OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jack (pel·lícula de 1977)

Jack és una pel·lícula dramàtica sueca del 1977 dirigida per Jan Halldoff. La pel·lícula està basada en la novel·la d'Ulf Lundell amb el mateix nom de 1976.

## Trama

Jack té 25 anys. Amb els seus amics, continua a Estocolm, fuma cànnabis, beu vi i surt amb noies. Però a diferència de molts, Jack sap el que vol; es convertirà en un autor. Al seu grup hi ha en Bart, que es convertirà en artista, i Harald, que ven drogues. Passen temps amb Jonny, que és fotògraf, i la seva xicota, Linnea. Junts experimenten alegria i tristesa, filosofen sobre la vida i van a Gotland de vacances en bicicleta.
Un cop tornat a casa, Jack intenta començar a escriure i amb el pas del temps emergeix sobre què escriurà: el destí dels seus amics i com és ser jove a la Suècia dels anys setanta.

## Producció

La pel·lícula es va estrenar el 4 de març de 1977 al cinema Saga a Estocolm. Va ser rodada a Estocolm, Visby i Kårsta per Hans Welin. Com a model, tenen la novel·la d'Ulf Lundell Jack que es va publicar el 1976. El conjunt del Nou Thatre de la Björke a Gotland participa a la pel·lícula. Ulf Lundell apareix com a extra en una de les escenes de la pel·lícula.

## Repartiment

* Göran Stangertz – Jack Råstedt
* Kjell Bergqvist – Harald
* Örjan Ramberg – Bart
* Gunnel Fred – Sonja
* Tove Linde – Harriet
* Ingalill Rydberg – Linnea
* Robert Sjöblom – Jonny
* Bibbi Unge – Gerd
* Åke Lindström – El pare de la Sonja
* Nils Eklund – El pare de Jack
* Kerstin Bagge – La mare de Jack
* Gunilla Nyroos – Kicki
* Ola Sandborgh – buròcrata
* Christer Skeppstedt - Leo
* Stig Törnblom – Lasse Knullare
* Bo Halldoff – passatger de l'autobús
* Ove Magnusson – passatger de l'autobús
* Marrit Ohlsson – passatger de l'autobús
* Lotta Ramel - noia a casa d'en Bart
* Ulf Lundell - un noi d'un restaurant
* Adelie Hatz - nena

## Referències

* ↑ Jack a Det Danske Filminstitut
* ↑ Jack al web del Festival de Ssnt Sebastià

## Enllaços externs

* Jack a Svensk Filmdatabas
# Jacob Druckman

Jacob Druckman (Filadèlfia, 26 de juny de 1928 - 24 de maig de 1996) fou un compositor estatunidenc. De jove va tocar el violí i el piano. Va estudiar a la Juilliard School amb Bernard Wagenaar, Vincent Persichetti i Peter Mennin, i amb Aaron Copland a Tanglewood. Va estudiar a París els anys 1954 i 1955. Es va dedicar a l'exploració del so i del color, tant instrumental com electrònic. Va destacar pels seus dissenys formals, enginyosos i convincents. Les seves obres orquestrals inclouen encàrrecs de la Filharmònica de Nova York, la Simfònica de Chicago, la Simfònica de Baltimore i Ràdio França. Va ser compositor resident de la Filharmònica de Nova York entre 1982 i 1985. Fa ser professor a Juilliard, el Bard College, Tanglewood i la Universitat Yale. Amb Windows, una obra de 1972 per a orquestra, va obtenir el Premi Pulitzer. Alguns dels artistes que han gravat obres seves són David Zinman, Wolfgang Sawallisch, Zubin Mehta, Leonard Slatkin, Dawn Upshaw, Jan DeGaetani i l'American Brass Quintet.

## Algunes obres

* Lamia (1974-75) per a soprano i orquestra
* Prism (1989) per a orquestra
* Come Round (1992) per a conjunt de cambra
* Counterpoise (1994) per a soprano i orquestra o conjunt de cambra

## Referències

* 1 2 «http://www.boosey.com/composer/Jacob+Druckman». [Consulta: 11 agost 2019].
* ↑ «http://www.bruceduffie.com/druckman.html». [Consulta: 11 agost 2019].
* ↑ «https://www.milkenarchive.org/artists/view/jacob-druckman/». [Consulta: 11 agost 2019].
# Jacob Erker

Jacob "Jake" Erker (Calgary, 18 de desembre de 1975) va ser un ciclista canadenc que fou professional del 2002 al 2009.

## Palmarès

* 2000
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hokkaidō
** Vencedor d'una etapa a la Tucson Bicycle Classic

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Javier Albalá

Javier Albalá (Ginebra, Suïssa, 5 d'abril de 1969) és un actor espanyol.

## Biografia

Va estudiar amb Martin Adjemián, Judith Wayner i Juan Carlos Corazza. Va participar en diversos curtmetratges, passant-se després al llargmetratge i a les sèries de televisió. L'any 2011 va obtenir el Premi Unión de Actores al millor actor protagonista de televisió per la seva actuació durant el 2010 en la sèrie Pelotas.

## Filmografia
### Cinema

* El laberinto griego (1993)
* Morirás en Chafarinas (1995)
* Razones sentimentales (1996)
* Más que amor, frenesí (1996)
* El ángel de la guarda (1996)
* Chevrolet (1997)
* Quince (1998), dir: Francisco Rodríguez.
* Blanca Madison (1998)
* Cascabel (1999)
* Segunda piel (1999)
* Todo me pasa a mí (2000)
* Los aficionados (2000)
* El último cuento (2001)
* La caída del imperio (2001)
* Entre abril y julio (2002)
* Muertos comunes (2004)
* Síndrome (2005)
* Real, la película (2005)
* Las locuras de Don Quijote (2006)
* Mujeres en el parque (2007)
* El último fin de semana (2011)
* Call TV (2017)
* 75 días (2018)

### Televisió

* Raquel busca su sitio (TVE, 2000 - 2001)
* Abogados (2001)
* SMS (Sin miedo a soñar) (La Sexta, 2006)
* Cuéntame cómo pasó
* Pelotas (TVE 1, 2009)
* Ángel o demonio (Telecinco, 2011)
* La conspiración la luz de mafasca 2012 (TV movie) (TVE, 2011)
* La zona (2017)
* Brigada Costa del Sol (2019)
* Parot (2021)

### Altress

* Hienas (Sèrie web)

## Teatre

* La gaviota (2012) i Wit de Margared Edson (2005)

## Referències

* ↑ formulatv.com. «Javier Albalá». [Consulta: 11 febrer 2014].
* ↑ El actor Javier Albalá, fuera de peligro tras sufrir un accidente cuando rodaba una escena, El Mundo, 2 d'agost de 2001
* ↑ LaHiguera.net. «Biografía». [Consulta: 11 febrer 2014].
* ↑ Estudio Corazza. «20 años de trabajo en el teatro, el cine, la televisión y la educación». [Consulta: 11 febrer 2014].
* ↑ RTVE.es «'Gran Reserva' y 'Pelotas', premiadas en la XX edición de los Premios de la Unión de Actores». , 01-11-2011.
# Javier Alfonso (periodista)

Javier Alfonso (Montevideo, 9 de setembre de 1974) és un periodista i crític d'arts escèniques uruguaià.
Va estudiar comunicació a la Universitat Catòlica de l'Uruguai i a la Universitat del Traball de l`Uruguai (UTU). Va treballar a mitjans com la Guía del Ocio (Guia de l'Oci), Semanario Crónicas (Setmanari Crònics) i el diari La República del 2003 al 2004, el diari El Observador del 2004 al 2007 i a la ràdio CX24 amb una columna d'espectacles. El 2012 va publicar el pròleg del llibre Le portier de la gare Windsor de Julie Vincent.
Especialitzat en l'àmbit del periodisme cultural, crític d'artes d'escèniques i música, treballa per al setmanari Búsqueda.
També és conductor i productor del programa radial El Iceberg que s'emet per Radio Clásica (Ràdio Clàssica), ona de Radiodifusión Nacional del Uruguay.

## Referències

* ↑ Julie Vincent. Le portier de la gare Windsor (en francés). Montreal. ISBN 978-2-89024-221-0
* ↑ pleinelune. «Le portier de la gare Windsor» (en francés). [Consulta: 27 novembre 2019].
* ↑ Búsqueda. «Acerca del Semanario Búsqueda» (en castellà). Arxivat de l'original el 2019-09-10. [Consulta: 27 novembre 2019].
* ↑ La Diaria. «Comenzó este lunes un ciclo de charlas sobre nuevas miradas del presente» (en castellà). [Consulta: 27 novembre 2019].
* ↑ clasica. «El Iceberg» (en castellà). [Consulta: 27 novembre 2019].
* ↑ ecos. «Los esxpertos cuentan lo mejor del año en música, cine y teatro» (en castellà). Arxivat de l'original el 2019-09-22. [Consulta: 27 novembre 2019].
# James Casey

James Casey (Belfast, 1944 - 27 de desembre del 2020) fon un historiador irlandés, especialitzat en història moderna i en el segle XVII valencià.
Doctorat a Cambridge el 1968, el 1970 comença la seua llabor com a professor a professor a la Universitat d’East Anglia. El 1979 publica The Kingdom of Valencia in the Seventeenth Century. El 2004 fon investit doctor Honoris Causa per la Universitat de València.

## Referències

* 1 2 3 «James Casey». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Kurt Wüthich y el historiador James Casey, investidos doctores Honoris Causa». MiniDiario, 15-06-2004.
* ↑ Caballer, Neus «Casey alerta de la dificultad de defender la historiografía de "cierta tendencia a la teología"» (en castellà). El País [Madrid], 14-06-2004. ISSN: 1134-6582.
# Jeroni Lloret

Jeroni Lloret, també conegut com a Hieronymus Lauretus (Cervera, Segarra, ? — Sant Feliu de Guíxols, Baix Empordà, 1571) va ser un monjo benedictí català. El 1525 va ingressar al Monestir de Montserrat i va esdevenir abat del Monestir de Sant Feliu de Guíxols en dues ocasions (1559-62 i 1568-71). Destaca com a erudit pels seus coneixements bíblics i patrístics.

## Obres

* Silva Allegoriarum totius Sacrae Scripturae. Barcelona 1570. (Versió digitalitzada), que ha estat reeditat fins en 11 ocasions en diferents ciutats europees.

## Referències

* ↑ «Jeroni Lloret». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Jessica Walker

Jessica Walker (Brighton, 24 de juny de 1990) és una esportista britànica que competeix en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les, guanyadora de 3 medalles al Campionat Europeu de Piragüisme entre els anys 2009 i 2016.

## Palmarès internacional

Campionat Europeu :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2009 | Brandenburg ( Alemanya) | 3 | K4 200 m |
| 2014 | Brandenburg ( Alemanya) | 3 | K2 200 m |
| 2016 | Moscou ( Rússia) | 2 | K1 200 m |

## Referències

* ↑ «Jessica Walker» Arxivat 2020-04-18 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Jessica Walker» en Canoeresults.eu (anglès)
# Jens Bergensten

Jens Peder Bergensten (Örebro, Suècia, 18 de maig de 1979) també conegut com a Jeb, o jeb_ pel seu sobrenom de jugador, és un dissenyador suec de videojocs. Des de desembre de 2010, ha treballat per al desenvolupador de videojocs Mojang AB com a programador i dissenyador de jocs. Es va convertir en el principal dissenyador i desenvolupador del popular joc indie sandbox, Minecraft, després que Markus Persson ("Notch") va renunciar als càrrecs al desembre de 2011.

## Biografia

Bergensten va començar programant els seus primers jocs als 11 anys usant BASIC i Turbo Pascal. Als 21 anys, ell era dissenyador de mapes i mods per al videojoc de trets en primera persona Quake III Arena. Més tard va treballar com a programador de C++ per al desenvolupador de jocs Korkeken Interactive Studio que es va declarar en fallida i es va convertir en Oblivion Entertainment. Durant aquest temps, ell va desenvolupar el joc de rol en línia Whispers in Akarra que va ser anul·lat a causa del desinterès dels consumidors.
Després de la fallida de Oblivion, Bergensten es va mudar a Malmö i va obtenir un mestratge en ciències de la computació en 2008. Durant els seus estudis va fundar la companyia de desenvolupament de jocs indie, Oxeye Game Studio, juntament amb Daniel Brynolf i Pontus Hammarber. L'estudi es va fer conegut pel videojoc de plataformes Cobalt i el videojoc d'estratègia en temps real Harvest: Massive Encounter.
Fins al 24 de novembre de 2010, Bergensten va treballar per a la comunitat de coneixement en línia, Planeto.
L'11 de maig de 2013 Jens es va casar amb Jenny Bergensten (nom de soltera Thornell).

### Mojang

Bergensten va ser contractat originalment com a desenvolupador backend de Mojang per al joc Scrolls, però va començar a programar parts més i més importants de Minecraft fins que ell es va fer càrrec del seu desenvolupament per complet l'1 de desembre de 2011, després de Markus Persson va renunciar a aquest càrrec. Bergensten va ser part de l'equip que va desenvolupar Catacomb Snatch com a part de l'esdeveniment de Humble Bundle Mojam, on els desenvolupadors de jocs poden crear un joc des de zero en 60 hores.

## Jocs

* Harvest: Massive Encounter (2008), estratègia en temps real.
* Minecraft (2011), joc sandbox en primera persona.
* Cobalt (2016), joc de plataformes.

## Referències

* ↑ Tom Senior. «Notch steps down as Minecraft lead designer, plans to start new projects». PC Gamer, 02-12-2011. [Consulta: 6 gener 2012].
* 1 2 Markus Persson. «Och med dom orden så passar jag micken.», 02-12-2011. Arxivat de l'original el 2011-12-27. [Consulta: 6 gener 2012].
* 1 2 «Introducing: Jens!». Arxivat de l'original el 2012-03-31. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ «Interview with Khaile (alias Jens Bergensten)». Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ «Oblivion Entertainment - Moby Games». [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ «The Credits - planeto.com». Arxivat de l'original el 2012-01-19. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ «Tweet de Jens Bergensten del 24 de noviembre de 2010». [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ Bergensten, Jens. «jeb_: So... For the record, I was ...». twitter.com, 11-11-2013. [Consulta: 15 novembre 2013].
# Jens Esmark

Jens Esmark (31 de gener de 1763 - 26 de gener de 1839) va ser un professor de mineralogia dano-noruec que va contribuir en molts dels conceptes inicials de les glaceres, específicament respecte al concepte que les glaceres havien cobert grans zons en temps passats.

## Biografia

Jens Esmark va néixer a Houlbjerg a Århus, Dinamarca. Esmark es traslladà a Noruega a la comunitat minera de la plata a Kongsberg. Completà els seus estudis a Copenhaguen. Des de 1797, Esmark va exercir el càrrec de lector en mineralogia a l'Acadèmia Minera de Kongsberg. El 1814, Esmark va passar a ser el primer professor noruec de geologia a la Universitat d'Oslo.
L'agost de 1801 Esmark va ser la primera persona a escalar la muntanya Snøhetta, la més alta de la serralada Dovrefjell al sud de Noruega. El 1810 també va ser el primer a ascendir a la muntanya Gaustatoppen a Telemark, Noruega.
Esmark el 1824 va fer la teoria ixudes i extenses a Noruega en temps passats. També contribuí al coneixement de l'efecte erosionador de les glaceres per la formació dels fiords noruecs.
En mineralogia va introduir els noms dels minerals norita (derivat del nom de Noruega). i el de datolita.
El 1825, Esmark va ser elegit membre de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències. El 1832, va ser ennoblit amb l'Orde de Vasa, de Suècia.
La glacera de Spitsbergen Esmarkbreen porta aquest nom en el seu honor.

## Algunes obres

* Kurze Beschreibung einer mineralogischen Reise durch Ungarn, Siebenbürgen und das Bannat (Freyberg, 1798)
* Reise fra Christiania til Trondhjem (1829)

## Notes

* ↑ Jens Esmark (Store norske leksikon)
* ↑ «Snøhetta». Arxivat de l'original el 2007-10-31. [Consulta: 18 gener 2007].
* ↑ Burroughs, William J. Climate Change in Prehistory: The End of the Reign of Chaos. Cambridge: Cambridge University Press, 2005, p. 22–24. ISBN 978-0-521-82409-5.
* ↑ «Birth of the Glacial Theory». academic.emporia.edu. [Consulta: 18 gener 2007].
* ↑ «Publications related to the history and cultural heritage of mineralogy». Arxivat de l'original el 2007-06-12. [Consulta: 18 gener 2007].
* ↑ «Datolite». The Gemology Project. [Consulta: 18 gener 2007].

## Referències

* Cunningham, F.F. (1990) James David Forbes: Pioneer Scottish glaciologist (Edinburgh: Scottish Academic Press)
* Burroughs, William James (2005) Climate Change in Prehistory: The End of the Reign of Chaos (Cambridge University Press) ISBN 978-0-521-82409-5

## Enllaços externs

* Forsand Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* Photos of Datolite
* Thorium: History Arxivat 2017-05-02 a Wayback Machine.
# Jean Brachet

Jean Louis Auguste Brachet ForMemRS (19 de març de 1909 - 10 d'agost de 1988) fou un bioquímic belga que va fer una contribució clau en la comprensió del paper de l'ARN.

## Vida

Brachet va néixer a Etterbeek prop de Brussel·les, a Bèlgica, fill d'Albert Brachet FRS, embriòleg.
Va ser educat a L'Ecole Alsacienne a París després va estudiar medicina a la Universitat Lliure de Brussel·les i es va graduar el 1934. Després va treballar a la Universitat de Cambridge i a la Universitat de Princeton i en diversos instituts d'investigació biològica marina. Brachet va ser nomenat professor de Morfologia Animal i Biologia General a la Universitat Lliure de Brussel·les i Director de Recerca del Laboratori Internacional de Genètica i Biofísica a Nàpols.
El 1933 Brachet va ser capaç de demostrar que l'ADN es troba als cromosomes i que l'ARN era present al citoplasma de totes les cèl·lules. El seu treball amb Torbjörn Caspersson va mostrar que l'ARN té un paper actiu en la síntesi de proteïnes. Brachet també va dur a terme un treball pioner en el camp de la diferenciació cel·lular. Brachet més tard va demostrar papers que la diferenciació és precedida per la formació de nous ribosomes i acompanyat per l'alliberament des del nucli d'una onada de nou ARN missatger.
En 1934 es va casar amb Francoise de Baray.
El 1948 Jean Brachet va ser guardonat amb el Premi Francqui de Ciències Biològiques i Mèdiques.

## Publicacions

Vegeu
* Embryologie Chimique (1944)
* Biological Cytology (1957)
* Introduction to Molecular Embryology (1957)
* Molecular Cytology 2 vols. (1985)

## Referències

* ↑ Pirie, N. W. «Jean Brachet. 19 March 1909-10 August 1988». Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, 36, 1990, pàg. 84. DOI: 10.1098/rsbm.1990.0025.
* 1 2 «[https://web.archive.org/web/20150919152306/https://www.royalsoced.org.uk/cms/files/fellows/biographical_index/fells_indexp1.pdf BIOGRAPHICAL INDEX OF FORMER FELLOWS OF THE ROYAL SOCIETY OF EDINBURGH 1783 – 2002]» (en anglès). The Royal Society of Edinburgh, 19-09-2015. Arxivat de l'original el 2015-09-19. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ Sapp J., Jean Brachet, l'hérédité générale et les origines de l'embryologie moléculaire, History and philosophy of the life sciences (Hist. philos. life sci.), 1997, vol. 19, no 1 (dissem.), pp. 69-87, ISSN 0391-9714

## Enllaços externs

* Foto Arxivat 2006-10-02 a Wayback Machine.
# Jetty Treffz

Jetty Treffz (alemany: Henrietta Treffz) (Alservorstadt i Viena, 1 de juliol de 1818 - Hietzing, 8 d'abril de 1878) va ser coneguda sobretot com la primera esposa de Johann Strauss II i una coneguda mezzosoprano que va aparèixer a Anglaterra el 1849 amb gran acollida.
Henrietta Chalupetzky era l'única filla d'un orfebre vienès i va estudiar música a Viena, amb el professor Giovanni Gentiluomo, adoptant el nom de soltera de la seva mare, Treffz, amb finalitats professionals. La seva carrera la va portar per Àustria, així com per Alemanya i França, però va ser a Anglaterra quan va aparèixer per primera vegada amb Johann Strauss (pare) en concerts que li portarien nombrosos reconeixements i felicitacions. "The Musical World", publicat a Londres el 5 de maig de 1849, va assenyalar els seus talents: "veu de mezzosoprano de gran qualitat i notable per la frescor i la igualtat de to a tot el registre".
El 27 d'agost de 1862, Henrietta (coneguda afectuosament com "Jetty") Treffz es va casar amb Johann Strauss II a Stephansdom de Viena, un matrimoni que va ser beneficiós per Strauss, ja que el seu suport i el seu sentit musical i empresarial, va influir en les seves obres i les va promoure a estàndard superior. Les seves obres d'aquella època van revelar el seu millor període creatiu, ja que va treballar juntament amb ell, com a copista de música i secretària privada, així com el que coneixerem avui com a gestor del món musical. El seu matrimoni no va estar exempt d'escepticisme. La població vienesa, molt influenciada pels elegants valsos de Strauss, es va sorprendre davant l'anunci del seu matrimoni, ja que tenia quaranta-quatre anys quan es van casar, uns set anys més que Strauss. Fins i tot el seu germà Josef Strauss va expressar la seva preocupació pel partit, tot i que finalment va acceptar que era «indispensable a casa». Ella escriu tots els comptes, copia les parts orquestrals i vetlla per tot el que hi ha a la cuina amb una eficàcia i una bondat tan admirables en una carta datada el 2 de maig de 1869 a la seva dona, Caroline. L'encoratjament de Treffz perquè Strauss sol·licités el cobejat lloc de "KK Hofballmusik-director" finalment va donar resultats positius, ja que el 1863 li fou atorgat el càrrec honorari.

## Els darrers anys

Jetty Treffz va viure prou temps com per veure el seu marit reclamar un petit però encoratjador èxit en el negoci de l'opereta, però, el 8 d'abril de 1878, va patir un atac de cor i va morir als 59 anys, sent la causa com a carta inquietant d'una d'ella; fills il·legítims. Sovint parlava d'ella mateixa com una "vella i coixa pobra", a més de patir malalties doloroses en els darrers anys de la seva vida.
Va ser enterrada al cementiri local de Hietzing, tot i que Strauss va estar absent al funeral, [per què?] I es van deixar tots els arranjaments al seu germà Eduard Strauss. El mateix Strauss es va tornar a casar set setmanes després amb Angelika Dittrich el 28 de maig de 1878.

## Referències

* Klaus Konrad Dillmann, Das abenteuerliche Leben von Franz August Treffz, Jetty Treffz-Strauß, Germain Metternich, Weinsberg 2000.
# Jean Sony Alcénat

Jean Sony Alcénat (Port-au-Prince, 23 de gener de 1986) és un futbolista haitià de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció d'Haití. Pel que fa a clubs, destacà a Aigle Noir AC, Leixões SC, Rio Ave FC, FC Petrolul Ploiești i FC Steaua București.

## Referències

* ↑ «J. Alcenat – Matches». Soccerway. [Consulta: 27 abril 2017].
* ↑ Jean Sony Alcénat a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Nacional 0–0 Leixões» (en portuguès). SAPO, 01-02-2009. Arxivat de l'original el 9 de gener 2018. [Consulta: 8 gener 2018].
* ↑ «Jean Sony cedido ao Rio Ave em troca de Tiago Costa, Marcelo e Rafinha» (en portuguès). SAPO, 31-08-2011. [Consulta: 22 febrer 2018].
* ↑ «Jean Sony Alcenat a semnat cu FC Petrolul Ploiești» (en romanian). Petrolul Ploiești, 22-06-2012. Arxivat de l'original el 25 juny 2012. [Consulta: 23 juny 2012].
* ↑ «Alcenat, prezentat oficial. Și-a fixat obiectivul pentru primul sezon la Steaua. Ce număr va purta» (en romanian). DigiSport, 13-06-2015. [Consulta: 13 juny 2015].
* ↑ «Jean Sony Alcénat provisoirement au Rio Ave» (en francès). Le Nouvelliste. Alexandre, Léguperson, 16-09-2011 [Consulta: 5 abril 2016]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-04-18. [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ «J. Alcenat». Soccerway. [Consulta: 9 juliol 2015].
* ↑ Jean Sony Alcénat, fitxa a ForaDeJogo
# Jetpur

«Jetpur» té aquests significats:
Un estat del Kathiawar (vegeu Principat de Jetpur) que es va dividir en nombroses branques entre les quals:
* Jetpur Virani
** Jetpur Oghad Virani
** Jetpur Khantad Virani
* Jetpur Jethani
** Jetpur Bhoko Jethani
** Jetpur Vikamshi Jethani
* Jetpur Majmu
* Jetpur Bhabhabhai Unad
* Jetpur Champraj Jasa
* Jetpur Ebhai Vajsur
* Jetpur Nawania
* Jetpur Barwala
* Jetpur Bhayavadar (també Jetpur Vala o Jetpur Bhaya Natu)
* Jetpur Unad Rana
* Jetpur Harsurpur
* Jetsur Mayapadar
* Jetpur Manpur
* Jetpur Sanala (també Jetpur Vala o Jetpur Hipa)
* Jetpur Pithadia
* Jetpur Mulu Surag
* Jetpur Bilkha o Jetpur Naja Kala
* Jetpur Vadia
* Jetpur Devli o Jetpur Thana Devli
Ciutat del Gujarat:
# Joan Carles Ollé i Favaró

Joan Carles Ollé i Favaró (Ulldecona) és un notari català. Llicenciat en Dret i en Filologia Hispànica per la Universitat Central de Barcelona, exerceix de notari des de 1985, actualment amb plaça a Barcelona. Ollé també és president del Grup de Treball en l'Àmbit Jurídic de la Generalitat de Catalunya, president de la Secció d'Harmonització de la Comissió de Codifició del Codi Civil català, vicepresident de l'Associació Intercol·legial de Col·legis Professionals de Catalunya i president de la Fundació dels Notaris de Catalunya. El desembre de 2008 fou escollit degà president del Col·legi de Notaris de Catalunya, càrrec que renovà el novembre de 2012. També és vicepresident del Consell General del Notariat. Va ser vocal del patronat de la Fundació Enciclopèdia Catalana fins al 2011.

## Referències

* 1 2 3 «Joan Carles Ollé, reelegit degà del Col·legi de Notaris de Catalunya». Ara, 18-11-2012.
* ↑ «Manuel López Pardiñas y Joan Carles Ollé, elegidos presidentes del Consejo del Notariado». Europa Press, 08-08-2011.
* ↑ «Resum d'activitats 2011». Fundació Enciclopèdia Catalana. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 31 juliol 2014].