OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Izquierda Asturiana

Izquierda Asturiana (IAS) és un partit polític nacionalista asturià, d'esquerra i ecologista. Izquierda Asturiana va ser fundada el 1992 per exmilitants de la Unidá Nacionalista Asturiana que no estaven d'acord amb la línia política de la formació. En el I Alcuentru Nacional, celebrat entre desembre de 1994 i gener de 1995, es van donar els passos necessaris per a la constitució del partit i es van aprovar les seves bases ideològiques. El partit té entre els seus objectius la defensa de l'asturià (des de juny de 2004 és membre del Conceyu Abiertu pola Oficialidá, CAO), així com realitzar una política d'esquerra netament asturiana, sense influències de cap partit extern. Fins ara mai ha comptat amb representació en la Junta General del Principat d'Astúries.
En 1999 va formar la coalició Bloque de la Izquierda Asturiana amb Izquierda Nacionaliega d'Asturies (INA) i el PCPE, que es presentà a les eleccions generals espanyoles de 2000 obtenir 1.085 vots, i després dels fracassos electorals es va dissoldre en 2002, i una part de la militància va confluir amb Izquierda Unida per formar el 2003 el Bloque por Asturies. A l'abril de 2007 van constituir una coalició en la qual presentar-se a les eleccions autonòmiques i municipals d'aquest any amb un sector d'Andecha Astur i Los Verdes-Grupo Verde, sota el nom d'Unidá.
La seva organització juvenil es deia Mocedá d'Izquierda Asturiana, i va anunciar públicament a principis de 2008 la seva dissolució com organització de joventut del partit Izquierda Asturiana per raons de discrepància estratègica, segons comunicat de premsa enviat als mitjans

## Història electoral d'IAS
### Congrés dels Diputats

| Any | Vots | % a Astúries | Diputats | Candidatura |
| 2008 | 848 | 0,12 | - | Unidá |
| 2004 | 831 | 0,12 | - | Izquierda Asturiana |
| 2000 | 1.085 | 0,17 | - | Bloque de la Izquierda Asturiana |

### A la Junta General del Principat d'Astúries

| Any | Vots | % | Membres | Candidatura |
| 2007 | 3.848 | 0,7 | - | Unidá |
| 2003 | no es presentà | no es presentà | no es presentà | no es presentà |
| 1999 | 1.366 | 0,22 | - | Bloque de la Izquierda Asturiana |

## Referències

* ↑ Sichar, Gonzalo. «Unidá Nacionalista Asturiana». A: Última Línea. Las siglas de la democracia: Diccionario de organizaciones políticas españolas (en castellà), 2016.
* ↑ Mocedá d'Izquierda Asturiana anuncia la so disolución como estaya xuvenil vinculada a Izquierda Asturiana

## Enllaços externs

* Pàgina oficial d'Izquierda Asturiana
* Pàgina oficial de Mocedá d'Izquierda Asturiana Arxivat 2007-05-15 a Wayback Machine.
* Pàgina oficial d'Unidá Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Bešeňov

Bešeňov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1113.

## Referències

* ↑ «Nové Zámky (District, Nitriansky kraj, Slovakia) - Population Statistics, Charts, Map and Location». [Consulta: 23 febrer 2019].
# Tipus biològic

En biologia, un tipus és un exemplar (espècimen) (o en alguns casos un grup d'exemplars) d'un organisme al qual el nom científic d'aquest organisme està formalment associat. En altres paraules, un tipus és un exemple que serveix per ancorar o centralitzar les característiques definidores d'aquest tàxon particular. En un ús més antic (abans de 1900 a la botànica), un tipus era un tàxon i no un espècimen.
Un tàxon és una agrupació científica de organismes amb altres organismes semblants, un conjunt que inclou alguns organismes i exclou altres, a partir d'una descripció detallada (per exemple, una descripció d'espècie) i sobre la provisió de material de tipus, que normalment està disponible per als científics per al seu examen en una important col·lecció de recerca del museu o institució similar.
Un neotip és un espècimen posteriorment seleccionat per servir com a espècie de tipus únic quan s'ha perdut o destruït un holotip original o on l'autor original mai va citar un espècimen
Cada nínxol ecològic està ocupat per un determinat tipus biològic.
Malgrat això, la noció de tipus biològic apareix sovint deslligada d'una penetració ecològica, i sol ser una classificació dels organismes atenent a característiques que semblen importants i que tenen un notable paper anatòmic i fisiològic.
Més que estar destinades a explicar el funcionament de l'ecosistema (no expliquen les relacions i interaccions dels organismes amb el medi físic i altres espècies que hi habiten, encara que indiquin adaptacions en harmonia amb el medi ambient), volen servir per a diferenciar i contraposar les adaptacions que condueixen a convergències i analogies entre grups no emparentats, de les homologies degudes a un origen comú evolutiu.

## Referències

* 1 2 Hitchcock, A.S. «The Type Concept in Systematic Botany». American Journal of Botany, 8, 5, 1921, p. 251–255. DOI: 10.2307/2434993.
* ↑ «Botanical nomenclature, types, & standard reference works». Smithsonian National Museum of Natural History, Department of Botany. [Consulta: 17 novembre 2015].
# Eina (riu)

L'Eina, o Ribera d'Eina, de vegades esmentat com a Ebre, és un riu de l'Alta Cerdanya, pràcticament del tot inclòs en el terme comunal d'Eina; només en el tram final trepitja breument dos altres termes comunals: fa un tram de termenal entre Eina i Sallagosa, i tot seguit entra de ple en el terme de Font-romeu, Odelló i Vià, on s'uneix amb el Rec de Bolquera per tal de formar l'Angust.
Naix al capdamunt de la vall d'Eina, a la Font de la Coma d'Eina, situada en el vessant nord-occidental del Pic d'Eina i recorre la vall en direcció nord-oest fins a unir-se amb el riu de Bolquera per formar el rec de l'Angust, que desemboca en el riu Segre al sud de Vià i al nord-oest d'Eina. A la capçalera, a la vall alta d'Eina, el riu rep l'afluència de nombrosos torrents de muntanya, que davallen del circ de muntanyes format per la Torre d'Eina, el Pic d'Eina, el Pic de Núria i el Pic de Finestrelles: el Canal de la Torre d'Eina, el de la Coma d'Eina, el del Serrat de la Collada de Núria, el del Serrat de Núria i els canals del Pic de Finestrelles.
Ja més avall, passat el Pla de la Beguda, l'Eina rep per l'esquerra el Canal del Camp del Perones, després per la dreta el Canal de la Barraca dels Pastors, tot seguit el torrentet que porta les aigües de les Fonts de l'Orri de Dalt, més endavant per la dreta els canals de la Jaça dels Anyells i el Canal de Coma Ermada; tot seguit, per l'esquerra, el Canal de l'Orri de Baix i el de la Baralla. Encara riu avall, arriba per la dreta la Llissa Dreta, ja en un sector una mica més planer, el Canal de les Roques Molles, el de la Jaça d'en Calbet i el Canal Ample, davant del qual aflueix per l'esquerra el Canal de la Barraca dels Negres i altre cop per la dreta, el de l'Esclop. Entrat en la zona més plana del terme, ja a tocar del poble d'Eina, rep per l'esquerra el Rec de la Figuera, que ja és el darrer afluent rellevant d'aquest riu. Això sí, just quan arriba al termenal amb Sallagosa, arriba per l'esquerra el Rec de Coma Fumada, que fa també de termenal amb la comuna esmentada.
El Camí d'Eina a Núria, un dels més freqüentats per les rutes excursionistes d'aquesta zona del Pirineus, ressegueix quasi íntegrament el curs d'aquest riu.

## Referències

* ↑ Becat, 2015.
* ↑ «Eina (riu)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «54 - Eina i 59 - Font-romeu, Odelló i Vià». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan. «150 - Sallagosa». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Eina, Font-romeu, Odelló i Vià i Sallagosa». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
Viccionari
# Knuckledust

Knuckledust és un grup anglès de música hardcore de Londres que es va formar l'any 1996.

## Membres

* Nic: baix (abans a The Business)
* Pelbu: veu
* Ray: bateria (abans a The Business)
* Wema: guitarra

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Time Won't Heal This (2000, Blackfish/Rucktion/Thorp Records)
* Universal Struggle (2003, GSR Music)
* Unbreakable (2005, GSR Music)
* Promises Comfort Fools (2007, GSR Music)
* Bluffs, Lies & Alibis (2012, GSR Music)
* Songs of Sacrifice (2016, GSR Music)

### EP

* Demo (1996, autoedició)
* London Hardcore (1997, Days of Fury)
* In Yer Boat (1998, Household Name)
* ...In Plain Sight (2021, Time Won’t Heal This/Bloodblast)

### Compartits

* Amb Area Effect (1997, Black-Up)
* Smash Tradition amb Indecision (1998, Household Name)
* The Darkside Versus the Eastside amb Stampin' Ground (1999, Blackfish)
* Together We Stand, Divided We Brawl amb Unite (2001, Blackfish)

### Recopilacions

* Dustography (2006, Rucktion)

## Referències

* ↑ Allué, Ivan. «KNUCKLEDUST EN CONCIERTO» (en castellà). Metalcry, 18-12-2017. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ «KNUCKLEDUST - "Humanity's Nightmare" video - IDIOTEQ.com» (en anglès americà), 12-10-2016. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ Weaver, James. «Knuckledust announce new EP '...In Plain Sight'» (en anglès britànic), 03-10-2021. [Consulta: 11 agost 2023].
# KSnapshot

KSnapshot és un programa de captures de pantalla per a l'entorn d'escriptori KDE creat per Richard J. Moore, Matthias Ettrich i Aaron J. Seigo usant les llibreries Qt i el llenguatge C++.
KSnapshot permet als usuaris prendre captures de la pantalla sencera, d'una porció de pantalla o d'una finestra. Llavors els usuaris poden triar entre desar la captura o imprimir-la directament.
Una aplicació equivalent per a l'entorn d'escriptori GNOME és gnome-screenshot.

## Enllaços externs

* Manual del KSnapshot (anglès)
# Bešeňová

Bešeňová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2021 tenia 657 habitants.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 22 gener 2021. [Consulta: 25 gener 2022].
# Einar Már Guðmundsson

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Einar Már Guðmundsson (Reykjavík, 18 de setembre de 1954) és un escriptor islandès, autor de novel·les, relats breus i poesia, que han estat traduïts a diverses llengües.

## Biografia

El 1979 va rebre el Bachelor of Arts en arts a la Universitat d'Islàndia en literatura comparada i història. Va treballar en el departament de literatura comprada de la Universitat de Copenhagen. Viu a Reykjavík, està casat i és pare de cinc fills.
El primer llibre que va escriure fou de poesia i, més tard, la novel·la Englar alheimsins (Àngels de l'univers), que va guanyar el Premi de Literatura del Consell Nòrdic el 1995. El 2012, va guanyar el Premi Nòrdic de l'Acadèmia Sueca, conegut com el petit Nobel.

## Referències

* ↑ «Svenska Akademien prisar Einar Már Guðmundsson» (en suec). Bok & Bibliotek i Norden AB, 19-03-2012. Arxivat de l'original el 2013-04-18. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ Guðjónsson, Kristján. «Þeir hljóta íslensku bókmenntaverðlaunin - DV» (en islandès). DV, 10-02-2016. Arxivat de l'original el 2016-02-11. [Consulta: 28 abril 2024].

## Enllaços externs

* Edda.is
* «Bibliografia relacionada amb Einar Már Guðmundsson» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
* Zu seinem lyrischen Schaffen (isl.)
# Krúttxik

Krúttxik (en rus: Крутчик) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2011 tenia 36 habitants. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Neus Sanmartí i Puig

Neus Sanmartí i Puig (Barcelona, 1943) és una professora i química catalana.
Va ser a l'escoltisme, i els anys 1971 al 1975 responsable general de l'associació escolta Guies Sant Jordi.
Es doctorà en ciències químiques a la Universitat de Barcelona i s'especialitzà en didàctica de les ciències. Va ser professora de l'Escola de Mestres Sant Cugat i actualment és catedràtica i professora emèrita del Departament de Didàctica de la Matemàtica i de les Ciències Experimentals de la Facultat de Ciències de l'Educació de la Universitat Autònoma de Barcelona. Del 2002 al 2008 va dirigir l'Institut de Ciències de l'Educació de la UAB.
Ha treballat especialment en recerca sobre l'avaluació formativa, el llenguatge en relació a l'aprenentatge científic i l'educació ambiental, així com en la formació permanent del professorat de ciències. Ha col·laborat en obres col·lectives, ha dirigit diverses tesis doctorals sobre l'ensenyament de les ciències i ha publicat articles a les revistes Guix, Escola Catalana, Cuadernos de Pedagogía i Perspectiva Escolar. El 2009 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.

## Enllaços externs

* Obres de Neus Sanmartí
* Concessió de la Creu de Sant J ordi
* Avaluar per aprendre
# Ignasi Bo i Singla

Ignasi Bo i Singla (el Vendrell, 1872 — Barcelona, 1923) fou un periodista, escriptor i activista polític català. Treballà com a tipògraf i era membre del Partit Republicà Democràtic Federal, col·laborant inicialment als diaris Idea Nova i El Igualadino. Fou amic d'Antoni Rovira i Virgili i Claudi Ametlla i Coll. El 1895 va col·laborar a premsa literària modernista com Francolí de Tarragona i La Voz de Sitges amb Santiago Rusiñol, Josep Conangla i Fontanilles. El 1896 fou empresonat i jutjat, juntament amb Narcís Bas i Socias, Maria Bisbal i Josep Planuch, com a autor de fulletons subversius on defensava els anarquistes empresonats al Castell de Montjuïc acusats de l'atemptat del carrer dels Canvis Nous. Utilitzà el pseudònim Roc Guinard per col·laborar com a redactor a El Poble Català (1906) i La Veu de Catalunya (1916), També va dirigir La Autonomía i col·laborà a El Federal i a la La República Federal, de Reus i també a El Campesino, òrgan de la Federació d'Obrers Agrícoles (FOA) de la FTRE. El 1896 participà en el Tercer Congrés de la FOA, on fou encarregat de llegir la Memòria de la Comissió Pericial.

## Obres

* Montjuich: Notas y recuerdos históricos (1917) sobre el procés de Montjuïc
* Marina catalana medieval (1922)

## Referències

* ↑ Ramon Noguer i Comet. Al llarg de la meva vida. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2000, p. 67 i 71.
* ↑ Margarida Casacuberta. Santiago Rusiñol: vida, literatura i mite, p. 157.
* ↑ Joan Lluís Marfany Brossa, algunes dades noves, p. 60, a la revista Els Marges, núm 35, 1986
* ↑ «Ignasi Bo i Singla». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Tercer Congrés de la Federació d'Obrers Agrícoles de la Regió Espanyola a veuobrera.org
# Bermillo de Sayago

Bermillo de Sayago és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Inclou els nuclis de Fadón (68 hab.), Fresnadillo (104), Gáname (111), Piñuel (91), Torrefrades (166), Villamor de Cadozos (96) i Villamor de la Ladre (82).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 | 2007 |
| 1730 | 1549 | 1358 | 1327 | 1252 | 1267 |
# Tipus d'interès lliure de risc

El Tipus d'interès lliure de risc o Taxa d'interès lliure de risc (en anglès: Risk-free interest rate) és una taxa o tipus d'una inversió que, teòricament, no té risc. És a dir, el tipus d'interès lliure de risc és el tipus d'interès que un inversor obtindrà per invertir durant un període en un actiu financer sense risc.

## Actius financers lliures de risc

Teòricament es considera que els bons governamentals emesos per economies sòlides a curt termini són actius lliures de risc, perquè d'una banda la probabilitat que un estat amb una economia sòlida faci fallida és pràcticament nul·la, i de l'altra el termini de venciment és relativament curt, fet que minimitza la possibilitat que el tipus d'interès pugin tot just després de la compra (en aquest cas l'inversor deixaria de guanyar el diferencial de tipus d'interès si hagués esperat una mica més). En el marc de referència financer americà aquest rol correspon al US Treasury bill, mentre que en el marc financer europeu aquest rol correspon al Bund alemany. La mitjana del tipus d'interès real dels bons americans durant el segle XX fou del 0,9%. Donat que sota aquestes premises un inversor guanya un interès real sense cap mena de risc, s'intueix que davant d'una alternativa d'inversió que suposi un risc, l'inversor exigirà un plus de rendibilitat per invertir-hi.

## Base teòrica de l'Economia Financera

El tipus d'interès lliure de risc té un paper fonamental en l'Economia Financera; per citar-ne alguns exemples, és clau en la Teoria moderna de cartera, la fórmula Black-Scholes o la Ràtio de Sharpe. Així mateix cal tenir present que generalment els models i principis de l'economia financera estan basats en el supòsit que els participants en el mercat poden prestar i manllevar al tipus d'interès lliure de risc sense restriccions.
# El quintet de la mort

* Aquest article tracta sobre pel·lícula de 1955. Vegeu-ne altres significats a «The Ladykillers».
El quintet de la mort (títol original en anglès: The Ladykillers) és una pel·lícula britànica dirigida per Alexander Mackendrick, estrenada el 1955. Ha estat doblada al català.

## Argument

El «professor» Marcus i els seus còmplices, fent-se passar per músics, lloguen una habitació a la vella Sra. Wilberforce, per preparar el robatori d'una transferència de fons a l'estació següent. Aconsegueixen el cop, però són descoberts per la senyora. Decideixen llavors eliminar-la, però això és més aviat difícil...

## Repartiment

* Katie Johnson: Madame Wilberforce
* Alec Guinness: Professor Marcus
* Cecil Parker: El major (Claude) Courtney
* Herbert Lom: Mr Harvey (Louis Harvey)
* Peter Sellers: Mr Robinson (Harry)
* Danny Green: Mr Lawson
* Jack Warner: El superintendent
* Philip Stainton: El sergent
* Kenneth Connor: policia

## Al voltant de la pel·lícula

* Alec Guinness, que interpreta el paper principal, va declarar haver-se inspirat en el paper d'Alastair Sim, per compondre el seu personatge.
* El quintet de la mort és una de les primeres aparicions al cinema de Peter Sellers, en un paper secundari.
* Un remake va ser dirigit el 2004: The Ladykillers per Joel i Ethan Coen.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1956: BAFTA a la millor actriu per Katie Johnson
* 1956: BAFTA al millor guió original per William Rose

### Nominacions

* 1956: BAFTA a la millor pel·lícula
* 1957: Oscar al millor guió original per William Rose

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, n° 264 (anglès)
* Sight and Sound, hivern 1955-56, p. 148 (anglès)
* Cahiers du cinema, n° 57, març 1956 (francès)

## Referències

* ↑ «El quintet de la mort». Ésadir.cat. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ «The ladykillers» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ «The 29th Academy Awards» (en anglès). Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. [Consulta: 10 desembre 2023].
# Kampenhout

Kampenhout és un municipi belga de la província de Brabant Flamenc a la regió de Flandes. Està compost per veïnats de:
| # | Nom | Extensió (km²) | Població (21/06/2006) |
| I | Kampenhout - Relst | 15,29 | 5.483 |
| II | Berg | 8,89 | 3.247 |
| III | Buken | 2,16 | 471 |
| IV | Nederokkerzeel | 7,16 | 1.804 |
Font: Ajuntament de Kampenhout
# Hiesville

Hiesville és un municipi francès situat al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 69 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Hiesville era de 69 persones. Hi havia 25 famílies de les quals 7 eren unipersonals (7 dones vivint soles i 7 dones vivint soles), 7 parelles sense fills i 11 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 40 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 40 habitatges eren cases. Dels 30 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 18 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Hiesville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 12 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 40 persones, 31 eren actives i 9 eren inactives. Les 31 persones actives estaven ocupades(20 homes i 11 dones).. De les 9 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 7 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa immobiliària, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 2 eren paletes i 1 guixaire pintor.
L'any 2000 a Hiesville hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Hiesville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Hiesville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Nabiasita

La nabiasita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom de la localitat de Nabias, a França, la seva localitat tipus.

## Característiques

La nabiasita és un fosfat de fórmula química BaMn$_9$$^{2+}$(VO₄,AsO₄)₆(OH)₂. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nabiasita pertany a «08.BF: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ < 0,5:1» juntament amb els següents minerals: arrojadita-(KFe), dickinsonita-(KMnNa), arrojadita-(BaFe), arrojadita-(SrFe), arrojadita-(KNa), arrojadita-(PbFe), fluorarrojadita-(BaFe), arrojadita-(NaFe), arrojadita-(BaNa), fluorarrojadita-(KNa), fluorarrojadita-(NaFe), samuelsonita i grifita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al Plan de Labasse, a Nabias, al departament dels Alts Pirineus (Occitània, França). També ha estat descrita a la propera mina de Coustou, a Vielle-Aure, així com en un parell de mines italianes (Valgraveglia i Monte Alpe) i a la mina Yamato (Japó).

## Referències

* ↑ «Nabiasite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 maig 2019].