OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Communailles-en-Montagne

Communailles-en-Montagne és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 50 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Communailles-en-Montagne era de 50 persones. Hi havia 22 famílies de les quals 9 eren unipersonals (9 homes vivint sols), 9 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 31 habitatges, 22 eren l'habitatge principal de la família i 9 eren segones residències. 21 eren cases i 10 eren apartaments. Dels 22 habitatges principals, 12 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 1 en tenia tres, 3 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Communailles-en-Montagne el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 33 persones, 25 eren actives i 8 eren inactives. De les 25 persones actives 22 estaven ocupades (13 homes i 9 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 8 persones inactives 4 estaven jubilades i 4 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Communailles-en-Montagne hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Communailles-en-Montagne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Communailles-en-Montagne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Beatus d'Osma

El Beatus d'Osma és un manuscrit il·luminat que conté el comentari a l'Apocalipsi de Beat de Liébana. Està datat el 1086. Es conserva al tresor de la catedral de Burgo de Osma amb la signatura Cod. 1.

## Descripció

El còdex consta de 166 folis de pergamí de 360 x 225 mm., escrits a doble columna en lletra visigòtica. Conté 71 miniatures. L'escriba és anomenat Petrus i l'il·luminador Martinus, tot i que es pensa que algunes il·lustracions estan fetes per una altra mà. No hi ha notícies exactes sobre el scriptorium on s'hauria produït, tot i que seria lleonès, potser Sahagún. Tot i que la lletra encara és visigòtica, l'estil pictòric ja mostra una innovació d'estil romànic. Cal tenir en compte que en aquella època l'abat de Sahagún era Bernat de Sedirac, monjo cluniacenc francès, que després seria arquebisbe de Toledo, cosa que pot explicar l'estil innovador.
Els retrats dels personatges són molt característics, amb galtes vermelles i llargs braços que acaben en unes mans amb uns dits extremadament llargs. És única la presentació de la meretriu de Babilònia nua (fol. 145v)

## Història

El beatus està datat el 3 de juny de 1086 com a data d'acabament. Potser hauria estat al monestir de Carracedo, tal com sembla indicar una notícia de 1203. A principis del segle xiv ja consta com a inventariat a la Catedral de Burgo de Osma, on ha restat fins a l'actualitat.

## Galeria

* Foli 108; la cinquena trompeta
* Foli 117v; la dona i el drac
* Foli 139; les granotes
* Foli 145v; la victòria de l'Anyell sobre la bèstia
* Foli 151; Crist vencedor
* Foli 23; teofania
* 70v; gran teofania
* Foli 85v; els quatre genets
* Foli 92v; els escollits
* Foli 34v-35r; Mapamundi

## Referències

* ↑ Vegeu per exemple les mans del personatge de la màndorla del foli 117v o les dels genets de la part superior del fol. 151r
* ↑ Altres miniatures es poden veure a la pàgina web de l'editor del facsímil.

## Bibliografia

* Williams, John, The Illustrated beatus: a corpus of the illustrations of the commentary on the Apocalypse, Londres: Harvey Miller, 1994-2003 (5 volums: 1. Introduction. 2. The ninth and tenth centuries. 3. The tenth and eleventh centuries. 4. The eleventh and twelfth centuries. 5. The twelfth and thirteenth centuries) (vol. 4, fitxa 14)

## Enllaços externs

* http://www.turismo-prerromanico.com/manuscritos/beato-de-burgo-de-osma-20131015123931/
* Facsímil en pergamí, amb un apartat d'"història" amb diferents comentaris de les miniatures Arxivat 2017-09-17 a Wayback Machine.
* Web de l'editor del facsímil
# Siraf

Siraf (en persa: سیراف; romanitzat com Sīraf; avui Taheri, en àrab: سیراف, Tahiri, en persa: طاهری Ţāherī) coneguda també com a Bandar-e Sīraf, Bandar-e Ţāherī i Bandar-i Ţāhirī - ("Bandar" vol dir "Port" en persa) és una ciutat del districte central del comtat de Kangan, a la província de Bushehr, a l'Iran. El 2006 la seva població s'estimava en 3.500 habitants (722 famílies)
Fou un port del golf Pèrsic que va ser important els primers segles de l'islam, rivalitzant amb Bàssora. Estava situat a la costa del Fars, prop de la moderna vila de Tahiri a uns 200 km al sud-est de Bushire. Fou excavat el 1966-1973 per un equip britànic que van descobrir un port sassànida que probablement fou el centre del districte d'Ardashir Khurra; la ciutadella hauria estat construïda per Sapor II vers el 360.
Els geògrafs musulmans elogien la riquesa del port i la seva esplendor. Les excavacions han mostrat una mesquita important del segle ix. Un terratrèmol devastador amb rèpliques durant set dies (no se sap la data exacta però fou entre el 976 i el 978) la va damnar seriosament. Això i l'afebliment posterior dels buwàyhides de Fars combinat amb la pujada dels shabankara kurds i els atacs dels pirates de l'illa de Kays o Kish, van obligar els vaixells a passar de llarg i dirigir-se a Bàssora marcant la decadència; no obstant encara era important al segle xii i un gran mercader que comerciava amb Xina hi tenia la seva base. Al segle xiii va quedar en ruïnes, no se sap si per les devastacions dels mongols o per altres causes. Va desaparèixer definitivament al segle xv.

## Referències

* ↑ «Cens de l'Iran per 1385 (2006)». Arxivat de l'original el 2011-11-14. [Consulta: 5 febrer 2012].

## Enllaços externs

* Excavacions
* Excavacions
* Ports comercials perses a l'edat mitjana Arxivat 2007-02-08 a Wayback Machine.
* Història
# Sidi Jaber

Sidi Jaber (àrab سيدي جابر) és una comuna rural de la província de Béni Mellal de la regió de Béni Mellal-Khénifra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 20.432 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Hèrcules (Miquel Àngel)

Hèrcules va ser una escultura realitzada en marbre de l'any 1492 per Miquel Àngel a Florència i que ara com ara es troba desapareguda.
El 1492, a la mort de Llorenç el Magnífic i per iniciativa pròpia, va realitzar l'escultura d'un Hèrcules de marbre a la seva casa paterna, escollint el tema per ésser Hèrcules, des del segle xiii, un dels patrons de Florència. L'estàtua va ser comprada pels Strozzi, que la van vendre a Giovan Battista Palla, al qual, la va adquirir el rei de França Enric II i va ser col·locada en un jardí de Fontainebleau, on Rubens va realitzar un dibuix d'aquesta escultura, que es conserva al museu del Louvre a París. El 1713 l'escultura va desaparèixer. Només queda el mencionat dibuix i un esbós guardat a la casa Buonarroti.

## Descripció

Aquesta obra es va realitzar en una escala gegantina i pel dibuix de Rubens, s'aprecia, que es va representar com un heroi jove amb el cap girat cap a un costat, la clava recolzada a terra formant una diagonal, mentre la figura sembla que està en repòs, el conjunt apareix com una estàtua antiga, tanmateix els plecs de la roba estan inspirats al sant Jordi de Donatello. Pels escrits d'Ascanio Condivi se sap la mida que era de: bràcia quatro, és a dir, 2,40 metres.

## Referències bibliogràfiques

* ↑ «Joconde» (en francès). Ministère de la culture-base Joconde. [Consulta: 28 juny 2011].
* Tolnay, Charles de. Miguel Ángel:Personalidad Histórica y Artística de Miguel Ángel. Barcelona, Editorial Teide, 1978. ISBN 84-307-8163-3.
Viccionari
# Oswald Karch

Oswald Karch va ser un pilot de curses automobilístiques alemany que va arribar a disputar curses de Fórmula 1 nascut el 6 de març del 1917 a Ludwigshafen, Alemanya.

## A la F1

Va debutar a la setena cursa de la quarta temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1953, disputant el 2 d'agost el GP d'Alemanya al Circuit de Nürburgring.
Oswald Karch va participar en aquesta única cursa puntuable pel campionat de la F1, retirant-se als inicis de la prova i no assolí cap punt pel campionat de la F1.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1953 | Oswald Karch | Veritas | Veritas | ARG | 500 | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE Ret | SUI | ITA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Coatepec Harinas (municipi)

Coatepec Harinas és un municipi de l'estat de Mèxic. Coatepec Harinas és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Tenango del Valle, al sud amb Villa Guerrero, a l'oest amb Texcaltitlán i a l'est amb Tenancingo.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Coatepec Harinas Arxivat 2017-06-04 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Beatus Emilianense

No confondre'l amb el Beatus de San Millán
El Beatus Emilianense, o Beatus Primer de la Biblioteca Nacional, és un manuscrit il·luminat que conté el comentari a l'Apocalipsi de Beat de Liébana. Fou produït en el segon terç del segle x, potser a Sahagún o a San Millán de la Cogolla i és el més antic que es conserva sencer (d'aquí el nom de Beatus Primer). Es conserva a la Biblioteca Nacional d'Espanya de Madrid amb la signatura Ms. Vit. 14.1.

## Descripció i història

El còdex consta de 144 folis de pergamí, de 345 x 257 mm. Estan escrits en lletra visigòtica a dues columnes de 34-35 línies. Hauria de tenir unes 60 miniatures però el còdex ha estat mutilat per arrencar-ne una trentena. Se'n conserven 27 i la pàgina de les taules de l'Anticrist. També falten alguns folis a l'inici i final del text i 31 més en l'interior. De les miniatures conservades, poques ocupen el foli sencer. L'estil és arcaic, amb els personatges amb grans ulls, sovint remarcats amb una doble cella. En tot cas, conserva la versió més antiga entre les famílies de manuscrits, tan del text com de la il·lustració.
Del segle xii al XIX es conservà a San Millán de la Cogolla, d'on pren el nom. No és segur si s'havia produït en aquest monestir o a Sahagún o Valeránica. El 1821 fou traslladat a Burgos i finalment arribà al Ministeri de Foment i dipositat a l'Escola Superior Diplomàtica de Madrid. El 1886 entrà a la Biblioteca Nacional.

## Galeria

* Foli 107r
* Foli 130r
* Detall del foli 130r

## Referències

* ↑ El Beatus de Cirueña sembla anterior però només se'n conserva un foli

## Enllaços externs

* Informació sobre el facsímil
* Pàgina web de l'editor del facsímil, amb fotos Arxivat 2017-05-15 a Wayback Machine.
* http://www.turismo-prerromanico.com/manuscritos/beato-emilianende-20130215192344/ (amb galeria de fotografies)
# Sioux Center

Sioux Center és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 6.002 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sioux Center tenia 6.002 habitants, 1.831 habitatges, i 1.351 famílies. La densitat de població era de 438,1 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 27,1% entre 18 i 24, un 20,7% entre 25 i 44, un 15,4% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.775 $ i la renda mediana per família de 51.039 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.821 $ mentre que les dones 20.025 $. La renda per capita de la població era de 16.912 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 7,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Sioux Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sioux Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sim

«Sim o SIM» té aquests significats:
* Riu Sim, riu de Rússia
* Sim de Magnèsia, poeta líric grec
* Sim de Salamina, escultor grec nadiu de Salamina
* Sim (Txeliàbinsk), ciutat de l'óblast de Txeliàbinsk, a Rússia
* Sim (krai de Perm), poble del krai de Perm, a Rússia
* Targeta SIM, targeta de mòbil
* SIM o Space Interferometry Mission, telescopi espacial programat i desenvolupat per la NASA
* Servei d'Informació Militar, servei d'intel·ligència de la Segona República Espanyola.
Viccionari
# Hèrcules (Igualada)

Hèrcules és una escultura en bronze del municipi d'Igualada (Anoia). Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Mostra una escena mitològica en la que Hèrcules apareix lluitant amb una àliga. L'escena pot correspondre a un dels dotze treballs d'Hèrcules, el de l'expulsió de les Estimfàlides, aus de rapinya criades per Ares i que tenien el bec, les urpes i les ales de bronze i s'alimentaven de carn humana. Però també podria correspondre a l'alliberament de prometeu del seu suplici, tenint en compte l'altra escultura de Josep Campeny i Santamaria del Prometeu encadenat.

## Història

L'original de guix, realitzada per J. Campeny, es troba a l'ateneu Igualadí de la Classe Obrera, junt amb la de Prometeu. La de bronze és posterior, de 1972 i és obra de l'artista Joaquim Ros i Sabaté. Aquesta obra li valgué la Medalla d'Or a Madrid l'any 1906 i també la Medalla d'or a l'exposició d'Atenes l'any 1903.

## Referències

* 1 2 3 «Hèrcules». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2014].
Viccionari
# Palau del marqués de Montortal

El palau del Marqués de Montortal, també conegut com el palau de la Marqueseta (M. Antònia Talens Mesquita, filla del marquès de la Calçada), arran dels "successos" de la Guerra del Francés, situat a Carcaixent (província de València), es va construir cap a l'any 1780 i va ser reformat l'any 1850.
L'edifici consta de planta baixa, planta noble i cambra. Encara que és notable la composició arquitectònica de tota la construcció, l'element que més destaca és la decoració interior, ja que té una mostra molt important de taulells ceràmics del segle xviii, i d'una manera especial, una magnífica cuina decorada amb retaules ceràmics. A la planta noble hi ha frescs decoratius en parets i sostres.

## Referències

Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.
# Garra tibanica

Garra tibanica és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Iemen, l'Aràbia Saudita i Somàlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* ↑ Calderon-Aguilera, L.E., 1991. An autoregressive model of the temperature-growth relationship for the Western Mediterranean blue whiting Micromesistius poutassou. Ecol. Model. 56:47-61.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Krupp, F., 1983. Fishes of Saudi Arabia: freshwater fishes of Saudi Arabia and adjacent regions of the Arabian Peninsula. p. 568-636. A Fauna of Saudi Arabia. vol. 5.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Beatus de Cirueña

El Beatus de Cirueña, o Beatus de Nájera o Fragment de Silos, havia estat un còdex il·luminat que contenia el comentari a l'Apocalipsi de Beat de Liébana. Fou produït segurament abans de l'any 900 i, per tant, es considera el beatus més antic que es conserva. Malauradament només ens n'ha arribat un foli, provinent del monestir de San Andrés de Cirueña (Cirueña, La Rioja), que actualment es conserva a Monestir de Santo Domingo de Silos, amb la signatura Frag. 4.

## Descripció

Es tracta d'un foli de pergamí de 305 x 250 mm., escrit a dues columnes de 31 línies. La miniatura ocupa poc menys de la meitat inferior de la columna a. El fragment conservat il·lustra Apocalipsi VI 9-11. La miniatura dibuixa l'altar amb les ànimes dels màrtirs (representades per coloms) i també els màrtirs mateixos amb els cossos decapitats.
La il·luminació és d'una factura primitiva i té l'interès de ser la més antiga que es conserva d'un Beatus. Es considera del darrer quart del segle IX i potser copiat als Pirineus o a Astúries. El foli es va utilitzar per enquadernar un altre manuscrit i això n'ha permès la conservació.

## Referències

* ↑ El monestir ha desaparegut. El 1052 passà a dependre de Santa María la Real de Nájera, d'on prové l'altra denominació del beatus.
* ↑ No s'ha de confondre, però, amb el Beatus de Silos.

## Enllaços externs

* http://www.turismo-prerromanico.com/manuscritos/beato-de-ciruea-20130909121613/
# Siostri

Siostri (en rus: Сёстры) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 207 habitants. Pertany al districte municipal d'Ivantéievka.

## Referències

* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». ЭтоМесто. Arxivat de l'original el 2018-01-15. [Consulta: 10 gener 2018].
# Charles Laeser

Charles Laeser (Ginebra, 12 de setembre de 1879 - Ginebra, 28 de juliol de 1959) va ser un ciclista suís, que fou professional entre 1902 i 1904.
Fou el primer vencedor no francès d'una etapa al Tour de França, en la quarta etapa de l'edició de 1903.

## Palmarès

* 1903
** Vencedor d'una victòria d'etapa Tour de França

## Participacions en el Tour de França

* 1903. Abandona (3a etapa). Vencedor d'una etapa.
* 1904. Abandona (1a etapa)

## Notes

* ↑ Durant el Tour de 1903 era possible inscriure's per a una sola etapa o continuar participant en cas d'haver abandonat prèviament. Va ser el cas de Laeser, que abandonà durant la 3a etapa i guanyà la 4a

## Enllaços externs

* Fitxa de Charles Laeser a sitiodeciclismo.net
# Serrana rodona

La castanyola, jonça o serrana rodona (Cyperus rotundus) és una espècie de planta dins la família ciperàcia. És nativa d'Àfrica, Europa central i del sud i sud-est d'Àsia.

## Descripció

És una herba cespitosa glabra perenne que pot fer fins a 40 cm d'alt, les fulles fan de 10 a 30 x 0,2-0,6 cm ;Floreix de maig a desembre formant una umbel·la de 3-10 radis desiguals i els seus rizomes, que fan de 0,7–2 mm de diàmetre, tenen tubercles que com els de la seva parenta la xufla són comestibles.

## Hàbitat

Viu a tots els Països Catalans en horts, vinyes i ermots, des del nivell del mar fins als 800 m d'altitud.

## Com a planta invasora

Cyperus rotundus és una de les plantes invasores més difícils d'erradicar i es considera entre les pitjors males herbes a nivell mundial. Presenta el fenomen de l'al·lelopatia amb els conreus als quals danya. El control és difícil per la propagació amb els seus tubercles i la seva resistència als herbicides, a més és de les poques males herbes que no es destrueixen amb la cobertora de plàstic o solarització.

## Usos

* En medicina popular, en la medicina tradicional xinesa (txi), en Ayurveda contra la febre, problemes digestius etc
* Els àrabs del Pròxim Orient torren els seus tubercles per al tractament de ferides i de malalties com l'àntrax.
* En medicina moderna es fan servir per al tractament de la nàusea, la febre i la inflamació entre d'altres.
* Com aliment, malgrat que els tubercles tinguin un gust amargant, tenen valor nutritiu. Es menja a l'Àfrica en temps de fam. Pels ocells migradors són una important font de minerals.

## Referències

* ↑ «jonça». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 18 febrer 2022].
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans

## Enllaços externs

* Flora Europaea: Cyperus rotundus Arxivat 2011-07-04 a Wayback Machine.
* Use in Chinese and Ayurvedic medicine
* A Tel-Aviv University study mentioning its nutritional importance for migrating birds (in Hebrew)
* Caldecott, Todd. Ayurveda: The Divine Science of Life. Elsevier/Mosby, 2006. ISBN 0723434107. Conté una monografia detallada sobre Cyperus rotundus (Musta; Mustaka), així com una discussió sobre els beneficis i l'ús de la salut en la pràctica clínica
# Icosàgon

En geometria, un icosàgon és un polígon de vint costats i, per tant, de vint vèrtexs.
El nom "icosàgon" prové del grec antic eikosagon, de eikosi "vint" + gon "angle".
Els angles interns d'un icosàgon sumen 3240º. Per tant, els angles interns d'un icosàgon regular tenen un valor de 3240º / 20 = 162º. L'icosàgon regular és construïble amb regle i compàs.

## Referències

* ↑ «Icosàgon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Definition of icosagon». AllWords.com. [Consulta: 9 maig 2010]. (anglès)
* ↑ «icosagon». Wolfram MathWorld. [Consulta: 9 maig 2010]. (anglès)
# Gai Anni Lusc

Gai Anni Lusc (llatí: Gaius Annius T. f. T. n. Luscus) va ser un magistrat romà que va viure als segles II aC i I aC. Era probablement fill de Tit Anni Lusc, cònsol l'any 128 aC. Formava part de la gens Ànnia i era de la família dels Lusc.
Va ser comandant de la guarnició de Leptis a les ordres de Quint Cecili Metel Numídic, durant la guerra de Jugurta l'any 108 aC. Més tard va ser pretor (81 aC), i Sul·la el va enviar a la Tarraconense amb autoritat proconsular contra Sertori. En aquest càrrec, va fer retirar els sertorians, travessant els passos dels Pirineus, cap a Hispània, a Cartago Nova, i pel nombre superior de les seves forces tant per terra com per mar, els va deixar en situació precària.

## Referències

* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Sertori, 7.
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/852?rgn=full+text;view=image;q1=LuscusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 842. ]