OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Romà Guardiet i Bergé

Romà Guardiet i Bergé (Barcelona, 1945) és un cineasta català. El 1970 es llicencià en física i el 1975 es doctorà en matemàtiques. Tanmateix, des del 1966 es dedicà al cinema independent, i durant dels anys 1970 va viure a Nova York, Berkeley i a Sydney, on va formar part dels grups de cinema independent i underground i va rodar alguns curtmetratges, un dels quals Yellow Flowers (1971), va guanyar un concurs convocat per l'Australian Council for the Arts.
A finals de la dècada del 1970 va tornar a Catalunya, on treballà com a professor a la Universitat Autònoma de Barcelona i va escriure poesia. Posteriorment es doctoraria en comunicació audiovisual a la Universitat Ramon Llull i des del 1999 és professor de comunicació i guió a la Fundació Blanquerna.
Simultàniament va dirigir el curtmetratge Idil·li xorc (1983), basat en un conte de Víctor Català i amb el qual va guanyar el premi al millor curtmetratge (un milió de pessetes) als II Premis de Cinematografia de la Generalitat de Catalunya. El 1984 va fundar la productora Quasar amb Joan Pueyo i Antonio Chavarrías. El 1985 va dirigir un episodi de la sèrie Tot queda en família, emesa a TV3, i no dirigiria el seu primer llargmetratge fins 1991: Solitud, basat en la novel·la homònima de Víctor Català i protagonitzada per Omero Antonutti, i que no es va poder estrenar fins 1996. La seva següent pel·lícula, El somni de Maureen (1993), no ha estat estrenada.

## Escrits

* Segon moment d'inèrcia (poesia, 1983)
* Paradigma absent (poesia, 1986)
* La Metàfora verbal com a aproximació a la metàfora audiovisual (2003)
* Un Model conceptual per a la metàfora icònica : de l'expressivitat comunicativa a l'expressió artística (2006)

## Filmografia

* Còmics espanyols de guerra i de postguerra, amb J. Pueyo i X. Juncosa (curtmetratge documental, 1980)
* Idil·li xorc (1983),
* Solitud (1991)
* El somni de Maureen (1993), no estrenat
* Gossos (telefilm, 2001)

## Referències

* ↑ Romà Guardiet i Bergé al Diccionari del Cinema a Catalunya
* ↑ Romà Guardiet Arxivat 2020-06-02 a Wayback Machine. al web d'Editorial Laertes
* ↑ Premio Para los mejores del cine, La Vanguardia, 19 d'octubre de 1982
* ↑ Magí Crusells Directores de cine en Cataluña: de la A a la Z, p. 130
* ↑ Empieza el rodaje de la adaptación al cine de 'Solitud', de Víctor Català, El País, 5 de maig de 1990
# Miss Édith

Miss Édith és una actriu francesa de cinema mut.

## Biografia

No se sap res de l'actriu que va filmar amb el nom de Miss Edith abans i durant la Gran Guerra. Com a molt, podem suposar que venia del music hall com altres actrius que, en aquella època a França, van néixer el mateix tipus de pseudònim que Miss Leonora (que també va fer una gira amb Louis Feuillade), Miss California (coneguda en una pel·lícula de Henri Pouctal i una altra de Camille de Morlhon el 1911) o fins i tot Miss Campton, que va assumir el paper principal dels set curtmetratges de la sèrie Maud del 1912 al 1915.
Miss Edith va aparèixer en unes deu pel·lícules produïdes per la companyia Gaumont entre 1912 i 1916.

## Filmografia

* 1912 : Au pays des lions de Louis Feuillade
* 1912 : Amour d'automne de Louis Feuillade
* 1912 : La Hantise de Louis Feuillade : Josépha de Delphes
* 1912 : Le Noël de Francesca de Louis Feuillade
* 1912 : Olga, the adventuress (réalisateur américain anonyme) : Olga
* 1912 : Le Maléfice de Louis Feuillade
* 1913 : Le Guet-apens de Louis Feuillade : Dolorès
* 1913 : Les Chasseurs de lions de Louis Feuillade : Mme Brémond
* 1913 : Le Baiser rouge de Georges-André Lacroix i Maurice Mariaud
* 1916 : Les Vampires 6 : Les Yeux qui fascinent de Louis Feuillade : la comtesse de Kerlor
* 1916 : Les Vampires 7 : Satanas de Louis Feuillade : la comtesse de Kerlor

## Referències

* ↑ De cap manera s'ha de confondre amb l'actriu Édith Jéhanne (nascuda el 1899) que va aparèixer als crèdits de 8 pel·lícules entre 1922 i 1926.
* ↑ De fet, hi ha una gran semblança entre les fotografies conegudes de Miss Edith i un cartell que representa l'actriu i cantant d'òpera estatunidenca Miss Edith Helena (Edith Helena Seymour 1876-1956), "la veu més ampla del món". Durant la seva gira europea de 1903 a 1905, va ser l'estrella del Théâtre Marigny l'agost i setembre de 1904. Podrien ser la mateixa persona?
* ↑ Théâtres et concerts. Eden-Cinéma-Pathé. La Vedette, 2 septembre 1911, p. 369, disponible a Gallica.
* ↑ Chez Miss Campton. La Rampe, 24 février 1916, p. 3, disponible a Gallica. De nom real Emily Straham Cager (1882-1930), va ser la dona de l'actor Charles Prince.
* ↑ Francis Lacassin, Louis Feuillade. Maître des lions et des vampires, 1995, p. 303
* ↑ Francis Lacassin, Louis Feuillade. Maître des lions et des vampires, 1995, p. 303-304
* ↑ Francis Lacassin, Louis Feuillade. Maître des lions et des vampires, 1995, p. 304
# Le Théâtre - Scène National (Narbona)

Le Théâtre - Scène National de Narbonne és una sala d'espectacles de la ciutat de Narbona, a França, que fou inaugurat el 1994.
Té dues sales, una de 900 espectadors i una altra de 276. Té a més una sala d'assaigs perquè les companyies invitades puguin preparar les seves actuacions. Acull congressos, assemblees, col·loquis i d'altres manifestacions, i és tot un centre cultural de la ciutat.
Aquest equipament va ser la culminació d'una antiga petició de la ciutat, i un objectiu notable per una ciutat de menys de cinquanta mil habitants.

## Enllaços externs

* Pàgina web del teatre
# Eviota prasites

Eviota prasites és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Moluques fins a Samoa i Nova Caledònia. També és present al Japó i a Yap (Micronèsia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Lachner, E. A. & Karnella, S. J. 1980. Fishes of the Indo-Pacific genus Eviota with descriptions of eight new species (Teleostei: Gobiidae). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 315: i-iii + 1-127.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Julia Sevilla Merino

Julia Sevilla Merino (València, 1940), és una jurista i feminista valenciana, professora honorífica del Departament de Dret Constitucional, Ciència Política i de l'Administració de la Universitat de València, i membre de l'Institut Universitari d'Estudis de la Dona i va ser lletrada durant anys a les Corts Valencianes. Mare de dos fills i dos filles, és una destacada activista per la igualtat.

## Biografia

Es va llicenciar i doctorar en Dret per la Universitat de València, sent posteriorment professora ajudant a la Facultat de Dret fins que en desembre de 1979 va guanyar la plaça per oposició, com a professora adjunta de Teoria de l'Estat de l'antiga Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials i primera professora titular de Dret Constitucional de les universitats espanyoles. L'any 1983 fou nomenada Lletrada de les Corts Valencianes, sent la primera dona en ocupar tal càrrec. En 1993 va ser adjunta del Síndic de Greuges.
Ha estat compromesa amb la societat valenciana i ha lluitat per la igualtat efectiva entre homes i dones. Va fundar la Federació de Dones Progressistes de la Comunitat Valenciana, que va presidir, igual que va contribuir a fundar la Xarxa Feminista de Dret Constitucional, sent actualment membre de la Federació Espanyola del Lobby Europeu de Dones (CELEM). Va ser precursora en l'acadèmia espanyola dels estudis constitucionalistes amb perspectiva de gènere.
La seua activitat investigadora s'ha centrat en la participació política de les dones, la discriminació per raó de gènere i la representació paritària, i ha estat reconeguda com una dona precursora en els estudis constitucionalistes amb perspectiva de gènere. La seua contribució científica ha estat clau en la conceptualització del gènere com a categoria d'anàlisi jurídica constitucional amb l'objectiu d'avançar cap a una societat més plural, democràtica i igualitària.
Va rebre la Medalla de la Universitat de València el 17 de desembre de 2018. La 'laudatio' la va llegir la ministra i vicepresidenta del Govern d'Espanya Carmen Calvo.

## Premis

* 2018: Medalla d'Or de la Universitat de València
* Francesc de Vinatea
* Premi Celia Amorós de la Diputació de València en la lluita contra la violència de gènere

## Obra publicada

* Mujeres y ciudadanía: La democracia paritaria ISBN 978-84-370-6023-1

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «La Universitat lliura la seua Medalla a Julia Sevilla com precursora dels estudis constitucionalistes en matèria de gènere». uv.es. [Consulta: 11 març 2019].
* 1 2 3 4 5 EFE. «Calvo reivindica a Julia Sevilla como precursora del feminismo constitucional» (en castellà). [Consulta: 11 març 2019].
* 1 2 «Feminitzar la política», 11-02-2019. [Consulta: 11 març 2019].
* 1 2 «La Fe, l'associació Alanna, Julia Sevilla i l'Ajuntament de Picassent, premis Celia Amorós 2018». Arxivat de l'original el 2019-03-30. [Consulta: 11 març 2019].
* ↑ «La Fe, l'associació Alanna, Julia Sevilla i l'Ajuntament de Picassent, premis Celia Amorós 2018». Arxivat de l'original el 2019-03-30. [Consulta: 11 març 2019].
# Phanoperla wedda

Phanoperla wedda és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Sri Lanka.

## Referències

* ↑ Banks, 1938. Jour.Fed.Malay States Mus. 18(2):221.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1982. Syst.Entomol. 7(1):118.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2006-09-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Ignac Sivec i Bill P. Stark, 2010. Seven new species of Phanoperla (Banks) from Vietnam and Thailand (Plecoptera: Perlidae). Illiesia 2010 6(10):98-112. (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1982: A revision of the Oriental stonefly genus Phanoperla (Plecoptera: Perlidae). Systematic Entomology, 7: 87–126.

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. Arxivat 2022-10-17 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* BioLib (anglès)
# Samir Alakbarov

Samir Alakbarov (Bakú, 8 d'octubre de 1968) és un exfutbolista azerbaidjanès de la dècada de 1990 i entrenador.
Fou 16 cops internacional amb la selecció de l'Azerbaidjan. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Neftchi Baku i Maccabi Petah Tikva, entre d'altres.

## Gols internacionals

| # | Data | Estadi | Oponent | Marcador | Resultat | Competició |
| 1. | 6 Juny 1993 | Estadi Azadi, Teheran, Iran | Tadjikistan | 2-0 | 2-0 | ECO Cup |
| 2. | 1 Setembre 1994 | Stadionul Republican, Chisinau, Moldàvia | Moldàvia | 2-1 | 2-1 | Amistós |

## Referències

* ↑ Samir Alakbarov a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a eu-football.info
# Mircea Rădulescu

Mircea Rădulescu (Bucarest, 31 d'agost de 1941) fou un futbolista romanès de la dècada de 1960 i entrenador de futbol.
Com a futbolista jugà al Rapid București i FC Sportul Studențesc București. Posteriorment destacà com a entrenador, dirigint diverses seleccions nacionals com Romania, Egipte, Síria o Algèria.

## Referències

* ↑ «FC Sportul Studențesc - Istorie». www.sportulstudentesc.com [Consulta: 2 gener 2010]. Arxivat 2022-11-11 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-09-29. [Consulta: 30 juliol 2018].
* ↑ Perfil a footballdatabase.eu
# Le Thé à la menthe

Le Thé à la menthe és una pel·lícula franco-belga dirigida per l'algerià Abdelkrim Bahloul, estrenada el 1984.

## Sinopsi

Hamou va deixar Algèria per fer fortuna a París, i viu al Boulevard Barbès. Mentre que només viu de petits oficis, presumeix a la seva mare que es guanya la vida, que té un allotjament tipus F4, un preciós Peugeot 604...
Els problemes comencen el dia que la seva mare arriba d'Algèria i s'instal·la definitivament a la seva vida.

## Repartiment

* Abdellatif Kechiche : Hamou
* Chafia Boudra : la mare d'Hamou
* Krimo Bouguetof : Abdelkader
* Malek Kateb : le Taleb (Malek Eddine Kateb)
* Malick Bowens : Bakaba
* Dominique Pinon : Roger
* Jean-Luc Boutté : monsieur Alain
* Anne Canovas : Joséphine
* Mazouz Ould-Abderrahmane : el gotiguer
* Jacques Rispal : el bagabund racista
* André Rouyer : l'agent de policia (Place de la Concorde)
* Roland Amstutz
* Sébastien Floche
* Hervé Briaux
* Med Salah Cheurfi
* Pauline Lafont
* Marie-Noëlle Eusèbe
* Maud Rayer : Huguette

## Distincions

* 1984 : Premi al millor guió al Festival Internacional de Cinema de Chicago per Abdelkrim Bahloul

## Cançons de la pel·lícula

* Lahlou Tighremt - musique du film
* Lahlou Tighremt - A zine (Métro)
* Lahlou Tighremt - Agma (Radio)

## Referències

* ↑ Le Thé à la menthe a unifrance.org
* ↑ Le Thé à la menthe al web de l'Institut del Món Àrab

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# L'última aposta

L'última aposta (títol original: The Runner) és una pel·lícula policíaca protagonitzada per Ron Eldard i Courteney Cox. Va ser dirigida per Ron Moler. Ha estat doblada al català. La banda sonora conté cançons interpretades per Nick Cave and the Bad Seeds i Douglas September.

## Argument

En la pel·lícula, un jove (Ron Eldard) amb una addicció al joc ha aconseguit ficar-se en una aposta seriosa en perdre tot els seus diners. En un esforç per pagar als corredors d'apostes, el seu oncle li aconsegueix un treball per un gàngster anomenat Deepthroat (interpretat per John Goodman), que necessita un "corredor" per realitzar apostes amb diversos corredors d'apostes. El gàngster manté el seu nou "corredor" controlat de prop, i per la seva part, el jove jugador es comporta. No obstant això, la temptació de caminar amb grans summes de diners en efectiu resulta ser molt bo, i el "corredor" posa el seu treball i la seva supervivència en risc quan se submergeix en els fons del seu cap per comprar un anell per a la seva promesa, interpretada per Cox.

## Repartiment

* Ron Eldard: Edward
* Courteney Cox: Karina
* John Goodman: Deepthroat, el cap poderós
* Joe Mantegna: Rocco
* Bokeem Woodbine: 477
* Terrence Evans: Lefty

## Referències

* ↑ «L'última aposta». esadir.cat.
* ↑ «The Runner». [Consulta: 19 març 2018].
# Juravski

Juravski (en rus, Журавский) és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del Juravka. És a 16 km a l'oest de Korenovsk i a 63 km al nord-est de Krasnodar.
Pertany al poble de Bratkóvskoie.

## Enllaços externs i referències

* Aquest article dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç.
# Bandolerisme a la Marina Alta

El bandolerisme és un fenomen violent, molt característic de la societat marinenca de les darreries del segle xvii i que, amb certs períodes de relativa pacificació, es va perllongar fins a les acaballes del XIX.

## Les causes

Les causes del bandolerisme del segle xvii a la Marina Alta són de caràcter socioeconòmic, sobretot la duresa del règim senyorial que obligava als sectors socials més desfavorits a buscar alternatives a la seua situació d'extrema pobresa, agreujada de tant en tant per factors naturals de caràcter negatiu, com per exemple:
* la reiteració de collites ruïnoses.
* les pluges torrencials de la tardor-hivern de 1677.
* les epidèmies del 1647-48 que van causar una gran mortaldat.

## Les faccions

El bandoler actua en grup, tot i que dins de cada banda hi ha un cap que, per les seues condicions físiques o intel·lectuals, és qui pren les decisions i dona nom al bàndol. A la Marina Alta, durant el segle xvii hi havia dues faccions enfrontades: la d'Eugeni Cruanyes, establida a Senija i Xaló i la de Francesc Xolvi, a Benissa, Calp i Llíber. De tant en tant, aquests dos grups arribaven a la confrontació armada, i aleshores tota la comarca s'estremia com si un terratrèmol l'haguera sacsejada. Va ser cèlebre la topada entre les dues faccions que es va produir l'any 1677 a Xaló. El resultat d'aquest enfrontament entre bandes rivals era tot un seguit de dramàtiques venjances.

## La pacificació

La pacificació va arribar en la dècada dels vuitanta del segle xvii a través de la repressió que va dirigir el virrei d'aleshores (cas de la banda de Cruanyes) o mitjançant el pacte (cas de la banda de Xolvi, que van passar a servir a la ciutat italiana de Milà). Aquestes dues faccions van desaparèixer, però posteriorment en van sorgir de noves. Només a finals del segle xix quedaria erradicat definitivament el bandolerisme.
# Sabata (trilogia)

Sabata és una trilogia de pel·lícules de spaghetti western, dirigida per Frank Kramer, àlies Gianfranco Parolini, estrenades entre 1969 i 1971. La primera pel·lícula de la sèrie, estrenada el 1969, amb Lee Van Cleef, es presenta com una semiparòdia de les pel·lícules de Sergio Leone o de Sergio Corbucci. Les pel·lícules que integren la trilogia són Sabata (pel·lícula) (1969), Adéu, Sabata (1970); i El retorn de Sabata (1971). Va conèixer força èxit perquè se'n van realitzar dues continuacions. A la segona part, és Yul Brynner que interpreta el paper de Sabata, atès que Lee Van Cleef havia signat per a una altra pel·lícula, The Magnificent Seven Ride, (on reprenia el paper del xèrif Chris Adams creat per Yul Brynner en Els set magnífics el 1960). En l'última, Van Cleef tornà al personatge, novament.
El personatge de Sabata inspirà altres westerns de la mateixa època:
* Lo irritarono i Santana fece piazza pulita de Rafael Romero-Marchent - 1970
* Arriva Sabata! de Tulio Demicheli - 1970
* Wanted Sabata de Roberto Mauri - 1970
* Abre tu fosa, amigo... llega Sábata de Joan Bosch - 1970
* La diligencia de los condenados de Joan Bosch - 1970
* Quel maledetto giorno della resa dei conti de Sergio Garrone - 1971
* I due figli di Trinità d'Osvaldo Civirani - 1972
Així com un film eròtic franco-belga, Les Filles du Golden Saloon de Gilbert Roussel el 1975

## Referències

* ↑ «The Wee Review : The Sabata Trilogy». [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ «The Sabata Trilogy Blu-ray review | Cine Outsider». [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ Pulp, Talking. «Film Review: The ‘Sabata’ Trilogy (1969-1971)» (en anglès), 13-01-2017. Arxivat de l'original el 2022-10-12. [Consulta: 12 octubre 2022].
Viccionari
# Molins de Santana

Els Molins de Santana són dos molins de vent (Molí de Santana i Molí Velho) situats al Parc Forestal de Monsanto, en concret al Parc dels Molins de Santana, a la freguesia de Sâo Francisco Xavier, a Lisboa.
Els Molins de Santana es construïren a mitjan segle xviii, a la serra de Monsanto, per a les monges Dominicanes Irlandeses del Convent do Bom Sucesso. Són a hores d'ara, a Lisboa, els únics testimonis perfectament preservats de la important activitat molinera desenvolupada per desenes de molins en tota la zona occidental de la ciutat, responsable del proveïment de farina.
Els molins foren adquirits per la Cambra al 1942 i els restaurà entre 1964 i 1965 l'Associació Portuguesa dels Amics dels Molins, preservant l'estructura base: torre circular i barret de quatre veles triangulars.
Els molins estan en tràmit de classificació per l'IGESPAR des del 1991.

## Altres molins propers

* Molins de Casalinho da Ajuda, a 1,2 km a l'est
* Molins del Barri de Caramão, a 450 m al nord
Tot i que l'IGESPAR designe els Molins de Santana igualment com a Molins de Caramão da Ajuda, no s'han de confondre amb els dos molins desactivats encara visibles, més al nord, en ple barri de Caramão.

## Referències

* 1 2 3 «Moinhos do Caramão da Ajuda» (en portuguès). Direção-Geral do Património Cultural - DGPC. [Consulta: 1r octubre 2021].

## Enllaços externs

* Moinhos de Santana en el WikiMapia
# Les campanes de Silèsia

Les campanes de Silèsia (títol original en alemany: Das Unheil; en francès: Les cloches de Silésie) és una pel·lícula germano-francesa dirigida per Peter Fleischmann, estrenada el 1972. Ha estat doblada al català.

## Argument

La contaminació, desafecció, la decadència moral i el malestar social envolten una església i la família del seu pastor que es dirigeix cap a una celebració per sobre del retorn de les seves campanes.

## Repartiment

* Vitus Zeplichal: Hille
* Reinhard Kolldehoff: Pfarrer
* Silke Kulik: Dimuth
* Helga Riedel-Hassenstein: Mutter
* Ingmar Zeisberg: Sibylle
* Werner Hess: Dr. Raucheisen
* Ulrich Greiwe: Estudiant
* Frédérique Jeantet: Roswitha
* Gabi Will: Gabi

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1972: Palma d'Or

## Referències

* ↑ «Les campanes de Silèsia». esadir.cat.
* ↑ «Das unheil». The New York Times.
# Karol Jokl

Karol Jokl (Partizánske, 29 d'agost de 1945 - Bratislava, 28 d'octubre de 1996) fou un futbolista eslovac de la dècada de 1960.
Fou 27 cops internacional amb la selecció txecoslovaca amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1970.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de ŠK Slovan Bratislava.

## Palmarès

Slovan Bratislava
* Recopa d'Europa de futbol (1): 1968-69
* Lliga txecoslovaca de futbol (3): 1969-70, 1973-74, 1974-75
* Copa txecoslovaca de futbol (2): 1968, 1974
* Copa eslovaca de futbol (3): 1970, 1972, 1974

## Referències

* ↑ «Sieň slávy» (en slovak). ŠK Slovan. [Consulta: 22 December 2011].
* ↑ Karol Jokl - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* ↑ Karol Jokl a National-Football-Teams.com (anglès)
# Karabulak

Karabulak (en rus: Карабулак) és una ciutat de la República d'Ingúixia, el 2019 tenia 41.469 habitants.
Per l'ètnia Karabulak (o Qarabulaq), vegeu Orstkhoy.
# Platymantis pseudodorsalis

Platymantis pseudodorsalis és una espècie de granota que viu a les Filipines.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Diesmos, A., Alcala, A., Brown, R., Afuang, L., Gee, G., Hampson, K., Diesmos, M.L., Mallari, A., Ong, P., Ubaldo, D.& Gutierrez, B. 2004. Platymantis pseudodorsalis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Bandola

La bandola és un instrument cordòfon, de la família dels llaüts, sense cordal i de corda pinçada; té quatre cordes i caixa bombada i sovint hom l'identifica amb la bandúrria.

## Referències

* ↑ «Bandola». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Diccionari instruments musicals». [Consulta: 21 juny 2015].
Viccionari
# Sabas d'Alexandria

Sabas d'Alexandria va ser patriarca Ortodox d'Alexandria des de l'any 1117 fins a una data desconeguda.
Es coneixen poques coses d'aquest patriarca. Va participar en un Sínode a Constantinoble on es van censurar els termes i les idees nestorianes expressades pel metropolità de Nicea, Eustraci, en els escrits que va fer contra l'Església Apostòlica Armènia.

## Referències

* ↑ «Savvas (1117-?)». Previous patriarchs. Patriarchate of Alexandria. [Consulta: 15 setembre 2023].