OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mejdurétxie (Altai)

* Per a altres significats, vegeu «Mejdurétxie».
Mejdurétxie (en rus: Междуречье) és un poble (un possiólok) del krai de l'Altai, a Rússia, que el 2013 tenia 86 habitants. Pertany al districte de Lóktevski.

## Referències

* ↑ Список населённых мест Сибирского края. – Том 1. Округа Юго-Западной Сибири. – Новосибирск: Сибирский Краевой Исполнительный Комитет. Статистический отдел, 1928. – 831 с.
# Remmia

La lex Remmia va ser una antiga llei romana de data i autor desconeguts, però anterior a les Lleis de les dotze taules.
Aquesta llei combatia la calúmnia i ordenava gravar amb foc una K al front dels calumniadors (de Kalumnia, com s'escrivia antigament, passant després a calúmnia). Alguns autors defensaven que la lletra gravada a foc era una D, de delator.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 140 [Consulta: 12 abril 2022].
# Francesc Fornells i Vilar

Francesc Fornells i Vilar fou un compositor i violinista nascut el 1887 a Barcelona (Catalunya). Va ser alumne de Millet, Nicolau i Pujol i durant tota la seva vida va estar molt lligat a l'Orfeó Català. Va ser l'encarregat de fer nombreses transcripcions del s. XVI i s. XVII i, sobretot, arranjaments de música coral. Entre la seva música coral destaquen Heroica, Margaridoia, Aves y flores, Cançoneta amorosa, Colección de habaneras, Mi joya i Los dos hermanos. S'encarregà de realitzar l'obra escènica La mel als llavis. També destaca per la seva gran producció de sardanes. Morí el 1962 a la seva ciutat natal, Barcelona.

## Obres

| L'amoreta | Sardana per a cobla | 1949 |
| Campanes al vol | Sardana per a cobla | 1947 |
| Damisel·la, si vos plau? | Sardana per a cobla | 1948 |
| De bon matí | Sardana per a cobla | 1917 |
| Espiga daurada | Sardana per a cobla | 1952 |
| El Gafarró | Sardana per a cobla | |
| El gegant del pi | Sardana per a cobla | |
| Gentil | Sardana per a cobla | 1922 |
| La gentil Caterineta | Sardana per a cobla | |
| L'heroi | Sardana per a cobla | 1931 |
| Margaridoia | Sardana per a cobla | 1908 |
| La mel als llavis | Sardana per a cobla | |
| Mireia | Sardana per a cobla | 1919 |
| Nines i ninots | Sardana per a cobla | |
| La nineta | Sardana per a cobla | |
| Noies que somnieu | Sardana per a cobla | |
| La promesa (Nuri) | Sardana per a cobla | 1956 |
| Puiggraciós (Puig Graciós) | Sardana per a cobla | |
| Rosa Àurea | Sardana per a cobla | 1954 |
| La Rosa dels Vents | Sardana per a cobla | 1955 |
| Sa caleta de Lloret | Sardana per a cobla | 1961 |
| El soldat i la donzella | Sardana per a cobla | 1920 |
| La Torre de Pals | Sardana per a cobla | 1949 |
| Els tres tambors | Sardana per a cobla | |
| Vela al vent | Sardana per a cobla | 1953 |
| Violeta | Sardana per a cobla | 1956 |
| Virolet | Sardana per a cobla | 1924 |

## Referències

* https://musicsperlacobla.cat/compositor.php?autor_id=806
* https://dadescat.com/2019/12/31/fornells-i-vilar-francesc/

## Bibliografia

ALONSO, Celsa. «Anguerri Profitós, Jorge.», Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002.
# Ratolí marsupial de Ningbing

El ratolí marsupial de Ningbing (Pseudantechinus ningbing) és una petita espècie de marsupial carnívor originari del nord-oest d'Austràlia. És comú a la regió de Kimberley d'Austràlia Occidental i al Territori del Nord.

## Referències

* ↑ Menkhorst, Peter. A Field Guide to the Mammals of Australia. Oxford University Press, 2001, p. 62.
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Bromur d'or(III)

Bromur d'or(III) és un sòlid cristal·lí de negre a vermell fosc. Té la fórmula empírica AuBr₃, però existeix principalment com a dímer amb la fórmula molecularAu₂Br₆.

## Preparació

La síntesi més comuna és escalfant or i brom líquid a 140 °C:
    2 Au + 3 Br₂ → Au₂Br₆

## Usos
### Química catalítica

El bromur d'or(III) es fa servir en la catàlisi d'una gran varietat de reaccions com per exemple la reacció Diels Alder
Un altre ús és en la substitució nucleofílica.

### Detecció de la ketamina

El bromus d'or(III) es pot usar com a reactiu de prova per la presència de ketamina.
Paracetamol, àcid ascòrbic, heroïna, lactosa, manitol, morfina, i sacarosa tots ells causen un canvi de color a porpra instantani.

## Referències

* 1 2 Macintyre, J. E. (ed.) Dictionary of Inorganic Compounds; Chapman & Hall: London, 1992; vol. 1, pp. 121
* 1 2 Greenwood, N.N.; Earnshaw, A. Chemistry of the Elements; Butterworth-Heineman: Oxford,1997; pp. 1183-1185
* 1 2 Cotton, F.A.; Wilkinson, G.; Murillo, C.A.; Bochmann, M. Advanced Inorganic Chemistry; John Wiley & Sons: New York, 1999; pp. 1101-1102
* ↑ Schulz, A.; Hargittai, M. Chem. Eur. J. 2001, vol. 7, pp. 3657-3670
* ↑ Schwerdtfeger, P. J. Am. Chem. Soc. 1989, vol. 111, pp. 7261-7262
* ↑ Asao, N.; Aikawa, H.; Yamamoto, Y. J. Am. Chem. Soc. 2004, vol. 126, pp. 7458-7459
* ↑ Georgy, M.; Boucard, V.; Campagne, J. J. Am. Chem. Soc. 2005, vol. 127, pp. 14180-14181
* ↑ Sarwar, Mohammad. «A New, Highly Specific Color Test for Ketamine». The Microgram. Drug Enforcement Administration. Arxivat de l'original el 2010-10-17. [Consulta: 26 gener 2012].
# El libro de arena

El libro de arena és una obra que reuneix contes i relats de l'escriptor argentí Jorge Luis Borges, publicada l'any 1975.
D'acord amb l'opinió de l'autor, El libro de arena, escrit en l'ocàs de la seva vida, seria el seu millor llibre, apreciació que molts dels seus crítics no comparteixen, en favor d'altres obres com Ficciones.
La primera edició, a Buenos Aires, va ser realitzada per Emecé i tenia 181 pàgines. A Madrid, va ser editat aquest mateix any per Ultramar. Consta dels següents textos:
* "El otro".
* "Ulrica".
* "El congreso".
* "There are more things".
* "La secta de los treinta".
* "La noche de los dones".
* "El espejo y la máscara".
* "Undr".
* "Utopía de un hombre que está cansado".
* "El soborno".
* "Avelino Arredondo".
* "El disco".
* "El libro de arena".
* "Epílogo".

## El libro de arena (el conte)

El libro de arena és l'últim conte del volum; en aquesta narració, Borges reprèn tòpics desenvolupats en contes anteriors. En particular, El libro de arena sembla en molts aspectes una reescriptura de La biblioteca de Babel. Si en aquell conte Borges descrivia una biblioteca infinita, poblada per infinits llibres que contenien infinites vegades tots els textos possibles, en aquest conte aquella fantasia s'expressa en un únic llibre. En la nota final de La biblioteca de Babel, Borges anticipa aquest conte:
       Letizia Álvarez de Toledo ha observado que la vasta Biblioteca es inútil; en rigor, bastaría un solo volumen, de formato común, impreso en cuerpo nueve o cuerpo diez, que constara de un número infinito de hojas infinitamente delgadas. (...) El manejo de ese vademécum sedoso no sería cómodo: cada hoja se desdoblaría en otras análogas; la inconcebible hoja central no tendría revés.
El libro de arena també recull l'obsessió d'un personatge cap a un objecte desenvolupada en El Zahir (o el poder que exerceix un objecte sobre el personatge), així com el recurs de l'autoreferència.

### Argument

El narrador d'aquest conte té el mateix nom que l'autor empíric (Borges), qui rep de mans d'un estrany venedor un llibre sagrat, de pes sorprenent i que du escrit al llom el títol: Holy Writ. La numeració de les pàgines no és correlativa i, una vegada que es passa una pàgina, resulta impossible tornar a trobar-la.
El venedor li explica el nom amb què ell mateix l'adquirí de mans d'un rodamón: "ni el llibre ni la sorra tenen principi ni fi". Borges intenta trobar-ne la primera pàgina, però és impossible; el mateix succeeix amb la darrera. Finalment, el compra per una mica de diners i una antiga Bíblia.
Al cap de poc, Borges només viu per al llibre, que estudia sense descans. Somnia amb aquest en els breus moments en què venç l'insomni; es converteix en un "presoner del llibre". Aleshores, adverteix que el llibre -i ell mateix- eren monstruosos. Se'n desfà en amagar-lo en una lleixa anònima de la Biblioteca Nacional (de la qual el mateix Borges en fou director).

## Referències

* ↑ Nogueira Dobarro, Angel. Jorge Luis Borges la biblioteca, símbolo y figura del universo (en castellà). Anthropos, 2004, p. 156.
# Meatballs

Meatballs és una pel·lícula canadenca d'Ivan Reitman dirigida el 1979.

## Argument

Un estiuejant acampa al costat d'unes colònies. Intenta ajudar aquests joves acampats. Un dels campistes, Rudy, necessita tenir confiança en ell.

## Repartiment

* Bill Murray: Tripper Harrison
* Harvey Atkin: Morty
* Kate Lynch: Roxanne
* Russ Banham: Crockett
* Kristine DeBell: A.L.
* Sarah Torgov: Candace
* Jack Blum: Spaz
* Keith Knight: Larry Finklestein, anomenat Fink
* Cindy Girling: Wendy
* Todd Hoffman: Wheels
* Margot Pinvdic: Jackie
* Matt Craven: Hardware
* Norma Dell'Agnese: Brenda
* Chris Makepeace: Rudy
* Michael Kirby: Eddy

## Critica

El lloc web Rotten Tomatoes dona a la pel·lícula una puntuació de 75% sobre la base de 32 comentaris.

## Notes de producció

* La pel·lícula va ser filmada a Camp White Pine i altres llocs prop de Haliburton, Ontario. Durant el rodatge de la pel·lícula durant l'estiu de 1978, CampWhite Pine va continuar com de costum, i molts campistes i membres del personal van ser utilitzats com a extres i personatges secundaris en la pel·lícula.
* D'acord amb el comentari del DVD, les escenes del primer dia del camping eren el primer dia de rodatge real de Bill Murray. Va ser contractat per fer la pel·lícula en l'últim minut causa del seu compromís amb Saturday Night Live . El seu vestit, la camisa i pantalons curts vermells de Hawaii, era la roba que portava posada quan es va presentar en el set.
* Harold Ramis diu que Reitman no sabia del cert si Murray estaria en la pel·lícula fins que es va presentar el primer dia de rodatge

## Al voltant de la pel·lícula

* Primer paper principal de Bill Murray, que retrobarà el director Ivan Reitman a Els Blaus (1982) i a l'èxit mundial Els caçafantasmes (1984) (que tindrà una continuació cinc anys més tard).

## Referències

* ↑ «Box Office Information for Meatballs». Box Office Mojo. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ Meatballs a Rotten Tomatoes (anglès) Flixster
* ↑ Martin, Brett «Harold Ramis Gets the Last Laugh». GQ, 01-07-2009, pàg. 64–67, 124–25. Arxivat de l'original el 2009-07-01 [Consulta: 22 juny 2009]. «Bill va deixar penjant Ivan, però. Iván no sabia si hi seria fins al dia en què va començar a disparar.»
# Frank E. Baker Motorcycles Ltd

Frank E. Baker Motorcycles Ltd fou un fabricant de motocicletes britànic amb seu a Alvechurch Road, a la zona residencial de Northfield, Birmingham. Fundada el 1927 per Frank Baker, l'empresa va produir motocicletes sota la marca Baker fins al 1930, quan va ser venuda a la James Cycle Co.

## Història

Frank E. Baker havia fundat a Birmingham l'empresa original, Precision, i havia aconseguit una bona reputació pels seus motors de motocicleta de gran rendiment. Baker va subministrar els seus motors a Haden i Sun. Més tard, va començar a construir motocicletes completes amb els bastidors que li subministrava Sun, empresa que tenia la seu a una fàbrica propera d'Aston Brook Street. A l'Olympia Motorcycle Show de 1911, a Londres, hi havia 96 motocicletes amb motors Precision i, el 1918, la companyia comptava amb més de 800 treballadors. Tom Biggs en va ser nomenat dissenyador en cap el 1913. Frank Baker va aturar la producció de motocicletes i motors durant la Primera Guerra Mundial.
El 1919 l'empresa de Frank Baker es va fusionar amb William Beardmore and Company, una empresa escocesa d'enginyeria i construcció naval amb seu a Glasgow. Entre 1921 i 1924, Beardmore va produir motocicletes sota la marca Beardmore Precision. La primera a produir en va ser una de 350 cc de dos temps amb suspensió de ballesta anterior i posterior, seguida després per una gamma de motocicletes amb cilindrades que abastaven des dels 250 fins als 600 cc.
Quan Beardmore va deixar de produir les Precision el 1924, Baker en va recuperar els drets i el 1927 va fundar una nova empresa, Frank E. Baker Motorcycles Ltd, amb la qual va començar a fabricar motocicletes amb motor Villiers sota la marca Baker. El 1930 es va vendre el negoci a James Cycle Co. Aquesta empresa va continuar produint motocicletes sota la seva pròpia marca, James, a la fàbrica de Birmingham i va fer servir el bastidor de Baker per a alguns dels seus models.

## Vegeu també

* Beardmore Precision
* James Cycle

## Referències

* 1 2 «Baker» (en anglès). ianchadwick.com. [Consulta: 21 març 2009].
* ↑ «Precision» (en anglès). ianchadwick.com. [Consulta: 21 març 2009].
* 1 2 «Birmingham's Industrial History» (en anglès). madeinbirmingham.org. [Consulta: 21 març 2009].
* ↑ Tragatsch, Erwin. The New Illustrated Encyclopedia of Motorcycles (en anglès). Londres: Quantum Publishing, 2000, p. 560. ISBN 1861603428.
# Biblioteques Municipals de Sabadell

Biblioteques Municipals de Sabadell (BiMS) és l'organisme que gestiona la xarxa municipal de biblioteques públiques de Sabadell. Són el principal servei públic i cultural de proximitat de la ciutat. Els equipaments són de titularitat municipal i estan gestionats per l'Ajuntament de Sabadell en conveni amb la Diputació de Barcelona. Les set biblioteques que conformen la xarxa estan distribuïdes arreu del territori i cobreixen al 100% de la població de Sabadell. S'integren a la Xarxa de Biblioteques Municipals de la província de Barcelona i al Sistema de Lectura Pública de Catalunya. La seva missió és fomentar la lectura i el coneixement, garantir l'accés a la informació, promocionar l'ús de les tecnologies, donar suport a la formació continua i possibilitar la cohesió social i el desenvolupament de les persones en igualtat d'oportunitats. Des de la biblioteca Vapor Badia, emplaçada al centre de Sabadell, es coordina el conjunt de la xarxa. Les altres sis biblioteques de proximitat cobreixen les àrees territorials dels diferents barris i districtes de la ciutat.

## Directori

Les Biblioteques que conformen la xarxa són les següents:
* Biblioteca Vapor Badia (Districte 1 i ciutat)
* Biblioteca del Nord (Districte 3)
* Biblioteca del Sud (Districte 6)
* Biblioteca de Ponent (Districte 4)
* Biblioteca de la Serra (Districte 7)
* Biblioteca dels Safareigs (Districte 2)
* Biblioteca de Can Puiggener (Districte 2)

## Referències

* ↑ «Qui som. Biblioteques Municipals de Sabadell». [Consulta: 24 setembre 2016].
* ↑ Xarxa de Biblioteques Municipals. [Consulta: 23 setembre 2016]
* ↑ «El valor econòmic de les biblioteques municipals de Sabadell: Anàlisi del retorn a la inversió (ROI) del Servei de Biblioteca Pública.». [Consulta: 24 setembre 2016].
* ↑ «pla de bilbioteques 2006-2011». Ajuntament de Sabadell, 2007.
* ↑ «Biblioteques municipals de Sabadell». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 2 juny 2017].

## Enllaços externs

* http://www.sabadell.cat/ca/bims
# Ratkovo

Ratkovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2021 tenia 194 habitants.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 22 gener 2021. [Consulta: 25 gener 2022].
# James Chambers

James Chambers (Trenton, Nova Jersey, 15 de desembre de 1920 – Cranberry, Nova Jersey, 1 de gener de 1989), va ser un músic i professor estatunidenc. Va ser el primer trompa de la Filharmònica de Nova York durant 23 anys i professor de la Juilliard School durant 42 anys.

## Referències

* ↑ «Principal Musicians of the Philadelphia Orchestra». Arxivat de l'original el 2020-10-07. [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ Collins, Glenn «James Chambers, 68, Former Orchestra Hornist» (en anglès). The New York Times, 03-01-1989. ISSN: 0362-4331.

## Enllaços externs

* «James Chambers (1920-1989)» (en anglès britànic). Arxivat de l'original el 2022-03-02. [Consulta: 2 març 2022].
# Elizabeth Ann Seton

Elizabeth Ann Seton (Nova York, 28 d'agost de 1774 — Emmitsburg, 4 de gener de 1821) va ser la primera persona natural dels Estats Units d'Amèrica que fou canonitzada per l'Església catòlica. Va fundar les Germanes de la Caritat de Sant Josep.

## Biografia

Elizabeth va ser batejada en la fe anglicana. Es casà el 25 de gener de 1794 amb William Magee Seton, ric mercader marítim protestant, amb qui tingué cinc fills.
Alguns anys després del casament, l'empresa familiar feu fallida i, el desembre de 1803, William mor de tuberculosi. Elizabeth es converteix al catolicisme el 14 de març de 1805 i es va fer professora, per tal d'educar els seus fills.
Pensava que tots els nens tenien dret a una educació gratuïta i amb l'objectiu d'aconseguir-la, va fundar el 1808 una escola catòlica per a nenes a Emmitsburg, Maryland, i a Baltimore va fundar les Germanes de la Caritat de Sant Josep, la primera comunitat religiosa de dones catòliques apostòliques dels Estats Units.
Beatificada per Joan XXIII el 17 de març de 1963, va ser canonitzada per Pau VI el 14 de setembre de 1975. El seu cos reposa a Emmitsburg, Maryland. És considerada protectora de les vídues, els nens en perill de mort i els professors. La seva festivitat és el dia 4 de gener.

## Referències

* ↑ Attwater, Donald & Catherine Rachel John. The Penguin Dictionary of Saints. 3rd edition. Nova York: Penguin Books, 1993. ISBN 0-14-051312-4
* ↑ Text complet de la homilia de Pau VI en la canonització d'Elizabeth Ann Seton.

## Vegeu també

* Germanes de la Caritat de Sant Josep

## Enllaços externs

* Lloc web de la federació de congregacions de Germanes de la Caritat
# Max Headroom

Max Headroom va ser una sèrie de televisió de ciència-ficció cyberpunk creada per George Stone, Rocky Morton i Annabel Jankel. Max Headroom comptava amb característiques innovadores i un estil futurista amb evidents influències del moviment cyberpunk. La frase amb la qual es presentava cada capítol ("20 minuts en el futur") es va fer molt coneguda i va ser presa del títol de l'episodi pilot, originalment britànic, Max Headroom: 20 Minutes into the Future.
El personatge principal, Max Headroom, va ser creat per George Stone. A més de la sèrie, també va aparèixer en un vídeo musical, i en diversos anuncis creats per a televisió.

## Referències

* ↑ «Max Headroom – Cuando el cyberpunk se emitía en Prime Time» (en castellà). http://elpajaroburlon.com, 23-09-2015. Arxivat de l'original el 21 de gener 2021. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Max Headroom, la historia de un ícono inolvidable». .
# Gal·loni

Gal·loni és el nom dels següents personatges:
* Gal·loni, romà de característiques proverbials
* Gal·loni, governador romà
# Beinn Dearg (Ullapool)

Beinn Dearg (en gaèlic escocès significa "Muntanya vermella" pronunciat [peiɲ tʲɛɾɛk]). És a la zona d'Iverlael de les Terres Altes d'Escòcia (Regne Unit). Té una alçada de 1.084 msnm. S'escala normalment seguint el riu Lael fins a Gleann na Sguaib. Començant des de gairebé el cap del Loch Broom una sendera segueix el glen fins a un bealach al voltant d'un quilòmetre al nord del cim. Des d'aquest serral, es pot pujar també als cims veïns d'Amb a' Mheall i Meall na Ceapraichean. Eididh nan Clach Geala, que queda al voltant de 3 km al nord del Beinn Dearg es pot afegir també per completar 4 munros d'una sola tacada.
A principis de l'any 2005, forts vents van causar gran dany als arbres del Bosc d'Inverlael, bloquejant de manera gairebé total la ruta descrita.
Beinn Dearg és considerada una ZEPA. La zona abasta una diversitat d'hàbitats, incloent bosc, pantans, aigües obertes, bruguerars nans i precipicis. De manera molt significativa, les zones del cim serveixen de suport a ocells de muntanya com el Corriol pit-roig.
Aquest Beinn Dearg de Ullapool és la més alta de les elevacions escoceses que tenen aquest nom. Les altres són:
* Beinn Dearg – 1008 m, munro al nord de Blair Atholl
* Beinn Dearg – 914 m, a la zona de Torridon
* Beinn Dearg – 830 m, al nord de Glen Lyon
* Beinn Dearg – 706 m, a la zona de Glenartney
* Beinn Dearg– 427 m, en els turons Menteith

## Referències

* ↑ «walkhighlands Beinn Dearg (Ullapool)». walkhighlands.co.uk, 2014. [Consulta: 1r març 2014].

## Enllaços externs

* Beinn Dearg SPA Arxivat 2011-02-04 a Wayback Machine.
# Ratkovská Lehota

Ratkovská Lehota és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1413.
# Jacoba Maria van Nickelen

Jacoba Maria van Nickelen (Haarlem, c.1690 - Amsterdam, 1749) fou una pintora neerlandesa del segle xviii.

## Biografia

Va néixer dins d'una antiga família dedicada a la pintura de Haarlem; el seu avi Isaak van Nickelen va pintar interiors d'església, i el seu pare Jan van Nickelen va ser un pintor de paisatges.
Segons el Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie ella es va dedicar principalment a les pintures de bodegons de fruita i flors, el treball dels quals mostra els mateixos elements que les obres de Cornelia van der Mijn, la filla del seu professor Herman van der Mijn. Va estar activa en la cort de l'elector palatino Johann Wilhelm, on a més de Cornelia, les pintores Adriana Spilberg i Rachel Ruysch també van pintar. Va contreure matrimoni amb el pintor Willem Troost i va tenir vuit fills, dels quals únicament dos van sobreviure a la infància.

## Referències

* ↑ «Jacoba Maria van Nickelen» (en neerlandés). RKD. [Consulta: 13 abril 2016].

## Enllaços externs

* Jacoba Maria van Nickelen Artnet
* Jacoba Maria van Nickelen a inghist
# Cabusset del llac Alaotra

El cabusset del llac Alaotra, cabusset rogenc d'Alaotra o senzillament cabusset d'Alaotra (Tachybaptus rufolavatus) és una espècie d'ocell de la família dels podicipèdids (Podicipedidae) actualment extint que habitava el Llac Alaotra, de l'est de Madagascar.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes, Fundació Barcelona Zoo (Zoo de Barcelona); Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. 2017.
* ↑ Notícia sobre l'extinció del cabusset d'Alaotra al diari El Periódico de 26/05/2010 Rev. 19/11/2011 (català)
# Elche de la Sierra

Elche de la Sierra és un municipi de la província d'Albacete, en la comarca de la serra del Segura, a 102 km de la capital de la província. El 2005 tenia 3.878 habitants. Comprèn les pedanies de Fuente del Taif, Horno Ciego, Peñarrubia, Vicorto i Villares del Segura. Limita al nord amb Ayna, al sud amb Letur, a l'est amb Liétor i Férez i a l'oest amb Molinicos i Yeste.

## Demografia

Evolució demogràfica d'Elche de la Sierra :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2005 | 2007 |
| 4.027 | 4.484 | 4.527 | 5.788 | 6.560 | 7.063 | 5.846 | 5.007 | 3.866 | 3.793 | 3.917 | 3.878 | 3929 |

## Referències

* ↑ Font: Població de fet segons l'INE. Alteracions dels municipis als Censos de Població des de 1842, Arxivat 2009-03-11 a Wayback Machine. Sèries de població dels municipis d'Espanya des de 1996. Arxivat 2010-04-18 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina informativa, esports, turisme, fotos, vídeos, etc., d'Elche de la Sierra
* Ajuntament d'Elche de la Sierra Arxivat 2020-11-27 a Wayback Machine.
* Web de la comarca de la Sierra del Segura Albacetenya
# Rittershoffen

Rittershoffen (en alsacià Ritterschoffe) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 897 habitants.
Forma part del cantó de Wissembourg, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes de l'Outre-Forêt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 827 | 854 | 834 | 817 | 825 | 897 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2008 | Manfred Rott | |
| 2008- | Daniel Pflug | |