OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ISO 3166-2:AR

ISO 3166-2:AR és el subconjunt per a l'Argentina de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment per a Argentina l'estàndard ISO 3166-2, està format per 1 ciutat i 23 províncies. La ciutat de Buenos Aires és la capital del país i té un status especial equivalent a una província.
Cada codi es compon de dues parts, separades per un guió. La primera part és AR, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a Argentina. La segona part és una lletra, originalment utilitzades per a les matrícules de vehicles (les lletres I i O no s'utilitzen, ja que es podrien confondre amb l'1 i el 0 respectivament), i actualment s'usa en els codis postals.

## Codis actuals

Els noms de les subdivisions estan llistades segons l'ISO 3166-2 publicat per la "ISO 3166 Maintenance Agency" (ISO 3166/MA)
| Codi | Nom de subdivisió (es) | Categoria de subdivisió |
| AR-C | Ciudad Autónoma de Buenos Aires | Ciutat |
| AR-B | Buenos Aires | Província |
| AR-K | Catamarca | Província |
| AR-H | Chaco | Província |
| AR-U | Chubut | Província |
| AR-X | Córdoba | Província |
| AR-W | Corrientes | Província |
| AR-E | Entre Ríos | Província |
| AR-P | Formosa | Província |
| AR-Y | Jujuy | Província |
| AR-L | La Pampa | Província |
| AR-F | La Rioja | Província |
| AR-M | Mendoza | Província |
| AR-N | Misiones | Província |
| AR-Q | Neuquén | Província |
| AR-R | Río Negro | Província |
| AR-A | Salta | Província |
| AR-J | Sant Joan | Província |
| AR-D | San Luis | Província |
| AR-Z | Santa Cruz | Província |
| AR-S | Santa Fe | Província |
| AR-G | Santiago del Estero | Província |
| AR-V | Tierra del Fuego | Província |
| AR-T | Tucumán | Província |

## Vegeu també

* Províncies de l'Argentina

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: AR (Plataforma Online d'Exploració ISO: AR) (anglès)
* Divisions administratives de l'Argentina, Statoids.com (anglès)
# ISO 3166-2:BH

ISO 3166-2:BH és el subconjunt per a Bahrain de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment per a Bahrain, l'estàndard ISO 3166-2, està format per 5 governacions. Cada codi es compon de dues parts, separades per un guió. La primera part és BH, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a Bahrain. La segona part són dos dígits (13–17).

## Codis actuals

Els noms de les subdivisions estan llistades segons l'ISO 3166-2 publicat per la "ISO 3166 Maintenance Agency" (ISO 3166/MA).
| Codi | Nom de la subdivisió (ar) (BGN/PCGN 1956) | Nom de la subdivisió (ca) | Nom de la subdivisió (ar) |
| BH-13 | Al Homeāmah | Governació d'al Homeamah | Error en Plantilla:Align: el valor "محافظة العاصمة" com a paràmetre d'alineació és incorrecte. |
| BH-14 | Al Janūbīyah | Governació d'al Janubiyah | Error en Plantilla:Align: el valor "المحافظة الجنوبية" com a paràmetre d'alineació és incorrecte. |
| BH-15 | Al Muḩarraq | Governació d'al-Muharraq | Error en Plantilla:Align: el valor "محافظة المحرق" com a paràmetre d'alineació és incorrecte. |
| BH-16 | Al Wusţá | Governació d'al Wustá | Error en Plantilla:Align: el valor "المحافظة الوسطى" com a paràmetre d'alineació és incorrecte. |
| BH-17 | Ash Shamālīyah | Governació d'Ash Shamaliyah | Error en Plantilla:Align: el valor "المحافظة الشمالية" com a paràmetre d'alineació és incorrecte. |
* ↑ El nom en català no és inclòs a l'estàndard ISO 3166-2.
* ↑ El nom en àrab escrit en alfabet àrab no és inclòs a l'estàndard ISO 3166-2.

## Vegeu també

* Organització territorial de Bahrain

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: BH (Plataforma Online d'Exploració ISO: BH) (anglès)
* Divisions administratives de Bahrain, Statoids.com (anglès)
# Iiyama

Iiyama - 株式会社イーヤマ en japonès - és una empresa tecnològica japonesa fundada el 1972, especialitzada en la fabricació de pantalles LCD amb tecnologia Led.
Va ser fundada el 1972 per Kazuro Katsuyama sota el nom d'IIYAMA Electric Corporation a la ciutat d'Iiyama, al nord de la prefectura de Nagano, a la regió de regió de Chūbu, Japó. Durant els seus inicis, va fabricaba peces per a la fàbrica de Mitsubishi que tenia a la prefectura de Nagano. El 1976, va començar a produir els seus propis televisors en blanc i negre i tres anys més tard, en color. Amb l'entrada dels ordinadors a les llars, l'empresa va passar a centrar-se en la fabricació de monitors i altres perifèrics, segment que es convertiria en el puntal des de llavors. El 2006 va començar a formar part del grup d'empreses japonès MCJ, movent la seva seu central a Tòquio. En la dècada de 1990, va començar la seva internacionalització, començant pels Estats Units i Europa Occidental. El 2017, va entrar en els mercats de Portugal i Espanya de la mà de la multinacional Tech Data.

## Vegeu també

* Economia del Japó

## Referències

* ↑ Jung, Jung Hee; Yamaguchi, Yasuo; Yamaguchi, Shiro; Hwang, Ji Hyun «The Influence of Sponsor Associations on Sponsor Identification and Brand Response Among Professional Baseball Spectators» (en japonès). Japanese Journal of Sport Management, 4, 1, 2012, pàg. 3–15. DOI: 10.5225/jjsm.2012-001. ISSN: 1884-0094.
* ↑ «「iiyama」をマウスコンピューターが吸収合併» (en japonès). IT Media. [Consulta: 20 maig 2019].
* ↑ AleLeo. «Iiyama International se afianza en el mercado ibérico de la mano de Tech Data» (en castellà), 25-07-2018. [Consulta: 20 maig 2019].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (anglès)
# Ijebu Ode

Ijebu Ode (o Ijebu-Ode) és una ciutat i una Àrea de Govern Local localitzada al sud-oest de Nigèria, prop a l'autopista A121. La ciutat està localitzada a 110 km per la carretera del nord-est de Lagos; és a uns 100 km de l'oceà Atlàntic en la part oriental de l'estat d'Ogun i posseeix un clima tropical suau.
Amb una població calculada de 222,653 (2007), Ijebu Ode té 39 Escoles Primàries Públiques, 14 Instituts Públics Infantils, 13 Instituts Públics Juvenils, 110 dispensaris privats i escoles privades i 22 escoles secundàries privades. És la segona ciutat més gran de l'estat d'Ogun després d'Abeokuta.
Des de temps precolonials ha estat la capital del Regne d'Ijebu.
La LGA té una àrea de 192 km² i una població de 154.032 al cens de 2006.
La ciutat està habitada pels ijebus, un sub-grup dels iorubes que parlen el dialecte ijebu del ioruba; és històricament i culturalment la seu del país Ijebu (Ijebuland). Avui, tanmateix, a causa de l'emigració i els matrimonis mixtes, Ijebu Oda és ara una ciutat amb una població barrejada que en general parla la llengua ioruba i molt menys el dialecte local.
El governant del Regne d' Ijebu, Oba S.K. Sikiru Kayode Adetona, conegut com el Awujale d'Ijebu, resideix a Ijebu-Oda. És considerat com el governant tradicional del país Ijebu agrupant cada ciutat que fou en origen un domini Ijebu, incloent Ago-Iwoye, Ijebu-Igbo, Oru, Awa, Remo, Ijebu-Isiwo, Odogbolu, Aiyepe, Epe, i altres territoris ijebus. L' Awujale és altament reverenciat per nadius i residents d'aquestes ciutats.

## Referències

* ↑ «The World Gazetteer». Arxivat de l'original el 2013-02-09. [Consulta: 5 abril 2007].
* ↑ Jimilehin, Dipo. «Celebrating 50 Years Reign Of Oba Adetona». Ibadan, Nigeria: Nigerian Tribune, 15-05-2010. Arxivat de l'original el 7 de gener 2012. [Consulta: 7 gener 2012].
# Islàndia (obra de teatre)

Islàndia és una obra teatral escrita en català per l'autora badalonina Lluïsa Cunillé. L'obra es va estrenar el 2017, a la sala petita del Teatre Nacional de Catalunya, sota la direcció de Xavier Albertí. Albert Arribas va treballar com ajudant de direcció i Max Glaenzel va ser el responsable de l'escenografia. Islàndia va ser un encàrrec del Teatre Nacional de Catalunya, el qual va produir l'estrena de l'obra. Escrita just quan començava a esclatar l’última gran crisi que va sacsejar l'economia mundial, Islàndia s'ha considerat una de les obres majors de la dramaturga Lluïsa Cunillé.
L’autora hi planteja un retrat col·lectiu, que dissecciona les arrels profundes dels trasbalsos que van colpejar el món durant les primeres dècades del segle xxi. Islàndia descriu el viatge d'un adolescent islandès obligat a endinsar-se al cor de les tenebres d’una societat que trontolla. La fallida bancària portarà a aquest jove, de 15 anys, a emprendre un pelegrinatge iniciàtic cap a Nova York, a la recerca de la seva mare. L'obra se situa, en el temps, a l'any 2008, quan Islàndia es trencava com a conseqüència de la intoxicació massiva del sistema financer internacional. Amb tot, el jove anirà coneixent, a través de diverses situacions, la realitat de la profunda depressió que estava conduint occident a una desolació forçosa.
En la primera representació de l'obra, el 2017, a Barcelona, van treballar el següents actors i actrius: Joan Anguera, com a Viatger; Lurdes Barba, com a Dona gran; Paula Blanco, com a Jove; Joan Carreras, com a Delamarche; Oriol Genís, com a Metge; Àurea Márquez, com a Mare; Jordi Oriol, com a Home; Albert Pérez, com a Client; Albert Prat, com a Robinson, i Abel Rodríguez, com a Noi.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Islàndia. Lloc web del TNC». Teatre Nacional de Catalunya. [Consulta: 8 juliol 2021].
* 1 2 «Islàndia. Programa de sala». Teatre Nacional de Catalunya, 2017.
* ↑ Albertí, Xavier. «Islàndia». Teatre Nacional de Catalunya, 2017. [Consulta: 8 juliol 2021].
* ↑ Juliana, Enric. «Viatge al centre de la crisi». Teatre Nacional de Catalunya, 2017. [Consulta: 8 juliol 2021].

## Vegeu també

* El carrer Franklin, obra teatral de Lluïsa Cunillé, estrenada al TNC.
* La casa de les aranyes, obra teatral de Lluïsa Cunillé, estrenada al TNC.
* L'hèroe, obra teatral de Santiago Rusiñol, representada al TNC
* Temps salvatge, obra teatral de Josep Maria Miró, estrenada al TNC.

## Enllaços externs

* Teaser 'Islàndia' a YouTube
* Cunillé, Lluïsa. Islàndia (12 x 16.5 cm). 183. setembre 2017. Tarragona: Arola Editors, DL 2017 (Textos a part). ISBN 978-84-947255-5-5.
# Isly

Isly (àrab إيسلي) és una comuna rural de la prefectura d'Oujda-Angad de la regió de L'Oriental. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.710 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# István Nyers

István Nyers, conegut a Itàlia com Stefano Nyers, (25 de maig de 1924 - 9 de març de 2005) fou un futbolista hongarès, nascut a França.
Malgrat només disputà dos partits amb la selecció hongaresa, és considerat un dels futbolistes més importants que ha donat el país. Havia nascut a França d'una família hongaresa. Jugà a molts països europeus. A l'Újpest FC de Budapest guanyà les lligues de 1945 i 1946. Posteriorment jugà al club txec FK Viktoria Žižkov i al francès Stade Français. On més destacà fou a Itàlia, principalment a l'Inter de Milà, on amb 26 gols a la seva primera temporada fou màxim golejador de la lliga italiana de futbol. En total disputà 182 partits i marcà 133 gols. Guanyà les lligues de 1953 i 1954. Els darrers anys de la seva carrera jugà breument a Catalunya al FC Barcelona, Terrassa FC i CE Sabadell FC.

## Referències

* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* (hongarès) Biografia Arxivat 2005-10-15 a Wayback Machine.
# Isoperla pseudornata

Isoperla pseudornata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sibèria.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zhiltzova, 1988. A Levanidova & Makarchenko (Ed.). Fauna, sistematika i biologiya presnovodnykh bespozvonochnykh. (La fauna, la sistemàtica i la biologia dels invertebrats d'aigua dolça), 9.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Poorly known stonefly species, Isoperla pseudornata and Kaszabia nigricauda (Plecoptera, Perlodidae), from the Eastern Palaearctic (anglès)

## Bibliografia

* Zhiltzova, 1995. Katalog tipovykh ekzemplyarov kollektsii zoologicheskogo instituta RAN. Vesnyanki (Plecoptera) (Catàleg d'exemplars tipus a la col·lecció de l'Institut Zoològic de l'Acadèmia Russa de les Ciències. Plecoptera), 10.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Iuhina d'Indoxina

La iuhina d'Indoxina (Staphida torqueola) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc dels boscos oberts i clars del sud de la Xina a l'oest de Yunnan, Myanmar i nord i centre del Vietnam.

## Taxonomia

Ha estat considerada una subespècie de la iuhina galtabruna (Staphida castaniceps). Aviu són considerades espècies diferents.

## Referències

* ↑ «Iuhina d'Indoxina». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
* ↑ NJ Collar. 2006a. A partial revision of the Asian Babblers (Timaliidae). Forktail 22: 85–112.
# Jaciment de Wannagan Creek

El jaciment de Wannagan Creek és un jaciment situat a Dakota del Nord, als Estats Units. Aquest jaciment del Paleocè mitjà (fa aproximadament seixanta milions d'anys) ha estat estudiat des de fa més de trenta dècades. Es creu que representa un paleoambient de boscs i planes baixes pantanoses subtropicals. Tant la flora com la fauna del jaciment estan molt ben preservats.
S'hi han trobat molts mamífers. Tots són petits en comparació amb els mamífers moderns, i el més gran té la mida d'una ovella. Entre els mamífers trobats, hi ha: un primat primitiu semblant a un esquirol; Ptilodus, un multituberculat arbori; o Protictis, un viverràvid de la mida d'una mostela que podria haver caçat al sotabosc. El mamífer més gran del jaciment és el condilartre Phenacodus.
Tanmateix, els rèptils són el grup d'animals més comú de Wannagan Creek. Borealosuchus formidabilis, amb una longitud d'uns quatre metres, és l'animal més gran trobat al jaciment. Es creu que Borealosuchus era el depredador alfa d'aquest ecosistema. Champsosaurus gigas és un exemple inusual de rèptil del Paleocè, car és el doble gran que els campsosaures més grans del Cretaci; en la majoria de casos, els rèptils esdevingueren més petits després de l'extinció K-Pg. També s'hi han trobat altres rèptils com ara varànids, al·ligatòrids (Wannaganosuchus), serpents paleòfids, i la proto-tortuga mossegadora Protochelydra zangerli.
Entre les aus de Wannagan, hi ha un ibis, una au aquàtica no definida, i un proto-corriol. Entre els amfibis, hi ha la salamandra gegant Piceorpeton willwoodense i granotes. Els peixos inclouen Esox, batoïdeus d'aigua dolça, lepisosteids, o Amia. També s'hi ha trobat l'anisòpter Gomphaeschna schrankii i efemeròpters.

## Enllaços externs

* Wannagan Creek Quarry (Paleocene of the United States) Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine. a Fossilworks (anglès)
# Jacob Senleches

Jacob Senleches, també conegut com a Jacomí va ser un compositor franc - flamenc de finals del segle XIV i començament del xv. Va estar al servei de Joan I d'Aragó i posteriorment de la seva germana Elionor, reina de Castella. A la mort d'aquesta, el 1382, va compondre la balada Fuions de ci ('Fugim d'aquí'). Va passar després al servei, com a arpista, del cardenal Benet XIII d'Avinyó, que seria després Benet XIII, el «papa Lluna».
Senleches és un dels representants de l'anomenat Ars subtilior, estil musical d'extrema complexitat que va florir en el trànsit entre els segles XIV i XV i que suposa el pas de la música medieval a la renaixentista. La seva obra més coneguda és La Harpe de mélodie, que té dues veus superiors en cànon, amb figuracions irregulars, i un tenor suposadament instrumental, la peça es va escriure en forma d'arpa, utilitzant les cordes d'aquesta com línies per escriure les notes, complementant així la complexitat de la composició amb la de la notació.

## Obres destacades

* Balades:
** En attendant esperance
** Ballade Fuions de ci (?·pàg.)
** Je me merveil / J'ay plusiers fois
* Virolais:
** En ce gracieux temps
** La harpe de mélodie
** Tel me voit

## Transcripcions

Corpus Mensurabilis Musicae Vol. 53 - French Secular Compositions I, Ascribed Compositions (1970)

## Referències

* ↑ Jacob de Senleches; in: Die Musik in Gegenwart und Geschichte, Personenteil, Ed. L. Finscher, Kassel, London, 2003/2.
* ↑ U. Günther - Jacob de Senleches; in: New Grove Dictionary of Music and Musicians, Ed. Stanley Sadie, London, New York, Hong Kong, 1980.
# Jacob Sales Reig

Jacob Sales Reig (València, 1849 - Madrid, 1905) fou un polític i dramaturg valencià, fill de Jaime Sales Gomis.

## Biografia

Estudià a l'acadèmia militar de Guadalajara i es graduà com a alferes d'enginyers, però una malaltia li impedí continuar. Aleshores es graduà en dret a la Universitat de València i a la Universitat Central de Madrid.
Milità en el Partit Constitucional durant el Sexenni Democràtic i col·laborà a diferents diaris, com El Eco de Valencia i El Gobierno (Madrid) i El Húsar, des dels quals defensà el retorna de la monarquia d'Alfons XIII. Després de la Restauració borbònica es posà de part de Práxedes Mateo Sagasta i es presenta a les eleccions de 1876 pel districte de Nules, però no fou escollit. El 1880 va treure el diari anticonservador El Húsar i el 1881 fou nomenat director del Diario de Valencia. A les eleccions generals espanyoles de 1881 fou elegit diputat pel districte de Torrent pel Partit Liberal. Es posà al costat de Cristino Martos Balbi i aquest el nomenà governador civil d'Oviedo i Huelva. A la mort de Martos es va fer amic de Francisco Romero Robledo i novament fou elegit diputat per Torrent a les eleccions generals espanyoles de 1903.
També fou un home de lletres. Fou vicepresident de la secció de ciències socials de l'Ateneu Mercantil de València i de la secció de literatura de Lo Rat Penat. Va escriure diversos articles en castellà i peces de teatre de costums tant en castellà com en català, algunes d'elles amb Joaquim Balader i que foren publicades a El Cuento del Dumenge.

## Obres
### Articles

* Bocetos al pastel
* Artículos humorísticos
* Sagasta en Valencia

### Teatre

* Dos para dos
* El que la sigue ...
* Entre marido y mujer'
* Un joven aprovechado (en col·laboració amb Joaquim Balader i Sanchis)
* Un granerer de Torrent
* La gallina del veïnat
* Els bessons de Sedaví (en col·laboració amb Balader),
* Pepa la bonica

## Enllaços externs

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Jacob Sales Reig Arxivat 2009-12-24 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* «Jacob Sales Reig». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Isaac de Síria (bisbe)

Isaac Sir o Isaac de Síria, fou un bisbe de Nínive que va viure a la meitat del segle vi.
Va deixar el càrrec i es va retirar a un convent del que després fou escollit abat. Anys després va anar a Itàlia i va morir a Spoleto. Se'l considera sovint l'autor de De Contemtu Mundi, que sembla que correspondria al seu homònim Isaac de Síria. Obra seva semblen ser en canvi 87 sermons (Sermones Ascetici) i amb seguretat algunes homilies. Segurament va escriure originalment en siríac.
# Jacques Necker

Jacques Necker (Ginebra 1732 - Coppet, Suïssa, 1804) va ser tres vegades el responsable de les finances de la monarquia francesa del rei Lluís XVI en els anys 1776, 1788 i 1789.
El 1747 es va establir a París com a agent de banca, on s'enriqueix ràpidament. El 1765 actuà de banquer i el 1772 deixà les finances per la política. És autor de diverses obres sobre economia política defensant la necessitat d'un sistema reglamentarista a la manera de Colbert i criticant el liberalisme econòmic i, per tant, Turgot (Essai sur la législation et le commerce des grains, 1775). Com a director general del tresor (1776) i de finances (1777), va seguir una política de reformes parcials, com ara estalvi, supressió de càrrecs, finançament per emprèstits. També va introduir reformes de caràcter filantròpic, com ara l'abolició de la tortura, dels serveis personals als dominis reials, etc. El 1781 publicà el Compte-rendu au Roi, on va denunciar les injustificables despeses de la cort. L'escàndol que va comportar el va forçar a dimitir. Tres anys després, el 1784, va publicar De l'administration des finances de la France, obra que critica la política financera de Calonne. El 1788, davant la bancarrota de la Hisenda reial, el monarca el va tornar a cridar. Però la seva gestió fou inútil perquè el dèficit estatal era enorme i demanava reformes a fons. L'11 de juliol de 1789 va cessar per ordre del rei car va permetre la votació i la deliberació conjunta dels estaments als Estats Generals de França. El rei el tornà a cridar el dia 16, però impotent davant l'evolució dels fets, va renunciar al càrrec definitivament el 1790.

## Vegeu també

* Antic Règim
* Revolució Francesa

## Bibliografia

* Ghislain de Diesbach, Necker ou la faillite de la vertu, Paris, Perrin, 2004 - ISBN 2-262-02219-4

## Enllaços externs

* http://cepa.newschool.edu/het/profiles/necker.htm Arxivat 2009-03-23 a Wayback Machine.
* http://www.english.upenn.edu/Projects/knarf/People/necker.html
# Isar (Burgos)

Isar és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos. Inclou les pedanies de Palacios de Benaver, Cañizar de Argaño i Villorejo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 425 | 436 | 420 | 385 |
# Isar

«Isar» té aquests significats:
* Isar (riu), el tercer riu més llarg de Baviera, a Alemanya, amb 295 km de llargada.
* Isar (Burgos), un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
# Jahnsita-(NaMnMn)

La jahnsita-(NaMnMn) és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al subgrup de la jahnsita.

## Característiques

La jahnsita-(NaMnMn) és un fosfat de fórmula química NaMn$^{2+}$(Mn$^{2+}$Fe$^{3+}$)$_{Σ2}$Fe$^{3+}$₂(PO₄)₄(OH)₂·8H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, i publicada a les darreries de 2023. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Austràlia Meridional, a Adelaida, Austràlia, amb el número de registre: g34799.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera de Wiperaminga Hill West, situada a la reserva de Boolcoomatta, dins la província d'Olary (Austràlia Meridional, Austràlia). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Jahnsite-(NaMnMn)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ Elliott, Peter; Kampf, Anthony R. «Jahnsite-(NaMnMn), a New Jahnsite-Group Mineral from the Wiperaminga Hill West Quarry, Boolcoomatta Reserve, South Australia, Australia». The Canadian Journal of Mineralogy and Petrology, 61, 6, 01-11-2023, pàg. 1163–1173. DOI: https://doi.org/10.3749/2300007 [Consulta: 14 març 2024].
# Isolaccio-di-Fiumorbo

Isolaccio-di-Fiumorbo (en cors l'Isulacciu di Fiumorbu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 333 habitants. Limita amb Prunelli-di-Fiumorbo, San-Gavino-di-Fiumorbo, Serra-di-Fiumorbo, Poggio-di-Nazza, Ghisoni i Palneca.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 352 | 451 | 332 | 411 | 346 | 333 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1995- | Jacques Bartoli | PCF | |