quatre sectors, Galarza va ser nomenat comandant i es va establir a la ciutat de València sota l'aparença d'un representant de perfums. A la seva casa del carrer Conde de Altea s'imprimia la publicació clandestina El Guerrillero, alguns dels nombres del qual van aconseguir els 5.000 exemplars al mes i que eren distribuïts per les zones urbanes. Galarza va ser detingut a la seva casa de València el 20 de gener de 1947, jutjat en un consell de guerra i condemnat a mort, fou executat a Paterna l'1 d'agost del mateix any. El va succeir com a cap guerriller a la zona de Llevant per Ángel Fuertes Vidosa.

## Referències

* Biografia a losdelasierra.info, sota Llicència CC-BY-SA-3.0 Fr.
* VIDAL CASTAÑO, José Antonio.: La memoria reprimida: historias orales del maquis, pp. 133.
# Viquipèdia en basc

La Viquipèdia en basc (en basc Euskarazko Wikipedia o Euskal Wikipedia) és una edició en basc de la Viquipèdia. Actualment té més de 100.000 articles, i és la 37a en nombre d'articles.
El 25 de gener de 2008, va rebre el premi Argia Saria concedit per la revista Argia, en la categoria d'Internet.
El 9 de juny del 2010 la cadena de televisió ETB 3 va emetre un documental sobre la Euskal Wikipedia.

## L'article 100.000

Com a curiositat, l'article número 100.000 va ser prèviament seleccionat i fet en equip, amb el títol Euskararen debekua («La prohibició del basc»). Descriu els diversos esforços fets al llarg de la història per obstaculitzar el desenvolupament de la llengua basca, molt similars als soferts per altres comunitats lingüístiques. Per exemple, en l'àmbit de l'ensenyament recull el vell Eraztunaren metodoa («mètode de l'anell»), dissenyat per castigar i ridiculitzar a qui era sorprès parlant en basc en la classe. Molt similar als sistemes «Welsh Not» a Gal·les, «Vergonha» a Occitània o «Melting Pot» als Estats Units.

## Estadístiques

| Núm. d'articles | Data | Article |
| 1 | 6 de desembre de 2001 | Lurra |
| 1.000 | Abril 2004 | |
| 5.000 | 28 de gener de 2006 | |
| 10.000 | 28 de maig de 2006 | |
| 20.000 | 10 de setembre de 2007 | |
| 25.000 | 6 d'abril de 2008 | Euskal Herriak Bere Eskola |
| 30.000 | 12 de setembre de 2008 | Sexu |
| 40.000 | 15 de juliol de 2009 | Eden Project |
| 45.000 | 13 d'octubre del 2009 | Xinmin Hiria |
| 50.000 | 30 de desembre del 2009 | Errinozero |
| 60.000 | 8 de novembre del 2010 | Posta kode |
| 70.000 | 18 d'abril del 2011 | Écurat |
| 80.000 | 22 d'abril del 2011 | Kolonbiako geografia |
| 90.000 | 1 de maig del 2011 | Isabel Farnesio |
| 100.000 | 22 de maig del 2011 | Euskararen debekua |
| 120.000 | 27 de desembre del 2012 | |
| 200.000 | 19 de setembre del 2014 | Malda (topografia) |
| 250.000 | 23 de juny del 2016 | Abuwtiyuw |
| 300.000 | 18 de juliol del 2018 | Euskararen jatorria |
| 400.000 | 19 d'octubre del 2022 | Justizia klimatiko |

## Galeria fotogràfica

* Viquipèdia en basc 2017.
* Viquipèdia en basc 2016
* Viquipèdia en basc 2015
* Viquipèdia en basc 2010
* Logotip de la Setmana Basca
* Logotip de la Setmana Basca del 2009
* Logotip dels 25.000 articles de la Wikipedia Basca
* Logotip dels 40.000 articles de la Wikipedia Basca
* Wikipedia Basca (2003-2013), 10 anys.
* Logotip dels 200.000 articles de la Wikipedia en basc, 2014

## Referències

* ↑ «Jakintza eta auzolana. Euskarazko Wikipedia 25.000 sarreratara iritsi berri da; askatasunaren eta doakotasunaren babesean, hainbat boluntariok dihardute lanean, edukiak sortu eta nahierara zabalduz, zerbitzua handituz. Berria.info». Arxivat de l'original el 2011-07-16. [Consulta: 11 octubre 2009].

## Enllaços externs

* (basc) Euskarazko Wikipediak behar zaitu Gara egunkariko albistea. Arxivat 2010-02-12 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Viquipèdia en castellà
* Viquipèdia en francès
# Viquipèdia en coreà

La Viquipèdia en coreà (en coreà: 한국어 위키백과) és l'edició en coreà de la Viquipèdia.
Va ser creada el 12 d'octubre del 2002. El 18 de novembre del 2004 va arribar als 5.000 articles. El gener del 2006 tenia més de 18.600 articles i era aleshores la 25a Viquipèdia més grossa per nombre d'articles. El 8 de juny del 2009 va arribar als 100.000 articles. 15 de desembre del 2010 va superar els 150.000 articles. Actualment, (octubre 2024) té 556.137 articles.

## Referències

* ↑ «Meta Milestones Page» (Web). Wikimedia Foundation Inc., 2005. [Consulta: 6 setembre 2007].
* ↑ List of Wikipedias
# Vesícula

* Per a altres significats, vegeu «Vesícula (desambiguació)».
Una vesícula és un orgànul present en moltes cèl·lules que forma un compartiment petit i tancat, separat del citoplasma per una bicapa lipídica igual que la membrana cel·lular.
La funció de les vesícules és emmagatzemar, transportar i digerir productes i residus cel·lulars. Són una eina fonamental de la cèl·lula per l'organització del metabolisme.
Moltes vesícules són creades a l'aparell de Golgi (AG), però també al reticle endoplasmàtic, o es formen a partir de parts de la membrana plasmàtica.

## Vegeu també

* Dinamina.

## Enllaços externs

* http://www.biochemweb.org/lipids_membranes.shtml Arxivat 2005-06-21 a Wayback Machine.
# Victorino de la Plaza

Victorino de la Plaza (Payogasta, Província de Salta, Argentina, 2 de novembre de 1840 - † Buenos Aires, 2 d'octubre de 1919) va ser un advocat i polític argentí, que va ocupar la presidència de la Nació entre el 9 d'agost de 1914 i el 12 d'octubre de 1916.
Va ser el segon dels dos fills de José Roque Mariano de la Plaza Elejalde i de Manuela de la Silva Palacios; el seu germà major, Rafael de la Plaza, també va ser polític i va exercir com a governador santiagueny. Va estudiar lleis a Buenos Aires i el 1868 va assolir el doctorat. Va ser secretari de Dalmacio Vélez Sársfield i va col·laborar amb la redacció del Codi Civil argentí. Va ser ministre d'Hisenda de Nicolás Avellaneda (1876), i ministre de Relacions Exteriors (1882) i d'Hisenda (1883-1885) en la primera administració de Julio Argentino Roca. Fou escollit vicepresident en la fórmula de la Unió Nacional presidida per Roque Sáenz Peña el 1910. Va assumir la presidència després de la mort de Sáenz Penya i va governar el país entre 1914 i 1916. Li va correspondre vetllar per la neteja de les primeres eleccions presidencials sota la llei Sáenz Penya de sufragi universal. Retirat de la política, va morir de pneumònia el 1919.
Va contraure matrimoni en dues ocasions. La primera vegada amb Ecilda Belvis Castellans, amb qui no va tenir fills; la segona vegada va ser amb l'escocesa Emily Henry, amb la qual van tenir un fill, Victoriano de la Plaza Henry.
# Vinhavièlha

Vinhavièlha (en francès Vignevieille) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude.
# Vinhas (Pirineus Atlàntics)

Vinhas (en francès Vignes) és un municipi francès situat al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 407 | 406 | 423 | 465 | 514 | 477 | 459 | 462 | 470 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 438 | 404 | 392 | 381 | 354 | 354 | 309 | 336 | 295 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 271 | 282 | 291 | 247 | 232 | 230 | 217 | 216 | 216 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 236 | 263 | 337 | 349 | 361 | 341 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Christian Lescoulie | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 24 octubre 2010].