OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Franz Varrentrapp

Franz Varrentrapp (Frankfurt del Main, 29 d'agost de 1815 - Brunsvic, 4 de març de 1877) fou un químic i empresari alemany.
Fill de Maria Christina Hofmann (1785-1859) i del metge frankfurtenc, Johann Conrad Varrentrapp (1779-1860), va fer un aprenentatge farmacèutic a Lausana de 1832 a 1835. Va treballar un temps a farmàcies a les ciutats de Rastatt i Dresden abans d'estudiar química amb Heinrich Rose i Eilhard Mitscherlich a Berlín de 1837 fins a 1839. De 1839 a 1840 va continuar els seus estudis a la Universitat de Giessen, on es va doctorar amb Justus von Liebig (1803-1873). Junts amb Heinrich Will a Giessen va desenvolupar el mètode Will-Varrentrapp per a la determinació del nitrogen. Va fer uns viatges de recerca a Anglaterra i Escòcia a la tardor de 1840.
Amb el suport de Liebig, Varrentrapp va esdevenir secretari de l'associació comercial de Braunschweig el novembre de 1841 i es va establir com a consultor econòmic. Va promoure la conservació d'espàrrecs en llaunes metàl·liques, el que va ser l'inici del desenvolupament d'una florissant indústria conservera. El 1868 va prendre una participació en l'editorial Friedrich Vieweg i fills.
El 1875 es van declarar els primers signes d'una malaltia cerebral i es va retirar dels afers. En va morir el 4 de març de 1877.

## Referències

* 1 2 «Varrentrapp, Franz» (en alemany). Hessische Biografie. Landesgeschichtlicher Informationssystem Hessen, 04-03-2020. [Consulta: 2 agost 2020].
* ↑ Döhnel, Karl-Rudolf. Das Anatomisch-Chirurgische Institut in Braunschweig, 1750-1869 (en alemany). Brunsvic: editorial Waisenhaus, 1957 (Braunschweiger Werkstücke número 19).
* ↑ Bettgenhaeuser, Richard. «Konserven-Industrie». A: Die Industrieen des Herzogthums Braunsweig (en alemany). Brunsvic: Albert Limbach, 1899, p. 1-34.
* 1 2 Unterhalt, Bernard «Franz Varrentrapp: Chemiker im Verlagswesen» (en alemany). Pharmazeutische Zeitung, 26, 23-06-2003.

## Bibliografia

* von Arnswaldt, Werner Constantin. «Franz Varrentrapp». A: Aus der Geschichte der Familie Varrentrapp (en alemany). Frankfurt del Main: Knauer, 1908, p. 48-65.
# Barranc de la Bassa

«Barranc de la Bassa» té aquests significats:
* Barranc de la Bassa (Arbul): barranc de l'antic poble d'Arbul, del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà
* Barranc de la Bassa (Isona): barranc del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, al Pallars Jussà
# Kàmixevka (Rostov)

* Per a altres significats, vegeu «Kàmixevka».
Kàmixevka (en rus: Камышевка) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.374 habitants, és la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ Указ президиума ВС РСФСР от 22.12.1987 г. "О наименовании некоторых населенных пунктов в Ростовской области", 1987.
* ↑ «Карты Генштаба L-38 (А) 1:100000. Республика Калмыкия и Ростовская область.». Arxivat de l'original el 2015-09-24.
# Josep Galceran de Cartellà

Josep Galceran de Cartellà (Falgons, 1651 - l'Albi, 1725) fou Lloctinent de Mallorca (1698-1701).

## Biografia

Partidari del rei Carles III d'Aragó durant la Guerra de Successió Espanyola, aquest li atorgà el comtat de Cartellà (1706) i el marquesat de Cartellà de Sabastida (1707).
Com a baró va ser el terratinent (i inspirador de les primeres ordinacions modernes de la baronia) d'una extensa senyoria, amb l'Albi, Cervià, Falgons, Altet i Granollers de Rocacorba. Va ser president del Reial Cos de la Noblesa de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Josep Galceran de Cartellà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Figures històriques vinculades a l'Albí». Arxivat de l'original el 24-07-2011.
# Camerata Bacasis

La Camerata Bacasis és una orquestra amateur, nascuda l'any 2011, inicialment formada per músics vinculats en algun moment amb el Conservatori de Música de Manresa i dirigits per la batuta de Jordi Coll. Concretament, la seva presentació oficial va tenir lloc el dia 29 d'abril de 2011, al mateix auditori del conservatori, on van interpretar un concert dedicat a Astor Piazzolla, que aquell any se'n complia el 90è aniversari del seu naixement.
L'any 2011, tres músics bagencs, David Santamaria, Berta Torres i Laia Verdú, van començar a reunir músics que volguessin formar part del nou projecte, marcant com a principal objectiu de la Camerata el fer de "poder tocar per no perdre el nivell i mantenir el contacte amb la música".

## Actuacions destacades

* 9 gener 2016: Espectacle de Llums, Càmera... Música!, dins dels actes del Cine Club de Manresa per la celebració dels seus 60 anys (Teatre Kursaal de Manresa) s'inscriu dins els actes que ha preparat el Cine Club per aquest any 2016 en la celebració dels seus 60 anys.
* 25 desembre 2016: «El Messies» de Händel per la Coral Escriny i la Camerata Bacasis (Santpedor).

## Referències

* 1 2 3 «Exalumnes del Conservatori de Manresa creen una orquestra». Regió 7, 27-04-2011 [Consulta: 26 novembre 2014].
* ↑ «Camerata Bacasis - Qui som?». Arxivat de l'original el 14 de gener 2016. [Consulta: 26 novembre 2014].
* ↑ «Debut rodó de Camerata Bacasis». Regió 7, 01-05-2011 [Consulta: 7 gener 2017].
* ↑ «La Camerata Bacasis mescla cine i melodia al Kursaal». Regió 7, 07-01-2016 [Consulta: 7 gener 2017].
* ↑ «Aplaudida interpretació d'«El Messies» de Händel per la Coral Escriny i la Camerata Bacasis». Regió 7, 27-12-2016 [Consulta: 7 gener 2017].

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial».
# Txokh

Txokh (en rus: Чох) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 3.223 habitants. Pertany al districte rural de Gunib.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Quarsogabre

Els quarsogabres són roques ígnies plutòniques que presenten un contingut de quars entre el 5 i el 20%, mentre que l'índex feldespàtic es troba entre un 90 i un 100%. El feldespat que es troba present en aquestes roques és plagioclasa amb el contingut d'anortita superior o igual a 50; si aquest contingut és inferior a 50, la roca s'anomena quarsodiorita.

## Referències

* ↑ Classificació de les roques ígnies:Classificació modal-I(Descripció QAP)
# Font de la Teula (Vilassar de Dalt)

La Font de la Teula és una obra de Vilassar de Dalt (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Font situada, a una cruïlla de tres carrers fent cantonada, al centre de Vilassar. Adossada al mur d'una casa, aquesta font de pedra té una pica llarga amb tres sortidors de metall, al damunt dels quals hi ha un alt relleu -element més antic que es conserva de la font- amb la representació d'un xai i una cornucòpia d'on ragen monedes. La font potser fou construïda el segle xvii i XIX, i amb el temps ha sofert modificacions, essent l'ornament floral superior, més recent.

## Història

La font s'anomena "de la Teula" perquè antigament l'aigua rajava per una teula des d'uns dipòsits. L'Ajuntament de Vilassar, antigament, tenia el monopoli de la carn, al pa, la taverna, ...etc. -reminiscència de l'època feudal-. Amb els diners que guanyà el municipi amb la venda de la carn un any determinat, es construí la font. El detall de l'alt relleu del xai i el corn de l'abundància rememora aquell moment. Entre l'any 1927 i el 1928, s'eliminà un safareig que hi havia a un costat de la font, i es traslladà als afores del poble.

## Referències

* 1 2 «Font de la Teula». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2017].
# Les Mousquetaires de la reine (pel·lícula de 1903)

Les Mousquetaires de la reine, venuda als Estats Units com The Queen's Musketeers i al Regne Unit com a The Musketeers of the Queen, és un curtmetratge mut de la productora francesa Star Film Company de l'any 1903, dirigida per Georges Méliès.
La pel·lícula probablement es va derivar de la novel·la d'Alexandre DumasEls tres mosqueters, i és un primer exemple de drama històric al cinema francès. Méliès va aparèixer a la pel·lícula; una fotografia de plató sobreviu a la Cinémathèque Française que el mostra a l'extrem esquerre.
La pel·lícula va ser venuda per la Star Film Company de Méliès i està numerada del 460 al 461 als seus catàlegs. Actualment es presumeix perduda.

## Referències

* 1 2 Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, ISBN 9782732437323
* ↑ Moure, José & Schopp, Claude (2016), "Les Trois Mousquetaires d'Alexandre Dumas, du roman à l'écran", L'Art de l'adaptation : Féminité et roman populaire, vol. 19–20, L'Ull crític, Lleida: Universitat de Lleida, pàg. 57–72 (here 62), DOI 10.21001/luc.19.20.04
* ↑ Pidduck, Julianne (2005), La Reine Margot, Urbana: University of Illinois Press, p. 30
* ↑ Malthête & Mannoni 2008, p. 145

## Enllaços externs

* Les Mousquetaires de la reine a Internet Movie Database (anglès)
# Ben Taieb

Ben Taieb (àrab: ابن الطيب, Ibn aṭ-Ṭayyib; amazic: ⴱⵏ ⵟⵢⵢⴱ) és un municipi de la província de Driouch, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.257 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Kostiovka

Kostiovka - Костёвка (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 87 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Camera Silens

Camera Silens va ser una banda de música punk de Bordeus en actiu de 1981 a 1988.
El seu cantant, Gilles Bertin (1961-2019), va participar en el robatori d'un banc a Tolosa de Llenguadoc el 27 d'abril de 1988, en què es van robar uns 12 milions de francs. Bertin va escapar a l'estranger, primer a Portugal on va obrir una botiga de discos i després a Barcelona on va treballar al bar dels seus sogres, i va estar fugit de la justícia durant 28 anys abans de lliurar-se a la policia. El 2018, va ser condemnat a una pena de presó suspesa de cinc anys.

## Membres

* Gilles Bertin - baix (1981-1983) i cantant (1981-1986)
* Benoit Destriau - guitarra (1981-1988)
* Philippe Schneiberger - bateria (1981-1982)
* Éric Ferrer - baix (1983-1988)
* Nicolas Mouriesse «Boubou» - bateria (1983-1984)
* Bruno Cornet - bateria (1984-1988)
* François Borne - saxofon (1986-1988)

## Discografia

* 1985: Réalité
* 1987: Rien qu'en traînant

## Referències

* ↑ Sarah Mandois. «Camera Silens a fait la gloire de Bordeaux et du punk français des années 80» (en french). Noisey, 08-07-2014. [Consulta: 7 juny 2018].
* ↑ «The punk who returned from the dead - and handed himself in». BBC News, 06-06-2018. [Consulta: 7 juny 2018].
* ↑ Jean-Manuel Escarnot. «Fin de cavale d’un punk qui voulait "vivre à fond"» (en french). Libération, 23-11-2016. [Consulta: 7 juny 2018].

## Bibliografia

* Camera Silens par Camera Silens, 2020. ISBN 979-10-278-0210-4.
# Txaríkov

Txaríkov (en rus: Чарыков) és un poble (un khútor) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 22 habitants. Pertany al districte rural de Zelenokumsk.

## Referències

* ↑ Исполнительный комитет Ставропольского краевого Совета депутатов трудящихся ; сост. С. Т. Перепелятников, ред. Б. Чернов. {{{títol}}}. Ставрополь: Ставропольское книжное издательство, 1966, p. 64.
# Quars rosa

El quars rosa és una varietat de quars que exhibeix un color rosa pàl·lid a rosa vermellós. El color és degut a les traces de titani, ferro o manganès en el material massiu. Alguns quars rosa contenen agulles de rútil microscòpiquess que produeix asterisme en llum transmesa. Els estudis de difracció de raigs X recents suggereixen que el color es deu a les fibres microscòpiques primes de dumortierita.
Existeix també un tipus rar de quars rosa, anomenat amb freqüència quars rosa cristal·lí, el color del qual es creu que és causat per petites quantitats de fosfat o d'alumini. El color en els cristalls és aparentment fotosensible i subjecte a la decoloració. Els primers cristalls es van trobar en una pegmatita a prop de Rumford, (Maine, Estats Units), però la majoria dels vidres al mercat provenen de Mines Gerais, Brasil.
El quars rosa a es pot confondre amb la rodonita i la rodocrosita quan aquestes presenten colors pàl·lids i molt baix nivell d'inclusions. També es pot confondre amb la kunzita, la morganita i el topazi.

## Referències

* 1 2 «Rose quartz» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 juliol 2015].
* 1 2 «Cuarzo Rosa» (en castellà). Mina de piedras. Arxivat de l'original el 2015-07-07. [Consulta: 28 juliol 2015].
* ↑ «Quartz and its colored varieties» (en anglès). California Institute of Technology. Arxivat de l'original el 19 de juliol 2011. [Consulta: 28 juliol 2015].
# Font de la Torre (Orcau)

La Font de la Torre és una font del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, en territori del poble d'Orcau, de l'antic municipi d'Orcau.
Està situada a 703 m d'altitud, a llevant del poble d'Orcau, al nord-est de Basturs i a ponent de la Mare de Déu d'Àrnic. És sota i al sud del Pla de Viu, a la Costa del Llarg.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bathystethus orientale

Bathystethus orientale és una espècie de peix pertanyent a la família dels kifòsids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental: l'illa de Pasqua.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1893. A comparison of antipodal faunas. Mem. Natl. Acad. Sci. Wash. v. 6 (mem. 5). 91-124.
* ↑ Regan, C. T., 1913. A collection of fishes made by Professor Francisco Fuentes at Easter Island. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London 1913 (pt 3): 368-374, Pls. 55-60.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Kostis Khatzidakis

Konstantinos (Kostis) Khatzidakis (en grec: Κωνσταντίνος (Κωστής) Χατζηδάκης; nascut el 20 d'abril de 1965 a Rethymno) és un polític grec del partit Nova Democràcia.
Va ser triat membre del Parlament Europeu per Nova Democràcia (part del Partit Popular Europeu) a les eleccions europees de 1994, 1999 i 2004. En l'elecció legislativa grega de 2007 va ser elegit diputat al Parlament grec per una circumscripció d'Atenes, i en conseqüència va renunciar al Parlament Europeu. Va exercir com a Ministre de Transports i Comunicacions 2007-2009 i després com a Ministre de Foment el 2009.
El 15 de desembre de 2010, en sortir el parlament durant la vaga general grega, va ser emboscat pels manifestants enfadats amb el seu paper en el desencadenament de la crisi del deute de 2010 i va ser perseguit i colpejat per desenes de manifestants.

## Referències

* ↑ http://www.hellenicparliament.gr/en/Vouleftes/Ana-Eklogiki-Perifereia/?MPId=96cbf7b8-b665-4027-a2bb-bd8f7ba7ba3a
* ↑ Petrakis, Maria. «Marfin Invest’s Offer for Olympic Airlines Accepted by Greece». Bloomberg L.P., 07-03-2009. Arxivat de l'original el 30 setembre 2010.
* ↑ «Clashes as Greece gripped by fresh strike». BBC News, 15-12-2010.
* ↑ Squires, Nick «Former Greek minister attacked by mob as riots break out in Greece». The Daily Telegraph [Londres], 15-12-2010.

## Enllaços externs

* Web personal (grec)
# Julián de Huelves del Sol

Julián de Huelves del Sol (Ocaña, 10 de març de 1804 – Madrid, 1865) va ser un polític espanyol, ministre de la Governació durant el Bienni Progressista.
Advocat i Procurador de Corts, fou escollit diputat per Toledo en 1836, 1837, 1839, 1840, 1841, 1843, 1846 i 1854. Va ser ministre de la Governació entre 1855 i 1856 durant el III govern de Baldomero Espartero, i des de 1858 fou nomenat senador vitalici.

## Referències

* 1 2 3 «Don Julián de Huelbes». El Museo Universal, 03-12-1865, pàg. 390. ISSN: 1889-8440.
* ↑ «Ministros y miembros de organismos de gobierno. Regencias, Juntas de Gobierno, etc (1808-2000)». Centro de Ciencias Humanas y Sociales (CCHS) del CSIC. Arxivat de l'original el 2018-10-05. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
# Camerano Casasco

Camerano Casasco (Cameran en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Chiusano d'Asti, Cinaglio, Cortandone, Cortazzone, Montechiaro d'Asti i Soglio.
# Turdina de Mindanao

La turdina de Mindanao (Leonardina woodi) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae), monotípica dins del gènere Leonardina És endèmica de l'illa de Mindanao, al sud de l'arquipèlag de les Filipines. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits, de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

La turdina de Mindanao va ser descrita científicament per l'ornitòleg nord-americà Edgar Alexander Mearns el 1905. Anteriorment es classificava a la família dels timàlids (Timaliidae), després va ser emplaçada breument a la família dels pel·lornèids (Pellorneidae); però els estudis genètics indiquen que pertany a la família dels muscicàpids.
Tanmateix, en el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019) encara es classifica la turdina de Mindanao i el gènere Leonardina dins de la família dels pel·lornèids.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «turdina de Mindanao». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 11 juliol 2022].
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ BirdLife International. «Bagobo Babbler. Leonardina woodi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 10 juliol 2022].
* ↑ Sangster G., P. Alström, E. Forsmark & U. Olsson (2010), « Multi-locus phylogenetic analysis of Old World chats and flycatchers reveals extensive paraphyly at family, subfamily and genus level (Aves: Muscicapidae) », Molecular Phylogenetics & Evol., vol. 57, p. 380-392.
* ↑ Zuccon, D., et P.G.P. Ericson (2010), « A multi-gene phylogeny disentangles the chat-flycatcher complex (Aves: Muscicapidae) », Zool. Scripta, vol. 39, p. 213-224
* ↑ Oliveros, Carl «The phylogenetic position of some Philippine "babblers" spans the muscicapoid and sylvioid bird radiations». Molecular Phylogenetics and Evolution, 65, 2, 2012, pàg. 799–804. 10.1016/j.ympev.2012.07.029.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 651. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Ramon Torrents

Ramon Torrents (Barcelona, 6 de desembre de 1937) és un dibuixant de còmics barceloní, cocreador amb el guionista Esteban Maroto de la sèrie 5 por infinito.

## Referències

* ↑ «Ramon Torrents» (en anglés). Lambiek Comiclopedia. [Consulta: 26 desembre 2018].
# Llengües indoiranianes

Les llengües indoiranianes o indoiràniques constitueixen un subgrup de llengües dins de la família indoeuropea format per dues grans branques lingüístiques genèticament relacionades: indoària (situada a la península Índica) i iraniana (al territori de l'Iran). La seua formació és el resultat de les migracions massives de pobles indoeuropeus cap al sud-est d'Europa durant el tercer mil·lenni aC, fins que finalment es van assentar en una regió de l'Àsia central pròxima a l'Hindu Kush, al nord de l'Afganistan. Després de travessar àrids deserts i grans muntanyes, algunes d'aquestes tribus —que es denominaven a si mateixos "aris" (sànscrit: arya, avèstic: airya), arrel de la qual deriva l'actual nom de l'Iran— es van assentar finalment a l'Índia cap a l'any 1500 aC; d'altres, al contrari, es van dirigir en direcció cap a la mar Càspia, Iran i Afganistan al començament del primer mil·lenni aC. Amb el temps, els dialectes parlats per aquests pobles indoaris i iranians van arribar a ser prou diferents com per a poder ser considerats variants distintes, i el seu posterior desenvolupament va configurar l'actual distribució de llengües indoiranianes.
A aquest subgrup de llengües pertanyen:
* Branca iraniana/irànica:
** osseta
** persa
** paixtu
** kurd
** etc.
* Branca indoària:
** hindi i urdú
** sànscrit
** bengalí
** nepalès
** caixmiri
** panjabi
** etc.
# Barrèt de Liure

Barret-de-Lioure és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 75 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Barret-de-Lioure era de 75 persones. Hi havia 38 famílies de les quals 15 eren unipersonals (15 homes vivint sols), 19 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 81 habitatges, 40 eren l'habitatge principal de la família, 31 eren segones residències i 9 estaven desocupats. 70 eren cases i 10 eren apartaments. Dels 40 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 9 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Barret-de-Lioure el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 52 persones, 31 eren actives i 21 eren inactives. De les 31 persones actives 26 estaven ocupades (14 homes i 12 dones) i 5 estaven aturades (4 homes i 1 dona). De les 21 persones inactives 12 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Barret-de-Lioure hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Barret-de-Lioure a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Barret-de-Lioure a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.