OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Panora

Panora és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.175 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Panora tenia 1.175 habitants, 470 habitatges, i 287 famílies. La densitat de població era de 252 habitants/km².
Dels 470 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,1% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 33,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 23,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.000 $ i la renda mediana per família de 41.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.558 $ mentre que les dones 22.692 $. La renda per capita de la població era de 15.510 $. Entorn del 4,8% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Panora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Panora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Victor Javier Ferreras Quintanilla

Víctor Ferreras Quintanilla (Benavente, 19 de desembre de 1972) és un exfutbolista castellanolleonès, que jugava de migcampista. Va arribar a la internacionalitat sub-21 amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Es va formar a les files del Reial Valladolid. Després de passar pel juvenil i el filial, debuta amb el primer equip a la 1991/92, disputant dos partits. A la temporada 1993/94 ja té més continuïtat a Primera Divisió, tot i que la seua aportació es redueix a nou partits. Serà a la dramàtica 94/95, amb el Valladolid al final de la taula, quan tinga la seua oportunitat i hi juga 18 partits. Eixe any, tot i quedar penúltim, el club castellanolleonès es va salvar del descens per qüestions administratives.
L'estiu de 1995 deixa el club val·lisoletà i marxa al Sevilla FC, on disputa 22 partits. Una xifra que milloraria a la temporada següent, amb l'Hèrcules CF, que acaba de pujar a primera divisió. Va aparèixer en 27 ocasions, però no va poder evitar el descens de categoria.
Amb els herculans, va jugar dues temporades més en Segona Divisió, tot i que la seua contribució fou testimonial: 8 partits en estes dues campanyes. Finalment, el 1999 hi penja les botes a causa d'una lesió.
# Psoraleeae

Psoraleeae és una tribu d'angiospermes que pertany a la subfamília faboideae dins de la família de les fabàcies.

## Gèneres

* Bituminaria
* Cullen
* Hoita
* Orbexilum
* Otholobium
* Pediomelum
* Psoralea
* Psoralidium
* Rupertia

## Galeria

* Otholobium glandulosum
* Pediomelum subacaule
* Bituminaria bituminosa
* Rupertia physodes
# Cinioch

Cinioch mac Lutrin, o també Kinet mac Luthren, va ser rei dels pictes del 621 al 631.
La Crònica picta, en el seu manuscrit del 971, li atribueix un regnat de 20 anys, tot i que en el manuscrit del 1317 li dona només 14 anys de regnat.
El seu pare portava el nom un nom cèltic proper al del déu Lug. Hom el considera, sense cap més prova, el nebot i successor de Nechtan nepos Uerb. El Chronicon Scotorum i els Annals de Tigernach citen l'any de la seva mort. Els Annals d'Ulster, a més, diuen que va morir en combat:
S'identifica aquest "fill d'Aille" a Edwin de Northúmbria, fill del rei Ælla de Deira.

## Referències

* ↑ Calise, 2002, p. 201.
* ↑ Annals d'Ulster, AU 631.1

## Bibliografia

* Anderson, Alan Orr. Early Sources of Scottish History A.D 500–1286 (llibre). vol. 1. Stamford: Paul Watkins, 1990. ISBN 1-871615-03-8.
* Calise, J. M. P.. Pictish Sourcebook, Documents of Medieval Legend and Dark Age History (llibre). Londres: Greenwood Press, 2002. ISBN 0313322953.
* Cumming, W. A.. The Age of the Picts (llibre). Londres: Sutton Publishing, 1998. ISBN 0750916087.
* Forbes Skene, William. Chronicle of the Picts and the Scots (llibre). Edimburg: H.M General Register House, 1867.
# Paloma San Basilio

Paloma Cecilia San Basilio Martínez (Madrid, 22 de novembre de 1950), coneguda simplement com a Paloma San Basilio, és una cantant i actriu espanyola, representant d'Espanya en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 1985 i on obtingué una 14a posició.
Al llarg de la seva carrera ha venut 16 milions de discos amb estils que van des de la cançó melòdica al pop, i ha realitzat un bon nombre d'aparicions en teatre musical com Evita, L'home de La Manxa, My Fair Lady, Victor/Victoria o Sunset Boulevard.
Va anunciar la seva retirada del món de la música el 2013, i va realitzar una gira de comiat per Europa i Amèrica.

## Referències

* ↑ Pardo, José Ramón. El libro de los grandes éxitos del Festival de Eurovisión (en castellà). Cyanuro, p. 60-61. ISBN 84-607-4162-1.
* ↑ https://elpais.com/elpais/2013/07/04/gente/1372961587_571404.amp.html Arxivat 2020-03-03 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
* Discografia a lafonoteca.net
# Villasandino

Villasandino és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Odra-Pisuerga.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 316 | 275 | 255 | 238 |
# Psoriasi de gotes

La psoriasi de gotes (o psoriasi guttata o psoriasi punctata) és un tipus de psoriasi que presenta lesions petites (0,5-1,5 cm de diàmetre) sobre el tronc superior i les extremitats proximals; es troba freqüentment en adults joves.$^{:410}$$^{:194}$
El terme "guttata" s'utilitza per descriure l'aspecte de gota de les lesions cutànies. La psoriasi de gotes es desencadena clàssicament per una infecció bacteriana, generalment una infecció del tracte respiratori superior.$^{:726}$

## Signes i símptomes

Normalment, la psoriasi de gotes esclata després d'una infecció estreptocòccica de la gola.] Inicialment, quan la infecció de la gola s'ha aclarit, la persona es pot sentir bé durant diverses setmanes abans de notar l'aparició de taques vermelles. Al principi semblen petites, com una taca vermella seca que pica lleugerament. Quan es rasca i s'elimina la capa superior de la pell de la taca, mostra al dessota una pell seca i vermella amb escates blanques i seques. En les setmanes següents, les taques poden créixer fins a uns 2,5 cm de diàmetre. Alguns dels més grans poden formar una zona pàl·lida al centre que és lleugerament groga.
La psoriasi de gotes pot ocórrer a qualsevol part del cos, especialment a les cames, els braços, el tors, les parpelles, l'esquena, la part inferior, la línia del biquini i el coll. El nombre de lesions pot variar entre 5 i més de 100. En general, les parts del cos més afectades es veuen als braços, cames, esquena i tors.

## Referències

* ↑ Freedberg, Irwin M; Fitzpatrick, Thomas B. Fitzpatrick's Dermatology in General Medicine. 6th. McGraw-Hill, 2003. ISBN 0-07-138076-0.
* ↑ James, William; Berger, Timothy; Elston, Dirk. Andrews' Diseases of the Skin: Clinical Dermatology. 10th. Saunders, 2005. ISBN 0-7216-2921-0.
* ↑ «Treatment of psoriasis: an algorithm-based approach for primary care physicians». American Family Physician, 61, 3, 01-02-2000, pàg. 725–33, 736. Arxivat de l'original el 16 de setembre 2005. PMID: 10695585 [Consulta: 30 març 2011].
* ↑ «Psoriasis vulgaris--a sterile antibacterial skin reaction mediated by cross-reactive T cells? An immunological view of the pathophysiology of psoriasis». Clinical and Experimental Dermatology, 26, 4, 01-06-2001, pàg. 326–32. DOI: 10.1046/j.1365-2230.2001.00831.x. PMID: 11422184.
* ↑ «Psoriasis: epidemiology, clinical features, and quality of life». Annals of the Rheumatic Diseases, 64 Suppl 2, suppl 2, 01-03-2005, pàg. ii18-23; discussion ii24-5. DOI: 10.1136/ard.2004.033217. PMC: 1766861. PMID: 15708928.
# Manuel Pérez Olea

Manuel Pérez Olea (Madrid, 15 de juny de 1934 - 14 d'abril de 2014) fou un advocat espanyol, Governador civil de València durant la transició espanyola.
Llicenciat en dret, fou vocal del Tribunal Econòmic Administratiu Central des de 1993 fins a la seva jubilació.
Durant el franquisme fou funcionari del cos tècnic de l'Administració local. El 1970 fou nomenat president del Sindicat Nacional de la Construcció i procurador en corts, càrrec que va abandonar el gener de 1977quan fou nomenat Governador civil de València. Va estar dos anys en el càrrec, en plena batalla de València. Durant el seu mandat va imposar una multa de 500.000 pessetes als organitzadors dels Premis Octubre per cantar-hi Els Segadors i la Internacional (aleshores ja legalitzats) però quan se li va preguntar pels atacs a les llibreries va manifestar que, tot i que coneixia els culpables, però que resultava molt difícil provar-ho si no se'ls enxampava con las manos en la masa.
Deixà el càrrec l'abril de 1979 quan fou nomenat subsecretari del Ministeri d'Obres Públiques i Urbanisme càrrec que va ocupar fins a març de 1981.

## Referències

* ↑ Esquela al diari ABC
* ↑ Ignacio Buqueras y BachMás sociedad, menos y mejor estado: pasado, presente y futuro de la sociedad civil, p. 267
* ↑ Real Decreto 737/1993, de 14 de mayo, por el que se nombra Vocal del Tribunal Económico-Administrativo Central a don Manuel Pérez Olea.
* ↑ Manuel Pérez Olea, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ Orden por la que se dispone el cese de don Manuel Pérez Olea como Presidente del Sindicato Nacional de la Construcción.
* ↑ Real Decreto por el que se nombra Gobernador civil y Jefe provincial de Valencia a don Manuel Pérez Olea.
* ↑ Manuel Pérez Olea, El País, 11 de juny de 1977
* ↑ Damián A. González, Manuel Ortiz Heras, Juan Sisinio Pérez Garzón a Historia, lost in translation?: Actas del XIII Congreso de la Asociación de Historia Contemporánea, p. 2895
* ↑ Veinticinco nombramientos de altos cargos, El País, 21 d'abril de 1979
* ↑ Real Decreto 833/1979, de 20 de abril, por el que se nombra Subsecretario de Obras Públicas y Urbanismo a don Manuel Pérez Olea.
* ↑ REAL DECRETO 432/1981, de 13 de marzo, por el que se dispone el cese de don Manuel Pérez Olea como Subsecretario de Obras Públicas y Urbanismo

## Enllaços externs

* «Obra de Manuel Pérez Olea» a Dialnet.
# Gran Enciclopèdia de la Música

La Gran enciclopèdia de la música (a les referències bibliogràfiques, abreujadament, GEM), és una enciclopèdia musical, en llengua catalana, de l'editorial barcelonina Grup Enciclopèdia Catalana. L'obra, que es va publicar de 1999 a 2003 en vuit volums, conté prop de 10.000 articles creats per més de 140 professionals, i s'hi inclou informació sobre música de tot el món i de totes les èpoques i els estils, amb un especial interès pel món occidental i, particularment, pels Països Catalans. L'obra està disponible com a enciclopèdia en línia.

## Enllaços externs

* OCLC 807415576
# Cinigiano

Cinigiano és un municipi italià, situat a la regió de Toscana i a la província de Grosseto. L'any 2009 tenia 2.767 habitants. Limita amb els municipis d'Arcidosso, Campagnatico, Castel del Piano, Civitella Paganico i Montalcino (SI), i es troba entre les valls d'Ombrone i Orcia. Comprèn les fraccions de Borgo Santa Rita, Castiglioncello Bandini, Monticello Amiata, Poggi del Sasso, Porrona i Sasso d'Ombrone.

## Història

Cinigiano ha crescut al voltant d'un castell medieval en el segle xii. El territori de la ciutat fou posat sota l'autoritat dels descendents de Bernardino de Cinigiano, vassall dels comtes Aldobrandeschi de la branca de Santa Fiora. El 1254 la vila i les terres del castell foren cedits a la ciutat de Siena. No obstant això, els senyors de Cinigiano continuaren exercint el poder absolut sobre la població locals, i la seva lleialtat a Siena fou equívoca, de tal manera que el 1278 els sienesos expulsaren l'últim d'ells, amb el pretext de l'acusació d'agredir un dignatari eclesial en el camí a Viterbo.
Al segle xiv el castell es va fer càrrec dels comtes de Guidi i Poppi de Battifolle. Siena va recuperar la possessió del territori en 1389 amb el pagament d'una suma important al llavors senyor Francesco di Ugone di Battifolle. El comte, però, va continuar exercint el seu poder, malgrat els acords, fins que el 1404 va ser expulsat per una revolta popular.
A mitjan segle xvi Cinigiano va passar juntament a Siena al Gran Ducat de Toscana i en 1766 Pere Leopold I de Lorena traslladar el municipi de la província de Siena a la de Grosseto, cosa que es mantindrà fins i tot després de l'annexió al Regne d'Itàlia el 1859.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2009- | Silvana Totti in Galluzzi | Llista Cívica |

## Galeria d'imatges

* Església de San Michele Arcangelo
* La pieve de San Donato a Porrona
* Torre del Rellotge
* Castell de Colle Masari

## Enllaços externs

* Web oficial de Monticello Amiata
* Web del vi de Montecucco Arxivat 2006-04-08 a Wayback Machine.
* Els cultes de San Michele Arcangelo i de la Madonna delle Nevi di Claudia Cinquemani Dragoni
# Rafael Arias-Salgado Montalvo

Rafael Arias-Salgado Montalvo (Madrid, Espanya, 26 de gener de 1942) és un advocat i polític espanyol, que fou ministre en diversos governs d'Adolfo Suárez, Leopoldo Calvo-Sotelo i José María Aznar.

## Biografia

Va néixer el 26 de gener de 1942 a la ciutat de Madrid, fill de l'antic ministre franquista Gabriel Arias-Salgado, i germà de Fernando Arias-Salgado. Va estudiar dret a la Universitat de Madrid, en la qual es llicencià el 1962. Interessat en la carrera diplomàtica va esdevenir cap de la Secció de les Descolonitzacions i cap d'Estudis de l'Escola Diplomàtica del Ministeri d'Afers Exteriors. Durant un període de cinc anys va exercir l'advocacia. Va estar casat amb Guadalupe Ruiz-Giménez Aguilar, amb qui va tenir tres fills i de qui després es va divorciar.

## Activitat política

Membre de la Unió de Centre Democràtic (UCD) en el qual fou coordinador General i Secretari d'Organització del seu partit, esdevenint posteriorment Secretari General del Partit, en les eleccions generals de 1977 fou escollit diputat al Congrés per la província de Toledo, l'11 de juliol d'aquell any fou nomenat Secretari General de Relacions amb les Corts. Novament elegit diputat en les eleccions generals de 1979, en la formació del segon govern d'Adolfo Suárez fou nomenat Ministre de Relacions amb les Corts, càrrec que ocupà fins al 3 de maig de 1980, passant a ser en aquell moment successivament Ministre de la Presidència, Ministre adjunt al President i Ministre d'Administració Territorial.
Després de la dissolució de la UCD es va dedicar a l'empresa privada, esdevenint president de Prosegur entre 1983 i 1985.
L'any 1987 va ingressar al Centre Democràtic i Social (CDS), sent escollit novament diputat en les eleccions generals de 1989 per la circumscripció de Madrid, abandonant el seu escó el 1992. L'any següent s'afilià al Partit Popular, i fou novament elegit diputat en les eleccions de 1993, 1996 i 2000. En la formació del seu primer govern José María Aznar el nomenà Ministre de Foment l'any 1996, càrrec que ocupà durant tota la legislatura.

## Referències

* 1 2 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 243. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ Governs d'Espanya 1931-2008
* ↑ Congrés dels Diputats. «Fitxa en el Congrés dels Diputats».
# Oreské (Košice)

* No s'ha de confondre amb Oreské (Trnava).
Oreské és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1358.
# Vittorio Zampieri

Vittorio Zampieri (? - 1908) fou un actor italià. Fou el primer actor de la companyia de Teresa Mariani, amb la qual es va casar. Gaudiren tots dos d'un èxit considerable a Itàlia, Espanya i l'Amèrica del Sud, on anaren en una gran tournée.

## Referències

* ↑ Mendoza 1995: 231

## Bibliografia

* Mendoza, Cristina. Ramon Casas, Retrats al carbó. Sabadell: Editorial AUSA, 1995, p. 282pp. (catàleg). ISBN 84-8043-009-5.
# Psychoda zonata

Psychoda zonata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Oceania: Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Satchell, G. H., 1950. The New Zealand Psychodidae: A Study Based Upon the Collection and Manuscript Notes of the Late Dr. A. L. Tonnoir. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 101: 147–178.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Gosha

Gosha fou un estat nadiu de Somàlia situat a la vall del riu Gosha al centre del país. Els habitants de la vall es van posar vers el 1880 sota la direcció del bruixot Nasir Bunda, que va governar les terres amb encert. Els italians no podien ocupar el territori perquè els soldats nadius no volien lluitar contra el bruixot. Bunda va morir el 1906 i llavors el país va quedar sota control italià i integrat efectivament a la Somàlia Italiana a la qual pertanyia de iure.
# Neó de Corint

Neó (en llatí Neon, en grec antic Νέων) fou un oficial corinti del segle IV aC, que va acompanyar a Timoleó de Siracusa en la seva expedició a Sicília. Timoleó el va nomenar comandant de la ciutadella de Siracusa quan aquesta fortalesa li va ser donada per Dionís el Jove.
Des d'aquesta posició va resistir a Hicetes I de Siracusa i al general Magó, i fins i tot va aprofitar la seva absència, quan van anar a Catana, per apoderar-se de l'important barri siracusà de l'Acradina, segons diu Plutarc.

## Referències

* ↑ 1.Neon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1153
# Cinglo del Paborde

El Cinglo del Paborde és una cinglera a cavall dels municipis de Castell de Mur, a l'antic terme de Guàrdia de Tremp, dins de l'àmbit del poble de Cellers, i Sant Esteve de la Sarga, en terres de Moror, del Pallars Jussà.
És el vessant meridional del Serrat de les Marrades, a llevant del cim del Serrat Alt i a ponent de les Cases de l'Estació de Cellers. A prop de l'extrem oriental de la cinglera hi ha la Cova del Paborde.

## Etimologia

Cinglo és la forma pallaresa, alternant-se amb la forma comuna, del comú cingle. Del paborde fa referència a qui tenia el domini de la zona: el paborde de la Pabordia de Mur.
# Ramlösa (cràter)

Ramlösa és un cràter sobre la superfície de (951) Gaspra, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 15 ° de latitud nord i 4.9 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.7 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1994 i fa referència a Ramlösa hälsobrunn, una ciutat a Suècia amb balneari.

## Referències

* ↑ "Ramlösa (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Courbon, P.; Chabert, C.; Bosted, P.; Lindsley, K. Cave Books, Saint Louis. Atlas of the Great Caves of the World, 1989.
# Paper d'esmeril

El paper d'esmeril és el paper abrasiu que pren el nom de l'esmeril, mineral que conté al voltant del 55% d'òxid d'alumini (A1203) i la resta de sílice i òxids de ferro; aquest mineral es troba prop del cap Esmeril, a l'illa de Naxos, a Grècia, i també a l'Àsia Menor i a Chester (EUA). L'esmeril es substitueix cada vegada més per altres abrasius caracteritzats per una duresa més elevada, de forma i arestes vives i de gran resistència a l'aixafament. El més usat és el carbur de silici.
El suport de l'abrasiu està constituït per un paper impermeable d'elevada resistència; sobre aquest s'estén un adhesiu té com a missió mantenir enganxats els grànuls d'abrasiu fins i tot en presència d'aigua o petroli.
El paper d'esmeril es distingeix amb la numeració prevista per la unificació internacional FEPA per als papers abrasius. S'usa generalment per a operacions de poliment, fins i tot de superfícies dures: a mà, per a la preparació final abans de pintar la carrosseria; recolzat i limitat per gom, per allisar superfícies planes de peces mecàniques de dimensions reduïdes; en forma de cinta, sobre polidores, per a peces de grans dimensions, com cigonyals nitrurats. S'usa generalment amb aigua o amb petroli i també amb oli en operacions de setinat. Per permetre una perfecta neteja dels intersticis entre els grans, de manera que tinguin la abrasivitat requerida, aquests papers han de romandre preventivament en bany durant cert temps.
Originàriament, el paper d'esmeril es va fer a partir de roca molta d'esmeril, enganxada al paper sovint amb una cola animal de resistència a l'aigua.

## Vegeu també

* Llima d'ungles
* Esmeril

## Referències

* ↑ Van Nostrand's Eclectic Engineering Magazine. D. Van Nostrand, 1875, p. 472–.
* ↑ Parker, John W.; Strand, West. Minerals and Metals; Their natural History and Uses in the Arts. Society for Promoting Christian Knowledge, 1835.
# Vitusita-(Ce)

La vitusita-(Ce) és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el seu nom de Vitus Bering, un explorador danès-rus dels mars del nord.

## Característiques

La vitusita-(Ce) és un fosfat de fórmula química Na₃Ce(PO₄)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1976. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5. Es pot alterar a "erikita", una barreja pseudomorfa de monazita i rhabdofana després de vitusita-(Ce). És una espècie relacionada amb la dyrnaesita-(La).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la vitusita-(Ce) pertany a «08.AC: Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: howardevansita, al·luaudita, arseniopleïta, caryinita, ferroal·luaudita, hagendorfita, johil·lerita, maghagendorfita, nickenichita, varulita, ferrohagendorfita, bradaczekita, yazganita, groatita, bobfergusonita, ferrowyl·lieïta, qingheiïta, rosemaryita, wyl·lieïta, ferrorosemaryita, qingheiïta-(Fe2+), manitobaïta, marićita, berzeliïta, manganberzeliïta, palenzonaïta, schäferita, brianita, olgita, barioolgita, whitlockita, estronciowhitlockita, merrillita, tuïta, ferromerrillita, bobdownsita, chladniïta, fil·lowita, johnsomervilleïta, galileiïta, stornesita-(Y), xenofil·lita, harrisonita, kosnarita, panethita, stanfieldita, ronneburgita, tillmannsita i filatovita.

## Formació i jaciments

Aquesta espècie ha estat descrita gràcies a les mostres obtingudes en dos indrets: el dipòsit d'urani de Kvanefjeld, a l'altiplà de Kuannersuit (Kujalleq, Groenlàndia), i la pegmatita Yubileinaya, al mont Karnasurt (massís de Lovozero, Rússia). També ha estat descrita en altres indrets de Rússia i el Canadà.

## Referències

* ↑ «Vitusite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 setembre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 7 setembre 2017].
# Manisaspor Kulübü

El Manisaspor Kulübü és un club de futbol turc de la ciutat de Manisa.

## Història

Segons la seva web el club va ser fundat el 1931 com Sakaryaspor. El 1965 va canviar el nom per Manisaspor i el 2001 signà un contracte amb Zorlu Holding i el nom canvià per Vestel Manisaspor. Posteriorment abandonà aquest patrocini el nom tornà a l'original Manisaspor.

## Trajectòria esportiva

* Primera divisió: 2005-
* Segona divisió: 1964-1978, 1980-1983, 1985-1986, 1991-1993, 1994-1995, 2002-2005
* Tercera divisió: 1978-1980, 1984-1985, 1986-1991, 1993-1994, 1995-2001
* Categoria amateur: 1983-1984

## Enllaços externs

* (turc) Web oficial