OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Client (grup)

Client és el nom adoptat per un grup futurista de música electrònica format al Regne Unit, que ha fet gires tant per Europa com per diversos països d'Àsia. Combinen uniformes d'hostesses de vol escandinaves amb una estètica glamorosa i un so electrònic fosc i dur, que beu directament d'influències com el tecno primerenc i el moviment New Wave. La seva música té elements de synth pop, electroclash i diversos estils musicals que avui en dia podríem anomenar de retro.
Les dues noies que formaven originalment el grup decidiren de ser conegudes senzillament amb els noms de Client A i Client B, volent mantenir un anonimat i secretisme fins al punt de no mostrar mai la cara a la publicitat, però des de llavors ha estat revelat que es tracta de Kate Holmes, que havia estat part dels grups Frazier Chorus i Technique, i Sarah Blackwood, prèviament cantant del grup Dubstar. A finals de 2005 s'hi ha unit una tercera participant, l'anomenada Client E.
Client foren el primer grup a signar a la discogràfica Toast Hawaii, formada per un dels músics de Depeche Mode, Andy Fletcher. Han participat en nombroses gires amb Depeche Mode i d'altres bandes similars.
El vídeo filmat per Pornography ha estat dirigit per la companyia francesa Schmooze, i a la cançó hi participa un dels dos vocalistes de The Libertines, Carl Barat. Es pot trobar un duet amb l'altre dels vocalistes de l'esmentat grup The Libertines, Pete Doherty, a una altra cançó del seu àlbum City, "Down to the underground".

## Discografia
### Àlbums

* Client (Agost de 2003)
* City (Setembre de 2004)
* Live at Club Koho (Abril de 2005)
* The Rotherham Sessions (Febrer de 2006) (format per versions demo de cançons dels àlbums previs a aquest)
* Live in Porto (2007)
* Heartland (23 de març de 2007)
* Command (6 de març de 2009)

### Altres àlbums, només existents com a descàrregues d'Internet

* Going down (2004) (versions de l'àlbum Client)
* Metropolis (2005 (remixos i cares B de l'àlbum City)

### Singles

* Prince of love (abril de 2003)
* Rock and roll machine (agost de 2003)
* Here and now (desembre de 2003)
* In it for the money (juny de 2004)
* Radio (setembre de 2004)
* Pornography (gener de 2005)
* Lights Go Out (2006)
* Zerox Machine (2007)
* Drive (2007)

### Col·laboracions

* Réplica - Sorry (2005)
* Moonbootica - Falling (2005)
* Die Krupps - Der Amboss feat. Client (2005)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del grup
Viccionari
# Regnenses

Els regnenses (llatí Regnenses o Regni) foren un poble celta de la costa sud de Britànnia esmentat per Claudi Ptolemeu entre els cantis (a l'est) i els belges (a l'oest) al moderns Surrey i Sussex. La seva capital fou Noviomagus.

## Referències

* ↑ Smith, William George. Dictionary of Greek and Roman geography (en anglès). William George Smith, 1854, p.441-442.
# Poddubrovka

Poddubrovka (en rus: Поддубровка) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2011 tenia 1.013 habitants. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Nikolsk

Nikolsk (en rus Никольск) és una ciutat de l'óblast de Penza, a Rússia. Es troba al massís del Volga, a 104 km de Penza.

## Història

Nikolsk va fundar-se al lloc on abans hi havia els poblets de Nikólskoie i Pestrovka (1668-1680), per això s'anomenava Nikólo-Pestrovka. El 1928 va accedir a la condició d'assentament de tipus urbà i el 1954 al de ciutat.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1939 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 1992 | 2002 | 2007 | 2008 | 2010 |
| 10 100 | 15 400 | 20 700 | 23 600 | 26 871 | 27 300 | 24 061 | 24 100 | 24 100 | 22 471 |
# Premi de Narrativa Montserrat Roig

El Premi de Narrativa Montserrat Roig és un premi literari creat l'any 1997 per l'Associació Progressista de Dones Montserrat Roig de Martorelles per tal de divulgar el paper de les dones en els àmbits de la societat, divulgar les seves vivències personals i col·lectives; així com fomentar el reconeixement i el respecte dels seus. Per altra banda, s'incentiva la creació literària des d'una perspectiva de gènere, així com donar a conèixer la vida i l'obra de Montserrat Roig.
A partir de la seva quinzena edició i degut a la dissolució de l'associació el desembre de 2010, l'Ajuntament de Martorelles i la Biblioteca Montserrat Roig són els encarregats de convocar el certamen literari. En els darrers anys, el premi ha guanyat popularitat arreu de la geografia catalana, País Valencià i Illes Balears.
Entre d'altres, han estat premiats escriptors com Albert Sánchez Piñol, Assumpta Mercader, Jordi Boladeras, Josep Torrent, Anna Boluda o Marina Cueto.
S'hi poden presentar contes escrits en castellà o català i el 2020 tenia una dotació de 700 euros pel primer premi i 300 euros pel segon.

## Referències

* 1 2 Recull de Premis de Narrativa Montserrat Roig 1997-2006, 2008.
* ↑ «XIX Premi de Narrativa Montserrat Roig 2015» ( PDF). [Consulta: 5 octubre 2018].
* ↑ «L'associació de dones Montserrat Roig plega veles». somMartorelles.
* ↑ «Martorelles convoca el premi Montserrat Roig». Vallès Visió, 07-03-2018. [Consulta: 9 octubre 2018].
* ↑ «El relat 'Encarna' d'Anna Boluda guanya el premi Montserrat Roig». somVallès.
* ↑ «Anunci». Ajuntament de Martorell. [Consulta: 23 octubre 2021].

## Bibliografia

* Recull de Premis de Narrativa Montserrat Roig 1997-2006. Martorelles: Associació Progressista de Dones Montserrat Roig, 2008.
# Impersonalitat semàntica

La impersonalitat semàntica consisteix en no explicitar l'agent de l'acció o el subjecte semàntic d'una oració. A vegades, el motiu és perquè no n'hi ha, però d'altres és perquè no interessa explicitar-lo o perquè el predicat podria ser considerat universalment vàlid.
En aquest sentit, són oracions impersonals semàntiques oracions com les següents: un no sap què fer; en aquella cova passes un fred terrible.
Una oració pot ser a la vegada impersonal sintàctica i impersonal semàntica. Totes les impersonals sintàctiques són impersonals semàntiques, però no a la inversa.

## Classe d'impersonals semàntiques

* Impersonals eventuals: en certs contextos, la 3a persona del plural és una marca d'impersonalitat. El subjecte gramatical de l'oració s'ha omès per tal d'indicar que l'agent de l'acció o el subjecte semàntic és desconegut: truquen a la porta.
* Construccions amb el pronom indefinit un o hom: hom creu que la vida és un pur tràmit cap a la mort.
* Usos col·loquials de la 2a persona del singular tu: a la meva època, havies d'anar a peu a col·legi.

## Referències

* ↑ «la impersonalitat semàntica». Arxivat de l'original el 2016-10-23. [Consulta: 22 octubre 2016].
* ↑ «La impersonalitat semàntica». Arxivat de l'original el 2016-10-23. [Consulta: 22 octubre 2016].
* ↑ Morfosintaxi del català
# Festival de la Cançó d'Eurovisió 2002

El XLVII Festival de la Cançó d'Eurovisió fou retransmès el 25 de maig de 2002 en Tallin, Estònia. Els presentadors van ser Annely Peebo i Marko Matvere, i la victòria va ser per al representant de Letònia, Marie N amb la cançó "I wanna".

## Final

| Núm. | País | Intèrpret(s) | Cançó | Posició | Pts |
| 01 | Israel | Sarit Hadad | Light a candle | 12 | 37 |
| 02 | Suïssa | Francine Jordi | Dans le jardin de mon âme | 22 | 15 |
| 03 | Bòsnia i Hercegovina | Maja Tatić | Na jastuku za dvoje | 15 | 33 |
| 04 | Finlàndia | Laura Voutilainen | Addicted to you | 20 | 24 |
| 05 | ARI de Macedònia | Karolina Gočeva | Od nas zavisi (It depends of us) | 19 | 25 |
| 06 | Lituània | Aivaras | Happy you | 23 | 12 |
| 07 | Croàcia | Vesna Pisarović | Everything I want | 11 | 44 |
| 08 | Malta | Ira Losco | 7th wonder | 2 | 164 |
| 09 | Àustria | Manuel Ortega | Say a word | 18 | 26 |
| 10 | França | Sandrine François | Il faut du temps | 5 | 104 |
| 11 | Espanya | Rosa López | Europe's living a celebration | 7 | 81 |
| 12 | Turquia | Buket Bengisu & Group Sapphire | Leylaklar soldu kalbinde | 16 | 29 |
| 13 | Romania | Mónica Anghel & Marcel Pavel | Tell me why | 9 | 71 |
| 14 | Eslovènia | Sestre | Samo ljubezen | 14 | 33 |
| 15 | Suècia | Afro-dite | Never let it go | 8 | 72 |
| 16 | Rússia | Prime Minister | Northern girl | 10 | 55 |
| 17 | Bèlgica | Sergio & the Ladies | Sister | 13 | 33 |
| 18 | Letònia | Marie N | I wanna | 1 | 176 |
| 19 | Grècia | Michalis Rakintzis | S.A.G.A.P.O. | 17 | 27 |
| 20 | Estònia | Sahlene | Runaway | 3 | 111 |
| 21 | Alemanya | Corinna May | I can't live without music | 21 | 17 |
| 22 | Dinamarca | Malene Winther Mortensen | Tell me who you are | 24 | 7 |
| 23 | Regne Unit | Jessica Garlick | Come back | 4 | 111 |
| 24 | Xipre | One | Gimme | 6 | 85 |

## Enllaços externs

* Eurovision Song Contest
# Juan de Medina de Pomar

Juan de Medina de Pomar (Medina de Pomar, ?–Tamajón, 22 de juliol de 1248) va ser un religiós castellà que va ser breument arquebisbe de Toledo entre 1247 i 1248.
Originari de Castella, de Medina de Pomar, alguns apunten que els seus orígens familiars eren forans, de Gascunya o Anglaterra. Era nebot del bisbe de Burgos, Mauricio. Va estudiar a París, on va ser afavorit per la reina Blanca de Castella, mare de Lluís IX de França. Es diu sense fonaments que va ser mestre de Ferran III de Castella.
Va ser abat de Valladolid, ardiaca de Briviesca i canonge de la catedral de Toledo, on va ser capellà de l'arquebisbe Rodrigo Jiménez de Rada. Finalment va resultar electe a l'arxidiòcesi de Toledo el 1247, malgrat que es va intentar que fos nomenat per tal càrrec a Gil de Torres. El 1248 va demanar Lluís IX l'enviament d'una sèrie de fragments de relíquies procedents del tresor imperial de Constantinoble, algunes relacionades amb el sant sudari, fragments del llençol, que van ser rebuts el maig del mateix any amb una carta signada pel rei amb el segell d'autenticitat.
Va morir poc després de la seva elecció durant el trajecte d'un viatge, probablement a Tamajón, el 22 de juliol de 1248, on havia fet testament i, on se'l relaciona amb la fundació de l'església romànica del poble. A la seva mort va ser elegit Gutierre Ruiz de Olea, just en el moment en què es feia l'entrada triomfal a Sevilla després de la seva conquesta. Gran bibliòfil, de la seva important biblioteca personal, que havia acumulat al llarg dels anys, en va fer una minuciosa partició al seu testament, i la va llegar en part a la catedral, però per la seva mida amb prou feines hi va caber una part molt reduïda.

## Referències

* 1 2 Serrano, Luciano. D. Mauricio, obispo de Burgos y fundador de su catedral (en castellà), 1922, p. 20.
* 1 2 3 4 Ferreras, Juan de. Historia de España (en castellà). Madrid: Imprenta d'Antonio Pérez de Soto, 1759, p. 202, 208.
* ↑ Martín Gamero, Antonio. Historia de la ciudad de Toledo: sus claros varones y monumentos (en castellà). Madrid: Impremta de Severiano López Fando, 1862, p. 874.
* ↑ Corsini de Ordeig, Manuela. Historia de la Sábana Santa (en castellà). Madrid: Ediciones Rialp, 2004, p. 231.
* ↑ Ramón Parro, Sixto. Toledo en la mano (en castellà). Tom 1. Toledo: Impremta i Llibreria de Severiano López Fando, 1857, p. 618.
* ↑ Mariátegui, Eduardo de. Crónica de la provincia de Toledo (en castellà). Madrid: Ronchi y Compañía, 1866, p. 59.
* ↑ Pavón Maldonado, Basilio. Guadalajara medieval: arte y arqueología árabe y mudéjar (en castellà). Madrid: CSIC, 1984, p. 122.
* ↑ Gonzálvez Ruiz, Ramón «Evolución histórica de la Biblioteca Capitular de Toledo». El libro antiguo español. Coleccionismo y bibliotecas (siglos XV-XVIII). Universitat de Salamanca [Salamanca], 1998, pàg. 241.
# Nasal labiodental sonora

La consonant nasal labiodental sonora es transcriu [ɱ] en l'alfabet fonètic internacional, és a dir, una ema minúscula llatina amb ganxo cap a l'esquerra situat a l'extrem dret inferior. És un so molt freqüent a les diferents llengües si bé té el caràcter de fonema en molt poques; en la majoria és només un al·lòfon o variant de [m].

## Característiques

* El seu punt d'articulació és labiodental perquè les dents incisives superiors toquen el llavi per interrompre el pas de l'aire.
* És un so oclusiu perquè la interrupció de l'aire és total per uns moments.
* És un fonema nasal perquè l'aire escapa alhora per la boca i el nas.

## En català

Es troba aquest so en català, però no com a fonema. És la variant de [m] o [n] davant [f] i [v], en un fenomen fonètic d'assimilació (per exemple, infermera [iɱfəɾˈmeɾə]). Si se separen artificialment les síl·labes en la parla, no es produeix el fenomen.
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Portalet del Vall

El Portalet del Vall era un dels quatre portals menors que hi havia a la muralla que envoltava la vila de Cardona.
Junt als quatre portals majors Portal de Graells, Portal de Barcelona, Portal de Sant Miquel i Portal de Fluges existien a la muralla de Cardona quatre portals de menors dimensions (també anomenats portalets o portelles) per permetre la comunicació amb indrets propers de la vila. Aquests portals menors foren el Portal de Fontcalda, el Portalet de la Pomalla, el Portalet del Vall i el Portalet de la Fira.
Degut al seu caràcter secundari respecte als portals majors aquests portalets han estat objecte d'obertures, tancaments i reformes en general que han alterat la seva morfologia, en alguns casos fent-los desaparèixer completament.

## Descripció

El portal del Vall estava situat al sur de la vila, donava sortida al camí de les Torres o camí dels Collars (actual Pietat).
La primera referència escrita que s'ha trobat d'aquesta portella data del 1437.

## Referències

* 1 2 Andreu Galera, Ajuntament de Cardona, Cardona Medieval. Itinerari per la vila i la seva història.
# Poddúbnoie (Vorónej)

* Per a altres significats, vegeu «Poddúbnoie».
Poddúbnoie (en rus: Поддубное) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 523 habitants.

## Referències

* ↑ Расстояние от Херсонского до Россоши
* 1 2 Херсонский хутор на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
# Novoukraïnskoie

Novoukraïnskoie - Новоукраинское (rus) - és un poble, del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Kuban en la seva confluència amb el Samóilova Balka, a 13 km a l'oest de Gulkévitxi i a 126 km a l'est de Krasnodar, la capital.
Pertany a aquest municipi el khútor de Samóilov.
# John James Campbell

John James Campbell (12 de setembre de 1871 - 2 de desembre de 1947) fou un futbolista escocès de la dècada de 1890.
Fou internacional amb la selecció d'Escòcia i amb la selecció de la lliga escocesa. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Celtic, Aston Villa i Third Lanark.

## Referències

* ↑ Perfil a scottishfa
* ↑ «John Campbell». London Hearts Supporters' Club. [Consulta: 30 maig 2014].
* ↑ Aston Villa profile
# Felix Salzer

Felix Salzer (13 de juny de 1904 - 12 d'agost de 1986) fou un teòric de la música, musicòleg i pedagog austríac nacionalitzat estatunidenc. Va ser un dels principals seguidors de Heinrich Schenker i el principal difusor del mètode d'anàlisi schenkeriana després de la mort del seu mestre.
Va néixer a Viena i va estudiar Musicologia amb Guido Alter a la Universitat de Viena, on va finalitzar els estudis amb una dissertació sobre la forma sonata a les obres de Franz Schubert. Al mateix temps va estudiar teoria musical i anàlisi amb Heinrich Schenker i Hans Weisse. El 1939 va emigrar als Estats Units, i n'esdevingué ciutadà el 1945. Allí va ensenyar a diverses escoles, incloent el Mannes College of Music i el Queens College de la New York University.
La seva contribució a la teoria schenkeriana va ser doble: en primer lloc, va atraure l'atenció dels teòrics i musicòlegs americans sobre les idees de Schenker, i en segon lloc va aplicar la tècnica analítica a la música fora dels límits de l'anomenada "era de la pràctica comuna", que era on s'havia centrat exclusivament Schenker, particularment amb la música del Renaixement, l'Edat Mitjana i algunes obres del segle XX. Els teòrics posteriors van aplicar també les tècniques schenkerianes a la música popular. Algunes de les millores que va fer Salzer a la teoria schenkeriana inclouen aspectes de la conducció de veus i la diferenciació dels acords dintre l'estructura contra les categories contrapuntístiques. Les obres de Salzer inclouen Structural Hearing (Audició Estructural) (1952 i 1962), Counterpoint in Composition:The Study of Voice Leading (escrita conjuntament amb Carl Schachter, 1969) i la publicació periòdica The Music Forum (iniciada el 1967).

## Referències i bibliografia

* Saul Novack. "Salzer, Felix", The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie (London: Macmillan, 1980), XVI, 444.
* Allen Forte. "Schenker, Heinrich", ibid., XVI, 627-628.
* The Concise Edition of Baker's Biographical Dictionary of Musicians, 8th ed. Revised by Nicolas Slonimsky. New York, Schirmer Books, 1993. ISBN 0-02-872416-X
* Felix Salzer. Audición estructural. Coherencia tonal en la música. Editorial Labor (Barcelona 1990) ISBN 84-335-6313-0
# John James Walker

John James Walker (1825-1900) va ser un matemàtic anglès, que va ser president de la London Mathematical Society.

## Vida i Obra

El seu pare era el cap d'estudis de les escoles en què va estudiar: la London High School i al Plymouth New Grammar School. Com que la seva família era d'origen irlandès, va anar a estudiar matemàtiques i física al Trinity College (Dublín) on es va graduar el 1846 i va obtenir el màster el 1857.
De 1853 a 1862 va ser tutor privat de la rica família Guinness, els més famosos cervesers d'Irlanda. El 1865 va retornar a Londres i va ser nomenat professor de matemàtiques aplicades al University College de Londres. El 1883 va ser escollit fellow de la Royal Society. El 1888 es va retirar de la docència i es va dedicar a la recerca matemàtica pel seu compte la resta de la seva vida.
Els seus treballs més originals versen sobre àlgebra avançada (anàlisi de corbes planes) i sobre quaternions (que considera com els millors instruments de recerca).

## Referències

* ↑ S.R. Obituary, pàgina 93.
* ↑ S.R. Obituary, pàgina 94.

## Bibliografia

* S., R. «Obituary» (en (anglès)). Proceedings of the Royal Society, Vol. 75, 1904, pàg. 93-95. DOI: 10.1098/rspl.1904.0163. ISSN: 0370-1662.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «John James Walker» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Pont-canal del Répudre

El pont-canal du Répudre és un pont canal situat al municipi de Paraza, al departament francès de l'Aude. Fou construït per Pierre-Paul Riquet per tal de permetre que el Canal del Migdia superés un riu petit anomenat Répudre. Es tracta d'un dels primers pont-canal construït a França, ja que data de 1676. Al vessant sud del pont hi ha una placa que precisa que és la primera construcció d'aquest tipus a França. El desembre de 1999 fou malmès per una crescuda.
# Felix Salten

Felix Salten (Pest, 6 de setembre de 1869 – Zúric, 8 d'octubre de 1945), fou un escriptor austríac, nascut com a Siegmund Salzmann. Quan tenia tres anys la seva família va emigrar a Viena juntament amb d'altres jueus que ho van fer a finals del segle xix quan aquesta ciutat els va reconèixer la ciutadania completa el 1867.
Quan el seu pare va arruïnar-se, ell va haver de deixar l'escola i començar a treballar en una agència d'assegurances. També va començar a enviar poemes i revisions de llibres a diverses publicacions. Va ser part del moviment "Jove Viena" (Jung Wien) i aviat va ser contractat a temps complet com a crític d'art i teatre. El 1900 va publicar la seva primera col·lecció d'històries curtes i el 1901 va fundar el primer cabaret literari de Viena, tot i que va durar poc. Molt aviat va començar a publicar, de mitjana, un llibre per any de guions, històries curtes, novel·les, llibres de viatges i col·leccions d'assajos. També va escriure per a gairebé tots els periòdics importants de Viena. Va escriure guions de cinema i llibrets per a operetes. El 1927 va ser president de la secció austríaca del PEN.
La seva obra més famosa és Bambi, una vida al bosc, escrita el 1923. Es va traduir a l'anglès el 1928 i el 1933 va vendre els drets de la pel·lícula als estudis Walt Disney per 5.000 dòlars. Disney va estrenar la seva adaptació cinematogràfica el 1942.
La vida a Àustria es va fer perillosa per als jueus prominents a partir de la dècada del 1930 i Adolf Hitler va prohibir els llibres de Salten el 1936. El 1939 després que Àustria s'incorporés a Alemanya, Salten va emigrar a Zúric (Suïssa), on va viure fins a la seva mort.
Va estaer casat amb l'actriu Ottilie Metzl, i va tenir dos fills, Paul i Anna-Katherina. Va escriure un altre llibre basat en el personatge de Bambi titulat "Els fills de Bambi: La història d'una família del bosc" el 1939. Les seves novel·les "Perri" i "El gos de Florència" van inspirar també les pel·lícules de Disney "Perri" i "The Shaggy Dog".
Salten és també considerat l'autor de la novel·la eròtica Josefine Mutzenbacher, l'autobiografia fictícia d'una prostituta vienesa, publicada el 1906.

## Traduccions catalanes

* Bambi. Història d'una vida del bosc. Traducció de Montserrat Camps Gaset. Martorell: Adesiara Editorial, 2024.

## Enllaços externs

* Biografia a la biblioteca de la USC Arxivat 2005-11-15 a Wayback Machine. (anglès)
* Una biografia curta Arxivat 2006-06-14 a Wayback Machine. (anglès)
* Filmografia Arxivat 2005-11-24 a Wayback Machine. (anglès)