OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quint Quinti Cincinnat (tribú consular 415 aC)

Quint Quinti Cincinnat (en llatí: Quinctus Quinctius L. f. L. n. Cincinnatus) va ser un magistrat romà. Era fill de Luci Quinti Cincinnat i germà de Tit Quinti Pennus Cincinnat i de Luci Quint Cincinnat. Formava part de la gens Quíntia i era de la família dels Cincinnats.
Va ser elegit tribú amb potestat consular l'any 415 aC, quan hi va haver un desbordament del riu Tíber en territori de Veïs, i el senat va decidir no iniciar cap guerra contra ells per motius religiosos. Ho va tornar a ser altre cop l'any 405 aC.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita IV,49; IV,61
# Arancon

Arancon (en francès i oficialment Arancou), és una comuna de la Baixa Navarra, un dels set territoris del País Basc, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes de Akamarre al nord-oest, Labastide-Villefranche a l'est i Burgue-Erreiti al sud-oest.

## Turisme

Destaca l'Església de la Nostra Senyora d'Arancon, del segle xiii, ambn un destacable portal gòtic. Classificada Monument històric i situada al Camí de Santiago, a la Via Turonensis.

## Demografia

Dades de població :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 270 | 192 | 145 | 124 | 122 | 122 | 108 |
| A partir de 1962, el cens té en compte la població resident definida com a "Population sans doubles comptes" per l'INSEE |||||||
# Ducat de Maqueda

El Ducat de Maqueda és un títol nobiliari espanyol creat per Carles I d'Espanya, a favor de Diego de Cárdenas i Enríquez, I Avançat major del regne de Granada.
Diego de Cárdenas i Enríquez era fill de Gutierre de Cárdenas, VII senyor de la vila de Cárdenas, senyor de Maqueda, senyor de Torrijos i senyor d'Elx, i de Teresa Enríquez, qui era filla natural d'Alonso Enríquez, III Almirall de Castella, II comte de Melgar que la va tenir amb Maria Alvarado i Villagrán.
La seva denominació fa referència a la localitat de Maqueda a la província de Toledo.

## Referències

* ↑ «ducat de Maqueda | enciclopèdia.cat». [Consulta: 24 març 2021].
* Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
# Silicon Valley Bank

Silicon Valley Bank (SVB) era un banc comercial amb seu a Santa Clara, Califòrnia. SVB era el 16è banc més gran dels Estats Units en el moment de la seva fallida el 10 de març de 2023, i era el banc més gran de dipòsits a Silicon Valley. Era una filial del holding bancari SVB Financial Group. Com a banc de caràcter estatal, estava regulat pel Departament de Protecció i Innovació Financera de Califòrnia (DFPI) i era membre del Sistema de la Reserva Federal. El banc operava des d'oficines de 13 països i regions.
El 10 de març de 2023, va fer fallida després d'una execució bancària dels seus dipòsits. El DFPI va revocar la seva carta i va transferir el negoci a la gestió judicial sota la Federal Deposit Insurance Corporation (FDIC) en la segona fallida bancària més gran de la història dels EUA. Els seus dipòsits assegurats es van traslladar a un nou banc creat per la FDIC, anomenat Deposit Insurance National Bank of Santa Clara, que operava des de les antigues oficines de SVB. Les presentacions reguladores de desembre de 2022 estimaven que més del 85% dels dipòsits no estaven assegurats, i la FDIC va dir que començaria a cobrir aquests dipòsits amb dividends especials en uns dies a mesura que es liquidessin els actius de SVB. El 12 de març de 2023, una declaració conjunta de la secretària del Tresor, Janet L. Yellen, el president de la Reserva Federal , Jerome H. Powell, i el president de la FDIC , Martin J. Gruenberg, van dir que tots els dipositants de SVB estarien totalment protegits i tindrien accés a tots els seus diners a partir del dilluns següent, 13 de març.

## Referències

* ↑ «Large Commercial Banks». Federal Reserve. Arxivat de l'original el 8 juliol 2021. [Consulta: 11 març 2023].
* 1 2 «SVB Financial Group 2022 Annual Report (Form 10-K)». U.S. Securities and Exchange Commission, 01-03-2022. Arxivat de l'original el 10 març 2023. [Consulta: 10 març 2023].
* ↑ «FDIC BankFind». Federal Deposit Insurance Corporation, 03-03-2023. Arxivat de l'original el 11 març 2023. [Consulta: 11 març 2023].
* ↑ «FRB: Large Commercial Banks-- December 31, 2022». [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ Chow, Andrew R. (March 10, 2023). «More than 85% of Silicon Valley's Bank's Deposits Were Not Insured. Here's What That Means for Customers». Time. Arxivat de l'original el March 11, 2023. «[M]ore than 85% of the bank's deposits were uninsured, according to estimates in a recent regulatory filing.»
* ↑ Pound, Jesse. «Silicon Valley Bank is shut down by regulators, FDIC to protect insured deposits» (en anglès). CNBC. Arxivat de l'original el 10 març 2023. [Consulta: 10 març 2023].
* ↑ Group, SVB Financial. «SVB Financial Group Expands IT and Engineering Team to Support Growth of the Innovation Economy» (en anglès). [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ «FDIC Creates a Deposit Insurance National Bank of Santa Clara to Protect Insured Depositors of Silicon Valley Bank, Santa Clara, California» (en anglès americà). [Consulta: 13 març 2023].

## Enllaços externs

* Silicon Valley Bank - Lloc web oficial
* Silicon Valley Bank a Wayback Machine (archived March 10, 2023), before the FDIC takeover
# Rickardita

La rickardita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom de Thomas Arthur Rickard (1864–1953), enginyer de mines i editor de la revista Engineering and Mining Journal.

## Característiques

La rickardita és un sulfur de fórmula química Cu₇Te₅. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es troba de manera massiva, en grans molt fins i porosos; pot trobar-se també botrioide. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rickardita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, plata i/o or», juntament amb els minerals següents: calcocita, djurleïta, geerita, roxbyita, anilita, digenita, bornita, bellidoïta, berzelianita, athabascaïta, umangita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, hessita, chenguodaïta, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.

## Formació i jaciments

És un mineral de l'última etapa d'origen hidrotermal de baixa temperatura, que es troba en alguns dipòsits que contenen tel·luri. Sol trobar-se associada a altres minerals com: vulcanita, tel·luri, cameronita, petzita, silvanita, berthierita, pirita, arsenopirita o bornita. Va ser descoberta l'any 1903 a la mina Good Hope, a Vulcan (Gunnison Co., Estats Units).

## Referències

* ↑ «Rickardite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 febrer 2016].
* 1 2 «Rickardite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 7 febrer 2016].
# Nicolas Appert

Nicolas Appert (Châlons-en-Champagne, 17 de novembre de 1749 - Massy, 1 de juny de 1841) fou un pastisser i inventor francès. És l'inventor de la llauna de conserva. Va aplicar de manera pràctica i eficaç els principis que 60 anys més tard Louis Pasteur va provar científicament. Va construir a Massy la primera fàbrica industrial de conserves del món.
Basant-se en les experiències de Denis Papin, va inventar un procediment tèrmic per conservar els aliments al resguard de l'oxigen, mitjançant envasos de vidre o enllaunats. Va utilitzar primer ampolles de xampany. El 1810, va publicar l'obra L'art de conservar durant diversos anys totes les substàncies animals i vegetals. Aquest home va ajudar els que necessitaven més menjar permetent la conserva en llaunes, que tarden molt a caducar. Del seu cognom, deriva el procés alimentari d'appertització. També la seva invenció va ser molt apreciat per l'exèrcit, en facilitar l'alimentació de la tropa en campanya.

## Referències

* 1 2 3 4 Chalamont & Bruegel, 2004.

## Bibliografia

* Brotons, Ròmul. El triomf de la imaginació, 60 invents que han canviat el món (o gairebé). Albertí Editor, 2010 [Consulta: 13 maig 2013]. Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine.
* Barbier, Jean-Paul. Nicolas Appert : inventeur et humaniste (en francès). París: Royer, 1994, p. 192. ISBN 2-908670-17-8.
* Chalamont, Alix; Bruegel, Martin. «Nicolas Appert, l'inventeur de la conserve» (en francès). Banque des savoirs. Conseil départemental de l'Essonne, 01-12-2004. Arxivat de l'original el 2021-02-11. [Consulta: 9 febrer 2021].
# Tarantel·la (Chopin)

La Tarantel·la, en la bemoll major op. 43, és una peça curta per a piano, composta per Frédéric Chopin el juny de 1841. Aparegué publicada l'octubre del mateix any 1841. La seva execució dura uns 3 minuts.
La Tarantel·la és una moto perpetuo amb la indicació de Presto; requereix una tècnica pianística avançada. Es va inspirar en la cançó de Gioachino Rossini, La Dansa, també escrita en el característic ritme de tarantel·la de 6/8. Chopin va mirar d'assegurar la referència de l'obra de Rossini i va demanar al seu amic Julian Fontana que li fes arribar la millor edició de l'obra de Rossini. El manuscrit mostra que Chopin va canviar el seu compàs de 12/8 a 6/8. No hi ha cap evidència que l'obra fos un encàrrec o que la dediqués a algú.
Robert Schumann la va descriure com "un exemple ben extravagant de Chopin; veiem davant nostre la ballarina, girant com a posseïda, ... Sens dubte, ningú podria considerar aquesta música com encantadora, però estem disposats a perdonar el mestre la seva fantasia salvatge. De tant en tant se li pot permetre mostrar el costat fosc de la seva ànima? ..."
Chopin mateix va dir: "Espero no escriuré res de tan terrible durant un temps". Malgrat aquesta autocrítica, s'ha convertit en una peça que s'ha enregistrat força tot i que es toca menys en concerts.

## Referències

* ↑ «Internet Chopin Information Centre». Arxivat de l'original el 2018-03-02. [Consulta: 4 agost 2015].
* ↑ Classical Archives
* ↑ Sotheby’s Auctions
* ↑ Schumann, Gesammelte Schriften, edited by M. Kreisig (1914), II, 151, quoted at
* ↑ Frederick Niecks, Chopin as Man and Musician
* ↑ The Chopin Project

## Enllaços externs

* Chopin: Tarantel·la op. 43
# Ratpenat frugívor sud-americà pigmeu

El ratpenat frugívor sud-americà pigmeu (Dermanura phaeotis) és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. Viu a Centre- i Sud-amèrica.

## Subespècies

* D. p. nanus
* D. p. palatinus
* D. p. phaeotis

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Dawkinsia assimilis

Dawkinsia assimilis és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes. Poden assolir els 11,2 cm de longitud total. Es troba a l'Índia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Pethiyagoda, R. i M. Kottelat, 2005. A review of the barb of the Puntius filamentosus group (Teleostei: Cyprinidae) of southern India and Sri Lanka. Raffles Bull. Zool. Suppl. 12:127-144.
# Rodos (sistema operatiu)

Rodos (Sistema operatiu confiable a bord en temps real) és un sistema operatiu en temps real per a sistemes integrats i va ser dissenyat per a dominis d'aplicacions que exigeixen una alta fiabilitat.
Rodos es va desenvolupar al Centre Aeroespacial Alemany i té les seves arrels en el sistema operatiu BOSS. S'utilitza per a l'actual programa de microsatèl·lits del Centre Aeroespacial Alemany. El sistema funciona amb el satèl·lit operatiu TET-1 i s'utilitzarà per al satèl·lit BiROS desenvolupat actualment.
Rodos es millora i s'amplia encara més al Centre Aeroespacial Alemany i al departament de tecnologia de la informació aeroespacial de la Universitat de Würzburg.
Un aspecte important de Rodos és el seu middleware integrat en temps real. El desenvolupament del programari de control i càrrega útil a la part superior d'un middleware ofereix el màxim de modularitat actual. Les aplicacions/mòduls es poden desenvolupar de manera independent i és molt senzill intercanviar mòduls més tard sense preocupar-se dels efectes secundaris, perquè tots els mòduls estan encapsulats com a Building Blocks (BB) i es pot accedir i només poden accedir a altres recursos mitjançant interfícies ben definides.
Entre altres característiques que ofereix Rodos:
* interfícies C++ orientades a objectes,
* arrencada ultra ràpida,
* multithreading preventiu controlat amb prioritat en temps real,
* gestió del temps (com a punt central),
* comunicació i sincronització segura de fils,
* propagació d'esdeveniments.
Arquitectures de conjunt d'instruccions suportades:
* ARM7 (per exemple ARM Cortex-M3, SoC de Raspberry Pi).
* Atmel AVR32.
* STM32 de 32 bits.
* PowerPC (PowerPC 405).

## Referències

* ↑ «RODOS: Realtime Online DecisiOn Support system» (en anglès). https://resy5.iket.kit.edu. Arxivat de l'original el 2022-07-01. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ «RODOS Download» (en anglès). https://www.montenegros.de.+[Consulta: 27 març 2023].
* ↑ http://www.montenegros.de/sergio/public/iaa09-coreavionics.pdf Plantilla:Bare URL PDF
* ↑ http://www.montenegros.de/sergio/public/dasia2009-rodos.pdf Plantilla:Bare URL PDF
* ↑ «yorickdewid/RODOS» (en anglès). https://github.com,+14-02-2023.+[Consulta: 27 març 2023].
# Mègacles de Siracusa

Mègacles de Siracusa (en grec antic Μεγακλῆς) fou fill de Dió de Siracusa, i gendre de Dionís I el Vell. Inicialment va ser un dels màxims suports de Dionís però amb el temps va esdevenir malcontent i va acompanyar a Dió quan va fugir de Siracusa el 358 aC.
Després va participar en la seva expedició a Sicília en la qual Dió es va apoderar de Siracusa, el va acompanyar en la seva triomfal entrada a la ciutat, i va ser associat al comandament en cap, segons Plutarc. Posteriorment ja no torna a ser esmentat.

## Referències

* ↑ 1.Megacles a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1007
# Tarantella (pel·lícula)

Tarantella és una pel·lícula estatunidenca dramàtica de 1995, dirigida per Helen De Michiel i protagonitzada per Mira Sorvino, rodada durant la tardor de 1994. Es va estrenar el 7 de juny de 1995 al Seattle International Film Festival i es va projectar per primera vegada en cinemes el 15 de març del 1996. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

Diane Di Sorella, una jove fotògrafa professional italoamericana, ha de tornar de cop i volta a Nova Jersey, on va créixer, quan la seva mare mor inesperadament per a arreglar la seva finca. En els darrers anys, Diane i la seva mare no es duien bé, i comença a recordar-la amargada i ressentida, a qui va acabar abandonant. Alhora, comença a redescobrir el patrimoni que va refusar molt de temps enrere quan és entre els seus antics veïns empaquetant les coses de la casa. Llavors coneix una amiga proper de la seva difunta mare i la seva àvia, en qui troba suport en aquest moment difícil i qui també li dona l'últim regal de la seva mare: el diari secret que aquesta escrivia, i com està escrit en italià la dona se'l llegeix a Diane. Això l'ajuda a aprendre més coses sobre la història de la seva mare, i a mesura que ho fa finalment fa les paus amb la seva relació i amb la sèva pròpia herència italiana.

## Repartiment

* Mira Sorvino: Diane Di Sorella
* Rose Gregorio: Pina
* Matthew Lillard: Matt
* Frank Pellegrino: Lou
* Stephen Spinella: Frank
* Maryann Urbano: mare
* Antonia Rey: àvia
* Gaetano Lisco: pare
* Carol Dante: ballarina de tarantel·la

## Referències

* 1 2 Tarantella a TV Guide (anglès)
* ↑ Dates d'estrena a IMDb (anglès)
* ↑ Tarantella a Ésadir
* ↑ Tarantella a BFI (anglès)
* ↑ Tarantella a Rotten Tomatoes (anglès)

## Vegeu també

* Tarantel·la
# Kent Music Report

El Kent Music Report era una llista d'èxits musicals setmanal de senzills i àlbums a Austràlia, compilada per l'entusiasta de la música David Kent, des del mes de maig del 1974 fins a l'any 1998. Després del 1998, l'Australian Recording Industry Association, que l'havia estat utilitzant l'informe sota llicència durant diversos d'anys, va optar per produir les seves pròpies llistes com els 'ARIA Charts'.
Abans de l'Informe Kent, la revista Go-Set publicava la llista Top-40 Singles abans del 1966 i les llistes d'àlbums des de 1970 fins a la desaparició de la revista a l'agost de 1974.
David Kent va publicar més tard les llistes australianes de 1940 a 1973 de manera retrospectiva amb l'estat de les dades del gràfic estatals obtinguts de diverses emissores de ràdio australianes.

## Referències

* ↑ Daniel Lowe. «Australian Chart History». Arxivat de l'original el 2008-04-04. [Consulta: 23 novembre 2015].
* ↑ «Go_Set Magazine Charts 1966-1974». Arxivat de l'original el 2013-02-12. [Consulta: 23 novembre 2015].

## Bibliografia

* David Kent. Australian Chart Book 1970 - 1992. Australian Chart Book, St Ives, N.S.W., 1993. ISBN 0-646-11917-6.
* David Kent. Australian Chart Book 1940 - 1969. Australian Chart Book Pty Ltd, Turramurra, N.S.W., 2005. ISBN 0-646-44439-5.
* David Kent. Australian Chart Book 1993 - 2005. Australian Chart Book Pty Ltd, Turramurra, N.S.W., 2006. ISBN 0-646-45889-2.

## Enllaços externs

* «David Kent's Australian Chart Book website».
# Ratolí marsupial de Ride

El ratolí marsupial de Ride (Ningaui ridei) és un petit marsupial carnívor originari d'Austràlia. El cap i el cos mesuren un total de 6,4 cm, la cua en mesura 6,5 i el pes de l'animal és de 9,75 grams. És encara més petit que un ratolí domèstic. El ratolí marsupial de Ride és gris per sobre i d'un color més clar per sota. Té una cua semiprènsil, dents molt afilades i un llarg musell.

## Referències

Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Aranda

«Aranda» té aquests significats:
* Toponímia:
** Aranda de Duero, municipi de la província de Burgos, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** Aranda de Moncayo municipi d'Aragó a la comarca d'Aranda (província de Saragossa)
** Comarca d'Aranda, comarca de l'Aragó
* Biografies:
** Carlos Aranda o Carlos Reina Aranda (Málaga, 1980), futbolista andalús que ocupa la posició de davanter selecció espanyola
** Fernando Aranda Gruas (Tamarit de Llitera, 1910 – Barcelona, 2002), pilot de motociclisme
** Francesc d'Aranda (Terol, 1346 - Portaceli, 1438) cavaller i després cartoixà aragonès
** Juan de Aranda Salazar (Castillo de Locubín, 1605 - Jaén? 1654), arquitecte espanyol
** Mara Aranda (1968), cantant valenciana
** Samuel Aranda (Santa Coloma de Gramenet, Barcelonès, 1979), fotoperiodista català
** Vicente Aranda Ezquerra (Barcelona, 1926), director de cinema català
* Miscel·lània: RCR Aranda, Pigem i Vilalta arquitectes, despatx d'arquitectes amb seu a la ciutat d'Olot
# Drake-Brockmania

Drake-Brockmania és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Drake-Brockmania haareri (Stapf i C.E. Hubb.) S.M. Phillips
* Drake-Brockmania somalensis Stapf
# Robòtica tova

La robòtica tova, de l'anglès soft robotics, és una branca de la robòtica que estudia el disseny, control i fabricació de robots fets amb materials tous o elàstics.
Els dissenys dels robots tous sovint s'inspiren en organismes naturals. Gràcies a l'ús de materials flexibles, i actuadors pneumàtics o tendons, poden tenir capacitats que serien impossibles d'aconseguir mitjançant elements rígids. Les estructures d'aquests sistemes poden ser força complexes, per aquest motiu és comú fer servir impressores 3D per fabricar-los. Per aquesta mateixa raó, l'electrònica de control sovint incorpora models matemàtics avançats per predir la deformació i moviments dels robots.
Els inicis de la robòtica tova daten de finals de la dècada dels 80, però no va ser fins als 2000 que es va establir aquest camp. Des d'aleshores s'han aconseguit grans progressos en locomoció de robots, manipulació d'objectes, desenvolupament d'aparells mèdics i sistemes d'interacció home-màquina.

## Referències

* ↑ Heney, Paul «Festo’s Bionic robots merge pneumatics, artificial intelligence». The Robot Report, 28-02-2019 [Consulta: 19 novembre 2023].
* ↑ «Arriba una nova generació de robots vius». Institut de Bioenginyeria de Catalunya. Notícies de recerca, 21-04-2021. [Consulta: 18 novembre 2023].
* ↑ Rus i Tolley, 2015, p. 467.
* ↑ Laschi, Mazzolai i Cianchetti, 2016, p. 3.
* 1 2 Laschi, Mazzolai i Cianchetti, 2016, p. 1.
* ↑ Rus i Tolley, 2015, p. 468.
* ↑ Rus i Tolley, 2015, p. 470.
* ↑ Rus i Tolley, 2015, p. 471.
* ↑ Rus i Tolley, 2015, p. 472.
* ↑ Terrile, Argüelles i Barrientos, 2021, p. 7.

## Bibliografia

* Laschi, Cecilia; Mazzolai, Barbara; Cianchetti, Matteo «Soft robotics: Technologies and systems pushing the boundaries of robot abilities». Science Robotics, 2016, p. 11. DOI: 10.1126/scirobotics.aah3690 [Consulta: 18 novembre 2023].
* Rus, Daniela; Tolley, Michael T. «Design, fabrication and control of soft robots». Nature 521, 2015, p. 467–475. DOI: 10.1038/nature14543 [Consulta: 18 novembre 2023].
* Terrile, Silvia; Argüelles, Miguel; Barrientos, Antonio «Comparison of Different Technologies for Soft Robotics Grippers». Sensors 21, no. 9: 3253, 2021, p. 18. DOI: 10.3390/s21093253 [Consulta: 18 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Article al Diari Més: "'Robòtica tova', solucionar problemes emulant a la naturalesa"
# Mègacles de Mitilene

Mègacles de Mitilene (en grec antic Μεγακλῆς) fou un líder polític de la ciutat de Mitilene a l'illa de Lesbos.
Al front dels seus seguidors i amics va enderrocar a la família dels Pentàlides que governaven Mitilene, segons diu Aristòtil a la Política.

## Referències

* ↑ 2.Megacles a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1007
# La dona impúdica

La dona impúdica és el nom de les següents obres:
* La dona impúdica (pel·lícula de 1918), pel·lícula de 1918 dirigida per William J. Humphrey
* La dona impúdica (pel·lícula de 1925), pel·lícula de 1925 dirigida per James Young
* La dona impúdica (pintura), pintura surrealista de 1933 realitzada per Àngel Planells
# Ratkovské Bystré

Ratkovské Bystré és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1413.