OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Colinas de Boé

Colinas de Boé és una formació d'altiplà al sud-est de Guinea Bissau, una extensió del massís de Fouta-Djalon. En ella hi són registrades les majors elevacions en relació al nivell del mar del territori del país.; El punt més alt té una altura de 361 metres sobre el nivell del mar.
Els turons són formats pels contraforts occidentals del massís de Fouta-Djalon; s'estenen cap a la zona de Corubal i passa gradualment a la planura de Gabú. Es caracteritza per uan sèrie de turons d'altitud mitjana de 300 metres de cimera plana i valls obertes.
Són riques en concentrats de ferro als cims, amb concentrats conglomerats encara més abundants de bauxita (matèria primera de l'alumini); la bauxita té una reserva estimada (però no confirmada) d'uns 110 milions de tones, el que situaria Guinea Bissau com el país amb majors reserves del compost. L'explotació de les mines de bauxita a Colinas de Boé és responsabilitat de l'empresa Bauxite Angola (BxA)
A Colinas de Boé va ser on Nino Vieira va proclamar la independència de Guinea Bissau el 24 de setembre de 1973, a Lugadjol.

## Referències

* 1 2 3 BALDÉ, Bacar. Reportagem: Exploração do bauxite à vista em Boé - Gbissau.com: 2012
* 1 2 PNUD - Programa das Nações Unidas para o Desenvolvimento. Estratégia e Plano de Acção Nacional para a Biodiversidade, Projecto GBS/97/G31/1G/9. República da Guiné-Bissau, [1997?]. 161p.
* ↑ MARQUES, José. Não sei para onde vou… mas vou (Continua) - RETALHOS: 2006
* ↑ EMBALÓ, G.B. A Vulnerabilidade da População às Alterações Agro-Ecologicas: Estudo de Caso no sector de Pirada, Região de Gabú/Guiné-Bissau (Dissertação de Mestrado em Economia Agrária e Sociologia Rural). Lisboa: Instituto Superior de Agronomia/Universidade Técnica de Lisboa, 2008
* ↑ Investidores de Angola regressam à Guiné-Bissau - Deutsche Welle, 2014
* ↑ Guiné-Bissau assinala 42 anos de independência - VOA Português, 2015
# Baronia d'Entença

* Per a altres significats, vegeu «Baronia que fou d'en Guillem d'Entença».
La baronia d'Entença fou una jurisdicció senyorial que tingué com a centre el castell d'Entença (Baixa Ribagorça).

## Terres tarragonines

Les possessions dels Entença a les terres tarragonines eren conegudes amb el nom de Baronia d'Entença. Cal esmentar Falset, Móra, Tivissa, Altafalla, Siurana, Ulldemolins, Cabassers, Garcia, Marçà, Pratdip i Colldejou. Moltes d'aquestes possessions eren herència dels Castellvell. El 1321, després de la mort de Guillem d'Entença i de Montcada (sisè baró d'Entença) la baronia passà a la senyoria reial i les possessions foren annexades al comtat de Prades, del qual formaren part. El Comtat de Prades fou lliurat a l'infant Ramon Berenguer, fill de Jaume el Just, el qual l'intercanvià el 1342 amb el seu germà l'infant Pere. Des d'aleshores la baronia d'Entença seguí les vicissituds d'aquest comtat. La seva capital era Falset.

## Cinca, Ribagorça i Sobrarb

La Baronia d'Entença a la zona d'Alcolea de Cinca fou una jurisdicció senyorial formada per l'agrupació de pobles de la baronia d'Alcolea, que havia pertangut a la casa d'Entença. Teresa d'Entença, comtessa d'Urgell i vescomtessa d'Àger (1314-1327), l'aportà al seu marit, l'infant Alfons (després Alfons IV d'Aragó «el Benigne»), juntament amb la baronia d'Antillón, i fou transmesa a llur fill, el comte Jaume I d'Urgell, i als seus successors.
A part d'Alcolea de Cinca, els pobles que formaven part de la baronia d'Alcolea eren: Castellflorit, Lo Grau, Alerre, Samitier, Guaso, Morcat, Abizanda i Solana a la dreta del riu Cinca, i Graus, Setcastella, Artasona, Clamosa i Pui de Cinca a l'esquerra del Cinca, entre altres llocs de la Ribagorça i el Sobrarb.
Fora d'aquestes zones hi havia: Abiego, Alerre, Lascellas-Ponzano, Manzanera i Ràfels a Aragó, i Cuatrocasados, Lagruesa, Xestalgar i Xiva a València.

## Referències

* ↑ «Dades dels Països Catalans». Arxivat de l'original el 2010-05-30. [Consulta: 17 juny 2010].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Catalana: baronia d'Entença».

## Enllaços externs

* Anales de Aragón - CAPÍTULO LXXV De la muerte de la infanta doña Teresa de Entenza, y del rey don Jaime (castellà)
# Sherwood (Arkansas)

Sherwood és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2008 tenia 26.381 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sherwood tenia 21.511 habitants, 8.798 habitatges, i 6.211 famílies. La densitat de població era de 601,4 habitants/km².
Dels 8.798 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,4% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 29,4% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.838 $ i la renda mediana per família de 51.510 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.133 $ mentre que les dones 25.757 $. La renda per capita de la població era de 21.515 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sherwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sherwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Charles Lane

«Charles Lane» té aquests significats:

## Actors

* Charles Lane (actor nascut el 1869) (1869–1945), intèrpret de personatges de cinema mut estatunidenc
* Charles Lane (actor nascut el 1905) (1905–2007), intèrpret de personatges centenari estatunidenc
* Charles Lane (cineasta) (nascut el 1953), actor, director i escriptor afroamericà

## Escriptors

* Charles Lane (transcendentalista) (1800–1870), filòsof estatunidenc, cofundador de Fruitlands
* Charles Henry Lane (abans de 1850—després de 1918), també conegut com C. H. Lane, autor britànic que va investigar animals domèstics com el Gat Manx
* Charles Daniel Lane (nascut el 1948), biòleg molecular anglès
* Charles Lane (periodista) (nascut el 1961), periodista estatunidenc de The Washington Post

## Altres

* Charles A. Lane (1825–1906), legislador republicà estatunidenc a Wisconsin
* Charles D. Lane (1840–1911), propietari d'una mina estatunidenc que va fundar Nome, Alaska
* Charles Lane (atleta) (1905–1954), velocista olímpic australià
# Serramoura

Serramoura és una sèrie de televisió produïda per Voz Audiovisual per a la Televisión de Galicia. Es va emetre per aquesta cadena entre el 5 d'octubre de 2014 i el 25 d'octubre de 2020, els diumenges en horari de màxima audiència.

## Argument

A Serramoura, una petita vila fictícia que viu de l'explotació de la fusta, Mónica Triáns (Sara Casasnovas) apareix morta al mig del camp amb signes que fan pensar que es tracta d'un assassinat violent. Per investigar l'homicidi és enviat a la vila Diego Bazán (Miguel Ángel Blanco), que juntament amb la sargent local Marga Neira (Lucía Regueiro), intentaran resoldre el cas. No obstant, la idiosincràsia del poble, el conflicte d'interessos entre les dues principals famílies, els Soutelo i els Fiúza, que lluitaran pel control de la serradora, i els secrets que tots els seus habitants amaguen, faran que la resolució del cas sigui una tasca complicada.

## Personatges

* Lucía Regueiro és Marga Neira, sargent de la Guàrdia Civil.
* Miguel Ángel Blanco és Diego Bazán, sargent de la Guàrdia Civil.
* Alfonso Agra és Tomás Penedo, tinent de la Guàrdia Civil.
* Miguel Canalejo és Quique Parcero, agent de la Guàrdia Civil.
* Sara Casasnovas és Mónica Triáns, veïna del poble que apareix assassinada.
* Isabel Naveira és Raquel Neira, germana de Marga.
* Xabier Deive és Pancho Suárez, marit de Raquel.
* Miguel Borines és Moncho Neira, pare de Marga i Raquel.
* Sheyla Fariña és Álex Suárez, filla de Raquel i Pancho.
* Fran Paredes és Gonzalo Soutelo, expropietari de la serradora de Serramoura.
* Uxía Blanco és Dona Teresa, mare de Gonzalo Soutelo.
* Antonio Mourelos és Evaristo Fiúza, cacic de Serramoura.
* Chechu Salgado és Román Fiúza, fill d'Evaristo.
* Sabela Arán és Gloria Moscoso, dona d'Evaristo.
* Tito Asorey és Hugo Aradas, advocat de la família Fiúza.
* Monti Castiñeiras és Santos, desballestador.
* Mariana Expósito és Luz, cambrera de la taverna.
* Xavier Estévez és Don Amancio, mossèn de Serramoura.
* Andrés Giráldez és Peixe.

## Audiències

* Primera temporada: 181.000 espectadors (15,0%)
* Segona temporada: 167.000 espectadors (15,2%)
* Tercera temporada: 132.000 espectadors (12,3%)
* Quarta temporada: 181.000 espectadors (17,4%)
* Cinquena temporada: sense dades
* Sisena temporada: 122.000 espectadors (12,4%)
* Setena temporada: 124.000 espectadors (12,2%)
* Vuitena temporada: sense dades
* Novena temporada: sense dades
* Desena temporada: sense dades
* Onzena temporada: sense dades

## Emissió a altres països

Des del 25 d'octubre de 2016 la sèrie s'emet a Rússia, al canal AXN Sci-Fi amb el nom de Черный лес.

## Referències

* ↑ A serie da Televisión de Galicia 'Serramoura' arriba a les pantalles russes CRTVG, 10 d'octubre de 2016

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Pany Yathotou

Pany Yathotou (Nong Het District, 18 de febrer de 1951) és una política, banquera laosiana, i membre del Partit Popular Revolucionari de Laos.
Va ser la presidenta del consell d'administració i governadora del Banc de la República Popular Democràtica de Laos, el banc central del país, de 1988 a 1997. Ha estat presidenta de l'Assemblea Nacional de Laos des de 2010. Yathotou és membre de l'ètnia hmong de Laos.

## Referències

* ↑ «Lao People's Democratic Republic. Peace Independence Democracy Unity Prosperity. Background and Evolution of the Bank of Lao PDR. Since its establishment to date. On the occasion of the Bank festive 35th founding anniversary 07/10/1968 - 07/10/2003» ( PDF) (en anglès). Banc de la República Popular de Laos.
* ↑ «H.E. Pany Yathotou – Global Summit of Women Speakers of Parliament» (en anglès). GSWS.
* ↑ McCartan, Brian «Cold War ally, modern-day nuisance» (en anglès). Asia Times, 11-01-2011. Arxivat de l'original el 2013-12-07 [Consulta: 2 setembre 2020]. Arxivat 2013-12-07 a Wayback Machine.
# Gatehouseïta

La gatehouseïta és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom en honor del Dr. Bryan Michael Kenneth Cummings Gatehouse (1932-2014), químic de cristalls que va contribuir a la comprensió dels òxids i les oxisals.

## Característiques

La gatehouseïta és un fosfat de fórmula química Mn₅$^{2+}$(PO₄)₂(OH)₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1992, i la primera publicació data un any després. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. Es troba sovint en agregats de cristalls arrodonits o en clústers de cristall divergents. És isostructural amb el seu anàleg d'arsènic, l'arsenoclasita, amb la qual es pot trobar formant intercreixements en agregats de fins a 5 mm. En aquesta associació, tant gatehouseïta com l'arsenoclasita poden tenir el mateix color i transparència.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la gatehouseïta pertany a «08.BD - Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ = 2:1» juntament amb els següents minerals: cornwallita, pseudomalaquita, reichenbachita, arsenoclasita, parwelita, reppiaïta, ludjibaïta i cornubita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Iron Monarch, situada a la serralada Middleback, a la península d'Eyre (Austràlia Meridional, Austràlia). També ha estat descrita a la mina N'Chwaning I, a la localitat de Kuruman, al Cap Septentrional (Sud-àfrica). Es tracta dels dos únics indrets on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Gatehouseite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 desembre 2017].
# Concurs de castells Vila de Torredembarra

El Concurs de castells Vila de Torredembarra, conegut informalment com el Concurset (o Concurs7/Concur7), fou un concurs de castells creat per la colla castellera de Torredembarra, els Nois de la Torre, el 1997. Es disputava cada 2 anys, coincidint amb l'any que no se celebrava el concurs de castells de Tarragona.
Se'n disputaren un total de vuit edicions entre el 1997 i el 2013, donat que el 2003 s'hagué de suspendre per la pluja.

## Història

Després de l'èxit de la divisió en dues jornades del XXIV Concurs de castells de Tarragona celebrat el 2012, a l'edició següent de 2014, el XXV Concurs de castells de Tarragona decidí incorporar una tercera jornada per a les colles de nivell de set pisos. Aquesta jornada es disputaria a Torredembarra el diumenge anterior a les jornades tarragonines per les 12 colles castelleres situades a partir del lloc 31è de la classificació del rànquing casteller. Així, el Concurs de castells Vila de Torredembarra va deixar de tenir el seu sentit i va desaparèixer integrant-ne la seva estructura dins de l'estructura organitzativa del concurs de castells de Tarragona.
La colla Nois de la Torre, com a organitzadora original del Concurset es reservà el dret de participar com a mínim a la jornada de Torredembarra del Concurs encara que no aconsegueixin classificar-s'hi, de manera anàloga al dret que hi tenen les colles tarragonines. No obstant això, des de llavors ha estat capaç de classificar-s'hi sempre per mèrits propis i fins i tot en algunes ocasions (2014 i 2018) assistint a la jornada tarragonina de dissabte en comptes de la de Torredembarra.

## Palmarès

Els Minyons de l'Arboç, amb tres victòries, és la colla que més vegades va aconseguir guanyar-lo, i Castellers de Lleida ho van fer en dues ocasions (1999 i 2001).

## Referències

* ↑ «El Concurs-7 de Torredembarra, amb més participació que mai». Xics de Granollers. [Consulta: 16 desembre 2022].
* 1 2 3 4 Esteve, Carles. «Primera sessió del Concurs: resultat i repàs de les edicions anteriors del Concurs7». Castells, 28-09-2014. [Consulta: 8 octubre 2014].
* ↑ Articles 2 i 3 de les «Normes bàsiques». Concurs de Castells. Ajuntament de Tarragona. [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ lamalla.cat, Crònica del tercer concurs bianual "Vila de Torredembarra" de colles de 7.
# Slayton

Slayton és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Al cens del 2000 tenia 2.072 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Slayton tenia 2.072 habitants, 914 habitatges, i 556 famílies. La densitat de població era de 449,4 habitants per km².
Dels 914 habitatges en un 24,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,5% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 35,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 21,7% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 29,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.500 $ i la renda mediana per família de 43.935 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.444 $ mentre que les dones 19.830 $. La renda per capita de la població era de 17.395 $. Entorn del 4,5% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Slayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Slayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Simpsonichthys flammeus

Simpsonichthys flammeus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ «Simpsonichthys flammeus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Internacional Sindical Roja

La Internacional Sindical Roja fou una organització comunista creada el 1921 i desapareguda el 1934 al si de la Tercera Internacional per tal d'agrupar tots els sindicats. Dins la Confederació Regional del Treball de Catalunya, rebé el suport principalment del setmanari Lucha Social (1919), dirigit per Joaquim Maurín i Julià. El 1921 el comitè nacional de la CNT envià una delegació al congrés constituent de Moscou, composta per Hilari Arlandis, Jesús Ibáñez, Joaquim Maurín i Julià, Andreu Nin i Gaston Leval, on Nin fou nomenat membre del secretariat de la ISR.
El 1922, malgrat el predomini anarquista, el grup del diari La Batalla afavorí la creació d'uns Comitès Sindicalistes Revolucionaris, que s'adheriren a la ISR i enviaren una delegació al tercer congrés celebrat el 1924 (eren Maurín, Jové, Trilles i Pérez Solís). El 1934 es va dissoldre en la Tercera Internacional i Andreu Nin va marxar a Catalunya.
La inicativa de la seua creació va ser a partir d'una Comissió anomenada per a tal efecte pel III Congrés de la Internacional Comunista. Sent creada en primer Congrés Constituent el 3 de juliol de 1921 a Moscou. El seu Secretariat va estar conformat pel català Andreu Nin i els russos Mikhaïl Tomski i Aleksei Losovski (secretari general 1921-1937).
Inicialment va buscar l'hegemonia de les organitzacions sindicals enfront dels socialdemòcrates o si no n'hi ha crear organitzacions paral·leles en aliança breument amb els moviments anarcosindicalistes. Estos últims posteriorment es desvinculen de la Profintern. Amb això es transforma en els fets en l'aparell sindical del Comintern. El seu funcionament també es va estendre fora d'Europa, de preferència a Amèrica i Àsia, formant-se per exemple la Confederació Sindical Llatinoamericana.
Dissolta en 1937 per decisió del Comintern com a part de la seua política de fronts populars i una forma d'eliminar un obstacle a l'acció conjunta amb els sindicats de simpatia socialdemòcrata. Va realitzar els següents Congressos
* I Congrés juliol 1921, Moscou
* II Congrés novembre 1922, Moscou
* III Congrés juliol 1923, Moscou
* IV Congrés març 1928, Moscou
* V Congrés 1930, Moscou
# Palau dels Gibert (Cardona)

La Casa Gibert , Palau dels Gibert o Casal del cavaller Gibert és un monument que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de la vila de Cardona (Bages).

## Descripció

Es tracta d'un edifici d'arquitectura civil de grans proporcions. La façana principal orientada a llevant (c/Major) amb tres grans portes d'arc de mig punt.
El primer pis conserva encara les elegants finestres gòtiques d'arcs polilobulats sostinguts per esveltes columnes geminades. Al segon pis, un seguit de finestrals d'arc apuntat completen la decoració plàstica d'aquesta façana i també de la que don al carrer Dr. Melí.
Construït amb carreus més o menys regulars, el palau dels Gibert és un elegant edifici del gòtic civil. Al pati de l'escalinata hi havia també arcs ogivals.

## Notícies històriques

Els Gibert eren senyors del Pujol de Planés (Montmajor, Berguedà), castlans de La Molsosa (Solsonès) i veguers de la Segarra pel Duc de Cardona, entre altres títols. Tenien el seu palau i residència a la vila de Cardona. Fills d'una nissaga local de mercaders, es van enriquir entre el 1350 i el 1400 mercès als seus negocis i a la seva participació en l'administració del comtat de Cardona. Gaudien d'un considerable prestigi. Pere de Gibert fou enterrat en una urna gòtica a Sant Miquel de Cardona. La seva tomba, originàriament situada a la capella de Santa Anna, actualment es troba al timpà de l'arc ogival que comunica amb la sagristia major de l'església de Sant Miquel. Es creu que el cavaller va morí a traïció en una cacera. A l'urna s'hi llegeix: ASI JAU EN P. GUIBERT DE LA VILA DE CARDONA.
Aquesta va ser la seva llar fins al 1770, quan va ser dividida i venuda pels seus hereus. Durant els s.XVII i fins al 1827 el Palau Gibert fou residència de la presó pública de Cardona i a mitjans del s.XIX (1857) era utilitzat com a sala de Ball (la Sala Nova), moment en què es va procedir a l'enderroc del pati gòtic amb claustre que guarnia el casal.
Entre 1931 i 1932, una part del vell casal era comprat per la Caixa de Pensions que la va rehabilitar com a delegació local i seu de la biblioteca popular, segons projecte de l'arquitecte Agustí Domingo Verdaguer, que li va conferir l'actual fesomia neogòtica.Actualment però, el Palau Gilbert és només seu de l'oficina local de la Caixa, ja que la biblioteca municipal ha substituït la que hi havia a l'edifici.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Tríptic de Cardona centre Medieval
* ↑ Catalunya Medieval
* «Palau dels Gibert (Cardona)». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 abril 2012].
# Gate (Oklahoma)

Gate és una població dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 112 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gate tenia 112 habitants, 47 habitatges, i 33 famílies. La densitat de població era de 173 habitants per km².
Dels 47 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,1% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 27,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 16,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.583 $ i la renda mediana per família de 45.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.563 $ mentre que les dones 20.938 $. La renda per capita de la població era de 18.891 $. Entorn del 4,2% de les famílies i el 5,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gate». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gate». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].