OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riambau de Corbera

Riambau de Corbera (?, Barcelona - 1354, l'Alguer, Sardenya), militar i darrer governador general de Sardenya (1348-54).
Riambau de Corbera era fill dels senyors del Far, del Vallès. Fou bandejat de Barcelona pels consellers, acusat d'haver-los injuriat, però el 1334, el rei Pere IV el Cerimoniós li atorgà l'absolució plena de les causes pendents. Prengué part a favor del rei Pere en la seva lluita contra Jaume III de Mallorca amb l'objectiu de reintegrar els territoris de la Corona de Mallorca a la Corona d'Aragó. El 1344, durant la campanya del Rosselló, fou capità de Canet. El 1347 fou destinat a Sardenya com a governador interí i passà a ser-ne titular l'any següent. Lluità activament contra la rebel·lió dels d'Oria. El 1349 reforçà amb les seves tropes les del governador de Mallorca, Gilabert de Centelles, per fer front al desembarcament de tropes de Jaume III de Mallorca que intentava recuperar el Regne de Mallorca. Les seves naus evitaren l'atac marítim de les embarcacions de Jaume III de Mallorca al port de Portopí el 21 d'octubre. El vencé en la batalla de Llucmajor el 25 d'octubre de 1349 on Jaume III morí decapitat. En recompensa, el rei Pere li concedí el 1350 les possessions de Collsabadell i de Sant Joan Sanata, al Vallès.
A Sardenya, en 1352 ocupà Monteleone i com a governador de Sàsser continuà la seva lluita contra els rebels: els d'Oria i després els mateixos Arborea, que s'aliaren amb aquells. Morí durant el setge de l'Alguer, on es resistia Marià IV d'Arborea.

## Referències

* ↑ Soddu, Alessandro. Incastellamento in Sardegna. L'esempio di Monteleone. Aonia edizioni, 2013, p. 64. ISBN 129142668X.
* ↑ Zurita y Castro, Jerónimo. Anales de la Corona de Aragón (en castellà). vol. VIII, p. cap. LIII.
* ↑ «Riambau de Corbera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Revista Agrícola (1935)

Revista Agrícola és una revista que neix a Tarragona al gener de 1935. Porta com a subtítol: "Òrgan de la Cambra Oficial Agrícola". Com indica el seu nom tenia per objectiu tractar temes tècnics del sector agrícola i donar informació als seus subscriptors, normalment pagesos i associats agrícoles.

## Història

Revista Agrícola fundada per la Cambra Oficial Agrícola de la província de Tarragona. El seu director era el mateix president de la Cambra. La seu de l'administració i redacció estava ubicada a la Plaça Prim, 7. Impresa per Suc. d'Arts Gràfiques al carrer Reding, 40, a Tarragona.
Escrita en català.
La revista era "la continuadora" de l'antic butlletí que editava la Cambra, però posat al dia amb motiu de la seva renovació. Alguns articles són signats per l'advocat Ignasi Castellví i A. Puigdollers, veterinari.
Dedicava especial atenció a els temes agrícoles. El primer número estava dedicat a la viticultura: "El panorama vitícola"; "Els cellers cooperatius del Priorat", "La Magna Assemblea Vitícola de Barcelona: Alguns antecedents signat per Ignasi Castellví. Comptava amb algunes seccions com: "Noticiari Agrícola".
Presentava publicitat: sobre si mateixa, la Cambra i sobre serveis de què podien gaudir gratuïtament els pagesos. Consultori jurídic sobre temes agrícoles i Consultori Agronòmic i Fitopatològic.
Els lectors eren persones vinculades al món agrari.
La significació de la publicació rau en el fet que dona una visió del sector agrícola del moment de la zona de Tarragona.
A la Biblioteca Hemeroteca Municipal de Tarragona es conserva un exemplar digitalitzat.

## Aspectes tècnics

Els exemplars presentaven el següent format: 8 pàgines de 31,7 x 21 cm a dues columnes de 7,5 cm.
La capçalera mesurava 5,5 x 16,2 cm. A banda i banda del títol hi ha dues fletxes oposades.

## Referències

* 1 2 3 4 Virgili Sanromà, Josep-P. Tarragona i la seva premsa 1900-1980 (1r Volum). Tarragona: Hemeroteca de la Caixa d'Estalvis Provincial de Tarragona, 1980, p.175.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 La Premsa a la Província de Tarragona durant la Segona República, 1931-1936. [Tarragona]: Diputació de Tarragona, 1996, pp.520-522. ISBN 84-88618-28-X.

## Bibliografia

* La premsa a la Província de Tarragona durant la Segona República, 1931-1936. [Tarragona]: Diputació de Tarragona, 1996.
* Revista Agrícola, 1935.
* Virgili i Sanromà, Josep-P. Tarragona i la seva premsa 1900-1980 (1r Volum). Tarragona: Hemeroteca de la Caixa d'Estalvis Provincial de Tarragona, 1980.

## Enllaços externs

* Revista digitalitzada a: Biblioteca Hemeroteca Municipal de Tarragona.
# Resolució 1549 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1549 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 17 de juny de 2004. Després de recordar totes les resolucions anteriors sobre la situació a Libèria, particularment les resolucions 1521 (2003) i 1532 (2004), el Consell va restableix un panell d'experts per supervisar les sancions internacionals contra Libèria.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va prendre nota dels informes anteriors d'un grup d'experts i del Secretari General de les Nacions Unides sobre la situació a Libèria i una petició del govern de transició liberià per elevar les sancions contra la fusta i els diamants.

### Actes

El grup d'experts es va restablir durant un període fins al 21 de desembre de 2004 per dur a terme una missió de seguiment a Libèria i als països propers per investigar la implementació i qualsevol violació de les sancions i avaluar l'impacte humanitari i socioeconòmic de les mesures. Es va demanar al panell que proporcionés dos informes sobre aquestes qüestions entre el 30 de setembre de 2004 i el 10 de desembre de 2004. A més, es va demanar al secretari general Kofi Annan que nomenés fins a cinc experts per servir al panell.
Es va demanar al govern de transició que establís un règim de certificat d'origen adequat per als diamants i que estableixi el seu control sobre les zones productores de fusta. Finalment, es va demanar a la comunitat internacional que ajudés al govern de transició a Libèria a través de la recuperació i la reconstrucció econòmica i cooperar amb el Comitè d'experts i sancions.

## Referències

* ↑ «Security Council re-establishes panel monitoring Liberia sanctions». United Nations, 17-06-2004.
* ↑ Lewis, D. S.. Annual Register: Annual Register: A Record of World Events. 24th. Gale Group, 2005, p. 242. ISBN 978-1-886994-48-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1501 a la 1600 (2003 - 2005)
* Segona Guerra Civil liberiana

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1547 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1547 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat l'11 de juny de 2004. Després de donar la benvinguda al compromís del govern del Sudan i l'Exèrcit d'Alliberament Popular del Sudan/Moviment (SPLA/M) per treballar en assolir un alto el foc complet i acord de pau per posar fi a la Segona Guerra Civil sudanesa, el Consell va establir un Equip Avançat de les Nacions Unides al Sudan per preparar una futura operació de les Nacions Unides després de la signatura del Acord de Pau Complet. La breu referència a la situació a la regió de Darfur va dividir els membres del Consell, amb Algèria, Xina i Pakistan contra una menció de Darfur i els altres dos terços del Consell que donaven suport a la seva inclusió.
El Consell de Seguretat va elogiar el treball de l'Autoritat Intergovernamental per al Desenvolupament i altres pel seu paper en el procés de pau. Va instar les parts implicades a signar ràpidament un acord de pau i condemnar totes les violacions dels drets humans, del dret internacional humanitari i els actes de violència. Hi va haver preocupació per l'impacte humanitari de la situació sobre la població civil de Sudan.
La resolució va crear un equip avançat, sota el lideratge del Representant Especial del Secretari General, per un període inicial de tres mesos per facilitar els contactes entre les parts i donar suport després de la signatura de l'Acord de Pau Complet. Al mateix temps, el Consell pretenia establir una operació de suport per facilitar l'aplicació de l'acord de pau i va demanar al secretari general Kofi Annan que presentés recomanacions sobre la seva composició i mandat i preparar-se per al seu desplegament.
El Consell també va destacar la importància d'una capacitat d'informació pública eficaç a través de la ràdio, la televisió i els diaris per promoure el procés de pau i el paper de les Nacions Unides. Va instar a ambdues parts a posar fi a la violència a la regió de Darfur, el Nil Superior i altres zones.

## Referències

* ↑ «Security Council endorses establishment of three-month advance team in Sudan to prepare for UN peace support operation». United Nations, 11-06-2004.
* ↑ Wald, Jonathan «Security Council endorses resolution on Sudan». CNN, 11-06-2004.
* ↑ «Security Council sends advance team to Sudan in anticipation of peace accord». United Nations News Centre, 11-06-2004.
* ↑ LeBor, Adam. "Complicity with evil": the United Nations in the age of modern genocide. Yale University Press, 2006, p. 185. ISBN 978-0-300-11171-2.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1501 a la 1600 (2003 - 2005)
* Conflicte del Darfur
* Missió de les Nacions Unides al Sudan

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1541 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1541 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 29 d'abril de 2004 després de reafirmar totes les resolucions anteriors del Sàhara Occidental, en particular la Resolució 1495 (2004) el consell va ampliar el mandat de la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO), que concloïa l'endemà segons la resolució 1523, per sis mesos, fins al 31 d'octubre de 2004.
El Consell de Seguretat va reafirmar la necessitat d'una solució duradora i mútua per al problema del Sàhara Occidental, que proporcionaria l'autodeterminació de la població del territori. Va recolzar també el Pla Baker com un acord polític entre Marroc i el Front Polisario. Es va instar a ambdues parts a cooperar amb el secretari general Kofi Annan i el seu enviat personal James Baker III.
Finalment, es va demanar al Secretari General que informés sobre la situació al final del mandat de la MINURSO i que proporcionés una avaluació de la mida de la MINURSO necessària perquè dugués a terme les tasques del seu mandat, amb vistes a la seva reducció gradual.

## Vegeu també

* Zona Lliure
* Estatut polític del Sàhara Occidental
* República Àrab Sahrauí Democràtica
* Mur marroquí
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1501 a la 1600 (2004 – 2005)

## Referències

* ↑ «Security Council extends UN mission for referendum in Western Sahara until 31 October». United Nations, 29-04-2004.
* ↑ Drakulich, Angela. A global agenda: issues before the 59th General Assembly of the United Nations. United Nations Association of the United States of America, 2004, p. 117. ISBN 978-1-880632-69-7.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 435 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 435 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 29 de setembre de 1978, va presentar propostes per a un alto el foc i eleccions supervisades per l'ONU a l'Àfrica del Sud-oest controlada per Sud-àfrica que finalment condueixin a la independència de Namíbia. És important destacar que va establir el Grup d'Assistència a la Transició de les Nacions Unides (UNTAG) que supervisaria les eleccions i la retirada de Sud-àfrica.
La resolució va ser aprovada per 12 vots a cap; Txecoslovàquia i la Unió Soviètica es van abstenir mentre que la República Popular de la Xina no participava en la votació.
El 22 de desembre de 1988, Sud-àfrica va acordar implementar la resolució després de la signatura de l'Acord Tripartit a Mount Etjo Lodge a Namíbia Central (també conegut com l'Acord de Mount Etjo).

## Referències

* ↑ Wellens, Karen; T.M.C. Asser Instituut. Resolutions and statements of the United Nations Security Council (1946-1989): a thematic guide. BRILL, 1990, p. 200. ISBN 978-0-7923-0796-9.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 42 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 42 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 5 de març de 1948, va demanar als membres permanents del Consell de Seguretat de les Nacions Unides consultar i informar sobre la situació a Palestina i fer recomanacions a la Comissió de les Nacions Unides per Palestina. La Resolució també va fer una crida a tots els governs i pobles, especialment als de Palestina per ajudar a la situació de qualsevol manera possible.
La resolució es va aprovar amb vuit vots a favor i l'abstenció de l'Argentina, Síria i del Regne Unit.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1948 - 1952)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 433 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 433 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 17 d'agost de 1978 després d'examinar l'aplicació d'Illes Salomó per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Illes Salomó fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org Arxivat 2012-05-29 a Wayback Machine.
# Resolució 431 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 431 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada el 27 de juliol de 1978, després de recordar la resolució 385 (1976), el Consell va prendre nota d'una proposta de solució a la situació a Namíbia i va demanar al Secretari general per nomenar un representant especial per Namíbia per garantir la independència de Namíbia de Sud-àfrica el més aviat possible. També va instar a tots els interessats a que s'esforcessin per solucionar el problema, de manera que es podien celebrar eleccions lliures i justes.
La resolució 431 va ser aprovada per 13 vots a cap; Txecoslovàquia i la Unió Soviètica es van abstenir de votar.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rita Bosaho Gori

Rita Gertrudis Bosaho Gori (Malabo, Guinea Equatorial, 21 de maig de 1965) és una sanitària i activista valenciana d'origen equatoguineà. Militant de Podem, fou elegida diputada al Congrés dels Diputats en la XI i XII legislatures.

## Biografia

Encara que va néixer a Guinea Equatorial, ha desenvolupat la seva vida a Espanya. Prové d'una família de polítics, alguns d'ells assassinats per causes polítiques a Guinea Equatorial després de la seva independència d'Espanya. És neboda d'Enrique Gori Molubela, procurador a les Corts Espanyoles durant el franquisme per l'antiga província espanyola de Fernando Poo.
És llicenciada en Història per la Universitat d'Alacant, té un màster en Identitats i Integració en l'Europa Contemporània i desenvolupa la seva tesi doctoral sobre l'impacte de la colonització d'Àfrica. Té més de vint anys d'experiència laboral en la sanitat pública i participa de manera regular en diverses organitzacions socials alacantines.
A les eleccions generals de 2015 va ser cap de llista al Congrés dels Diputats per la circumscripció d'Alacant de la coalició Compromís-Podemos-És el moment i va obtenir els vots necessaris per aconseguir l'escó. Fou reescollida a les eleccions generals espanyoles de 2016.
El gener de 2020 va esdevenir la nova directora general d'Igualtat de tracte i diversitat ètnica racial del Ministeri d'Igualtat, després que Alba González, consellera de l'Ajuntament de Gijón, hi renunciés 48 hores més tard del seu nomenament.

## Referències

* 1 2 Candidatures presentades per a les eleccions al Congrés dels Diputats i al Senat, convocades per Reial decret 977/2015, de 26 d'octubre Arxivat 2015-11-22 a Wayback Machine., a la pàgina oficial del BOE.
* ↑ Los críticos de Podemos cuestionan a Bosaho como cabeza de lista, a elmundo.es.
* 1 2 «Listado de los diputados electos en los comicios de hoy». elconfidencial.com, 21-12-2015. Arxivat de l'original el 2016-01-18. [Consulta: 21 desembre 2015].
* ↑ «XII Legislatura (2016-2019). Bosaho Gori, Rita Gertrudis». Congreso de los Diputados. [Consulta: febrer 2020].
* ↑ La alicantina Rita Bosaho forma parte de la lista de Pablo Iglesias en las primarias para las Generales, en 20minutos.es.
* ↑ La alicantina Rita Bosaho forma parte de la lista de Pablo Iglesias, a laverdad.es.
* ↑ Quién es quién en la lista a la provincia de Alicante de Clar que Podem que lidera Antonio Montiel, a valenciaplaza.com.
* ↑ La primera diputada negra de la historia, Rita Bosaho, nueva directora general de Igualdad tras renunciar Alba González, a 20 minutos, 16/1/2020 (castellà)
# SKY-MAP.org

SKY-MAP.org, també anomenat WikiSky, és una wiki i un visor espacial on es pot veure l'espai gràcies a un mapa espacial interactiu. Ens permet veure l'espai exterior amb la vista des de com seria amb diferents telescopis. Conté més de mig bilió d'objectes astronòmics, des d'estels a grans galàxies. Conté un zoom per veure amb una millor definició els objectes. Conté també nebuloses, cúmuls, indicadors de les constel·lacions en les quals es troben els objectes, i galàxies i estels de tots els tipus. És una web encara en desenvolupament, en 2010 va ser quan més es va donar a conèixer.

## Programari

Els usuaris poden triar entre la vista d'aquests telescopis: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray (Raigs-X), Astrophoto i Sky-Map (el mapa sense telescopis, amb línies). Són 9 maneres de veure l'espai que ens envolta. Té un cercador d'objectes, encara en desenvolupament i no del tot útil.

## Altres mapes interactius

* Stellarium
* Google Sky

## Vegeu també

* Espai exterior

## Pàgina web

* «WikiSky.org».
# SK Dila Gori

El SK Dila Gori (en georgià: საფეხბურთო კლუბი დილა გორ?) és un club de futbol de Geòrgia, de la ciutat de Gori.
Va ser fundat el 1949. Evolució del nom:
* 1949: Futbol'nyj Klub Dila Gori
* 1990: Sapekhburto K'lubi Dila Gori

## Palmarès

* Lliga georgiana de futbol:
** 2014-15
* Copa georgiana de futbol:
** 2011-12

## Referències

* ↑ «Georgia - FC Dila Gori - Results, fixtures, squad, statistics, photos, videos and news - Soccerway». soccerway.com. [Consulta: 9 març 2017].
* ↑ Perfil a footballfacts

## Enllaços externs

* SK Dila Gori - Lloc web oficial
# SKS Bałtyk Gdynia

L'Stowarzyszenie Klub Sportowy Bałtyk Gdynia és un club de futbol polonès de la ciutat de Gdynia.

## Història

El club va ser fundat el 1930. Ha jugat set temporades a primera divisió i 19 a segona. Evolució del nom:
* 1930: Bałtyk Gdynia
* 1934: RKS Bałtyk Gdynia
* 1949: KS Stal Gdynia
* 1956: AKS Bałtyk Gdynia
* 1967: RKS Bałtyk Gdynia
* 1980: SKS Bałtyk Gdynia
* 1996: SS Bałtyk Gdynia
* 1997: KP Bałtyk Gdynia
* 2004: SKS Bałtyk Gdynia

## Referències

* ↑ «Poland Final Tables (1st and 2nd level)». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Bałtyk Gdynia». 90minut.pl. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* (polonès) Web oficial
* (polonès) Web no oficial
# Richard Mwanza

Richard Mwanza (Mufulira, 5 de maig de 1959 - Libreville, 27 d'abril de 1993) és un exfutbolista zambià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Zàmbia.
Pel que fa a clubs, destacà a Kabwe Warriors F.C..
Va morir en l'accident aeri de la selecció de futbol de Zàmbia de 1993.

## Referències

* ↑ Richard Mwanza Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Biography Arxivat 2020-04-18 a Wayback Machine. at Sports-reference.com
* ↑ Richard Mwanza a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ "Remember Gabon air victims on Heroes day" Arxivat 2005-01-12 a Wayback Machine.
# Reventós

«Reventós» té aquests significats:
    No confondre amb Raventós, cognom similar.
El nom de Reventós pot fer referència a:
* Joan Reventós i Carner (1927-2004) polític català, fundador del Partit dels Socialistes de Catalunya.
* Manuel Reventós Bordoy (1888 - 1942) economista, advocat, historiador, traductor, assagista i polític català
* Jacint Reventós i Bordoy (1883 - 1968) metge neumòleg català, germà de Manuel Reventós, i oncle de Joan Reventós.
* Ramón Reventós Bordoy (1882-1923) periodista català.
* Francisco Anglada i Reventós (1805-1884) religiós, gramàtic, escriptor i traductor català
* Ramon Reventós i Farrarons (1892-1976) arquitecte català.
# Richard Hawkins

L'almirall Sir Richard Hawkins (o Hawkyns) (ca. 1562 - Londres, 17 d'abril de 1622) va ser un pirata i explorador anglès anglès, únic fill de l'almirall Sir John Hawkins i Katharine Gonson.
Des de petit va estar familiaritzat amb la navegació marina i el 1582 va acompanyar el seu oncle, William Hawkins, a les Índies Occidentals. El 1585 va capitanejar un galió en l'expedició de Francis Drake a les colònies espanyoles de centre i Sud-amèrica; el 1588 participà en la batalla contra l'Armada Invencible al comandament de la nau Swallow; i el 1590 va servir, junt al seu pare, a la costa de Portugal en l'anomenada Armada anglesa, que es tancà amb una derrota per part anglesa.
El 1593 va comprar el Dainty, un vaixell construït pel seu pare i utilitzat en les seves expedicions a les colònies espanyoles de les Índies Occidentals i dels mars del sud. El seu objectiu era assaltar les possessions d'ultramar de la corona espanyola. Hawkins però, manté en un escrit fet trenta anys després del seu viatge que el seu interès durant l'expedició era purament el descobriment geogràfic. Després de visitar la costa del Brasil, el Dainty va travessar l'estret de Magallanes, per arribar poc després a Valparaíso.
El juny de 1594, un any després de salpar de Plymouth, arribà a la badia de San Mateo, a la costa de l'Equador. Un cop allà el Dainty va ser atacat per la flota espanyola sota el comandament de Beltrán de Castro. Hawkins estava en gran desavantatge, però es va defensar amb gran coratge i qual es trobava greument ferit, amb molts dels seus homes morts i el Dainty seriosament avariat, es va rendir sota la promesa d'un salconduit per poder sortir del país ell i els seus homes.
Tot i la promesa del comandant espanyol Beltrán de Castro, fou arrestat per la Inquisició i traslladat a Lima. El 1597 Hawkins va ser enviat a Espanya i empresonat, primer a Sevilla i posteriorment a Madrid. No va ser alliberat fins al 1602, quan tornà a Anglaterra, on fou nomenat cavaller el 1603.
El 1604 fou escollit diputat per Plymouth i vicealmirall de Devon, sent el responsable de defensar la costa en un indret gens fàcil estar permanentment assaltat per pirates. El 1621 va ser anomenat vicealmirall, sota ordres de sir Robert Mansell, en una flota enviada a la Mediterrània per sotmetre els corsaris algerins. Va morir a Londres el 17 d'abril de 1622.

## Referències

* ↑ Clements Robert Markham: The Hawkins' voyages during the reigns of Henry VIII, Queen Elizabeth, and James I.
* ↑ Marley, David (2008). Wars of the Americas: A Chronology of Armed Conflict in the Western Hemisphere. ABC-Clio, p. 130. ISBN 1598841009
Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Richard Harlan

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Harlan».
Richard Harlan (19 de setembre del 1796 - 30 de setembre del 1843) fou un naturalista, zoòleg, físic i paleontòleg estatunidenc.
Fou l'autor de Fauna Americana (1825) i American Herpetology. Nasqué a Filadèlfia i es graduà en medicina a la Universitat de Pennsilvània. El 1821 aconseguí el càrrec de professor d'anatomia comparada al Philadelphia Museum.