OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Georg Feigl

Georg Feigl (Hamburg, 13 d'octubre de 1890 - Wechselburg, 25 d'abril de 1945) va ser un matemàtic alemany.

## Vida i Obra

Feigl va fer els estudis secundaris al Johanneum d'Hamburg fins al 1909. A continuació va ingressar a la universitat de Jena per estudiar matemàtiques, però no va acabar fins al 1918 perquè una severa malaltia estomacal crònica el va obligar a diverses interrupcions dels estudis. A partir de 1919 va ser assistent d'Erhard Schmidt a la universitat de Berlín, en la qual va obtenir l'habilitació docent el 1927.
El 1935 va ser nomenat professor titular de la universitat de Breslau. El 1945, en arribar les tropes soviètiques, el departament de matemàtiques es va traslladar a Wechselburg, on va morir poc després degut a la impossibilitat d'obtenir el tractament per la seva malaltia crònica.
La seva malaltia el va obligar a escollir entre la recerca i la docència, inclinant-se per aquesta segona. Els seus escasos treballs de recerca van ser sobre geometria, sobre tot en fonaments de la geometria i topologia.
En el trasllat a Wechselburg es van perdre els seus manuscrits, que es van retrobar anys després i van servir de base per a que el seu deixeble, Hans Rohrbach, publiquès el seu llibre més significatiu: Einführung in die höhere Mathematik (Introducció a les matemàtiques superiors) (1953).

## Referències

* ↑ Rohrbach, 1961, p. 57.
* ↑ Segal, 2003, p. 335.
* ↑ Neumann, 1954, p. 231-233.

## Bibliografia

* Georgiadou, Maria. Constantin Carathéodory: Mathematics and Politics in Turbulent Times (en anglès). Springer, 2004. ISBN 3-540-20352-4.
* Neumann, Hanna «Reviewed Work: Einführung in die höhere Mathematik by Georg Feigl, Hans Rohrbach» (en anglès). The Mathematical Gazette, Vol. 38, Num. 325, 1954, pàg. 231-233. DOI: 10.2307/3609061. ISSN: 0025-5572.
* Remmert, Volker R. «Mathematical Publishing in the Third Reich: Springer-Verlag and the Deutsche Mathematiker-Vereinigung» (en anglès). The Mathematical Intelligencer, Vol. 22, Num. 3, 2000, pàg. 22-30. DOI: 10.1007/BF03025278. ISSN: 1866-7414.
* Segal, Sanford L. Mathematicians under the Nazis (en anglès). Princeton University Press, 2003. ISBN 0-691-00451-X.
* Wieslaw, Witold. «Mathematica Wratilaviensis - Some Historical Remarks». A: L. Grzaslewicz, H. Hudzik, J. Musielak, C. Ryll-Nardzewski (eds.). Function Spaces (en anglès). World Scientific, 2003, p. 30-38. ISBN 981-238-267-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Georg Feigl» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Rohrbach, Hans. «Feigl, Georg». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 10 setembre 2020]. (anglès)
* Rohrbach, Hans. «Feigl, Georg». Neue Deutsche Biographie, 1961. [Consulta: 10 setembre 2020]. (alemany)
# Dònevila

Dònevila (francès Donneville) és un municipi occità, del Lauraguès en el Llenguadoc, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Can Viló (Alella)

Can Viló és una obra del municipi d'Alella protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta basilical. Formada per un cos central més elevat i cobert amb una teulada a quatre vessants poc inclinades; els cossos laterals són d'una sola vessant. Destaquen les teules i els cairons dels ràfecs. S'estructura en planta baixa i tres pisos, l'últim situat només al cos central.
La façana està formada per elements gòtics: porta dovellada, finestres amb arcs gòtics conopials, finestres bipartides amb arcs lobulats i un matacà. Es tracta possiblement de peces de diferent procedència, col·locades per donar un aire neogòtic a l'edifici.
Sobre la façana hi ha un rellotge de sol fet amb peces ceràmiques amb la data de 1927.

## Història

Malgrat sigui una construcció recent, està situada on hi havia hagut una construcció antiga, potser del segle xiv o XV. Algunes de les peces gòtiques podria pertànyer a l'antiga edificació.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Viló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
# Pavel Doležel

Pavel Doležel (Černá Hora, districte de Blansko, 30 de novembre de 1940) va ser un ciclista txecoslovac, d'origen txec, que combinà la pista amb la carretera.

## Palmarès en ruta

* 1964
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau
* 1965
** 1r a la Volta a Escòcia
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Pomacentrus adelus

Pomacentrus adelus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar d'Andaman fins a Vanuatu, incloent-hi Filipines, el nord d'Austràlia, Nova Caledònia i Tonga.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Georg Ernst Ludwig Hampe

Georg Ernst Ludwig Hampe (Fürstenberg, 5 de juliol de 1795 - Helmstedt, 23 de novembre de 1880) va ser un botànic i micòleg alemany.
El 1810 es va convertir en un aprenent farmacèutic del seu oncle a Brakel i durant els propers quinze anys va treballar en diverses farmàcies diferents, incloent una a Halle an der Saale, on va conèixer el botànic Kurt Sprengel (1766 - 1833). També va treballar a la farmàcia universitària de Göttingen, i als establiments d'Allendorf i Braunschweig. El 1825 va ser propietari d'una farmàcia local a Blankenberge (Harz), on va romandre com a director fins a 1864.
Durant el seu temps de permanència a Blankenberge, Hampe va estudiar la flora nativa de les muntanyes de Harz. Estava particularment interessat per les molses i, a través de la seva associació amb el briòleg Johann Karl August Müller (1818-1899), es va exposar a espècies no europees de les Amèriques, Madagascar, Nova Zelanda, Austràlia, i altres. En la seva recerca col·laborativa amb Müller, he descrit nombroses noves espècies bryologiques.
El 1870, la Universitat de Göttingen li atorga el títol de doctor honorífic. El 1876, ell va vendre la seva farmàcia, i es va traslladar a Helmstedt, on va anar a viure amb el seu fill. Després de la mort de Hampe, el 23 de novembre de 1880, el seu gran herbari va ser adquirit pel Museu d'Història Natural de Londres.
El gènere de planta Hampea de la família Malvaceae va ser nomenat en el seu honor per Diederich Franz Leonhard von Schlechtendal (1794-1866).

## Algunes publicacions

* Prodromus florae Hercyniae. Halle 1836, Nordhausen 1842
* Linnaea, 1844
* Icones muscorum novorum vel minus cognitorum. Bonn, 1844
* Flora Hercynica oder Aufzählung der im Harzgebiete wildwachsenden Gefässpflanzen, G. Schwetschke'scher Verlag. 1873
* Flora Hercynica. Halle, 1875

## Referències

* ↑ Bulletin de la Société Impériale des Naturalistes de Moscou
# Pargny-sur-Saulx

Pargny-sur-Saulx és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2005 tenia 1.987 habitants.
# Eissandon

Eissandon (en francès Yssandon) és un municipi francès del departament de la Corresa, a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 666 | 600 | 560 | 571 | 608 | 599 | 616 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Raymond Peyramaure | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Wairauïta

La wairauïta és un mineral de la classe dels elements natius. Rep el seu nom del lloc on va ser descoberta, a la vall Wairau (Nova Zelanda).

## Característiques

La wairauïta és un aliatge de cobalt i ferro, de fórmula química CoFe. Cristal·litza en el sistema cúbic en forma de cristalls euèdrics, normalment per sota dels 2 micròmetres de diàmetre, molts d'aquests mostrant el cub i l'octàedre com a formes comunes. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la wairauïta pertany a «01.AE: Metalls i aliatges de metalls, família ferro-crom» juntament amb els següents minerals: vanadi, molibdè, crom, ferro, kamacita, tungstè, taenita, tetrataenita, antitaenita, cromferur, fercromur, awaruïta, jedwabita i manganès.

## Formació i jaciments

Es troba en lizardita-serpentina en intrusiones ultramàfiques. Sol trobar-se associada a altres minerals com: cromita, magnetita, awaruïta o coure. Va ser descoberta l'any 1964 a Red Hill, a la vall de Wairau (Illa del Sud, Nova Zelanda). També n'hi ha jaciments al Canadà, República Popular de la Xina, Itàlia, Japó, el Kazakhstan, Rússia i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Wairauite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 gener 2016].
* ↑ «Wairauite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 10 gener 2016].
# Mesclador

«Mesclador» té aquests significats:
* Mesclador electrònic, dispositiu per mesclar dos o més senyals electrònics.
* Mesclador de targeta de so, part d'una targeta de so que s'encarrega de barrejar els sons que hi arriben.
* Taula de mescles o mesclador d'àudio, aparell electrònic per a combinar sons.
* Batedor mesclador, electrodomèstic que permet batre o barrejar aliments.
# Pomacentrus agassizii

Pomacentrus agassizii és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Madagascar, Reunió i Maurici.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Georg Ernst Stahl

Georg Ernst Stahl (Ansbach, 22 d'octubre de 1659 o 21 d'octubre de 1660 – Berlín, 14 o 24 de maig de 1734) va ser un químic i metge alemany.
Nasqué a Ansbach. Es va graduar en medicina a la Universitat de Jena el 1683, va passar a ser metge de la cort del duc Johann Ernst de Sachsen Weimar el 1687. Des de 1694 a 1716 va ser catedràtic de medicina a la Universitat de Halle, i va ser nomenat metge del rei Frederic Guillem I de Prússia a Berlín on morí.
En química és recordat per la teoria obsoleta del flogist encara que essencialment era obra de J.J. Becher. Proposà una visió de la fermentació que és similar a la posterior de Justus von Liebig. En medicina era practicant d'un sistema animístic, en oposició al materialisme de Hermann Boerhaave i Friedrich Hoffmann.
Entre les seves nombroses obres destaca Zymotechnia fundamentalis sive fermentalionis theoria generalis (1697), amb les hipòtesis del flogist; Specimen Becherianum (1702); Experimenta, observationes, aniniadversiones ... chymicae et physicae (1731); Theoria medica vera (1707); Ars sanandi cum expectalione (1730).

## Notes

* ↑ Asimov, Isaac. «Stahl, Georg Esrnest». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 131. ISBN 8429270043.

## Bibliografia

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* Carvallo, Sarah «[Stahl, Leibniz, Hoffmann and breathing]». Revue de synthèse / Centre international de synthèse, 127, 1, 2006, pàg. 43–75. PMID: 17153053.
* Magyar, László András «[Stahl on disease of courtiers]». Orvosi hetilap, 146, 48, novembre 2005, pàg. 2468–9. PMID: 16408388.
* Helm, J. «["Quod naturae ipsae sint morborum medicatrices." Hippocratism of Georg Ernst Stahl]». Medizinhistorisches Journal, 35, 3-4, 2000, pàg. 251–62. PMID: 11210365.
* Konert, J. «Academic and practical medicine in Halle during the era of Stahl, Hoffmann, and Juncker». Caduceus (Springfield, Ill.), 13, 1, 1997, pàg. 23–38. PMID: 9357114.
* Gyözö, B. «[Friedrich Hoffmann and Georg Ernst Stahl, classic representatives of baroque medicine]». Orvosi hetilap, 137, 10, març 1996, pàg. 531–3. PMID: 8713669.
* Kaiser, W. «[Georg Ernst Stahl (1659-1734)--on the 250th anniversary of his death 14 May 1984]». Zeitschrift für die gesamte innere Medizin und ihre Grenzgebiete, 39, 15, agost 1984, pàg. 371–6. PMID: 6388168.
* Bednarczyk, A. «[Antimechanistic materialism in the 18th century philosophy of medicine. G. E. Stahl (1659-1734) and animism]». Archiwum historii medycyny, 44, 2, 1981, pàg. 163–87. PMID: 7025787.
* SCHULTHEISZ, E. «[Georg Ernst Stahl.]». Orvosi hetilap, 105, maig 1964, pàg. 942–3. PMID: 14159866.
* HARMS, E. «George Ernest STAHL (1660-1734)». The American journal of psychiatry, 117, octubre 1960, pàg. 366–7. PMID: 13711627.
# El Mirage

El Mirage és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 26.431 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, El Mirage tenia 7.609 habitants, 2.121 habitatges, i 1.737 famílies La densitat de població era de 303,8 habitants/km².
Dels 2.121 habitatges en un 48,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 17,7% dones solteres, i en un 18,1% no eren unitats familiars. En el 13% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,8% tenia menys de 18 anys, un 14,1% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 13,8% de 45 a 60 i un 6,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.813 $ i la renda mediana per família de 33.468 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.176 $ mentre que les dones 19.192 $. La renda per capita de la població era de 10.342 $. Aproximadament el 12,6% de les famílies i el 15,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més a prop

El següent diagrama mostra les poblacions més a prop.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- El Mirage». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- El Mirage». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Can Rogent (Dosrius)

Can Rogent és una obra de Dosrius (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia gran del tipus basilical formada per tres cossos, el central cobert a dues aigües i els laterals a una vessant. Consta de planta baixa, pis i golfes a la part central. A la planta baixa hi ha un portal rodó amb dovelles grans que fa d'entrada principal; la resta d'obertures són de pedra però amb llinda recta. Hi ha una petita finestra al cos lateral dret diferent, que sembla anterior a les altres.

## Referències

* ↑ «Can Rogent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Pavel Hapal

Pavel Hapal (nascut el 27 de juliol de 1969 a Kroměříž) és un futbolista i un entrenador txecoslovac i, posteriorment, txec.
Va iniciar-se al SK Sigma Olomouc del seu país natal. Jugant amb el conjunt txec va disputar una eliminatòria de UEFA contra el Bayer Leverkusen, i tot i ser eliminats, Hapal va cridar l'atenció dels alemanys, que el van fitxar. Com a curiositat, amb els diners del traspàs, el Sigma va posar-hi il·luminació al seu estadi.
A Leverkusen va guanyar la Copa de 1993. Després va marxar a la lliga espanyola, a les files del CD Tenerife, on va quatllar un bon paper.
A nivell internacional, va jugar tant amb la selecció txecoslovaca com amb la txeca. En total, té al seu haver 31 internacionalitats i un gol.
Com a entrenador, ha dirigit al FC Baník Ostrava i al FK Mladá Boleslav del seu país, i al FC Nitra de la lliga eslovaca.

## Enllaços externs

* Fitxa de Hapal Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Mercat Onze de Setembre

El Mercat Onze de Setembre és un mercat del municipi de Barberà del Vallès (Vallès Occidental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una construcció en formigó, ferro i vidre. S'hi accedeix per un pòrtic distribuït en tres espais, dos laterals coberts cadascun amb una claraboia central i un de central descobert, pel qual s'entra al mercat.
El mercat es distribueix en tres naus, dues laterals subdividides en quatre trams quadrats on se situen les parades. Cadascun dels trams és cobert per una teulada a quatre vessants i amb una claraboia central. La nau central, més alta i estreta, té la funció de passadís i té coberta de doble vessant sota la qual hi ha la principal font de llum de l'edifici. Tot el sostre és sustentat per un entramat de ferro que al mateix moment decora el conjunt. Per l'altre extrem del passadís hi ha una altra porta que dona sortida a l'edifici. A les parts laterals hi ha dues portes que donen accés als serveis de mercat.

## Referències

* 1 2 «Mercat Onze de Setembre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2015].
# Piano de taula

Un piano de taula, piano quadrat o piano rectangular, és un tipus de piano que té les cordes horitzontals disposades en diagonal al llarg de la caixa de ressonància rectangular per sobre dels martells i amb el teclat fixat en el costat llarg.
La seva invenció s'atribueix tant a Gottfried Silbermann com a Frederici i va ser millorat per Guillaume-Lebrecht Petzold i Alpheus Babcock. Va ser fabricat en quantitat a partir de la dècada de 1890 (als Estats Units). Els cèlebres marcs de ferro colat de Steinway & Sons tenien una mida més de dues vegades i mitja superior als marcs de fusta dels instruments de Johannes Zumpe, que tant èxit havien tingut un segle abans. La seva immensa popularitat es va deure a la construcció de baix preu, amb un rendiment i sonoritat sovint limitats pel mecanisme simple i cordes dobles.

## Vegeu també

* Piano-forte
* Clavecí

## Referències

* ↑ El piano de taula Zumpe & Buntebart del Museu de la Música de Barcelona = El piano de mesa Zumpe & Buntebart del Museu de la Música de Barcelona = The Zumpe & Buntebart square piano of the Museu de la Música de Barcelona. Girona: Documenta Universitaria, [2019]. ISBN 978-84-9984-473-2.
* ↑ Martha Novak Clinkscale. Makers of the Piano: 1820-1860. Oxford University Press, 1999, p. 471–. ISBN 9780198166252 [Consulta: 2 maig 2011].

## Enllaços externs

* The Square Piano (Virtual Piano Museum) Arxivat 2008-10-15 a Wayback Machine. (en anglès)
Viccionari
# Diatlov

Diatlov - Дятлов (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Psebaika, afluent del Labà. És a 17 km al sud de Mostovskoi i a 170 km al sud-est de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa de Perepràvnaia.

## Enllaços externs i referències

* Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç.
* Mapa topogràfic soviètic a maps.vlasenko.net
# Cantó de Spincourt

El cantó de Spincourt és un cantó francès del departament del Mosa, situat al districte de Verdun. Té 22 municipis i el cap és Spincourt.

## Municipis

* Amel-sur-l'Étang
* Arrancy-sur-Crusne
* Billy-sous-Mangiennes
* Bouligny
* Dommary-Baroncourt
* Domremy-la-Canne
* Duzey
* Éton
* Gouraincourt
* Loison
* Mangiennes
* Muzeray
* Nouillonpont
* Pillon
* Rouvrois-sur-Othain
* Saint-Laurent-sur-Othain
* Saint-Pierrevillers
* Senon
* Sorbey
* Spincourt
* Vaudoncourt
* Villers-lès-Mangiennes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | M. Naudin | Divers droite |
| 1967-1998 | Daniel Mayer | PCF |
| 1998- | Jean-Marie Missler | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| | 10.731 | 9.537 | 8.677 | 7.541 | 7.399 | 8.356 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Vireó menut

El vireó menut (Pachysylvia decurtata) és un ocell de la família dels vireònids (Vireonidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als clars del bosc i bosc obert de les terres baixes, des de l'est de San Luis Potosí, Veracruz, nord-est de Puebla, nord d'Oaxaca, Chiapas, Campeche i Quintana Roo cap al sud fins al centre de Panamà, oest i nord de Colòmbia, oest de l'Equador i nord-oest del Perú.

## Referències

* ↑ «Vireó menut». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Parmenó

Parmenó (en llatí Parmenon, en grec antic Παρμένων) fou un poeta coliàmbic grec nascut a Bizanci.
Ateneu de Naucratis cita alguns dels seus versos i també uns escolis a Píndar, Nicandre i Esteve de Bizanci en recullen alguns fragments. En conjunt han estat col·leccionats en una sola obra per Meineke (Choliambica Poesis Graecorum, Berol. 1845).

## Referències

* ↑ 1.Parmenon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 127
# Mercat Vell de Mollet del Vallès

El Mercat Vell de Mollet del Vallès és un mercat municipal de Mollet del Vallès, al Vallès Oriental. L'edifici, dissenyat per l'arquitecte Cases, té decoracions de maçoneria i esgrafiats al·legòrics. Fou inaugurat el 19 d'agost del 1949 i el 27 de gener del 1996 va tancar com a mercat. Posteriorment es va restaurar en un espai cívic i cultural i el 5 de febrer del 2005 va tornar a obrir les portes.

## Referències

* ↑ «Mercat Vell de Mollet del Vallès». Ajuntament de Mollet del Vallès. Arxivat de l'original el 19 de febrer 2016. [Consulta: 14 febrer 2011].
# Gualdo Cattaneo

Gualdo Cattaneo és un comune (municipi) de la Província de Perusa, a la regió italiana d'Úmbria, situat uns 25 km al sud-est de Perusa.
L'1 de gener de 2018 tenia 5.965 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 8 març 2019].

## Enllaços externs

* Gualdo Cattaneo - Lloc web oficial (italià)