OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alfred Goldie

Alfred Goldie (Cosley, 10 de desembre de 1920 - Barrow-in-Furness, 8 d'octubre de 2005) va ser un matemàtic anglès.
Nascut a Coseley (nord-oest de Birmingham) va ser escolaritzat a la Wolverhampton Grammar School. El 1939 va ingressar al Saint John's College de la universitat de Cambridge, en el qual només va cursar dois anys d'estudis perquè el 1941 es va incorporar als laboratoris de l'exèrcit britànic per fer estudis de balística. Abans d'acabar la Segona Guerra Mundial va ser traslladat a l'arsenal reial de Woolwich, on va romandre fins al 1946. Després d'ocupar una posició docent a la universitat de Nottingham (1946-1948) va ser nomenat professor de la universitat de Newcastle en la qual va romandre fins al 1963 quan va ser nomenat professor de la universitat de Leeds de la qual es va retira el 1986 passant a ser professor emèrit.
Goldie és conegut pels seus treballs en teoria d'anells sent el creador d'una escola de pensament en aquest àmbit a la universitat de Leeds. Va ser l'introductor del concepte de rang (o dimensió) de Goldie i va ser l'iniciador de l'estudi dels anells noetherians no commutatius amb el teorema que porta el seu nom.

## Referències

* ↑ Small, 2006, p. 52.
* ↑ Fuchs et al., 1992, p. 14.
* ↑ Facchini, 2003, p. 361.
* ↑ Coutinho i McConnell, 2003, p. 312.

## Bibliografia

* Coutinho, S.C.; McConnell, J.C. «The Quest for Quotient Rings (of Noncommutative Noetherian Rings)» (en anglès). The American Mathematical Monthly, Vol. 110, Num. 4, 2003, pàg. 298-313. DOI: 10.2307/3647879. ISSN: 0002-9890.
* Facchini, A. «The Krull-Schmidt theorem». A: M. Hazewinkel (ed.). Handbook of Algebra (en anglès). Elsevier, 2003, p. 357-398. ISBN 0-444-51264-0.
* Fuchs, L.; Goodearl, K.R.; Stafford, J.T.; Vinsonhaler, C. Abelian Groups and Noncommutative Rings (en anglès). American Mathematical Society, 1992. ISBN 0-8218-5142-X.
* Small, Lance «Alfred W. Goldie (1920-2005)» (en anglès). Notices of the American Mathematical Society, Vol. 53, Num. 1, 2006, pàg. 52. ISSN: 0002-9920.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Alfred Goldie» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Alfred W. Goldie: Algebraist 'Lord of the Rings'». The Independent, 2006. [Consulta: 8 gener 2023]. (anglès)
# Les Collades de Dalt

Les Collades de Dalt és una partida rural del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca), en l'àmbit de l'antic poble d'Herba-savina.
És al vessant nord-oriental del Montagut, i en el nord-occidental del Gallinova. A part de les collades de Dalt, que donen nom al lloc, hi ha també a la mateixa partida el portell de Davall. Travessa aquesta partida
Hi passa la pista del Portell, que enllaça Abella de la Conca amb la vall de Carreu a través de Cal Borrell i el Portell de Gassó.
Al sud-oest de les Collades de Dalt, en el camí de Sant Corneli, hi ha les Collades de Baix, i al seu nord, entre les Collades de Dalt i el riu de Carreu, la partida d'Estobencs.
Aquesta partida abraça 12,4323 hectàrees de pinedes i pastures, amb zones de bosquina.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 14 juliol 2010].
# Hippocampus subelongatus

Hippocampus subelongatus és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-oest d'Austràlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Departament de Córdoba

Córdoba és un departament de Colòmbia situat al nord el país.

## Municipis

* Ayapel
* Buenavista
* Canalete
* Cereté
* Chimá
* Chinú
* Ciénaga de Oro
* Lorica
* Los Córdobas
* Momil
* Monitos
* Montelíbano
* Montería
* Planeta Rica
* Pueblo Nuevo
* Puerto Escondido
* Puerto Libertador
* Purísima
* Sahagún
* San Andrés de Sotavento
* San Antero
* San Bernardo del Viento
* San Carlos
* San Pelayo
* Tierralta
* Valencia

## Enllaços externs

* cordobeces Arxivat 2008-12-08 a Wayback Machine.
* Universitat de Córdoba
* Pàgina oficial de la governació de Córdoba Arxivat 2004-08-06 a Wayback Machine.
* Diari El Meridiano de Córdoba Arxivat 2021-04-25 a Wayback Machine.
# Província de Kandahar

La província de Kandahar o Qandahar (paixtu: کندھار or قندهار) és una divisió administrativa de l'Afganistan al sud-est del país. La capital és la ciutat de Kandahar, situada a la vora del riu Arghandab.
Té una població d'uns 913.000 habitants dels que més de 300.000 viuen a la ciutat. La superfície és de 54.022 km². La majoria de la població és d'ètnia i llengua paixtu.

## Districtes

Està dividida en 16 districtes (13 fins al 2005):
Districtes de la província de Kandahar :
| Districte | Població | Notes |
| Arghandab | 51,600 | |
| Arghistan | 28,900 | |
| Daman | 24,800 | |
| Ghorak | 8,000 | |
| Districte de Kandahar | 468,200 | |
| Khakrez | 19,200 | |
| Maruf | 27,700 | |
| Maywand | 40,700 | |
| Miyan Nasheen | 12,600 | Creat el 2005 segregat de Shah Wali Kot |
| Naish | 11,300 | Procedent de la província d'Oruzgan el 2005 |
| Panjwaye | 82,800 | |
| Reg | 1,600 | |
| Shah Wali Kot | 36,400 | Subdividit el 2005: es va segregar Miyan Nasheen |
| Shorabak | 9,600 | |
| Spin Boldak | 41,000 | |
| Zhari | 49,500 | Creat el 2005 amb parts dels districtes de Myawand i de Panjwaye |

## Referències

* ↑ Kandahar PDP Provincial profile Arxivat 2009-07-03 a Wayback Machine., MRRD - National Area Base Development Programme
* ↑ Afghanistan Geographic & Thematic Layers

## Bibliografia

* Vogelsang, W. (1985). Early historical Arachosia in South-east Afghanistan; Meeting-place between East and West.
* Dupree, Louis. (1973) Afghanistan. Princeton: Princeton University Press.
* Rashid, Ahmed. (2000) Taliban: Militant Islam, Oil, and Fundamentalism in Central Asia. New Haven, CT: Yale University Press.

## Vegeu també

* Kandahar
# Asmoneus

Els asmoneus van ser una família jueva que va governar el regne de Judea entre l'any 140 aC i el 36 aC. També són coneguts amb el nom de Macabeus
La dinastia asmonea, va ser fundada per Simó Macabeu, després que el seu pare Mataties iniciés una revolta religiosa jueva contra els selèucides l'any 167 aC. El nom d'Asmoneus el van aplicar els romans a la família herodiana d'Herodes el Gran, perquè es va emparentar amb ells a través de la seva dona Mariamne I. El primer que va governar com a Summe sacerdot va ser Jonatan Macabeu, del 152 aC al 142 aC. El van succeir:
* Simó Macabeu (142 aC - 134 aC), germà de Jonatan.
* Joan Hircà (134 aC - 104 aC), el segon fill de Simó, i el primer en ser etnarca a més de Summe sacerdot.
* Aristòbul I de Judea (104 aC - 103 aC), fill de Joan Hircà, va prendre el títol de rei.
* Alexandre Janeu (103 aC - 76 aC), germà d'Aristòbul.
* Salomé Alexandra (76 aC - 67 aC), esposa d'Aristòbul, i després d'Alexandre Janeu.
* Hircà II i Aristòbul II, fills d'Alexandre Janeu, que van disputar pels títols de rei i de Summe sacerdot.
* Antígon de Judea (40 aC - 37 aC), últim rei de la dinastia, fill d'Aristòbul II.
En la història recent, el Túnel dels Asmoneus ens recorda aquesta família jueva. Aquest punt geogràfic va ser una zona de conflicte el 23 de setembre de 1996, quan s'hi va obrir un nou accés sota l'Esplanada de les Mesquites de Jerusalem. Aquest fet va donar lloc a una onada de violència i va provocar la mort de 62 ciutadans palestins i 14 soldats israelians.

## Referències

* ↑ Mimouni, Simon Claude. Le judaisme ancien du VIe siècle avant notre ère au IIIe siècle de notre ère: des pretres aux rabbins. París: Presses Universitaires de France, 2012, p. 332-333, 335, 341. ISBN 9782130563969.
* ↑ Atkinson, Kenneth. A history of the Hasmonean state: Josephus and beyond. Londres; Nova York: T & T Clark, 2016, p. 23-24. ISBN 9780567686954.
# Estadi Chaban-Delmas

L'Estadi Chaban-Delmas (o Stade Chaban-Delmas) (també conegut pel seu antic nom Parc Lescure) és un recinte esportiu de la ciutat occitana de Bordeus (a la regió d'Aquitània, a França), que és utilitzat habitualment per l'equip de futbol dels Girondins de Bordeaux.

## Història

Va ser inaugurat el 30 de març del 1924 i el 1935 es va reformar per acollir la Copa del Món de Futbol del 1938. Va ser el primer estadi del món en disposar de tribunes cobertes sense cap pilar que destorbés la visibilitat dels espectadors. Va dur el nom de Stade du Parc Lescure fins a l'any 2001, quan es va canviar el nom pel del recent mort alcalde de Bordeus entre 1947 i 1995, Jacques Chaban-Delmas.
Ha estat seu en dues edicions de la Copa del Món de futbol. A l'edició de 1938 només va albergar el partit pel tercer lloc, mentre que a la de 1998 va un total de sis partits, cinc de la primera fase i un de vuitens de final.
L'estadi té una capacitat de 34.440 espectadors, unes dimensions de 112x62 metres i està classificat com a monument històric.

## Referències

* ↑ Stade Chaban-Delmas a bordeaux.fr
* ↑ Guy Dupuis, Lescure: Stade Municipal de Bordeaux, Aujourd'hui stade Chaban-Delmas (Les Dossiers d'Aquitaine, 2008; ISBN 284622160X), p. 13.

## Enllaços externs

* http://www.girondins.com
# Premi Amics de la Gent Gran

El Premi Amics de la Gent Gran és un guardó atorgat per la fundació Amics de la Gent Gran des del 2010. S'acompanya d'una escultura de Jordi Serra.

## Receptors

| Any | Receptor |
| 2010 | Moisès Broggi |
| 2011 | Josep Maria Espinàs |
| 2012 | Neus Català |
| 2013 | Arcadi Oliveres |
| 2014 | Roser Capdevila |
| 2015 | Montserrat Carulla |
| 2016 | Pare Manel |
| 2017 | Ignasi Torrent |
| 2018 | Mercè Guardiola |
| 2019 | Juan Carlos Martel |
| 2020 | Milagros Pérez Oliva |
| 2021 | Anna Freixas |
| 2022 | Carlos San Juan |

## Referències

* 1 2 «La escritora Anna Freixas gana el Premi Amics de la Gent Gran 2021» (en castellà). La Vanguardia, 16-12-2021. Arxivat de l'original el 22 de maig 2023. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «Moisès Broggi rep el Premi Amics de la Gent Gran». 3/24. CCMA, 18-12-2010. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «Josep Maria Espinàs, Premio Amics de la Gent Gran 2011» (en castellà). Europa Press, 09-12-2011. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «Prop de 600 persones participen al 25è Gran Dinar de Nadal d'Amics de la Gent Gran». Social.cat, 17-12-2012. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «Arcadi Oliveres rep el Premi Amics de la Gent Gran». betevé, 21-12-2013. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «La ilustradora Roser Capdevila recibirá el Premi Amics de la Gent Gran 2014» (en castellà). El Periódico, 19-12-2014. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ Palmer, Jordi. «Crida a fer companyia a la gent gran per Nadal». NacióDigital, 01-12-2015. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ Gaston, Marta. «Amics de la Gent Gran organitza 14 dinars per als seus usuaris». betevé, 17-12-2016. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «Mn. Ignasi Torrent presenta les seves memòries». Catalunya Cristiana, 11-11-2021 [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ «Un Nadal sense soledat». Amics de la Gent Gran, 21-12-2018.
* ↑ Sardà, M. «El Nadal, en companyia». El Punt Avui, 22-12-2019. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ Sera, Marina. «Amics de la Gent Gran llança una campanya per sensibilitzar sobre la soledat durant el Nadal». Xarxanet, 14-12-2020. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «Un dinar de Nadal acompanya aquest dissabte persones majors que pateixen soledat no desitjada». À Punt, 10-12-2022. [Consulta: 22 maig 2023].
# Les Colladetes (desambiguació)

Les Colladetes és el nom dels següents llocs:
* Les Colladetes, al Baix Ebre
* Bosc de les Colladetes, al Pallars Jussà
* Puig de les Colladetes, a la frontera entre l'Alt Empordà i el Vallespir
# Heinrich Hiltl

Heinrich Hiltl o Henri Hiltl (Viena, 8 d'octubre de 1910 - 25 de novembre de 1982) fou un futbolista austríac nacionalitzat francès de la dècada de 1930.
Fou internacional amb Àustria, on jugà al Wiener AC. A meitat dels anys trenta es traslladà a França, on fou jugador de Excelsior AC Roubaix, RC Paris i CO Roubaix-Tourcoing, i amb la selecció francesa.

## Referències

* ↑ «Players Appearing for Two or More Countries». RSSSF. Arxivat de l'original el 3 agost 2008. [Consulta: 28 juny 2014].
* ↑ Perfil a FFF
# Departament de Guairá

El departament de Guairá (en castellà i oficialment, Departamento de Guairá) és un dels 17 departaments del Paraguai. El seu codi ISO 3166-2 és PY-4.

## Geografia

El departament és limítrof:
* al nord, amb el departament de Caaguazú ;
* a l'est i al sud, amb el departament de Caazapá ;
* a l'oest, amb el departament de Paraguarí.

## Subdivisions

El departament se subdivideix en 17 districtes:
* Borja
* Capitán Mauricio José Troche
* Coronel Martínez
* Doctor Botrell
* Félix Pérez Cardozo
* General Eugenio A. Garay
* Independencia
* Itapé
* Iturbe
* José A. Fassardi
* Mbocayaty del Guairá
* Natalicio Talavera
* Ñumí
* Paso Yovai
* San Salvador
* Villarrica del Espiritu Santo
* Yataity del Guairá

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de la Municipalitat de Villarrica Arxivat 2021-02-18 a Wayback Machine. (castellà)
* Informació completa sobre el Guairá i la seva capital Arxivat 2007-09-15 a Wayback Machine.
* República del Guairá i la seva capital Villarrica
# Barranc de la Conca (Tivissa)

El Barranc de la Conca és un barranc del terme municipal de Tivissa, a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre.
És a la part muntanyosa del sector meridional del gran terme de Tivissa, al sud d'aquesta vila. Es forma en el vessant sud del cim del Coll de les Marrades, a la zona anomenada la Conca, des d'on davalla cap al sud, decantant-se cap al sud-est. Passa a llevant del Mas d'en Saboc i a ponent del paratge de la Devesa, i a llevant de la Masia de Frides, fins que s'aboca al barranc de Jovada.

## Referències

* ↑ «Barranc de la Toa - Coll de la Conca - Barranc de la Conca - Barranc de Frides» (en gallec). gl.wikiloc.com. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «El Toscar: Itineraris». Parc Natural dels Ports - Generalitat de Catalunya. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural. [Consulta: 14 maig 2023].

## Enllaços externs

* Barranc de la Conca a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Escalada de roques

L'escalada de roques és un esport en el qual els participants escalen o baixen per una formació de roques natural o dissenyada per poder-la escalar. Es tracta d'arribar al cim o a una part designada com a meta sense caure. La persona que arriba al final, o la que no cau, és la que guanya. En el recorregut es va incrementant la dificultat. Encara que els éssers humans sempre han escalat muntanyes, aquest esport (com a tal) no es va començar a desenvolupar fins al segle xx.
L'escalada en roca consisteix a ascendir sobre línies rocoses, utilitzant eines especialitzades o les mans i peus com a punts de suport. L'escalada en roca és una disciplina que requereix una preparació física i psicològica, a més d'un aprenentatge perfecte de les tècniques d'ascens i seguretat.

## Referències

* ↑ The Mountaineers Books. Mountaineering: The Freedom of the Hills. 8th. Swan Hill Press, 2010, p. 592. ISBN 9781594851384. OCLC 688611213.
* ↑ Kidd, Timothy W. Kidd; Hazelrigs, Jennifer. Rock Climbing. Human Kinetics 10%, 2009, p. 4. ISBN 9781450409001.
* ↑ Kidd, Timothy W. Kidd; Hazelrigs, Jennifer. Rock Climbing. Human Kinetics 10%, 2009, p. 286. ISBN 9781450409001.
* ↑ Matt Samet. «Climbing Dictionary». climbing.com. [Consulta: 2 juny 2013].
* ↑ Bisharat, Andrew. Sport Climbing: From Top Rope to Redpoint, Techniques for Climbing Success. The Mountaineers Books, 2009, p. 209–210. ISBN 9781594854613.

## Bibliografia

* Long, John. How to Rock Climb! (How to Rock Climb Series). Helena, Mont: Falcon, 1998. ISBN 1-57540-114-2.

## Enllaços externs

* IFSC - Federació Internacional d'Escalada Esportiva
# Ali Nassar

Ali Nassar (Arraba, 11 de setembre de 1954)(àrab: علي نصار, ʿAlī Naṣṣār; hebreu: עלי נסאר‎) és un director de cinema àrab-israelià. Nassar va néixer a la Galilea, al poble d'Arraba, i es va graduar a la Universitat de Moscou el 1981 amb una llicenciatura en cinema. Tornant a Haifa, va fundar un grup de teatre i també va treballar com a fotògraf per a un diari.

## Filmografia

* (1993): The Babysitter
* (1997): The Milky Way
* (2002): In the 9th Month
* (2008): Whispering Embers
* (2015): Lechudim Betoch HaReshet

## Referències

* ↑ Gertz, Nurith; Khleifi, George (2008): Palestinian Cinema: Landscape, Trauma, and Memory, Chapter 5: The House and Its Destruction: The films of Ali Nassar. Indiana University Press. pp. 119–133. ISBN 0-253-22007-6
* ↑ Song on a Narrow Path: Stories from Jerusalem A Report of Dreams of a Nation - A Palestinian Film Festival by Jared Rapfogel, 2003
* ↑ van Gelder, Lawrence «'The Milky Way': As Life Goes On, or Not». The New York Times, 20-01-1999.

## Enllaços externs

* Ali Nassar a "Dreams of a Nation"
# Llac Vidra

El llac Vidra és un embassament d’emmagatzematge situat al grup de les muntanyes Parâng, al riu Lotru, al comtat de Vâlcea (Romania).
Té una superfície de 12.40 km$^2$ (4.79 sq mi) i un volum de 340×10$^6$ m$^3$ (1.2×10$^{10}$ cu ft). El llac s'associa a la planta hidroelèctrica Lotru-Ciunget, que té una potència màxima de 510 MW, amb una diferència d'altura d’uns 800 m. La presa i la central hidroelèctrica es van construir entre 1965 i 1972. És la segona central hidràulica més gran de Romania, després de les centrals elèctriques de les Portes de Ferro I i II.

## Referències

* ↑ «Lacul Vidra» (en anglès). [Consulta: 3 agost 2021].
* ↑ «Amenajarea Hidroenergetica Lotru» (en anglès). [Consulta: 3 agost 2021].
* ↑ «Lacul Vidra» (en romanès). [Consulta: 3 agost 2021].

## Enllaços externs

* Preses de Romania
* Central hidroelèctrica
* Construcció de central hidroelèctrica
# Heracleó

Heracleó és el nom dels següents personatges:
* Flavi Heracleó, comandant romà
* Heracleó d'Egipte, escriptor grec
* Heracleó (gnòstic), membre de la secta dels valentinians
# Cáceres Ciudad del Baloncesto

El Cáceres Ciudad del Baloncesto (conegut com a Cáceres Patrimonio de la Humanidad per motius de patrocini) és un club de bàsquet professional de la ciutat extremenya de Càceres. Entre la temporada 2008-09 i la 2012-13 jugà a la lliga LEB Or gràcies a la compra dels drets del Club Bàsquet Alcúdia l'estiu del 2008. Al juliol de 2013 va renunciar a participar en aquesta competició per motius econòmics.
Va ser fundat l'any 2007 com a resultat de la fusió de dos clubs de la ciutat, el San Antonio i el Ciudad de Càceres. L'objectiu primordial d'aquesta fusió era tornar a recuperar el bàsquet d'alt nivell a la ciutat, que havia desaparegut l'any 2005 amb la desaparició de l'històric Cáceres Club Baloncesto com a conseqüència dels seus problemes financers.
El Cáceres Creativa disputa els seus partits com a local al Pabellón Multiusos de Càceres, que fou inaugurat l'any 1999 i té una capacitat per a 6.500 espectadors.

## Referències

* ↑ Comunicado oficial. El Cáceres renuncia a Oro(castellà)
# Pozo Alcón

Pozo Alcón és un municipi de la província de Jaén (Andalusia), quasi fronterer amb la de Granada. Una part del seu municipi forma part del Parc Natural de la Serra de Cazorla.

## Història

La seva situació, molt vulnerable des del punt de vista militar i de frontera àrab-cristiana durant gairebé tres segles, va fer que no es desenvolupés com nucli important fins a la presa de Granada. Va formar part de l'avançament de Cazorla, com llogaret de la ciutat de Quesada.
L'any 1648ft, sota el regnat de Felip IV, se segrega i forma municipi propi. En l'actualitat és un poble amb 6.500 habitants. La seva població es manté -l'únic que no ha perdut cens dels municipis del Parc Natural des de la seva creació-, i viu fonamentalment del sector agroalimentari i de serveis.

## Economia

L'oli d'oliva és el seu producte estrella, com els pernils, vins, formatges artesans, mel serrana, rebosteria, etc. La ramaderia també és important.
La seva proximitat a la Sierra de Cazorla fa que sigui una vila privilegiada quant a situació i abundància d'aigua.

## Referències

* ↑ «Avinguda de Pozo Alcón». Ajuntament de Palafrugell. [Consulta: 2 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Portal de Turisme Rural, Sud de Cazorla i Nord de Granada Arxivat 2008-07-04 a Wayback Machine.
* Descobreix Pozo Alcón Arxivat 2012-06-23 a Wayback Machine.
# Escenaris RCP

Els escenaris RCP són quatre escenaris d'emissions sobre l'evolució estimada de l'emissió i concentració de gasos amb efecte d'hivernacle a l'atmosfera durant el segle xxi. RCP és l'abreviació de l'anglès, Representative Concentration Pathways, trajectòries representatives de concentració. El escenaris van ser stablerts pel Grup Intergovernamental d'Experts sobre el Canvi Climàtic (GIECC, en anglès: IPCC) per a l'elaboració del seu cinquè informe d'avaluació.
Els quatre escenaris RCP són: RCP2.6, RCP4.5, RCP6.0 i RCP8.5. El nom es basa en el possible rang de valors de forçament radiatiu assolit l'any 2100 (2,6; 4,5; 6,0 i 8,5 W/m², respectivament). L'escenari RCP8.5 segueix el rang més alt d'emissions de gasos amb efecte d'hivernacle, amb concentracions que creixen ràpidament; els escenaris RCP6 i RCP4.5 mostren una estabilització de la concentració de CO₂ a partir de mitjan segle xxi; i l'escenari RCP2.6 té un màxim de concentració de CO₂ sobre 2050 amb una disminució fins a 400 ppm cap a la fi del segle.
Aquests escenaris substitueixen els de l'Informe Especial sobre Escenaris d'Emissions, que s'havien utilitzat en els anteriors informes d'avaluació de l'IPCC (TAR i AR4).

## Referències

* ↑ Richard Moss, Mustafa Babiker, Sander Brinkman, Eduardo Calvo, Tim Carter, Jae Edmonds, Ismail Elgizouli, Seita Emori, Lin Erda, Kathy Hibbard, Roger Jones, Mikiko Kainuma, Jessica Kelleher, Jean Francois Lamarque, Martin Manning, Ben Matthews, Jerry Meehl, Leo Meyer, John Mitchell, Nebojsa Nakicenovic, Brian O’Neill, Ramon Pichs, Keywan Riahi, Steven Rose, Paul Runci, Ron Stouffer, Detlef van Vuuren, John Weyant, Tom Wilbanks, Jean Pascal van Ypersele, and Monika Zurek. Towards New Scenarios for Analysis of Emissions, Climate Change, Impacts, and Response Strategies. Geneva: Intergovernmental Panel on Climate Change, 2008, p. 132 [Consulta: 16 octubre 2018]. Arxivat 2018-08-20 a Wayback Machine.
* ↑ John Weyant, Christian Azar, Mikiko Kainuma, Jiang Kejun, Nebojsa Nakicenovic, P.R. Shukla, Emilio La Rovere and Gary Yohe. Report of 2.6 Versus 2.9 Watts/m² RCPP Evaluation Panel. Geneva, Switzerland: IPCC Secretariat, 2009 [Consulta: 21 octubre 2013]. Arxivat 2013-10-21 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* «The representative concentration pathways: an overview» (en anglès). Climatic Change, Volum 109, 1-2, 01-11-2011.

## Enllaços externs

* «Representative Concentration Pathways Database [Base de dades RCP]» (en anglès). International Institutr for Applied Systems Analysis, 27-02-2014.