OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dia Internacional del Càncer de Mama

El Dia Internacional del Càncer de Mama se celebra anualment el 19 d'octubre, i serveix de recordatori del compromís de la societat en la lluita del càncer de mama. L'objectiu final d'aquesta celebració és sensibilitzar i conscienciar la població de la importància del diagnòstic precoç d'aquest càncer (fent-se examen de mames regularment per a detectar qualsevol signe o anomalia) per tal de poder guanyar la lluita contra la malaltia, ja que aquesta esdevé el tumor més freqüent en dones arreu del món.

## Càncer de mama

El càncer de mama és un càncer que s'inicia a les cèl·lules del pit en dones i, més rarament tot i que també, en homes. A nivell mundial, és el segon tipus de càncer més freqüent després del de pulmó (10,4% del total de la incidència de càncer, comptats ambdós sexes) i la cinquena causa més comuna de mort per càncer. El 2004, el càncer de mama va causar 519.000 morts a tot el món (7% de les morts per càncer, gairebé l'1% de totes les defuncions). El càncer de mama és aproximadament 100 vegades més freqüent en les dones que en els homes, però les taxes de supervivència són iguals en ambdós sexes.
La detecció precoç permet detectar el càncer en una etapa molt inicial, quan encara no produeix molèsties i és més alta la possibilitat de curació. Un altre element bàsic per tal de reduir l'impacte de la malaltia és la prevenció; per disminuir el risc de tenir un càncer de mama, el Codi Europeu contra el càncer fa un seguit de recomanacions: mantenir un pes saludable i evitar la obesitat (especialment després de la menopausa), fer activitat física regularment, reduir el consum d'alcohol i practicar la lactància materna.

## Llaç rosa

El símbol del la lluita contra el càncer de mama és el llaç rosa, la conceptualització del qual s'ha atribuït a la neta d'Estée Lauder, Evelyn H Lauder. Sembla que la idea va sorgir el 1992 en una festa benèfica als Estats Units, en què es van trobar Eren Alexandra Penny i Evelyn Lauder, editora de Self –una revista de salut per a dones– i vicepresidenta de la firma Estée Lauder, respectivament. Paral·lelament, una dona que havia patit càncer de mama, Charlotte Hayley, va començar a vendre llaços amb una targeta en què explicava que, del pressupost anual de l'Institut de Càncer dels Estats Units –1,8 bilions de dòlars–, només un 5% anava a la prevenció del càncer. "Ajuda'ns a despertar els nostres legisladors i els Estats Units utilitzant aquest llaç", deia el cartell. Actualment l'organització Pink Ribbon International té els drets del llaç.

## Referències

* ↑ Día Internacional del Cáncer de Mama: En 2019 se estima que se producirán 33.307 nuevos casos del tumor a Diario médico (castellà)
* 1 2 19 d'octubre. Dia Mundial contra el Càncer de Mama al web de la Generalitat de Catalunya
* ↑ Día Internacional del Cáncer de Mama a Dia Internacional de (castellà)
* ↑ «Saps per què el llaç contra el càncer de mama és rosa?». Ara Balears, 19-10-2017. [Consulta: 19 octubre 2019].
# Presó d'Estremera

La presó d'Estremera, anomenada Centre Penitenciari Madrid VII, és un centre penitenciari ubicat a la població d'Estremera en la Comunitat de Madrid inaugurat el 2008 pel llavors ministre de l'Interior, Alfredo Pérez Rubalcaba. Està situada al límit provincial entre Madrid i Conca i compta amb 1.214 cel·les d'11 metres quadrats distribuïts en 16 mòduls i capacitat per acollir 1.500 interns.
La presó va costar 100 milions d'euros i ocupa una superfície construïda de 91.761 metres quadrats. L'edifici d'infermeria compta amb 64 llits.

## Referències

* ↑ Efe «Així és la presó d'Estremera». El Periódico, 03-11-2017.
* ↑ «Estremera, la cárcel más moderna de Madrid, inaugurada en 2008». La Vanguardia, 02-11-2017.
# Barranc de la Solaneta des Guineus

El Barranc de la Solaneta des Guineus és un barranc del terme municipal de Sort, a la comarca del Pallars Sobirà, dins del que fou l'antic terme de Llessui.
Es forma a la Solaneta des Guineus, a la zona meridional del paratge de Pamano, des d'on davalla cap a llevant per a abocar-se en el Barranc de Pamano just a ponent dels Prats del Bonyente, al nord-oest de la Borda del Roi i dels Corrals del Bonyente.
Al sud del curs d'aquest barranc discorre el de la Font des Vistes.

## Enllaços externs

* El Barranc de la Solaneta des Guineus en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Antesi

Antesi (del grec Anthos: Flor) és el període durant el qual la flor està totalment oberta i és funcional. Es pot referir a l'arribada d'aquest període, o sigui, la florida o floració.
L'arribada de la floració resulta espectacular en algunes espècies. En les espècies del gènere Banksia, per exemple, l'antesi involucra l'extensió de l'estil de la part femenina de la flor lluny de les parts superiors del periant. En Banksia l'antesi de les flors és seqüencial dins la inflorescència, i així quan l'estil i el periant són de colors diferents hi ha un cridaner canvi de color gradual al llarg de la inflorescència.
# Liptovská Osada

Liptovská Osada és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.
# Poznań

Poznań (en polonès, Poznań /ˈpɔznaɲ/ (?·i); en alemany, Posen; en jiddisch, פּױזן): és una ciutat de Polònia de 567.882 habitants (cens de 2006). Situada a la riba del riu Varta, és una de les poblacions més antigues del país, i un dels seus centres històrics de comerç, indústria i educació. És la cinquena ciutat més gran de Polònia i la quarta més important pel que fa a la indústria. És també la capital administrativa i ciutat més gran del Voivodat de Gran Polònia. Situada a mitjana distància de Berlín (270 qm) i Varsòvia (300 qm) és un important centre de comunicacions, tant a nivell ferroviari com per carreteres i autopistes. És seu, a més, d'un aeroport internacional.
La catedral de Poznań és la més antiga de Polònia i conté les tombes dels seus primers governants: el duc Miecislau I, el rei Boleslau el Valent, Miecislau II, el duc Casimir I, el duc Przemysł I i el rei Przemysł II.
El Museu Nacional de Poznań (polonès: Muzeum Narodowe w Poznaniu), abreujat habitualment com a MNP, és una institució cultural pública i un dels museus més grans de Polònia. Acull una rica col·lecció de pintures poloneses des del segle xvi, i una col·lecció de pintures estrangeres (italiana, espanyola, holandesa i alemanya). El museu també acull col·leccions numismàtiques i una galeria d'arts aplicades.
Poznan és considerada el bressol de Polònia i capital històrica del país, ja que fou residència dels reis polonesos. L'11 de novembre del 2008, data de commemoració de la independència, el president, Lech Kaczyński va declarar la ciutat com Conjunt Històric, en Record de la Memòria Històrica.
Ha estat candidata a ser Capital Europea de la Cultura el 2016.

## Història

Segles abans de la cristianització, Poznan ja era era considerada com un important centre polític i cultural de la tribu dels polans occidentals.

## Fills il·lustres

* Moritz Jaffé (1834-1925), compositor musical.
* Krystyna Łyczywek (1920-2021), fotògrafa, traductora i periodista.

## Galeria d'imatges de Poznań

* Ciutat Vella
* Ajuntament
* Plaça Vella (Rynek)
* Antic Col·legi dels Jesuïtes
* Església parròquial
* Catedral
* Castell Imperial
* Òpera de Poznań
* Ciutadella
* Parc de Solacz
* Llac de Malta
* Centre comercial Stary Browar
* CC Stary Browar
* Edifici de l'Hotel Andersia
* Plaça de la Llibertat

## Vegeu també

* Aeroport de Poznań-Ławica
# Hipertensió portal

La hipertensió portal és la hipertensió (pressió arterial alta) a la vena porta i els seus afluents.
Sovint es defineix com un gradient de pressió portal (la diferència de pressió entre la vena porta i les venes hepàtiques) de 10 mmHg o superior.

## Causes

Les causes es poden dividir en prehepàtica, intrahepàtica i posthepàtica.
* Intrahepàtiques: la cirrosi hepàtica (la causa més freqüent) i la fibrosi hepàtica (per exemple, a causa de la malaltia de Wilson, hemocromatosi, o la fibrosi congènita).
* Prehepàtiques: la trombosi de la vena porta o l'atrèsia congènita.
* Posthepàtiques: l'obstrucció es produeix en qualsevol nivell entre el fetge i el cor dret, incloent-hi trombosi de la vena hepàtica, trombosi de la vena cava inferior, malformacions congènites en la vena cava inferior, i la pericarditis constrictiva.

## Signes i símptomes

Les conseqüències de la hipertensió portal són causades per la sang que és obligada a passar per vies alternatives per l'augment de la resistència a fluir a través del sistema venós sistèmic en lloc del sistema portal. En són:
* Ascites.
* Encefalopatia hepàtica.
* Augment de risc de peritonitis bacteriana espontània.
* Augment de risc de síndrome hepatorrenal.
* Esplenomegàlia.
* Anastomosi portocava: varius esofàgiques, les varius gàstriques, varius anorectals (no confondre amb les hemorroides), i el cap de Medusa. De l'esòfag i varius gàstriques suposant un risc d'hemorràgia digestiva (amb hematèmesi o melenes) potencialment mortal.
# Principat de Jetpur

El principat de Jetpur fou un estat tributari protegit a l'agència de Kathiawar, presidència de Bombai, que es va fraccionar enm moltes branques fins que fou abolit per aquesta causa el 9 d'agost de 1937.
El Tarikh-i-Surath assenyala que el primer nawab de Junagarh Bahadur Khan I, va concedir Jetpur a Vala Vira, cap de la trobu Vala. Viro Naja Desa de Chital va ajudar els Vales de Bagasra (dirigits per Vala Samnat) en el seu feu contra Vaijo Khasia de Mitiala; Vala Samnat va morir en la batalla; en agraïment a l'ajut de Viro Naja, els Vales de Bagasra li haurien donat Jetpur que havien adquirit del Khadia Balutxis que al seu tron l'havien rebut del governador local musulmà de l'època corresponent. Posteriorment Jetpur fou conquerida a Champraj, besnet de Jetha Naja, per Shams Khanm un sardar (noble) musulmà; la regió va restar desorganitzada durant un temps però rls descendents de Champraj van recuperar el poder al cap dels anys.
L'estat inicial de Naja Desa es va ramificar en diverses rames que van arribar a ser 20 vers 1901 i eren 16 al moment en què l'estat fou abolit i segurament reconstruït unitariament. Els dos fills de Naja Desa, Viro i Jeto, van fundar les branques Jetpur Virani i Jetpur Jethani. Els dos fills de Viro van originar les branques de Oghad Virani i Khantad Virani; els dos fills de Jeto vamn crear les branques Vikamshi Jethani i Bhoko Jethani. El 1901 les quatre branques principals amb jurisdicció de tercera i quarta classe, eren:
* Jetpur Devli
* Jetpur Vadia
* Jetpur Mulu Surag
* Jetpur Naja Kala
El 1937 s'hauria format un principat amb diversos estats menors que apareix governat per Mulu Surag (1937-1948). Segells de correus i taxes amb la llegenda «Jetpur State» apareixen entre 1937 i 1940.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Batalla de Cassel

Batalla de Cassel té aquests significats:
* Batalla de Cassel (1071) que enfrontà Felip I de França i Robert I de Flandes.
* Batalla de Cassel (1302) que enfrontà Otó IV de Borgonya als rebels flamencs.
* Batalla de Cassel (1328) que enfrontà Felip VI de França a flamencs rebels
* Batalla de Cassel (1677) qui enfrontà les tropes de Felip II d'Orléans, germà de Lluís XIV, amb les de Guillem III d'Anglaterra
# Lieja-Bastogne-Lieja 1892

La Lieja-Bastogne-Lieja 1892 fou la 1a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. Es va disputar el 29 de maig de 1892 sobre un recorregut de 250 km. La victòria fou pel belga Léon Houa, que va recórrer la distància en 10h 48' 36", a una mitjana de 23,32 km/h. Aquesta primera edició va estar reservada als ciclistes amateurs i fou organitzada per la Liège Cyclist Union, de la qual era membre Léon Houa.

## Resultats

| | Ciclista | Temps |
| 1 | Léon Houa (BEL) | 10h 48' 36" |
| 2 | Léon Lhoest (BEL) | + 22' 00" |
| 3. | Louis Rasquinet (BEL) | + 44' 00" |
| 4 | Antoine Gehenniaux (BEL) | + 57' 00" |
| 5 | Henri Thanghe (BEL) | + 59' 00" |
| 6 | Jos Berchmans (BEL) | + 1h 11' 00" |
| 7 | Gustave Ghiot (BEL) | + 1h 22' 00" |
| 8 | René Nulens (BEL) | + 1h 42' 00" |
| 9 | Maurice Tips (BEL) | + 1h 58' 00" |
| 10 | Willem Muller (BEL) | + 2h 31' 00" |

## Referències

* ↑ «Liège-Bastogne-Liège». memoire-du-cyclisme.eu. [Consulta: 27 gener 2014].
# Antetonitrus ingenipes

Antetonitrus ingenipes és una espècie de dinosaure sauròpode que va viure en el Triàsic superior en el que actualment és el sud d'Àfrica. Era un herbívor quadrúpede, com molts dels seus parents més tardans, tot i que era molt més petit que alguns d'ells. L'Antetonitrus fou l'animal més gran en el seu entorn, arribant a fer 10 metres de longitud i a pesar més de dues tones, però encara presentava algunes adaptacions primitives per a utilitzar les potes anteriors per a aferrar-se, en comptes de per a únicament suportar el pes.

## Referències

* Buffetaut, E., Suteethorn, V., Cuny, G., Tong, H., Le Loeuff, J., Khansubha, S. & Jongautchariyakul, S. 2000. The earliest known sauropod dinosaur. Nature 407: 72–74.
* Yates, A.M. & Kitching, J.W. 2003. The earliest known sauropod dinosaur and the first steps towards sauropod locomotion. Proceedings of the Royal Society of London B: Biological Sciences 270: 1753-1758.
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Hay que deshacer la casa

Hay que deshacer la casa és una obra de teatre de Sebastián Junyent Rodríguez escrita en 1983.

## Argument

Després de molts anys d'absència, Ana, que viu a París, torna a Guadalajara i es retroba amb Laura per a repartir l'herència dels seus pares. Els temps i els ambients passats es van fent presents en les dues germanes.

## Premis

* Premi Lope de Vega.

## Representacions destacades

* Teatre Principal de València, 1985. Estrena.
** Intèrprets: Amparo Rivelles, Lola Cardona.
* Teatro Tabaris, Buenos Aires, 1988.
** Intèrprets: Charo López, Thelma Biral (substituïda més tard per Soledad Silveyra).
* Teatro Muñoz Seca, Madrid, 2014. Adaptació amb els personatges masculins.
** Intèrprets: Ramón Langa, Andoni Ferreño.

## Adaptacions

L'obra es va portar al cinema en 1986, en una pel·lícula del mateix títol protagonitzada per Rivelles i Amparo Soler Leal.

## Referències

* ↑ «Hay que deshacer la casa»: exploración de la ternura, ABC, 8 de juliol de 2017
* ↑ Hay que deshacer la casa a madridteatro.net
* ↑ «Charo López huye del frío madrileo y "deshará la casa" en el verano austral». Diari ABC, 29 diciembre 1987.
* ↑ «Andoni Ferreño y Ramón Langa se reencuentran en el Teatro Muñoz Seca». Diari ABC, 22-08-2014.

## Enllaços externs

* Hay que desahacer la casa per Youtube
# Evocat

Evocat o evocats (en llatí plural evocati) va ser el nom dels soldats romans de la legió que una vegada acabat el temps del seu servei i obtenien la llicència definitiva, s'allistaven voluntàriament altre cop, convidats per un cònsol romà o un altre comandant.
Sempre hi havia un nombre considerable d'evocats en tots els exèrcits d'importància i si un general era molt apreciat entre els soldats, el nombre de veterans que s'unien al seu estendard augmentava considerablement. Els evocats estaven alliberats, com els vexillarii, de les tasques militars comunes: fortificar el campament, fer carreteres, etc. i tenien un rang més alt a l'exèrcit que els legionaris comuns. De vegades s'equiparaven amb els equites, i de vegades se'ls classificava amb els centurions. Sembla que amb freqüència eren ascendits al rang de centurions. Així, Pompeu el gran va convèncer a molts dels veterans, que havien servit amb ell en anys anteriors, a unir-se al seu estendard quan es va iniciar la guerra civil, amb la promesa de recompenses i el comandament de centúries. Tots els evocats no van poder ocupar aquest càrrec, ja que se sap que almenys va reclutar 2.000 veterans, i els va situar en determinades cohorts de l'exèrcit. Ciceró parla d'un Praefectus evocatorum.
També es va donar el nom d'Evocats (Evocati) a un selecte grup de joves de rang eqüestre nomenats per Domicià com a guardians de la seva cambra de descans i el nom potser es va conservar sota alguns dels seus successors per esdevenir els Evocati Augusti.

## Referències

* ↑ Dió Cassi. Historia romana XLV, 12
* ↑ Tàcit. Annals I,36
* ↑ Juli Cèsar. De bello civili I,17
* ↑ Ciceró. Epistulae ad familiares III. 6,5
* ↑ Smith, William (ed.). «Evocati». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 9 maig 2022].
# Diamant caraverd

El diamant caraverd (Erythrura viridifacies) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita les sabanes, bosc i bambú de les terres baixes al nord i centre de les Filipines, a Luzon i Negros.

## Referències

* ↑ «Diamant caraverd». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Becerril de Campos

Becerril de Campos és un municipi de la província de Palència, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Variació demogràfica del municipi entre 1991 i 2005 :
| 2005 | 2004 | 2001 | 1996 | 1991 |
| 1007 | 1028 | 1056 | 1182 | 1252 |

## Habitants il·lustres

* Mariano Haro, atleta.
* Diego Pérez y Cisneros, pintor del segle xvii.
* Sebastián de Miñano y Bedoya, escriptor, periodista, geògraf, historiador i polític afrancesat espanyol (segle XVIII-XIX)
* Santiago Pérez de Arenillas (1738 - 1797), bisbe de Girona
# Lliga serbo-montenegrina de futbol

La lliga serbo-montenegrina de futbol fou la màxima competició futbolística de l'antic estat de Sèrbia i Montenegro.

## Història

Mentre Sèrbia i Montenegro formaven part de la República Federal Socialista de Iugoslàvia, els clubs d'aquestes dues nacions participaven en la lliga iugoslava de futbol. Quan es produí la dissolució de l'antic estat l'any 1992, es creà la República Federal de Iugoslàvia, formada únicament per Sèrbia i Montenegro. La lliga de futbol mantingué el nom (Primera Divisió Iugoslava), tot i que en realitat es tractava de la lliga de futbol de Sèrbia i Montenegro. Finalment, l'any 2003, Iugoslàvia passà a anomenar-se Sèrbia i Montenegro, nom que també fou adoptat per la lliga de futbol. L'any 2006 aquesta competició cessà les seves activitats, creant-se dues noves competicions, la lliga sèrbia de futbol i la lliga montenegrina de futbol, seguint la declaració d'independència de Montenegro.

## Historial

| República Federal de Iugoslàvia 1992/93: FK Partizan Beograd (1) 1993/94: FK Partizan Beograd (2) 1994/95: FK Crvena Zvezda Beograd (1) 1995/96: FK Partizan Beograd (3) | 1996/97: FK Partizan Beograd (4) 1997/98: FK Obilić Beograd (1) 1998/99: FK Partizan Beograd (5) 1999/00: FK Crvena Zvezda Beograd (2) 2000/01: FK Crvena Zvezda Beograd (3) 2001/02: FK Partizan Beograd (6) | Sèrbia i Montenegro 2002/03: FK Partizan Beograd (7) 2003/04: FK Crvena Zvezda Beograd (4) 2004/05: FK Partizan Beograd (8) 2005/06: FK Crvena Zvezda Beograd (5) |

## Vegeu també

* lliga sèrbia de futbol
* lliga montenegrina de futbol
* lliga iugoslava de futbol
# Araçarí collbrú

Pteroglossus castanotis és una espècie d'ocell de la família dels ramfàstids (Ramphastidae) que habita zones boscoses properes a rius de l'est de Colòmbia, est de l'Equador, oest i sud-est del Brasil, est del Perú, nord i est de Bolívia, el Paraguai i nord-est de l'Argentina.
# Homo homini lupus est

Homo homini lupus est és un políptot llatí d'ús actual que significa l'home és un llop per a l'home. És originària del comediògraf Plaute (254 aC – 184 aC) en la seva obra Asinaria, on el text exacte diu:
| « | (llatí) Lupus est homo homini, non homo, quom qualis sit non novit. | (català) L'home és un llop per a l'home, i no és home, quan desconeix qui és l'altre. | » |
Va ser popularitzada per Thomas Hobbes, filòsof anglès del segle xvii, a la seva obra Leviatan, que diu que l'egoisme és bàsic en el comportament humà, encara que la societat intenta corregir tal comportament afavorint la convivència. Sovint s'assenyala equivocadament a aquest filòsof com a autor de la cita. Se cita amb freqüència quan es fa referència als horrors dels quals és capaç la humanitat amb si mateixa. Gramaticalment, està formada amb el nominatiu i datiu de homo, -inis (home), i el nominatiu de lupus, -i (llop).

## Referències

* ↑ François Tricaud, «Homo homini Deus, Homo homini Lupus: recherche des Sources des deux formules de Hobbes». A: R. Koselleck, and R. Schnur, éds., Hobbes-Forschungen, Berlin, Duncker & Humblot, 1969, p. 61-63.
# Evode

Evode és el nom dels següents personatges:
* Evode, poeta grec
* Evode, tutor de Calígula
* Evode, gravador de joies
* Evode de Rodes, poeta grec
# Portada/efemèride agost 28

Diamante Medaglia Faini
« 27 d'agost · 28 d'agost · 29 d'agost »
# Poltre

* Aquest article tracta sobre l'aparell de tortura. Si cerqueu la cria del cavall, vegeu «cavall».
El poltre és una màquina de tortura que consisteix en un marc rectangular, generalment de fusta, lleugerament inclinat cap a terra, amb un corró en un o ambdós extrems. Els turmells de la víctima es subjecten a un corró i els canells són encadenats a l'altre. A mesura que l'interrogatori progressava, un mànec de trinquet i unit al corró superior s'utilitza per augmentar gradualment la tensió a les cadenes, induint un dolor insuportable sobre el reu. Per mitjà de politges i palanques aquest corró pot ser girat sobre el seu eix, tensant les cordes fins que les articulacions de la víctima es disloquen i eventualment se separen. A més, si les fibres musculars s'estiren massa, perden la seva capacitat de contracció, quedant sense efecte.
Un aspecte horrible de ser estirat massa al poltre són els espetecs i cruiximents causats pel trencament dels cartílags, lligaments o ossos. Un mètode eficaç per exercir pressió sobre els presos era obligar-los a mirar algun altre ésser sotmès al poltre. Un cop el presoner era immobilitzat al poltre s'hi podien aplicar altres mètodes de tortura, inclosa la crema dels flancs amb torxes o espelmes calentes o utilitzar tenalles per arrencar les ungles dels dits de mans i peus.
Segons Tàcit, es va utilitzar el poltre per a obtenir els noms dels conspiradors per assassinar l'emperador Neró de la lliberta, Epicaris al 65 dC. L'endemà, després de negar-se a parlar, va ser arrossegada de nou al poltre en una cadira (tots els seus membres estaven dislocats, i per això no podia estar dreta), però es va estrangular a si mateixa amb un tros de corda a la part posterior de la cadira de camí.
Va ser utilitzat en l'antiguitat, i s'utilitzà en el martiri de sant Vicent (304 dC) i és esmentat pels Pares de l'Església Tertulià i sant Jeroni (420 dC).
A Rússia fins al segle xviii el poltre (дыба, Dyba) era un dispositiu per a la suspensió de les víctimes mitjançant una corriola. Les víctimes suspesos eren assotades amb fuet i, de vegades, cremades amb torxes.

## Referències

* ↑ Tàcit, The Annals (Section 15.57)
* ↑ The Letters of St. Jerome, Letter I, to Innocent, ¶ 3
* ↑ Котошихин Г. К. О России, в царствование Алексея Михайловича. Современное сочинение Григория Котошихина. — СПб.: Археографическая комиссия, 1859.

## Enllaços externs

* Acta inquisitorial contra la morisca Beatriz de Padilla, en la qual es descriu l'ús del poltre en l'interrogatori de la morisca María Zamorana
Viccionari