OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Achille Errani

Achille Errani (Faenza (Emília-Romanya), 20 d'agost de 1823 - Nova York, 6 de gener de 1897) va ser un tenor i mestre de cant italià naturalitzat nord-americà.
Errani fou alumne de N. Vaccai en el Conservatori de Milà, on va ser admès en 1840, cinc anys després va fer el seu debut al teatre municipal de Reggio Emilia en el paper de Lorenzo en una òpera de Gualtiero Sanelli. El 1859 va sortir d'Europa per anar l'Havana, cridat per l'empresari Max Maretzek. Va arribar a Nova York l'any següent, debutant al Winter Garden, i el 1861 va ser Alfredo a La traviata al costat de l'Patti. El 1863 va cantar a Mèxic i, després del final de la Guerra Civil dels Estats Units. Finalment es va instal·lar a Nova York on fou professor de cant. Entre els seus alumnes més famosos tingué: Minnie Hauk i Emma Abbott.

## Referències

* ↑ Kutsch, Karl-Josef; Riemens, Leo. Großes Sängerlexikon. Walter de Gruyter, 2004, p. 1354. ISBN 978-3-598-44088-5 [Consulta: 21 març 2018].

## Bibliografia

* Errani Achille a https://web.archive.org/web/20160409172725/https://www.highbeam.com/doc/1G2-3491803572.html (online parcial)
* Appletons' Cyclopædia of American Biography/Errani, Achille
# Campionat del Món de natació de 2011

El Campionat del Món de natació de 2011 va ser una competició esportiva que se celebrà a la ciutat de Xangai (República Popular de la Xina) entre els dies 16 i 31 de juliol de 2011 sota l'organització de la Federació Internacional de Natació (FINA).
Es realitzaren competicions de natació, natació en aigües obertes, natació sincronitzada, salts i waterpolo.

## Elecció de la seu

La ciutat xinesa de Xangai fou escollida com a seu del Campionat del Món de natació de 2011 el 24 de març de 2007 en reunió ordinària de la Federació Internacional de Natació (FINA) per davant de la finalista Doha (Qatar).

## Calendari i proves

| 1 | Nombre de finals |
| ● | Rondes |
| Juliol 2011 | 16 dis | 17 diu | 18 dil | 19 dim | 20 dmc | 21 dij | 22 div | 23 dis | 24 diu | 25 dil | 26 dim | 27 dmc | 28 dij | 29 div | 30 dis | 31 diu | Medalles d'or |
| Natació | | | | | | | | | 4 | 4 | 5 | 4 | 5 | 5 | 6 | 7 | 40 |
| Natació en aigües obertes | | | | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | | | | | | | | | 7 |
| Natació sincronitzada | | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | | | | | | | | | 7 |
| Salts | 1 | 1 | 2 | 2 | ● | 1 | 1 | 1 | 1 | | | | | | | | 10 |
| Waterpolo | | ● | ● | ● | ● | ● | ● | ● | ● | ● | ● | ● | ● | 1 | 1 | | 2 |
| Finals | 1 | 2 | 3 | 4 | 2 | 3 | 4 | 4 | 5 | 4 | 5 | 4 | 5 | 6 | 7 | 7 | 66 |
| Finals acumulatives | 1 | 3 | 6 | 10 | 12 | 15 | 19 | 23 | 28 | 32 | 37 | 41 | 46 | 52 | 59 | 66 | |

## Medaller

Seu
| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Estats Units | 17 | 6 | 9 | 32 |
| 2 | R.P. de la Xina | 15 | 13 | 8 | 36 |
| 3 | Rússia | 8 | 6 | 4 | 18 |
| 4 | Brasil | 4 | 0 | 0 | 4 |
| 5 | Itàlia | 3 | 4 | 2 | 9 |
| 6 | Regne Unit | 3 | 3 | 0 | 6 |
| 7 | Austràlia | 2 | 10 | 4 | 16 |
| 8 | França | 2 | 4 | 5 | 11 |
| 9 | Països Baixos | 2 | 1 | 3 | 6 |
| 10 | Grècia | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 11 | Dinamarca | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 12 | Alemanya | 1 | 3 | 9 | 13 |
| 13 | Suècia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 14 | Hongria | 1 | 0 | 4 | 5 |
| 15 | Belarús | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 | Bulgària | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 | Corea del Sud | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 | Noruega | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 | Suïssa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 20 | Canadà | 0 | 4 | 3 | 7 |
| 21 | Japó | 0 | 4 | 2 | 6 |
| 22 | Espanya | 0 | 1 | 5 | 6 |
| 23 | Polònia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 23 | Sèrbia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 | Sud-àfrica | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 26 | Mèxic | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 27 | Croàcia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 27 | Ucraïna | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 68 | 64 | 66 | 198 |

## Referències

* ↑ «2011 World Aquatics Championships: Medal Table». Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 29 agost 2013].

## Enllaços externs

* (anglès) portal FINA
# Montclar de Comenge

Montclar de Comenges (francès Montclar-de-Comminges) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 24 agost 2010].
# Sagúntia

«Sagúntia» té aquests significats:
Nom de dues ciutats de la Hispània Tarraconense i la Hispània Bètica:
* Sagúntia (turdetans)
* Segontia (arevacs)
# Bouabout

Bouabout (en àrab بوعبوط, Būʿabūṭ; en amazic ⴱⵓⴰⴱⵓⴹ) és una comuna rural de la província de Chichaoua, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.494 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Gennaker

Un gennaker és una vela que va ser desenvolupada al voltant de 1990. Utilitza quan navega a favor del vent, és un híbrid entre un gènova i un espinàquer. És òptim per a una àmplia gama d'angles de vent: des de la quadra a la popa rodona. Una forma primitiva de gennaker fou el "gollywhomper", que va ser utilitzat breument la dècada de 1870.

## Característiques

El gennaker és una vela especialitzada que s'utilitza principalment en vaixells de competició per a superar amb un bon rendiment l'espai buit entre un gènova i un espinàquer. De vegades és l'única vela que es porta bord per a les empopades, ja que és més fàcil d'usar i té un preu més baix que un spinnaker. A causa de la seva geometria, el gennaker és menys propens a col·lapsar-se que un spinnaker (acció d'agafar el vent per l'altre costat de la vela).
No és simètric com un veritable espinàquer, en canvi és asimètric com un gènova, però el gennaker no no és subjecta a l'estai de proa com el cas d'un floc o un gènova. El gennaker està equipat com un espinàquer, però amb el puny d'amura amarrat a la proa del buc o a un bauprès. Té una secció corba més gran que un gènova però significativament menor que la d'un espinàquer. Això és òptim per a generar velocitat amb angles d'atac més grans

## Referències

* ↑ «Nautical Dictionary Arxivat 2011-12-25 a Wayback Machine.».

## Vegeu també

* GC32
* Tornado
* Patí de vela

## Enllaços externs

* THE GREAT CUP - EMPRESA OFICIAL DARRERE DEL GC32
* GC32 Racing Tour
# Can Figuerola

Can Figuerola és una masia de l'antic terme de Sant Genís dels Agudells, situada als carrers del Sinaí i Judea, al districte d'Horta-Guinardó de Barcelona. Està catalogada com com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

De planta sensiblement rectangular, la façana principal inclou una porta adovellada als baixos i quatre finestrals gòtics flamígers al primer pis. Sota l'edifici s'hi conserven gran túnels i passadissos subterranis.

## Història

Deu al seu nom al jurisconsult i polític Laureà Figuerola, que fou ministre d'Hisenda al govern provisional espanyol arran dels revolució de 1868, i va va establir la pesseta com a moneda espanyola.
La finca havia tingut una gran extensió de terreny, que va ser ocupat per blocs de pisos, i la masia es va salvar de l'enderrocament malgrat trobar-se en estat ruïnós. Va ser adquirida pel pintor Alfredo Palmero de Gregorio (1901-1991), que la va rehabilitar. Actualment és la seu del Museu d'Art Palmero.

## Referències

* 1 2 «Can Fuster-Torre Figuerola». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 «Can Fuster - Torre Figuerola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Alfredo Palmero de Gregorio». DB-e. Real Academia de la Historia.
* ↑ «Can Figuerola». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Can Figuerola». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Ronit Avni

Ronit Avni és una pacifista israeliana. Llicenciada en ciències polítiques, ha militat a diverses organitzacions pacifistes i pels drets humans als territoris ocupats per Israel. Actualment és voluntària del Comitè Contra la Tortura a Israel.
Entre 2000 i 2003, va coproduir diversos curtmetratges i vídeos per a Internet per a l'organització pro-drets humans de Peter Gabriel (WITNESS). Ha escrit i produït un curtmetratge documental, Rise, amb l'Associació Revolucionària de Dones de l'Afganistan. Ha coeditat el llibre Video for Change: A Guide for Advocacy and Activism amb altres activistes de WITNESS.
És codirectora amb Julia Bacha i productora executiva del guardonat documental Encounter Point (2006). La pel·lícula ha estat a la selecció oficial a diversos festivals de cinema (Tribeca, Hot Docs, Jerusalem, Vancouver i San Francisco). Al festival de San Francisco va obtenir el premi del públic al millor documental.
També és la fundadora i directora de "Just Vision", una organització pacifista que intenta eixamplar les bases per a la pau entre palestins i israelians.

## Referències

* ↑ «Article sobre Ronit Avni.». Arxivat de l'original el 2010-04-18. [Consulta: 1r maig 2010].
* ↑ (en anglès) The Jewish quarterly. Jewish Literary Trust [Londres], 2005-2008, 2007 [Consulta: 21 març 2011].
* ↑ «Centre pels Mitjans Socials: Ronit Avni, Fundadora i Directora de Just Vision.». Arxivat de l'original el 2009-06-29. [Consulta: 1r maig 2010].
* ↑ «Biografia a la pàgina oficial d'Encounter Point.». Arxivat de l'original el 2010-01-08. [Consulta: 1r maig 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la pel·lícula Encounter Point. (anglès)
# Buscant l'Eva

Buscant l'Eva (original: Blast from the Past) és una pel·lícula de 1999 dirigida per Hugh Wilson i protagonitzada per Brendan Fraser i Alicia Silverstone. Ha estat doblada al català.

## Argument

El 1962, el científic Calvin Webber (Christopher Walken) decideix amagar-se al seu búnquer al costat de la seva dona Helen (Sissy Spacek) en creure que ha començat una guerra nuclear. Trenta i cinc anys després, les provisions del refugi comencen a escassejar i és el seu fill Adam (Brendan Fraser), que no ha sortit mai, qui s'encarregarà de proveir-ne. Una vegada fora, Adam coneix Eva (Alicia Silverstone) i s'enamora d'ella. El problema és que Adam no li pot explicar el seu secret.

## Repartiment

* Brendan Fraser - Adam Webber
* Alicia Silverstone - Eva Rustikoff
* Christopher Walken - Calvin Webber
* Sissy Spacek - Helen Webber
* Dave Foley - Troy
* Rob Schneider - Pidolaire
* Joey Slotnick - Soda Jerk
* Dale Raoul - Mom
* Rex Linn - Dave
* Cynthia Mace - Betty
* Harry S. Murphy - Bob
* Hugh Wilson - Levy
* Nathan Fillion - Cliff
* Jenifer Lewis - Dr. Aron

## Rebuda

El film va rebre crítiques mixtes. A Rotten Tomatoes va tenir un 59% de comentaris positius.
A Metacritic té una ràtio d'un 48%. Roger Ebert donava a la pel·lícula 3 de 4 estrelles, afirmant que "la pel·lícula és divertida i entretinguda, però agrairia que en volgués més."

## Referències

* ↑ Blast from the Past.
* ↑ esadir.cat. Buscant l'Eva. esadir.cat.
* ↑ Blast from the Past (en anglès).
* ↑ Blast from the Past (en anglès).
* ↑ «Blast From The Past :: rogerebert.com :: Reviews». Rogerebert.suntimes.com.

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2009-01-29 a Wayback Machine. a Yahoo Movies (castellà)
# Can Rovira (Polinyà)

Can Rovira és una masia del municipi de Polinyà (Vallès Occidental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Segons l'esquema establert per Josep Danés i Torras en el seu treball publicat en el Butlletí del Centre Excursionista de Catalunya, veiem el que ell determina coma masies d'estructura clàssica. La que ara descriurem es troba agrupada en el grup II, és a dir, el grup que presenta masies amb teulada a dues vessants amb carener perpendicular a la façana. Paral·leles al carener s'hi troben les tres crugies que acostumen a compondre la planta. La façana principal presenta una porta central d'arc rodó de mig punt adovellat de molta bella i acurada factura i a cada costat sengles finestres rectangulars (si en altre temps han estat emmarcades després de la restauració no en queden restes).
En el primer pis guardant la simetria de la planta baixa, hi ha disposades tres finestres; la central que segurament correspondria a la gran sala que seria flanquejada pels dormitoris, conserva un bell emmarcament i elements de caràcter gòtic. Tot el mur es troba ben arrebossat. La coberta és de teules àrabs disposada a dues vessants d'escassa inclinació. El ràfec és d'incipient voladís, construït amb doble filada de teules disposades de manera harmònica i intencionalitat ornamental-decorativa. L'estructura global és molt típica d'aquest tipus d'arquitectura popular d'aquesta contrada.

### Finestra

Situada a la façana principal. Presenta característiques tipològiques i ornamentals que la situen a finals del gòtic. És rectangular, emmarcada amb pedres i una arcada rebaixada a la part de la llinda, que s'adapta al marc de l'arc. Al seu interior hi ha un arc polilobulat decorat amb elements florals i caps esculpits. A la part interior les pedres del marc estan treballades a manera de cordó o columna des de la base de l'ampit fins a l'arrencada de l'arc on hi ha dos petits caps que fan de capitells. El cordó segueix la resta de la llinda, resseguint l'arc.

## Referències

* 1 2 3 «Can Rovira». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 novembre 2015].
# Carlos Pérez de Rozas Masdeu

Carlos Pérez de Rozas Masdeu (Madrid, 1893 - Barcelona, 1954) fou un fotògraf madrileny establert a Barcelona. És conegut per ser el fundador d'una de les nissagues de reporters gràfics que ha marcat la història del fotoperiodisme barceloní durant la major part del segle xx. Després de més de quaranta anys de fotoperiodisme, va morir mentre cobria l'arribada del vaixell Semíramis el 2 d'abril de 1954. Va començar a treballar a la premsa diària l'any 1912 i es va consolidar com a professional una dècada més tard, quan va rebre l'encàrrec de l'Ajuntament de Barcelona de documentar gràficament la remodelació de la muntanya de Montjuïc durant les obres que havien de culminar amb l'Exposició Internacional de 1929.
Durant la Segona República, amb la incorporació de Pepe Luis i Carlos —els dos fills grans—, l'activitat professional del patriarca es va convertir en el negoci familiar. Per sobre de la singularitat de l'autoria i de la genialitat individual, van continuar firmant les fotografies amb el segell «Pérez de Rozas». A partir de 1932, aquesta firma va quedar vinculada a la Crònica Gràfica, la iniciativa institucional de crear un arxiu fotogràfic sistemàtic i continu de la vida pública de la ciutat. Aquesta iniciativa va constituir l'embrió del que anys més tard havia de ser l'Arxiu Fotogràfic de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Pérez de Rozas. Crònica gràfica de Barcelona. 1931 - 195». Dossier. Institut de Cultura de Barcelona, Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 14 novembre 2015].
# Estanh des Garguilhs de Jos

L'estany de Garguilhs de Jos és una llac glacial situat al Circ de Colomèrs, a la vall d'Aran. La seva extensió és de 1,41 hectàrees i es troba a 2.202 metres d'altitud. Està inclòs dintre de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.

## Referències

* ↑ «Estanh des Garguilhs de Jos» (HTML). Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 15 juny 2021].
# Ca la Beya

Ca la Beya és una casa d'Osor (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un immoble de dues plantes, entre mitgeres, cobert amb una teulada d'una sola aigua de vessant a façana. Està ubicat al costat dret del carrer de França.
La façana principal és la que dona al carrer de França i està estructurada internament en dues crugies. La planta baixa consta de dues obertures: per una banda tenim el gran portal adovellat d'arc de mig punt amb unes dovelles, de pedra sorrenca, de gran mida molt ben escairades i treballades. En la dovella central trobem un petit rètol de ceràmica on es pot llegir el nom de l'edifici "CA LA BEYA". Mentre que per l'altra, a l'extrem dret trobem un portal quadrangular, que actua com a accés suplementari. Aquest portal consta de llinda monolítica i muntants, ambdós de pedra sorrenca. Cal especificar que per la factura relativament moderna que presenta el portal, aquest caldria contextualitzar-lo en el si de les obres de restauració i rehabilitació integrals que es van dur a terme en l'immoble, a principis d'aquest segle.
En el primer pis trobem dues obertures de similars característiques: rectangulars, equipades amb llinda monolítica, muntants de pedra i ampit treballat. Ara bé divergeixen en alguns aspectes puntuals. Així la de l'extrem esquerre, és de majors proporcions, sota l'ampit - parcialment desfigurat- trobem la solució arquetípica que consisteix en disposar dues o tres pedres com a mesura de reforç en la sostentació de la pesant finestra. En la llinda es pot llegir una inscripció molt interessant que diu així: "M I Q V E L IHS B A D I A".
Pel que fa al tema dels materials, prima per sobre de tot un material com és la pedra. Ara bé una pedra que la trobem present en dos formats diferents. Per una banda tenim la pedra sorrenca localitzada en les dovelles del portal d'accés, en la llinda i muntants del portal quadrangular i en les llindes, muntants i ampits de les dues finestres del primer pis. Mentre que per l'altra trobem la solució predominant que acapara i monopolitza tot l'espai físic de la façana, i que consisteix en les pedres fragmentades i els còdols de riu manipulats a cops de martell i lligades amb morter de calç.

## Història

El carrer de França en època franquista era anomenat carrer dels Màrtirs, i en proposta del 1978, Guilleries.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ca la Beya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Alectis ciliaris

Alectis ciliaris és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 150 cm de llargària total i als 22 kg de pes.

## Alimentació

Menja crustacis, petits crancs i peixos.

## Hàbitat

Viu entre els 60 i els 100 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'Atlàntic occidental (des de Massachusetts i Bermuda fins al Brasil, incloent-hi el Carib i el Golf de Mèxic), de l'Atlàntic oriental (des del Senegal fins al Congo), a l'oceà Índic occidental (des del Mar Roig fins a Sud-àfrica i Sri Lanka) i del Pacífic oriental (des de Mèxic fins al Perú).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Carlos Pérez de Rozas

Carlos Pérez de Rozas és el nom dels següents personatges:
* Carlos Pérez de Rozas Masdeu (Madrid, 1893 - Barcelona, 1954) fotògraf fundador d'una nissaga de reporters gràfics de fotoperiodisme.
* Carlos Pérez de Rozas y Sáenz de Tejada (Barcelona, 9 d'octubre de 1920 - Barcelona, 1 de març de 1990), fotògraf i periodista català, fill de Carlos Pérez de Rozas Masdeu. En el seu honor es va batejar el Camp de Beisbol Pérez de Rozas.
* Carlos Pérez de Rozas i Arribas (Barcelona, 1948 - 2019), periodista català, fill de Carlos Pérez de Rozas y Sáenz de Tejada.
# Carrer de les Coques (Tarragona)

El Carrer de les Coques és una obra de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Carrer significatiu de l'acròpolis eclesiàstica d'època medieval a la qual s'obrien edificis importants com el castell de Patriarca, destruït pels francesos el 1811, l'hospital de la Seu, datat en el 1171 o la casa dels Concilis del segle xvi. Des d'ell s'accedia a l'antic fossar medieval de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Carrer de les Coques». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
# Cargolet pitgrís

El cargolet pitgrís (Henicorhina leucophrys) és un ocell de la família dels troglodítids (Troglodytidae).
Habita el sotabosc de la selva pluvial, clarianes i matollars als turons i muntanyes, des del sud-oest de Jalisco, Michoacán, est de San Luis Potosí, Hidalgo, Puebla i centre de Veracruz, cap al sud, al llarg de l'estat d'Oaxaca, Chiapas i Guatemala fins a El Salvador i Hondures. Costa Rica, Panamà, i des de Colòmbia i oest i nord de Veneçuela, cap al sud, al llarg dels Andes al vessant occidental fins a l'oest de l'Equador i al vessant oriental des de l'est de l'Equador i est del Perú fins al centre de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Cargolet pitgrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2/12/2021(català)
# Boys' Town FC

El Boys' Town FC és un club jamaicà de futbol de la ciutat de Kingston.

## Palmarès

* Lliga jamaicana de futbol:
** 1984, 1986, 1988
* Copa jamaicana de futbol:
** 2009

## Referències

* ↑ «Jamaica - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Jamaica - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Perfil a Golocaljamaica Arxivat 2007-12-27 a Wayback Machine.
# Cargolet turdí

El cargolet turdí (Campylorhynchus turdinus) és un ocell de la família dels troglodítids (Troglodytidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de ribera i zones arbustives del sud-est de Colòmbia, cap al sud, a través de l'est de l'Equador i del Perú fins al nord de Bolívia, nord de Paraguai, est de Bolívia i Brasil amazònic, oriental i sud-occidental, cap a l'oest fins Mato Grosso.

## Referències

* ↑ «Cargolet turdí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)