OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bodheur

Bodheur ou Bodher (àrab: بوضر, Būḍur) és un poble del Sahel tunisià, situat uns quilòmetres al sud de Monastir, dins de la governació homònima. Amb Bennane forma una municipalitat que tenia 14.218 habitants el 2014.

## Administració

Juntament amb la ciutat de Bennène, forma la municipalitat o baladiyya de Bennène-Bodheur, amb codi geogràfic 32 36 (ISO 3166-2:TN-12).
Al mateix temps, Bodheur constitueix un sector o imada, amb codi geogràfic 32 62 55, de la delegació o mutamadiyya de Ksibet El Médiouni (32 62).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 148-150. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 82-85. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Ukulzat

Ukulzat era un petit principat de l'Orient Pròxim, vassall de la part del regne de Nuhase sotmesa a Mitanni.
El seu rei, Takip-Sarri, es va aliar a Subiluliuma I cap a l'any 1340 aC i quan va ser deposat el rei de Nuhase, se li va donar aquell regne, però probablement sota la dependència del regne de Khalab (Alep), d'on era rei Telepinus, fill de Subiluliuma.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. The kingdom of the Hittites. Oxford; Nova York: Oxford University Press, 2005, p. 140-141. ISBN 9780199281329.
# Orientocampa

Orientocampa és un gènere de diplurs de la família Campodeidae. Només hi ha una espècie descrita a Orientocampa, Orientocampa frigillis.

## Referències

* ↑ «Orientocampa» (en anglès). GBIF.
* ↑ «Orientocampa Report» (en anglès). Integrated Taxonomic Information System (ITIS).
* ↑ «Browse Orientocampa» (en anglès). Catalogue of Life. Arxivat de l'original el 2019-11-02. [Consulta: 9 juliol 2021].

## Bibliografia

* Allen, Robert T «A synopsis of the Diplura of North America: Keys to higher taxa, systematics, distributions and descriptions of new taxa (Arthropoda: Insecta)» (en anglès). Transactions of the American Entomological Society, 128(4), 2002, pàg. 403–466.
* Brusca, Richard C; Moore, Wendy; Shuster, Stephen M. Invertebrates (en anglès). Sinauer Associates, Oxford University Press, 2016. ISBN 978-1605353753.
* Capinera, John L. Encyclopedia of Entomology (en anglès). Springer, 2008. ISBN 978-1402062421.
# Nicarc

Nicarc és el nom dels següents personatges:
* Nicarc d'Arcàdia, militar grec originari d'Arcàdia.
* Nicarc (general), general d'Antíoc III el Gran.
* Nicarc (poeta), poeta epigramàtic grec
# Cromat de calci

El cromat de calci és un compost inorgànic sòlid, una oxosal, amb l'aparença d'un groc brillant i fórmula ${\ce {CaCrO_4}}$. Emet fum tòxic de crom si es crema.

## Obtenció

El cromat de calci s'obté industrialment mitjançant la reacció d'una mescla de clorur de calci, CaCl₂, i cromat de sodi, Na₂CrO₄:
${\ce {CaCl2 + Na2CrO4 -> CaCrO4 + 2NaCl}}$
Cristal·litza en fines agulles. També es pot preparar per l'acció de l'àcid cròmic amb carbonat de calci:
${\ce {CaCO3 + H2CrO4 -> CaCrO4 + H2O + CO2}}$
S'obtenen, habitualment, uns cristalls de color groc vermellós.

## Propietats

El cromat de calci pot presentar-se en forma hidratada, ${\ce {CaCrO4*2H2O}}$, que perd aigua quan s'escalfa a 200 °C. Reacciona amb matèria orgànica o agents reductors per formar crom(III). El sòlid reaccionaria explosivament amb hidrazina. Si es mescla amb bor i s'encén, es cremarà violentament. Es dissol en els àcids. És estable en condicions normals i no presenta reaccions especialment perilloses amb certs materials.

## Usos

S'usa com a pigment groc (CI 77223) des de finals del segle xix malgrat s'havia sintetitzat a principis del mateix segle. També s'empra com a inhibidor de corrosió, i a galvanoplàstia, a processos fotoquímics.

## Perills

* Inhalació: és molt corrosiu per al tacte respiratori i el teixit pulmonar, causant úlceres a l'envà nasal i fins i tot perforació si l'exposició és molt contínua. És considerat un agent carcinogen. Els símptomes de l'exposició crònica són: tossina, dispnea, dolors toràcics i respiració fatigosa.
* Pell: molt irritant per al teixit epitelial, causant dermatitis i fins i tot perforacions.
* Ingestió: irritant de les mucoses del tracte digestiu, causant úlceres bastant greus.

## Emmagatzematge

S'ha de guardar en recipients de metall o de plàstic, inclús paper; sempre que estiguin protegits contra els cops. Els locals s'han de mantenir secs i frescs, sense cap precaució especial.

## Referències

* ↑ Occupational Safety And Health Guideline For Calcium Chromate (anglès)
* ↑ Cromato de calcio (castellà)
# Bojan Križaj

Bojan Križaj (Kranj, 3 de gener de 1957) és un esquiador alpí eslovè, ja retirat, que competí per la República Federal Socialista de Iugoslàvia.

## Carrera esportiva

Participà en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1976 realitats a Innsbruck (Àustria), on finalitzà divuitè en la prova d'eslàlom gegant i no acabà la cursa de l'eslàlom especial. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1980 realitzats a Lake Placid (Estats Units) finalitzà quart en la prova d'eslàlom gegant, la millor classificació d'un iugoslau en la història d'uns Jocs Olímpics d'hivern fins al moment, i no aconseguí acabar l'eslàlom especial. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1984 realitzats a Sarajevo (Iugoslàvia) fou l'encarregat de realitzar el Jurament Olímpic per part dels atletes en la cerimònia d'obertura dels Jocs, un jurament que feu en eslovè, i en la competició finalitzà novè en l'eslàlom gegant i setè en l'eslàlom especial. Una lesió li impedí participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 realitzats a Calgary (Canadà).
Al llarg de la seva carrera aconseguí la medalla de plata l'any 1982 en el Campionat del Món d'esquí alpí en la prova d'eslàlom especial. En la Copa del Món d'esquí alpí aconseguí vuit victòries al llarg de la seva carrera en les proves d'eslàlom i el 1987 aconseguí guanyar la disciplina d'eslàlom.

### Victòries a la Copa del Món

| Temporada | Disciplina |
| 1987 | eslàlom |
| Data | Seu | Disciplina |
| 20 de gener de 1980 | Wengen | eslàlom |
| 25 de gener de 1981 | Wengen | eslàlom |
| 20 de març de 1982 | Kranjska Gora | eslàlom |
| 12 de febrer de 1983 | Markstein | eslàlom |
| 16 de desembre de 1984 | Madonna di Campiglio | eslàlom |
| 21 de març 1986 | Bromont | eslàlom |
| 20 de desembre de 1986 | Kranjska Gora | eslàlom |
| 25 de gener de 1987 | Kitzbühel | eslàlom |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Bojan Križaj». [Consulta: 12 novembre 2023].
* ↑ «KRIZAJ Bojan - Athlete Information». [Consulta: 12 novembre 2023].

## Enllaços externs

* (anglès) www.fis-ski.com - Bojan Križaj Arxivat 2012-03-07 a Wayback Machine.
# UDRP

La Política de Resolució de Disputes de Noms de Domini Uniformes (en anglès Uniform Domain-Name Disputi-Resolution Policy o UDRP) és un procés establert per l'Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (ICANN) per a resoldre disputes relacionades amb el registre de noms de domini d'Internet. La UDRP actualment s'aplica als dominis de nivell privat, i a alguns dominis de nivell superior geogràfics.
Quan una persona o entitat tria un nom de domini, aquest deu assegurar-se i garantir, entre altres coses, que el registre d'aquest nom no infligirà o violarà els drets d'un tercer. A més, ha d'acceptar l'arbitratge en cas que un tercer es queixi.

## Vegeu també

* Domain Name System (DNS)
* Domini de primer nivell
* ICANN

## Referències

* ↑ ICANN – Políticas de Resolución de Disputas por Nombres de Dominio

## Enllaços externs

* ICANN – Política de Resolució de Disputes de Noms de Domini Uniformes
# Freixo de Espada à Cinta

Freixo de Espada à Cinta és un municipi portuguès, situat al districte de Bragança, a la regió del Nord i a la Subregió del Douro. L'any 2001 tenia 4.184 habitants. Es divideix en 6 freguesies. Limita al nord amb Mogadouro, a l'est i sud amb Vilvestre i Saucelle al sud-oest amb Figueira de Castelo Rodrigo i Vila Nova de Foz Côa, i a l'oest i nord-oest amb Torre de Moncorvo.
Població del concelho de Freixo de Espada à Cinta (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 3568 | 4583 | 6848 | 7034 | 7288 | 5717 | 4914 | 4184 | 4014 |

## Freguesies

* Fornos
* Freixo de Espada à Cinta
* Lagoaça
* Ligares
* Mazouco
* Poiares
# Noreña (parròquia)

Noreña és una parròquia i la capital del conceyu asturià homònim. La parròquia té una població de 5.204 habitants (sadei 2008) i ocupa una extensió de 3,47 km².
La parròquia és una illa dins del conejo de Siero. Limita al nord amb la parròquia de Samartindianes, al sud amb les de Hevia i Tiñana, a l'est amb la de La Carrera i a l'oest amb la d'Argüeyes.
La seua església parroquial està dedicada a Santa Maria.
# O'Reilly Media

O'Reilly Media, abans anomenada O'Reilly & Associates, és una empresa editorial dels Estats Units dedicada principalment a la publicació de llibres relacionats amb la programació informàtica. Resulta característica la utilització com a distintiu d'imatges d'animals a les seues portades com un camell, un ratolí o una llama. El Safari Bookshelf (Prestatgeria Safari) compta amb els textos complets de més de 1000 llibres tècnics disponibles com mostra o per subscripció; i també inclou llibres d'altres editorials com Adobe Press, Alpha Books, Cisco Press, Financial Times Prentice Hall, Microsoft Press, New Riders Publishing, Peachpit Press, Prentice Hall, Prentice Hall PTR, Que i Sams Publishing. O'Reilly Media també publica llibres de viatge sota el títol "Traveler's Tales" (Històries d'un caminant) i d'atenció mèdica sota el títol "Patient-Centered Guides" (Guies centrades en el pacient).
O'Reilly ha adoptat el dret d'autor 1790 Copyright Durations, que limita els drets màxims de protecció a 28 anys; molt menys que la duració normal utilitzada per la majoria de companyies.
A més de les publicacions, la companyia patrocina conferències anuals i serveis en línia per a la comunitat del programari lliure.

## Enllaços externs

* oreilly.com (anglès)
* Safari Bookshelf Arxivat 2004-09-05 a Wayback Machine. (anglès)
# Pere Clar Rosselló

Pere Clar Rosselló (23 de gener de 1986, Llucmajor, Mallorca) és un tenista mallorquí.
Clar és un tenista del Club de Tenis Tarragona que ha assolit un destacat palmarès. De la mateixa quinta que Rafael Nadal, amb el qual coincidí dels 12 als 14 anys a l'Escola Balear de l'Esport, ha estat campió de les Illes Balears cadet i absolut, semifinalista en el campionat d'Espanya júnior i amb 6 títols Future. El 26 de juliol de 2010 assolí la millor posició de l'ATP, la 237.

## Referències

* ↑ «Tenispain.com». [Consulta: 30 juny 2011].
# Cuscús comú oriental

El cuscús comú oriental (Phalanger intercastellanus) és una espècie de marsupial de la família dels falangèrids. Viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 46. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Leary, T.; Singadan, R.; Menzies, J.; Helgen, K.; Wright, D.; Allison, A.; Hamilton, S.; Salas, L.; Dickman, C. Phalanger intercastellanus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 desembre 2008.
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Lucien Quélet

Lucien Quélet (Montécheroux (Doubs), 14 de juliol de 1832 – Hérimoncourt, 25 d'agost de 1899) va ser un naturalista i micòleg francès. Descobrí diverses espècies i va ser el fundador i primer president de la Société mycologique de France, una societat dedicada a la micologia.
Quélet aviat s'interessà també per la botànica, l'ornitologia i la malacologia. Va estudiar al college de Montbéliard, i més tard estudià medicina a Estrasbourg.
L'any 1888, va escriure el llibre Flore mycologique de la France et des pays limitrophes
Quélet també va descriure les següents espècies en micologia:
* Agaricus bitorquis
* Amanita aspera
* Bondarzewia montana
* Clavariadelphus truncatus
* Collybia cirrhata
* Lepiota aspera
* Lepiota castanea
* Russula amethystina
* Tricholoma pardinum
* Xerocomellus armeniacus
Diferents tàxons reben el nom de Quélet, incloent les espècies Amanita queletii, Boletus queletii, Entoloma queletii, Russula queletii, i el gènere Queletia.

## Notes

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* 1 2 «Lucien Quélet». Illinois Mycological Association. Arxivat de l'original el 2007-10-12. [Consulta: 20 abril 2007].
* ↑ Quelet L. (1881) Comptes rendu Assoc. Franc. Avanc. Sci. 9: 661
# Bojador

Bojador (àrab: بوجدور, Būjdūr; amazic estàndard marroquí: ⴱⵓⵊⴹⵓⵕⴷ, Bujḍuṛd) és un municipi de la província de Boujdour, a la regió de Laâyoune-Sakia El Hamra, al Marroc. Segons el cens del 2014 tenia una població total de 42.561 persones. Es troba al nord-oest del Sàhara Occidental. Es localitza a uns 180 km al sud d'Al-Aaiun i a unes 130 milles nàutiques al sud-est de Las Palmas de Gran Canària (240 km).

## Evolució demogràfica

| Any | 1982 | 1994 | 2004 | 2014 |
| Població | 8.481 | 15.167 | 36.843 | 42.651 |

## Història

Des de 1884 a Espanya se li reconeixia tota la zona del Sàhara Occidental (vegeu Conferència de Berlín) encara que en 1912 els límits van ser revisats i acordats amb França, límits que van deixar un territori sensiblement menor que el de l'acord de 1860. No obstant això no serà fins a 1934 que s'envia una guarnició per establir-se de forma efectiva i prendre possessió de la zona. Aquesta estava al comandament del coronel Osvaldo Capaz Montes. La localitat va servir per establir el límit que fins a 1958 va constituir el territori anomenat Saguia el Hamra, posteriorment fusionat amb Río de Oro per formar la província del Sàhara Espanyol. Un any abans, el 27 de novembre de 1957, durant la "guerra que mai va existir" van ser segrestats els torrers i membres de la guàrdia civil destacada en la població durant un any i mig. En 1975, després dels Acords de Madrid, va deixar de ser administrada per Espanya.

## Agermanaments

* Ketta, des del 20 de desembre de 2009

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ «Desde un faro». Arxivat de l'original el 21 de gener de 2009.
* ↑ «Parece que viven todavía un torrero de Cabo Bojador y su esposa». Arxivat de l'original el 31 de gener de 1958.
* ↑ «Llegan a Madrid 20 ex-cautivos de África». Arxivat de l'original el 10 de maig de 1959.

## Bibliografia

* Sailing Directions (Enroute), West Coast of Europe and Northwest Coast of Africa (Pub. 143) (Bethesda: National Geo-Spatial Intelligence Agency, 2005), p. 214, s.v. "Cabo Bojador."
* Charles Ralph Boxer, The Portuguese Seaborne Empire, 1415-1825 (London: Hutchinson and Co., 1969) [Caracanet, 1991], pp. 25–6.
* Atlas of Pilot Charts: North Atlantic Ocean (Washington: National Imagery and Mapping Agency, 2002).
* Carlos B. Carreiro (author),Portugal's Golden Years,The Life and Times of Prince Henry "The Navigator",(Dorrance Publishing Co, Inc), p. 64
# Ultramicrobacteri

Els ultramicrobacteris són bacteris que són considerablement més petits que els bacteris normals i fan de 0,3 to 0,2 micròmetres de diàmetre. Aquest terme es va utilitzar primer l'any 1981, per referir-se als cocs en aigua de mar que feien menys de 0,3 μm de diàmetre. Aquestes cèl·lules també s'ha trobat en el sòl i semblen ser una mescla d'espècies gram positives i gram negatives. Molts, si no tots, d'aquests petits bacteris són formes de supervivència dormants de cèl·lules més grossses. Els ultramicrobacteris són diferents dels "nanobacteris" o "nanopartícules calcificants", que serien els organismes de menys de 0,1 μm de diàmetre.

## Referències

* ↑ Torrella F, Morita RY «Microcultural Study of Bacterial Size Changes and Microcolony and Ultramicrocolony Formation by Heterotrophic Bacteria in Seawater». Appl. Environ. Microbiol., 41, 2, 01-02-1981, pàg. 518–527. PMC: 243725. PMID: 16345721.
* ↑ Iizuka T, Yamanaka S, Nishiyama T, Hiraishi A «Isolation and phylogenetic analysis of aerobic copiotrophic ultramicrobacteria from urban soil» (– ). J. Gen. Appl. Microbiol., 44, 1, febrer 1998, pàg. 75–84. DOI: 10.2323/jgam.44.75. PMID: 12501296.
* ↑ Velimirov, B. «Nanobacteria, Ultramicrobacteria and Starvation Forms: A Search for the Smallest Metabolizing Bacterium». Microbes and Environments, 16, 2, 2001, pàg. 67–77. Arxivat de l'original el 2009-01-13. DOI: 10.1264/jsme2.2001.67 [Consulta: 23 juny 2008].
* ↑ Urbano P, Urbano F «Nanobacteria: Facts or Fancies?». PLoS Pathog., 3, 5, maig 2007, pàg. e55. DOI: 10.1371/journal.ppat.0030055. PMC: 1876495. PMID: 17530922.
# Pere Querol i Vinyals

Pere Querol i Vinyals (Barcelona, 22 d'octubre de 1897 - Barcelona, 14 de juny de 1982) fou un futbolista català de les dècades de 1910 i 1920.
Jugava de centrecampista. Defensà els colors del RCD Espanyol durant més de deu temporades i guanyà un Campionat de Catalunya la temporada 1917-18. La temporada 1923-24 només va jugar partits amistosos. Posteriorment jugà amb l'equip reserva (1924-26) i amb el tercer equip (1926-27). També jugà amb la selecció de Catalunya.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1917-18

## Notes

* ↑ No confondre amb Josep Querol Ripollès, que jugà a Badalona i Sabadell.

## Referències

* ↑ «Perfil a bdfutbol». bdfutbol. [Consulta: 9 abril 2019].
* 1 2 «Pere Querol». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «R.C.D. ESPAÑOL». La Vanguardia, 03-07-1924. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «Fitxa de Querol». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
# Cova del Valle

La cova del Valle està situada al municipi de Rasines, Cantàbria (Espanya). També és coneguda pels seus habitants com «La Viejarrona». Té una entrada de grans dimensions, cosa que li dona gran majestuositat. Hi neix el riu Silencio, afluent del Ruahermosa, ambdós tributaris de l'Asón. És de gran importància tant prehistòrica com espeleològica.

## Importància prehistòrica

Encara que no s'han trobat pintures rupestres a l'interior, el 1905 el pare Lorenzo Sierra va descobrir un jaciment importantíssim d'objectes i peces de diferents èpoques, com ara l'azilià (arpons, puntes, raspadors...) o el magdalenià superior (arpons d'una o dues files de dents i altres diferents estris d'os; la indústria del sílex té sobretot burins centrals i diversos tipus de raspadors). En aquest jaciment, també es va trobar un bastó perforat de gran valor arqueològic, avui desaparegut, del qual se'n conserva una còpia en escaiola al Museu Arqueològic Nacional d'Espanya. També va aparèixer un altre bastó perforat, menys important que l'anterior perquè no tenia decoració, que es conserva al Museu Regional de Prehistòria i Arqueologia de Cantàbria.
* Bastó trobat a la cova del Valle
* Bastó trobat a la cova del Valle

## Importància espeleològica

La cova del Valle està reconeguda com una de les cavitats més llargues explorades del món. Amb els seus més de 40 quilòmetres explorats, és molt coneguda pels practicants de l'espeleologia.
# Lucien Olivier

Lucien Olivier (rus: Люсьен Оливье) (Moscou, 1838 - 14 de novembre de 1883) va ser un cuiner rus d'origen belga i francès, propietari del restaurant Hermitage al centre de Moscou, a l'Imperi Rus, a principis de la dècada de 1860.
Olivier és conegut per ser el creador de l'ensalada russa, també coneguda com a “Amanida russa”. El secret de la recepta no es va revelar fins a la seva mort. Lucien Olivier va morir amb 45 anys el 1883 a Ialta, per unes malalties del cor i va ser enterrat al cementiri de Vvedenskoye. La seva tomba no es va descobrir fins a l'any 2008. L’amanida actual presenta nombroses variacions, que són una barreja de tots els components que Olivier utilitzava per afegir al seu famós plat, així com ingredients que no utilitzava ell mateix, amb un guarniment de maionesa.

## Referències

* ↑ П. Б. Письма о Москве. // Vestnik Evropy, Vol. II, March 1881, p. 404. (rus)
* ↑ «Interesting facts, Trivia, Russian restaurants». Arxivat de l'original el 2007-12-01. [Consulta: 5 abril 2021].

## Enllaços Externs

* Москвичам расскажут всю правду об Оливье.
* Салат Оливье, реферат.
# Boulder (Montana)

Boulder és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 1.300 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Boulder tenia 1.300 habitants, 508 habitatges, i 316 famílies. La densitat de població era de 440,3 habitants per km².
Dels 508 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,6% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 37,6% no eren unitats familiars. En el 34,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.276$ i la renda mediana per família de 37.411$. Els homes tenien una renda mediana de 26.985$ mentre que les dones 22.500$. La renda per capita de la població era de 14.657$. Aproximadament el 10,7% de les famílies i el 15,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Boulder». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Boulder». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Friedrichbeckeïta

La friedrichbeckeïta és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de l'osumilita. Rep el nom en honor de Friedrich Johann Karl Becke (31 de desembre de 1855, Praga - 18 de juny de 1931 Wien, Àustria). Becke va ser professor de mineralogia a la Universitat de Czernowitz (Cernauti, Romania), a la Universitat Alemanya (Praha) i a la Universitat de Viena.

## Característiques

La friedrichbeckeïta és un ciclosilicat de fórmula química K(◻Na)Mg₂(Be₂Mg)Si₁₂O$_{30}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2008. Cristal·litza en el sistema hexagonal.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la friedrichbeckeïta pertany a «09.CM - Ciclosilicats, amb dobles enllaços de 6 [Si₆O$_{18}$]$^{12-}$ (sechser-Doppelringe)» juntament amb els següents minerals: armenita, brannockita, chayesita, darapiosita, eifelita, merrihueïta, milarita, osumilita-(Mg), osumilita, poudretteïta, roedderita, sogdianita, sugilita, yagiïta, berezanskita, dusmatovita, shibkovita, almarudita, trattnerita, oftedalita i faizievita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Alemanya, concretament a la pedrera Caspar, situada a Ettringen, dins el districte de Mayen-Koblenz (Renània-Palatinat), tractant-se de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Friedrichbeckeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 agost 2021].