# Vinkensport

Vinkensport (neerlandès per a "esport del pinsà") és un esport animal competitiu en el qual es fa que els mascles dels pinsans comuns competeixin per al major nombre de piulades en una hora. També s'anomena vinkenzetting ("pinsà assegut"), principalment activa a la regió de parla neerlandesa de Flandes a Bèlgica.
Vinkansport té el seu origen en les competicions dels comerciants flamencs el 1596, i és considerat part de la cultura flamenca tradicional. A data de 2007, es va estimar que hi havia més de 13.000 entusiastes, anomenats "vinkeniers" ("pinsans"), reproduint 10.000 aus cada any. Els activistes per als drets dels animals s'oposen a l'esport.

## Descripció

En un concurs, una fila de gàbies petites, amb un únic pinsà mascle en cadascuna d'elles, s'alinea a uns sis metres al llarg d'un carrer. La proximitat de les gàbies augmenta el nombre de piulades, ja que els ocells canten per aparellar-se i per marcar territori. Un cronometrador comença i acaba el concurs amb una bandera vermella. Cada vegada que un ocell canta un floriment final correcte a la seva piulada —molt sovint transcrit com a susk-e-wiet—, es fa una marca de guix en un pal llarg de fusta. l'ocell que canta la seva cançó, en la majoria de les ocasions, durant una hora guanya el concurs. Els pinsans campions canten regularment centenars de piulades en concursos.

## Història i pràctiques

Els registres més antics coneguts de «vinkeniers» són de 1596 (amb algunes fonts que defensen un origen lleugerament anterior de 1593) amb competicions dels comerciants flamencs. A finals del segle xix, la popularitat de la «vinkenzetting» havia disminuït significativament, però va veure un ressorgiment després de la Primera Guerra Mundial. A partir de 2007, s'estima que hi ha més de 13.000 «vinkeniers» criant 10.000 aus cada any. No obstant això, la popularitat d'aquest esport folklòric està disminuint al segle XXI. També hi ha un Museu de l'esport (Nationaal Volkssportmuseum Vinkensport) al poble de Hulste, al municipi de Harelbeke de Bèlgica. Els «vinkenier» utilitzen una varietat de mètodes per augmentar el nombre de piulades en els seus ocells. Les tècniques per desenvolupar aptituds de cant inclouen programes de cria selectiva, dietes altes en proteïna, i estimulant-los amb música i enregistraments de cants d'ocells. Com que els pinsans salvatges generalment comencen a cantar durant la temporada d'aparellament de primavera, els cuidadors poden utilitzar llums artificials col·locades en aviaris per fomentar un augment del cant. Alguns "vinkeniers" afirmen que els pinsans de diferents regions de Bèlgica canten en diferents dialectes; amb ocells del Fandes de parla neerlandesa que canten "en neerlandès" i els de la Valònia francòfona canten "en francès". S‘ha suggerit que l'ús del "neerlandès" i del "való" per descriure aquests dos suposats tipus de pinsans es refereix a una simple diferència en la piulada, no literalment enllaçades amb les comunitats flamenques o valones de Bèlgica, i alguns lingüistes fins i tot suggereixen que "való " significa simplement "estranger". Tot i que s'han observat minúscules diferències regionals (també conegut com a dialectes) en la cançó del pinsà (també a Bèlgica), les diferències només s'han pogut distingir de manera fiable per l'ús de sonogrames. Taxonòmicament, no hi ha cap subespècie de pinsà reconeguda oficialment a Bèlgica.

### Concursos del Carib i Sud-amèrica

Els concursos de cant ràpid per a pinsans també són un esdeveniment habitual a Guyana, Trinitat, Surinam i Brasil. Els pinsans mascles es col·loquen en gàbies en pals d‘aproximadament un peu. El primer pinsà que arriba a les 50 cançons guanya. La importació il·legal d'aquests pìnsans d'immigrants d'aquests països ha desafiat a les autoritats de Nova York.

### Incidents de frau

Igual que en altres esports, el «vinkensport» ha tingut els seus escàndols de trampes, així com les acusacions d'una millora artificial. Un pinsà va cantar un rècord de 1.278 susk-e-weits en una hora, i el propietari més tard va ser acusat de dopar l‘ocell amb testosterona. Després que un concursant cantés exactament el mateix nombre de piulades en tres rondes, es va obrir la caixa i es va descobrir un mini reproductor de CD a dins.

### Oposició a l'esport

Al llarg de la major part de la seva història, certs atributs de l'esport s'han guanyat crítiques. Els primers defensors de l'esport deixarien ocells cecs amb agulles calentes per tal de reduir distraccions visuals. Thomas Hardy: el cèlebre autor i poeta anglès que també era un opositor a la vivisecció i membre de la RSPCA, es diu que va escriure el seu poema " The Blinded Bird " com a protesta contra la pràctica. El 1920, una campanya de veterans cecs de la Primera Guerra Mundial va prohibir la pràctica, i avui les aus es mantenen en petites caixes de fusta que deixen entrar l'aire però que eviten les distraccions. Els activistes moderns pels drets dels animals, com els de la Flemish Bird Protection Society, acusen els entrenadors de "rentar el cervell" als ocells per cantar més del que és natural o saludable reproduint enregistraments en bucle del cant del pinsà, i que engabiar ocells a les caixes de concurs intencionadament petites i fosques és cruel. El paisà és un ocell aviari força popular en molts països i a la Unió Europea està prohibit, capturar ocells en estat salvatge, tot i que els «vinkeniers» afirmen que els ocells salvatges canten millors que els captius. Encara que actualment no es considera amenaçada la població de paisans, un cas judicial de 2002 al Tribunal Constitucional belga va confirmar una llei de la UE de 1979 que prohibia la captura dels paisans salvatges.