OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Julián Vara López

Julián Vara López (Las Rozas de Madrid, 17 de novembre de 1983) és un futbolista espanyol, que ocupa la posició de migcampista.
Format al planter de l'Atlètic de Madrid, a causa de lesions no va poder debutar en aquest equip. La temporada 2004-2005 va ser cedit a Las Rozas CF, a tercera divisió, i després va retornar a l'Atlètic i hi debuta amb la temporada 2005-2006, en la qual hi disputaria dos partits a la màxima categoria. Posteriorment serà cedit al Celta de Vigo, amb qui juga 13 partits a la Segona Divisió.
Més tard va ser contractat a SD Huesca el 2008. A l'any següent recala a l'AD Alcorcón, de la Segona Divisió B. Va participar en l'alcorconazo, la victòria sobre el Reial Madrid a la Copa del Rei.
El 2018 va fitxar pel CD Villacañas.

## Referències

* ↑ Zimmerman, Walter «Julián Vara: "Al brasileño sólo le faltaba tener un poco de cabeza"». Mundo Deportivo, 06-10-2013.
* ↑ Cazón, Patricia «Julián Vara: Un devoto rojiblanco que empezó a jugar para adelgazar». As, 18-03-2006.
* ↑ Cazón, Patricia «Julián Vara: "El Atlético B puede hacer un gran año"». As, 06-09-2005.
* ↑ Redacció «El lateral derecho Julián Vara jugará en Vigo cedido por el Atlético». La Voz de Galicia, 30-08-2007.
* ↑ Monsón, Javier «Julián Vara, fichado para cubrir la baja de Hormiga». As, 31-07-2008.
* 1 2 «Julián Vara, ex de Atlético de Madrid y Celta de Vigo, ficha por el Villacañas» (en castellà). Cadena Ser, 04-06-2018. [Consulta: 17 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Kristina Tonteri-Young

Kristina Tonteri-Young (Finlàndia, 1998) és una actriu estatunidenca. Es feu famosa el 2020 gràcies a la seva interpretació de la monja Beatrice a la sèrie de Netflix: Warrior Nun. També ha actuat en pel·lícules com Outside the Wire (2019) i A Gift from Bob (2020) i ha de tenir el paper principal a The Swan que s'estrenarà el 2021.

## Referències

* ↑ «Flaunt Q&A» (en anglès), 11-07-2020.
# Synasellus fragilis

Synasellus fragilis és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península Ibèrica: Portugal.

## Referències

* ↑ Braga, J. M., 1944. Note sur un genre d'Asellides nouveau du Portugal (Synasellus n. gen.) et description d'une sous-espèce nouvelle de ce genre. Publicaçoes do Instituto de Zoologia "Dr. Augusto Nobre" 17: 1–11.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Braga, J. M., 1946. Quelques Asellides nouveaux du Portugal. Synasellus fragilis n. sp., Asellus coxalis ibericus n. subsp., Asellus conimbricensis n. sp. Publicações do Instituto de Zoologia "Dr Augusto Nobre" 29: 1–15.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna ibérica (castellà)
* ↑ Biodiversidade em Portugal (portuguès)
* ↑ Reboleira, Ana Sofia P.S.; Paulo A.V. Borges; Fernando Gonçalves; Artur R.M. Serrano i Pedro Oromí, 2011. The subterranean fauna of a biodiversity hotspot region - Portugal: an overview and its conservation. International Journal of Speleology, 40 (1): 23-37.

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Just Calveyrach

Just Calveyrach (Perpinyà, 1900 - Enghien-les-Bains, Illa de França, 19 d'abril de 1990) fou un escriptor nord-català. Durant els anys 20 va publicar diversos articles a favor de Francesc Macià i va dirigir les revistes La Lyre, L'Éveil Catalan (del 1924 al 1933), a la qual va donar un enfocament molt regionalista, i Madeloc (el 1952). Durant els anys 40 fou cap d'instrucció pública a la Guaiana Francesa, on hi va inaugurar el liceu de Caiena. Va passar bona part de la seva vida a l'Àfrica austral i a Amèrica ocupant càrrecs oficials.

## Obres

* Guyanes (1941)

## Referències

* ↑ «Just Calveyrach». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Félix Eboué (1884-1944)». Arxivat de l'original el 2009-01-02. [Consulta: 3 juny 2008].
# Radiòmetre de microones

Un radiòmetre de microones (en (anglès), MicroWave Radiometer (MWR)) és un radiòmetre que mesura l'energia emesa a menys d'un mil·límetre a centímetre longituds d'ona (en les freqüències d'1-1000 GHz), aquest interval és conegut com a microones. La seva aplicació principal ha estat a bord de Satèl·lit artificial per mesurar la radiació atmosfèrica i terrestre, i s'utilitza sobretot per meteorològic o oceanogràfic teledetecció. La seva aplicació secundària és també meteorològics, com zenit-assenyalant els instruments de superfície a veure l'atmosfera de la Terra en una regió per sobre de l'instrument estacionari.
Mitjançant la comprensió dels processos físics associats amb l'emissió d'energia en aquestes longituds d'ona, els científics poden calcular una varietat de paràmetres de la superfície i de l'atmosfera a partir d'aquestes mesures, incloent aire temperatura, temperatura de la superfície del mar, salinitat, humitat del sòl, gel marí, precipitació, la quantitat total de vapor d'aigua i la quantitat total d'aigua líquida a la columna atmosfèrica directament per sobre o per sota de la instrument.
La forma més comuna de radiòmetre de microones es va introduir per Robert Dicke el 1946.
Exemples de radiòmetres de microones dels satèl·lits meteorològics inclouen el Sensor Especial Microones/Imager, Scanning multichannel microwave radiometer i Microwave Sounding Unitat. El Microwave Imaging Radiometer with Aperture Synthesis és un interferòmetre/imatge capaç de resoldre la humitat del sòl i salinitat en regions petites de la superfície radiòmetre.
El Juno nau espacial, llançat el 2011, té la intenció de caracteritzar l'ambient de Júpiter utilitzant un conjunt de radiòmetres de microones.

## Referències

* ↑ Dicke, R.H. «The measurement of thermal radiation at microwave frequencies». Review of Scientific Instruments. AIP, 17, 7, 1946, pàg. 268–275. Arxivat de l'original el 2012-04-03. Bibcode: 1946RScI...17..268D. DOI: 10.1063/1.1770483. PMID: 20991753 [Consulta: 28 setembre 2012]. Arxivat 2012-04-03 a Wayback Machine.

## Bibliografia recomanada

* Skou, N. and Le Vine, David. Microwave radiometer systems: design and analysis. Norwood, MA, Artech House, 1989. ISBN 978-1-58053-974-6. (anglès)
* Ulaby, F. T., R. K. Moore, and A.K. Fung. Microwave Remote Sensing: Active and Passive, Vol. I -- Microwave Remote Sensing Fundamentals and Radiometry. Addison-Wesley, Advanced Book Program, Reading, Massachusetts,, 1981. ISBN 0890061904. (anglès)

## Enllaços externs

* National Science Digital Library - MWR Quicklook Page Arxivat 2003-07-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Alxa

Alxa :
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 阿拉善盟 |
| Mandarí |
| Mandarí | Pinyin: | Ālāshàn Méng |
Alxa (en xinés: 阿拉善盟, pinyin: Ālāshàn Méng) és una ciutat de la província de Mongòlia Interior, República Popular Xina. La ciutat és envoltada pel desert de Gobi i jeu als peus de les muntanyes Alashan que la separen de Shizuishan; el 3,7% és coberta de bosc i els seus recursos hídrics provenen dels rius i llacs del desert. Limita al nord amb Wuhai, al sud amb Zhongwei; a l'oest amb Wuwei i a l'est amb Yinchuan. Té una àrea de 270.000 km² i una població de 230.000 habitants (2010).

## Administració

Des d'abril de 1980 Alxa és sota l'administració de Mongòlia Interior i es divideix en 3 banderes:
* Alxazuo (阿拉善左旗)
* Alxayou (阿拉善右旗)
* Ejina (额济纳旗)

## Clima

Alxa es troba a l'interior del continent asiàtic, lluny del mar, envoltada de desert i muntanyes a la frontera est, amb un clima continental típic. La sequera, el vent i l'arena són factors que indueixen a un estiu calent i un hivern fred, amb característiques de quatre estacions climàtiques de manera significativa, gran diferència de temperatura entre el dia i la nit. La temperatura mitjana al gener -9 ~ 14℃ arriba a extremes mínimes de -36,4℃; la temperatura mitjana al juliol 22 ~ 26,4℃ té topalls màxims de 41,7℃. Les gelades tenen un període de 130 a 165 dies. Al sud-est hi ha monsó, amb estacions de pluja que es concentren al juliol, agost i setembre. Precipitacions de més de 200 mm al sud-est a 40 mm al nord-oest. Les hores de sol anual van de 2.600 a 3.500. La velocitat del vent del nord-oest en mitjana és de 2,9 a 5 metres per segon.
Paràmetres climàtics mitjans d'Alxa (1971－2000) :
| Mes | Gener | Febrer | Març | Abril | Maig | Juny | Juliol | Agost | Setembre | Octubre | Novembre | Desembre | Anual |
| Temp. màx. mitjana (°C) | −1.6 | 3.0 | 10.5 | 19.5 | 26.2 | 30.8 | 32.9 | 30.8 | 25.2 | 17.3 | 7.7 | 0.2 | 16.9 |
| Temp. mitjana (°C) | −9.7 | −5.3 | 2.3 | 11.2 | 18.5 | 23.5 | 25.7 | 23.6 | 17.5 | 9.1 | −0.3 | −7.4 | 9.1 |
| Temp. mín. mitjana (°C) | −16.0 | −12.2 | −4.9 | 3.2 | 10.2 | 15.5 | 18.6 | 17.0 | 10.6 | 2.4 | −6.3 | −13.2 | 2.1 |
| Precipitació total (mm) | 0.6 | 0.9 | 2.3 | 3.7 | 9.6 | 14.0 | 27.4 | 29.8 | 11.9 | 4.4 | 1.2 | 0.3 | 106.1 |
| Dies de precipitacions (≥ 1 mm) | 0.6 | 0.8 | 1.5 | 1.3 | 2.8 | 5.1 | 8.4 | 6.4 | 4.0 | 2.2 | 0.8 | 0.6 | 34.5 |
| Hores de sol | 242.2 | 231.6 | 272.4 | 292.9 | 327.9 | 316.1 | 311.5 | 300.2 | 279.1 | 271.3 | 240.3 | 232.3 | 3317.8 |
| Humitat relativa (%) | 45 | 39 | 32 | 26 | 28 | 34 | 43 | 48 | 44 | 42 | 44 | 46 | 39.3 |
| Font: 中国气象局 国家气象信息中心 Arxivat 2013-10-16 a Wayback Machine. 2012年12月12日 ||||||||||||||

## Referències

* ↑ «中国地面国际交换站气候标准值月值数据集（1971－2000年）» (en 简体中文). 中国气象局 国家气象信息中心. Archivado desde el original el 21 de septiembre de 2013. Consulta: 2012年12月12日.

## Enllaços externs

* Pàg. de la ciutat
# Districte de Forbach-Boulay-Moselle

El districte de Forbach-Boulay-Moselle (francès arrondissement de Forbach-Boulay-Moselle) és una divisió administrativa francesa del departament del Mosel·la, a la regió del Gran Est, resulta de la fusió dels antics districtes de Forbach i de Boulay-Moselle l'1 de gener de 2015. El cap és la prefectura de Forbach.

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-1721 du 29 décembre 2014 (francès)
# Rebiga

Rebiga (francès Rebigue) és un municipi francès del departament de l'Alta Garona a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Synasellus hazeltoni

Synasellus hazeltoni és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Referències

* ↑ Braga, J. M., 1944. Note sur un genre d'Asellides nouveau du Portugal (Synasellus n. gen.) et description d'une sous-espèce nouvelle de ce genre. Publicaçoes do Instituto de Zoologia "Dr. Augusto Nobre" 17: 1–11.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ uBio (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Radmila (cràter)

Radmila és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 5,2 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim serbocroat, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Radmila». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Always on My Mind

Always on My Mind és una cançó originalment interpretada per Brenda Lee el 1972. Fou composta per Johnny Christopher, Mark James i Wayne Carson. Aquesta cançó ha estat represa nombroses vegades per cantants de nacionalitats i d'estils musicals molt diferents i ha rebut el Premi Grammy a la cançó de l'any el 1982 en una versió de Willie Nelson.

## Versions

* Elvis Presley, cara B del single Separate Ways (nov. 1972)
* Willie Nelson, àlbum Always on My Mind (1982)
* Pet Shop Boys, àlbum Introspective (1988)
* James Galway, a Wind of Change (1994)
* Chris De Burgh, a Beautiful Dreams (1995)
* Johnny Cash amb Willie Nelson, a VH1 Storytellers (1998)
* Julio Iglesias, a Romantic Classics (2006)
* Michael Bublé, a Call Me Irresponsible (2007)
* Roch Voisine, a Americana (2008)
* Akira Yamaoka (cantat per Mary Elizabeth Mcglynn), a la banda original de Silent Hill: Shattered Memories (2009)
* Montserrat Caballé, Raphael, David Bustamante, Marta Sánchez i Niña Pastori sota el títol Aquí está la Navidad per a l'anunci del Sorteig Extraordinari de Nadal (2013).

## Guardons
### Premis

* 1983: Grammy a la cançó de l'any

### Nominacions

* 1983: Grammy a la gravació de l'any

## Notes i referències

* ↑ Joel Whitburn, The Billboard Book of Top40 Country-Hits, 2006, S. 345
# Muntanyes Meseș

Les muntanyes Meseș (en romanès: 'Munții Meseșului', en hongarès: Meszes-hegység) són una serralada de Transsilvània, Romania, que pertany a les muntanyes Apuseni. El pic més alt és el pic Măgura Priei - 996 m.

## Galeria

* Pic Măgura Priei

## Referències

* ↑ «Munții Meseș». Arxivat de l'original el 2012-01-18. [Consulta: 23 maig 2021].

## Bibliografia

* Sălaj, Monografie, Victor Cormoș, Valentin Borda, Editura Sport Turism, București 1980.
* Zona Etnografică Meseș, Ioan Augustin Goia, Editura Sport-Turism, București 1982.
* Geografia României I. Geografia fizică, Ielenicz M. Ed. Universitară 2005

## Enllaços externs

* Munții Meseș Arxivat 2012-01-18 a Wayback Machine.
# Tallacaps articulat

El tallacaps articulat, tallacaps compost o tallacaps de palanca és una versió especial d'alicates que s'assembla en la forma i en la funció a unes tenalles. No obstant això, gràcies a un mecanisme de palanca composta incorporat, aporta molta més força al punt de tall, per tant, és adequat per poder tallar cables, claus o cargols gruixuts.
Les seves característiques principals són:
* Posseeix una estructura de tenalla per a produir un tall, amb unes vores afilades que serveixen per tallar filferros i altri.
* A través d'una estructura de palanca i un mecanisme de doble palanca amb relació adequada permeten fer una gran força sobre peces amb les superfícies de tall endurides.
El mestre serraller Wilhelm Hückinghaus de Remscheid va registrar la seva invenció Hebelvornschneider el 1892 com a Model d'utilitat. La norma DIN ISO 5748 especifica les dimensions i els valors de test.

## Referències

* ↑ La tarea del instructor de taller: normas para la administración de la enseñanza, evaluación del trabajo escolar y organización de los talleres. República de Venezuela, Ministerio de Educación, Dirección de Educación Artesanal, Industrial y Comercial, Departamento Técnico, 1960.
* ↑ La tarea del instructor de taller: normas para la administración de la enseñanza, evaluación del trabajo escolar y organización de los talleres. República de Venezuela, Ministerio de Educación, Dirección de Educación Artesanal, Industrial y Comercial, Departamento Técnico, 1960.
* ↑ «Informació de l'inventor». Arxivat de l'original el 2016-12-22. [Consulta: 28 setembre 2019].

## Vegeu també

* Palanca composta
* Tallaungles
* Alicates de pressió
* Tallaperns
* Tallafilferros
* Leatherman
* Talla-caps

## Enllaços externs

* Corta-alambres_articulados
* Corta-alambres_articulado
* Corta-alambres articulados Arxivat 2019-09-28 a Wayback Machine.
# Just Another Blonde

Just Another Blonde (també coneguda com “The Girl From Coney Island”) és una pel·lícula muda dirigida per Alfred Santell i protagonitzada per Dorothy Mackaill, Jack Mulhall i Louise Brooks. Basada en el relat "Even Steven" de Gerald Beaumont, es va estrenar el 19 de desembre de 1926. Part dels exteriors es van filmar a Coney Island. La UCLA Film and Television Archive conserva una còpia parcial de la pel·lícula.

## Argument

Jimmy O'Connor treballa en una casa d’apostes i té fama de ser molt honest. Scotty és el seu amic i protegit i ho comparteixen tot fins que Scotty s'enamora de Diana, que treballa en una caseta de tir a Coney Island. Jimmy no vol saber res de les dones excepte de la seva mare i Scotty, veient que això pot espatllar la seva amistat planeja que Jimmy conegui Jeanne, l’amiga de Diana. Ell no fa cas de la noia fins que. en un moment en què sembla que són a punt de morir en un accident d'avió, Jimmy li diu que l'estima. Quan són a terra però fingeix indiferència. Jeanne queda amb el cor trencat. Scotty diu a Jimmy que ell no es pot casar amb Diana fins que Jimmy hagi trobat parella i amb això Jimmy es reconcilia amb Jeanne.

## Repartiment

* Dorothy Mackaill (Jeanne Cavanaugh)
* Jack Mulhall (Jimmy O'Connor)
* Louise Brooks (Diana O'Sullivan)
* William Collier, Jr. (Kid Scotty)

## Referències

* ↑ Manbeck, John B.; Singer, Robert. The Brooklyn Film: Essays in the History of Filmmaking (en anglès). McFarland, 2010-06-28, p. 199. ISBN 978-0-7864-8120-0.
* ↑ Goble, Alan. The Complete Index to Literary Sources in Film (en anglès). Walter de Gruyter, 2011-09-08, p. 822. ISBN 978-3-11-095194-3.
* ↑ Institute, American Film. The American Film Institute Catalog of Motion Pictures Produced in the United States (en anglès). University of California Press, 1997, p. 399. ISBN 978-0-520-20969-5.
* ↑ Koszarski, Richard. Hollywood on the Hudson: Film and Television in New York from Griffith to Sarnoff (en anglès). Rutgers University Press, 2008-08-27, p. 129. ISBN 978-0-8135-4552-3.
* ↑ «Just Another Blonde» (en anglès). American Silent Feature Film Survival Database, 1926. [Consulta: 6 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Just Another Blonde al catàleg de l'American Film Institute
# Püspökladány

Püspökladány és una ciutat a l'est d'Hongria a la regió de Észak-Alföld, al comtat de Hajdú-Bihar. La població es de 15117 persones (2009); la ciutat és la sisena del comtat per grandària. Prop del 97% de la població està format per magiars, prop del 3% per gitanos.
Per la ciutat passa el ferrocarril Budapest-Záhony, dos ferrocarrils menors, la ruta E60 i la carretera que condueix a Debrecen, que es troba a 45 km.
# Andrea Esteban Catalán

Andrea Esteban Catalán (Terol, 29 de febrer de 1996) és una exfutbolista i entrenadora espanyola. És l'entrenadora del València CF de la Superliga Femenina, últim equip on va jugar.
Va formar part de la Selecció espanyola femenina Sub17 amb la qual va guanyar l'Europeu Femení Sub17 el 2011, jugant sols un partit per causa d'una lesió.
Va anunciar la retirada el 13 de març de 2019, després de cinc lesions de lligament encreuat als genolls. Com a entrenadora, des de març del 2019 fou la seleccionadora de la selecció valenciana sub15, fitxant pel València CF el maig del 2020, com a segona entrenadora de José Bargues. El 2 de juliol del 2021 s'anuncià que era la nova entrenadora de l'equip.

## Referències

* ↑ Andrea Esteban: "Decibí quedarme en Chequia para ayudar a mis compañeras" Arxivat 5 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. RFEF
* ↑ «Así ha sido la despedida entre lágrimas de Andrea Esteban». Superdeporte, 13-03-2019. [Consulta: 15 març 2019].
* ↑ Folgado, Salva «Andrea Esteban: el sueño del fútbol roto a los 23 años». El País [Madrid], 14-03-2019. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Andrea Esteban ya tiene equipo». Superdeporte, 14-03-2019. [Consulta: 15 març 2019].
* ↑ «El Valencia CF Femenino incorpora a Andrea Esteban a su cuerpo técnico». Plaza Deportiva, 26-05-2020. [Consulta: 2 juliol 2021].
* ↑ «Andrea Esteban, nueva entrenadora del VCF Femenino». Valencia Club de Fútbol, 02-07-2021. [Consulta: 2 juliol 2021].
# Dominique Casagrande

Dominique Casagrande (nascut el 8 de maig de 1971 a L'Union, Haute-Garonne) és un exfutbolista professional francès que va jugar com a porter.

## Palmarès

* Trophée des Champions: 1998

## Referències

* ↑ «Lens – PSG 0-1, 30/07/98, Trophée des Champions 98-99». archivesparisfootball.wordpress.com [Consulta: 5 gener 2020].

## Enllaços externs

* Dominique Casagrande a L'Équipe Football (francès)
# Sant Paul e Valmala

Sant Paul e Valmala (en francès Saint-Paul-et-Valmalle) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Naomichi Ueda

Naomichi Ueda (Prefectura de Kumamoto, 24 d'octubre de 1994) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Va formar part de l'equip olímpic japonès als Jocs Olímpics d'estiu de 2016.

## Referències

* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2017-10-18. [Consulta: 16 novembre 2017].
# Tallacircuit magnètic

Un disjuntor magnètic és un interruptor automàtic que utilitza un electroimant per interrompre el corrent quan es dona un curtcircuit (no una sobrecàrrega). En funcionament normal, aquesta passa per la bobina de l'electroimant creant un camp magnètic feble. Si la intensitat és major d'un determinat valor, el camp magnètic creat és prou forta com per posar en funcionament un dispositiu mecànic que interromp el corrent elèctric. El valor d'aquest corrent sol ser d'entre 3 i 20 vegades més gran que el corrent nominal, protegint al circuit de curtcircuits.
Se solen usar per protegir motors amb arrencadors quan aquests últims disposen de protecció tèrmica integrada. (La protecció tèrmica és l'encarregada d'interrompre el corrent en condicions de sobrecàrrega).

## Vegeu també

* Disjuntor
* Disjuntor magnetotèrmic
* Disjuntor per corrent diferencial
* Fusible
* Fil de terra

## Referències

* ↑ http://personales.unican.es/rodrigma/PDFs/Instalac%20Caminos.pdf

## Enllaços externs

* REBT - Reglament Electrotècnic Baixa Tension (Espanya 2002)
# KK Nevėžis Kėdainiai

El KK Nevėžis (Lituà: Krepšinio Klubas Nevėžis) és un club de bàsquet de la ciutat de Kėdainiai (Lituània). El club porta el nom del riu Nevėžis.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-12-11 a Wayback Machine.
# Ramon Jordana i Morera

Ramon Jordana i Morera (Cervera, Segarra, 18 d'octubre de 1839 – Madrid, 15 de març de 1900) va ser un enginyer forestal, botànic i entomòleg català.
Germà de Josep Jordana i Morera, també enginyer forestal, fou el número u de la promoció del 1859 de la Escuela Especial de Ingenieros de Montes, on més endavant exerciria ell mateix com a professor. Participà en els treballs de la comissió del Mapa Forestal peninsular, y el 1873 fou enviat a les Filipines com a inspector forestal, on s'estigué fins al 1885, any en què retornà a Madrid. Allà, va col·laborar estretament amb Sebastià Vidal i Soler Bon observador i gran naturalista publicà el mateix any del seu regrés a Espanya una monografia sobre la història natural de l'arxipèlag filipí, amb una introducció informativa i l'inventari dels insectes que descrits o citats com procedents de les Filipines, il·lustrat amb làmina a color amb les espècies més vistoses reproduïdes a mida natural. Jordana va realitzar la primera catalogació completa de tota la fauna filipina coneguda a finals de segle xix, amb especial atenció als insectes, seguint el criteri dels autors que en el seu dia van estudiar els materials d'Hugh Cuming, de Carl Semper o de Karl Ernst von Baer i van anar publicant els resultats.
Publicà memòries sobre la producció de les zones forestals públiques filipines, així com Bosquejo geográfico e histórico-natural del archipiélago filipino (1885), Guía del viajero de Barcelona a Manila por el canal de Suez (1886) i La inmigración china en Filipinas (1888).

## Referències

* 1 2 3 4 «Ramon Jordana i Morera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ramón Jordana y Morera». Diccionari biogràfic espanyol. Reial Acadèmia de la Història.
* ↑ Casals Costa, Vicente; Peset, Jose Luís (coord.). «Montes e ingenieros en Ultramar. Las ideas sobre protección del bosque de Cuba y Filipinas durante el siglo XIX». A: Ciencia, vida y espacio en Iberoamérica: trabajos del Programa Movilizador del C.S.I.C. «Relaciones científicas y culturales entre España y América» (Vol. III). Editorial CSIC, 1989, p. 357-388. ISBN 978-84-00-06999-5 [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ Vives, Eduard «La exploración entomológica de las Islas Filipinas en los siglos XVII, XVIII y XIX». Boletín de la Real Sociedad Española de Historia Natural. Boletín de la Real Sociedad Española de Historia Natural. Sección Biológica, Tom 104, Núm. 1-4, 2010, pàg. 51-60. ISSN: 0366-3272 [Consulta: 21 abril 2020].