OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Love is News

Love Is News és una comèdia romàntica estatunidenca dirigida per Tay Garnett, estrenada el 1937, protagonitzada per Tyrone Power, Loretta Young, i Don Ameche. La cinta va ser dirigida per Tay Garnett i va ser la primera pel·lícula en què Power va estar ben pagat. Va tenir un remake el 1947 a That Wonderful Urge, també amb Power i Gene Tierney.

## Argument

La tasca del periodista Steven Leyton és ensumar en les vides privades, al seu entendre, frívoles i ocioses, dels rics. Un dia, Tony Gateson, una rica hereva filla del financer Gateson i un dels seus personatges favorits, decideix pagar-lo amb la mateixa moneda en anunciar el seu pròxim compromís amb el jove. A partir d'aquell moment, cada detall de la vida de Leyton serà també d'interès públic.

## Repartiment

* Tyrone Power: Steve Layton
* Loretta Young: Toni Gateson
* Don Ameche: Marty Canavan
* Slim Summerville: Jutge Hart
* Dudley Digges: Cyrus Jeffrey
* Walter Catlett: Eddie Johnson
* George Sanders: Comte Andre de Guyon
* Jane Darwell: Sra. Flaherty
* Stepin Fetchit: Penrod
* Pauline Moore: Lois Westcott
* Elisha Cook Jr.: Egbert Eggleston
* Frank Conroy: A.G. Findlay
* Edwin Maxwell: Kenyon
* Charles Williams: Joe Brady
* Julius Tannen: Logan

## Referències

* ↑ «Love Is News». The New York Times.
# Fonació

La fonació és el procés de generació del so glotal, la base de la veu. Implica la vibració dels plecs vocals, i requereix l'ús coordinat del sistema respiratori i l'òrgan de la laringe. El so glotal és modificat per ressonància en el seu pas pel tracte vocal, generant els diferents sons de la veu.
La fonació s'efectua per les accions dels músculs laringis intrínsecs, ja que mouen els diversos cartílags i així canvien les posicions d'aquests entre si. Aquests moviments fan que les plecs vocals s'aproximin (adducció) o separin entre si en una àmplia obertura (abducció). El moviment resultant de la contracció dels músculs laringis intrínsecs, produeix així les característiques de massa, longitud i tensió que modifiquen els plecs vocals.
Si els plecs vocals estan en tensió, aleshores la glotis es troba gairebé tancada i, en vèncer l'obstacle, el pas de l'aire produeix una sèrie de vibracions i s'emet un so. La producció de la veu depèn de la relació equilibrada entre les forces exercides pels músculs intrínsecs de la laringe i la força exercida per la pressió de l'aire expirat des dels pulmons. Les més petites desviacions d'aquest equilibri precari produeixen una notable alteració en el to, la potència o la qualitat de la veu produïda.

## Enllaços externs

* Universität Stuttgart Speech production
* Université de Lausanne Speech production Arxivat 2005-03-28 a Wayback Machine.
* Edmondson & Esling paper on harsh, faucalized, and strident phonation Arxivat 2006-02-25 a Wayback Machine. (PDF)
# Omobranchus aurosplendidus

Omobranchus aurosplendidus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina (incloent-hi Macau).

## Referències

* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Sadovy, Y. i A.S. Cornish, 2000. Reef fishes of Hong Kong. Hong Kong University Press, Hong Kong. 321 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V. G. i M. F. Gomon, 1975: Revision of the blenniid fish genus Omobranchus with descriptions of three new species and notes on other species of the tribe Omobranchini. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 177: i-iii + 1-135.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Noailles

«Noailles» té aquests significats:
* Noailles (Corresa), municipi francès al departament de Corresa (regió del Llemosí)
* Noailles (Tarn), municipi francès al departament del Tarn (regió de Migdia-Pirineus)
* Noailles (Oise), municipi francès al departament de l'Oise
* Cantó de Noailles, cantó francès al districte de Beauvais (departament de l'Oise)
* Ducat de Noailles, títol francès lligat al domini de Noailles, creat vers el 1540 pel rei de França
* Adrien Maurice de Noailles (1678 - 1766), 3r duc de Noailles, aristòcrata i militar francès
* Anne de Noailles (1613 - París, 1678), noble francès, marquès de Montclar, comte d'Ayen, duc de Noailles, marquès de Mouchy, baró de Chambres i de Malemort
* Anne Jules de Noailles (París, 1650 - Palau de Versalles, 1708), militar i home d'estat francès
* Maria Victòria de Noailles (Versalles, 1688 - París, 1766), marquesa de Gondrin, comtessa de Tolosa i duquessa de Penthièvre per matrimoni
# Patriarca Constantí VI

Constantí VI (en grec Κωνσταντίνος Στ') va ser Patriarca de Constantinoble de l'any 1924 al 1925.
Va néixer a Sigis, una ciutat propera a Bursa l'any 1859. Va estudiar a l'Escola Teològica de Halki (1877-1885). El 1896 va ser nomenat bisbe de Rodósto (Ρωδόστο, actual Tekirdağ), el 1899 metropolità de Vella i Konitsa, el 1906 de Trebisonda, el 1913 de Cízic i el 1922 va ser metropolità de Derkos.
Va ser elegit patriarca de Constantinoble el 17 de desembre de 1924 fins a la seva renúncia al patriarcat el 22 de maig de 1925 després de ser exiliat pel govern turc i refugiar-se a Grècia.

## Referències

* ↑ «Κωνσταντῖνος Στ´» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 21 agost 2023].
# Cristiano Salerno

Cristiano Salerno (Imperia, Ligúria, 18 de febrer de 1985) és un ciclista italià, professional des del 2006. En el seu palmarès destaca la victòria a la Volta al Japó del 2010.

## Palmarès

* 2010
** 1r a la Volta al Japó i vencedor de 2 etapes
* 2013
** Vencedor de la classificació de la muntanya a la Volta a Catalunya

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 57è de la classificació general
* 2012. 105è de la classificació general
* 2013. 86è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2012. 49è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Bermeries

Bermeries és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 359 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2017 |
| 249 | 252 | 236 | 307 | 318 | 305 | 369 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean Goffart | |
| 2008- | Jean-Claude Grossemy | |
# U.S. Ruta 377

La U.S. Ruta 377 és una autopista als Estats Units. Té una extensió total de 796 quilòmetres (478 milles); recorrent el sud de l'estat d'Oklahoma i travessant l'estat de Texas en direcció nord-sud fins a arribar a la frontera amb Mèxic. Originalment, va estar pensada com a una via de connexió ràpida entre Denton, Texas i Fort Worth, Texas, però va ser ampliada posteriorment fins a assolir la llargada actual.
# Fon (unitat de mesura)

El fon és la unitat de mesura de la intensitat de la sensació sonora, que té en compte el fet que la sensibilitat de l'oïda humana varia amb la freqüència del so.
El fon no és una unitat del Sistema Internacional d'Unitats. Una variació d'un fon en el nivell d'intensitat d'un so és aproximadament el menor canvi en el nivell de pressió sonora detectable per l'oïda humana sota condicions normals d'escolta. És una unitat logarítmica i adimensional (similar al decibel) que s'empra per a indicar la sonoritat amb la que es percep un so. Un so de 60 fons significa "tan fort com un to de 60 dB i de 1000 Hz".

## Referències

* ↑ «fon | enciclopèdia.cat». [Consulta: 19 gener 2019].
* ↑ «Phon | unit of measurement» (en anglès). [Consulta: 19 gener 2019].
* ↑ «Loudness Units: Phons and Sones». [Consulta: 19 gener 2019].
Viccionari
# Oldenzaal

Oldenzaal (en baix alemany: Oldnzel), és un municipi de la província d'Overijssel, al centre-est dels Països Baixos. L'1 de gener de 2021 tenia 31.701 habitants repartits per una superfície de 21,98 km² (dels quals 0,39 km² corresponen a aigua).

## Administració

Des del 17 de desembre del 2018, l'alcalde del municipi és Patrick Welman de la CDA. Els 23 membres del consistori municipal són, des del 2022:
Resultats eleccions municipals 2022 :
| Partit | Escons |
| WG Oldenzaal | 9 |
| CDA | 4 |
| VVD | 4 |
| Solidair Oldenzaal (SO) | 2 |
| Partit del Treball | 2 |
| Esquerra Verda | 1 |
| Demòcrates 66 | 1 |
| Font: ||

## Galeria d'imatges

* Basílica de Sint-Plechelmus
* Museu Paltehuis

## Referències

* ↑ «Tabel: Kerncijfers wijken en buurten 2021» (en neerlandès). Centraal Bureau voor de Statistiek, 06-08-2021. [Consulta: 8 agost 2022].
* ↑ «Patrick Welman geïnstalleerd als burgemeester Oldenzaal» (en neerlandès). RTV Oost, 17-12-2018. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Gemeenteraad 16 maart 2022» (en neerlandès). Kiesraad. [Consulta: 11 agost 2022].

## Enllaços externs

* www.oldenzaal.nl
# Natació als Jocs Olímpics d'estiu de 2012 – 10 quilòmetres femenins

Natació als Jocs Olímpics d'estiu de 2012 :
| Lliure |||||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| 400 m | homes | dones |
| 800 m | | dones |
| 1.500 m | homes | |
| Esquena |||||
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Braça |||||
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Papallona |||||
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| estils |||||
| 200 m | homes | dones |
| 400 m | homes | dones |
| Relleus lliures |||||
| 4×100 m | homes | dones |
| 4×200 m | homes | dones |
| relleus estils |||||
| 4×100 m | homes | dones |
| Aigües obertes |||||
| 10 km | homes | dones |
La prova dels 10 quilòmetres femenins dels Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 es va disputar el 9 d'agost al llac Serpentine, a Hyde Park.
L'hongaresa Éva Risztov guanyà la medalla d'or, amb un temps d'1 hora 57 minuts 38.2 segons, superant l'estatunidenca Haley Anderson per menys d'un segon. El bronze fou per a la italiana Martina Grimaldi.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Éva Risztov (HUN) | Haley Anderson (USA) | Martina Grimaldi (ITA) |

## Resultats

| Pos. | Nedadora | Temps | Temps perdut | Notes |
| | Éva Risztov (HUN) | 1:57:38.2 | | |
| | Haley Anderson (USA) | 1:57:38.6 | +0.4 | Avís |
| | Martina Grimaldi (ITA) | 1:57:41.8 | +3.6 | |
| 4 | Keri-Anne Payne (GBR) | 1:57:42.2 | +4.0 | |
| 5 | Angela Maurer (GER) | 1:57:52.8 | +14.6 | Avís |
| 6 | Ophelie Aspord (FRA) | 1:58:43.1 | +1:04.9 | |
| 7 | Olga Beresnyeva (UKR) | 1:58:44.4 | +1:06.2 | |
| 8 | Erika Villaécija García (ESP) | 1:58:49.5 | +1:11.3 | |
| 9 | Jana Pechanová (CZE) | 1:58:52.8 | +1:14.6 | |
| 10 | Anna Guseva (RUS) | 1:58:53.0 | +1:14.8 | |
| 11 | Melissa Gorman (AUS) | 1:58:53.1 | +1:14.9 | Avís |
| 12 | Karla Šitić (CRO) | 1:58:54.7 | +1:16.5 | |
| 13 | Yumi Kida (JPN) | 1:58:59.1 | +1:20.9 | Avís |
| 14 | Yanel Pinto (VEN) | 1:59:05.8 | +1:27.6 | |
| 15 | Natalia Charlos (POL) | 1:59:58.7 | +2:20.5 | Avís |
| 16 | Heidi Gan (MAS) | 2:00:45.0 | +3:06.8 | |
| 17 | Cecilia Biagioli (ARG) | 2:01:02.2 | +3:24.0 | |
| 18 | Zsofia Balazs (CAN) | 2:01:17.8 | +3:39.6 | |
| 19 | Swann Oberson (SUI) | 2:01:38.0 | +3:59.8 | |
| 20 | Tang Wing Yung (HKG) | 2:02:33.4 | +4:55.2 | |
| 21 | Lizeth Rueda (MEX) | 2:02:46.1 | +5:07.9 | |
| 22 | Marianna Lymperta (GRE) | 2:04:26.5 | +6:48.3 | |
| – | Poliana Okimoto (BRA) | Abd | Abd | Abd |
| – | Jessica Roux (RSA) | Abd | Abd | Abd |
| – | Fang Yanqiao (CHN) | No surt | No surt | No surt |

## Referències

* ↑ Discipline at london2012.com
* ↑ Resultats de la prova

## Enllaços externs

* Mapa de la cursa
# Pedicularis

Pedicularis és un gènere amb 982 espècies de plantes de flors pertanyent a la família Orobachaceae.

## Espècies seleccionades

* Pedicularis abrotanifolia
* Pedicularis acaulis
* Pedicularis achilleaefolia
* Pedicularis acmodonta
* Pedicularis adamsii
* Pedicularis adscendens
* Pedicularis adunca
* Pedicularis comosa L.
* Pedicularis flammea
* Pedicularis foliosa
* Pedicularis hirsuta
* Pedicularis lapponica
* Pedicularis oederi
* Pedicularis palustris
* Pedicularis rostratospicata (Crantz)
* Pedicularis sceptrum-carolinum
* Pedicularis sylvatica
# Crestes Barrades

Les Crestes Barrades són petites muntanyes que es troben en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
Les crestes, s'alcen a la carena que, separant la Vall de Comalesbienes al nord-oest i la Vall de Sarradé al sud-est, uneix el Pic de la Pala Alta de Sarradé al sud-oest i el Coll de Colieto al nord-est. La més alta, de 2.975,5 metres d'altura, es troba en el tram occidental. En sector oriental les més altes tenen 2.950,5 i 2.970,5 metres. Separant els dos trams hi ha un coll de 2.887,0 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Crestes Barrades (sector occidental). [Consulta: 27/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Crestes Barrades (sector oriental). [Consulta: 27/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Crestes Barrades (collada). [Consulta: 27/09/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Loyalton

Loyalton és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 862 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Loyalton tenia 862 habitants, 323 habitatges, i 235 famílies. La densitat de població era de 978,9 habitants/km².
Dels 323 habitatges en un 38,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.063 $ i la renda mediana per família de 39.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.864 $ mentre que les dones 23.571 $. La renda per capita de la població era de 15.732 $. Entorn del 20,3% de les famílies i el 18,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Loyalton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Loyalton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Universitat Tècnica de Košice

La Universitat Tècnica de Košice (en eslovac Technická univerzita v Košiciach) és una institució d'educació superior a Košice. És la segona universitat tècnica més important d'Eslovàquia.

## Facultats

* Facultat de Mines, Ecologia, Control de Processos i Geotècnia
* Facultat de Metal·lúrgia
* Facultat d'Enginyeria Mecànica
* Facultat d'Enginyeria Elèctrica i Informàtica
* Facultat d'Enginyeria Civil
* Facultat d'Economia, des del 2011 al 2014 reconeguda com la millor facultat d'economia eslovaca
* Facultat de Tecnologies de Fabricació
* Facultat d'Art
* Facultat d'Aeronàutica

## Referències

* ↑ ARRA. «HODNOTENIE FAKÚLT VYSOKÝCH ŠKÔL 2012 Ranking fakúlt vysokých škôl v SR na základe porovnania ukazovateľov kvantity a kvality vzdelávania a výskumu Akademická rankingová a ratingová agentúra (ARRA) november 2012» p. 29. ARRA, 2013. Arxivat de l'original el 2013-12-30. [Consulta: 29 gener 2014].
# Fluortsilaisita

La fluortsilaisita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la turmalina.

## Característiques

La fluortsilaisita és un silicat de fórmula química Na(Mn$^{2+}$)₃Al₆(Si₆O$_{18}$)(BO₃)₃(OH)₃F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2012. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu de Ciències de la Terra de Bari, a Itàlia, amb el número de catàleg: nm16.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Grotta d'Oggi, situada San Piero in Campo, dins la província de Livorno (Toscana, Itàlia). També ha estat descrita a la vall de Codera, a la província de Sondrio (Llombardia), també a Itàlia. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Fluor-tsilaisite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 agost 2021].
# Pas Estret de Montesquiu

El Pas Estret de Montesquiu és una collada situada a 790,9 msnm en el terme municipal d'Isona i Conca Dellà (antic municipi d'Orcau), al Pallars Jussà. És en el punt de trobada de les pistes d'Orcau, Suterranya i Montesquiu, al vessant nord de la Torreta de Suterranya.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Loyalist Volunteer Force

La Loyalist Volunteer Force (LVF, en català Força voluntària lleialista) és un grup paramilitar lleialista d'Irlanda del Nord.
Es va formar d'una escissió de la brigada de l'Ulster de l'UVF, liderada per Billy Wright en 1996, en reacció a la crida a dipositar les armes. Es troba a la Llista d'Organitzacions Terroristes Estrangeres del Departament d'Estat dels EUA, i a la llista d'organitzacions considerades com terroristes del govern del Canadà. i del Regne Unit (a partir del juny del 1997) i fins al 2009 també ho estava a les de la Unió Europea però el 2010 ja no hi apareixia.
El grup va ser responsable de 18 homicidis. El 27 de desembre de 1997, el seu líder, Billy Wright, llavors empresonat a Maze, va ser assassinat per tres membres de l'Irish National Liberation Army (Christopher "Crip" McWilliams, John Glennon i John Kennaway). En resposta a aquest assassinat, 10 irlandesos catòlics van ser morts per l'LVF i l'UFF. El maig de 1998, l'organització va declarar un alto el foc i va ser la primera a lliurar les armes, no obstant això, les seves accions es van reprendre amb el nom Red Hand Defenders.

## Referències

* 1 2 3 4 «Abstracts on Organisations - 'L'» (en anglès). CAIN. Arxivat de l'original el 2010-12-06. [Consulta: 15 juliol 2013].
* ↑ https://web.archive.org/web/20090513211402/http://www.state.gov/s/ct/rls/other/des/123086.htm
* ↑ http://www.canlii.org/fr/ca/legis/regl/dors-2001-360/derniere/dors-2001-360.html
* ↑ http://security.homeoffice.gov.uk/legislation/current-legislation/terrorism-act-2000/proscribed-groups
* ↑ PDFhttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2009:023:0025:0029:FR:PDF
* ↑ http://cain.ulst.ac.uk/sutton/tables/Organisation_Responsible.html Arxivat 2017-07-09 a Wayback Machine.
* ↑ Martin, Gus. The SAGE Encyclopedia of Terrorism (en anglès). 2a edició. SAGE, 2001, p. 367. ISBN 141298016X.
# Ukólovo

Ukólovo - Уколово (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 447 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Neuville-sur-Escaut

Neuville-sur-Escaut és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 2.709 habitants. Limita al nord amb Lourches, a l'est amb Douchy-les-Mines, al sud-est amb Noyelles-sur-Selle, al sud amb Lieu-Saint-Amand i a l'oest amb Bouchain.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.975 | 3.096 | 3.287 | 3.042 | 2.995 | 2.799 | 2.709 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1929-1944 | Arsène Hernequet | |
| 1944-1959 | Léon Simon | |
| 1959-1970 | Auguste Richez | |
| 1970-1995 | Lucien Vennin | |
| 1995-2008 | Francis Campedelli | PS |
| 2008- | Pascal Jean | PCF |
# Pere Porquet i Marín
## Biografia

Pere Porquet i Marín (Lleida, 1928- Manresa, 1996) és un pintor català. Nascut a Lleida, es trasllada l'any 1947 a viure a Manresa junt amb la seva germana per circumstàncies familiars; la seva mare, que va quedar vídua l'any 1941, s'hi casa en segones núpcies.
Als tretze anys comença a treballar de pintor i als vespres assisteix a classe en una acadèmia de dibuix. Als setze, comença a pintar amb un grup de companys lleidatans amb interessos artístics i culturals comuns. L'any 1947 es crea el Cercle de Belles Arts de Lleida, del qual és un dels socis fundadors, i on rep classes de Leandre Cristòfol. El desembre del mateix any és quan arriba a Manresa, on es troba molt desconnectat. L'any següent comença el servei militar on hi estarà dos anys.
Als anys cinquanta entra en contacte amb gent del Cercle Artístic de Manresa En 1957 es casa amb Mª Rosa Prat. A finals dels cinquanta primers dels seixanta formà part del grup de pintors “Llum i color” L'artista utilitzà la via expressionista per fer un pas endavant i acabar diferenciant-se Es caracteritzar pels seus paisatges. L'any 1969 fa la seva primera exposició en solitari a les Galeries Syra de Barcelona. L'any 1983 entra al col·lectiu artístic interdisciplinari Quaderns de Taller. Serà a partir de 1987 que s'obrirà a noves tècniques de treball i a l'experimentació.

## Referències

* ↑ «Web Pere Porquet». [Consulta: 20 gener 2016].
* ↑ «Museu Comarcal de Manresa». Arxivat de l'original el 2023-06-03. [Consulta: 20 febrer 2016].
* ↑ «Fons d'art de la Diputació de Girona». [Consulta: 20 gener 2016].
# Cotorra de capell negre

La cotorra de capell negre (Pyrrhura rupicola) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida de l'est del Perú, nord de Bolívia i zona limítrofa del Brasil.