OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Isla Ratón

Isla Ratón és la capital del municipi d'Autana a Veneçuela. És una illa fluvial localitzada en el curs del riu Orinoco junt al territori colombià. És una illa veneçolana perquè el tàlveg de l'Orinoco, que és el que serveix de frontera entre els dos països, passa, d'acord amb l'efecte de Coriolis, pel braç esquerra.
Amb una població de més de 3.000 habitants, (2005), és el segon municipi més poblat d'Atures. El poble s'anomena El Carmen de Ratón.

## Història

Isla Ratón va ser fundada per Pedro Loroima l'any 1943.

## Enllaços externs

* http://autana-amazonas.gov.vê/portal-alcaldias/

## Referències

* 1 2 3 4 «Censo do 2011». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 1r gener 2015].
# Isoperla altaica

Isoperla altaica és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Descripció

* Les ales anteriors dels mascles adults fan 8,2-8,8 mm de llargària i les de les femelles 10,5.
* La femella adulta presenta la placa subgenital curta.
* L'ou és ovalat i rabassut.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Mongòlia i Rússia (entre d'altres, l'Extrem Orient Rus, Sibèria, el massís de l'Altai, Iturup -les illes Kurils- i Sakhalín), incloent-hi la conca del riu Selengà.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Šámal, 1939. Vestn. Zool. 6-7:421.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ P. Zwick i P. Surenkhorloo, 2005. The Mongolian Species of Isoperlinae (Plecoptera: Perlodidae). Acta Zoologica Academiae Scientiarum Hungaricae 51 (3), pp. 253–276. «PDF».
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ On the stonefly (Plecoptera) fauna of the transfrontier Selenga River basin (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Amphibiotic insects of the northeast of Asia (anglès)
* ↑ Zoogeographical characteristics of the Systellognatha (Plecoptera) fauna of Russia and adjacent countries (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:394.
* Teslenko, 2006. Zootaxa 1130:2.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Iurla

Iurla (en rus: Юрла) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 4.094 habitants. Es troba al marge del riu Lopva.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# Ingenuïtat

Ingenuïtat és la condició o personalitat de qui és ingenu (del llatí ingenuus, 'natural', 'indígena', 'nascut lliure', a la vegada derivat de gignere, 'donar naixement', de l'arrel indoeuropea *genə-). Històricament, s'identificava l'ingenu amb la condició de l'home lliure, en contraposició al serf o, en alguns casos amb la condició de noblesa. També indica absència o manca de malícia i d'experiència, una deficient comprensió o intel·ligència i l'absència de sofisticació, així com presència de sinceritat, innocència, senzillesa, puresa, candor o candidesa (com reflecteixen els tipus literaris del Càndid, fixat per Voltaire, o d'en Manelic, creat per Guimerà a Terra baixa).

## Referències

* ↑ «ingenu». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Jaime Fernández Bernabé

Jaime Fernández Bernabé (Madrid, 4 de juny de 1993) és un jugador de bàsquet espanyol que ocupa la posició de base.

## Carrera esportiva

Jaime Fernández es va formar a les categories inferiors del Real Canoe fins que en l'edat de cadet va entrar a formar part de l'Estudiantes. L'any 2010 va debutar amb el primer equip, amb el qual va jugar deu partits en lliga ACB i va realitzar actuacions destacades en Eurocup. A la temporada 2011-2012 va pujar definitivament al primer equip, on va formar dupla de bases amb un altre jugador del planter estudiantil: l'uruguaià Jayson Granger. Després de 7 anys jugant a la primera plantilla del Club Bàsquet Estudiants, equip en el qual va arribar a ser capità, i en el qual va disputar 202 partits, l'any 2017 fitxa pel Bàsquet Club Andorra. Després d'una temporada al club andorrà fitxa per l'Unicaja Málaga.

### Selecció nacional

Va ser un dels jugadors de la selecció espanyola de bàsquet que va guanyar el Campionat Europeu sub16 de 2009 i el Campionat Europeu sub18 de 2011. També aconseguiria dos bronzes en europeus sub20. L'any 2017 debuta com a internacional absolut, jugant amistosos amb la selecció espanyola.

## Referències

* ↑ Jaime Fernández Bernabé jugador a l'ACB

## Enllaços externs

* Jaime Fernández, talento y descaro para Unicaja Arxivat 2019-01-16 a Wayback Machine.
# Jaime Espinal

Jaime Yusept Espinal Fajardo (Santo Domingo, 14 d'octubre de 1984) és un lluitador porto-riqueny. El 2010 va guanyar la Medalla d'Or en categoria de menys de 84kg a Mayagüez. L'any 2012, va assolir la medalla de plata als Jocs Olímpics de Londres en la categoria de lluita lliure de menys de 84 kg, esdevenint així el segon porto-riqueny vice-campió olímpic, després del boxador Luis Ortiz l'any 1984. L'any 2013, va entrar en contacte amb la World Wrestling Entertainment per a començar una carrera al món de la lluita lliure professional així com en les Arts marcials mixtes.

## Referències

* ↑ (anglès) Ben Kerin, "WWE Interested In Olympic Wrestler Jaime Espinal", Wrestling News Source, 14 février 2013
# Esmaël Gonçalves

Esmaël Gonçalves (25 de juny de 1991) és un futbolista guineà.

## Selecció del Guinea Bissau

Va debutar amb la selecció del Guinea Bissau el 2018. Va disputar 1 partit amb la selecció del Guinea Bissau.

## Estadístiques

Selecció del Guinea Bissau :
| Anys | Partits | Gols |
| 2018 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* ↑ Esmaël Gonçalves a National-Football-Teams.com (anglès)
# Castell de Châlus-Chabrol

El castell de Châlus-Chabrol és un castell que es troba al municipi de Châlus, al departament d'Alta Viena.
El castell conserva una torre de l'homenatge d'estructura circular, que data del segle xii, i una edificació residencial construïda entre els segles xi i xiii, la qual es va ampliar al segle xvii.
El castell protegia l'accés sud cap a Llemotges i la ruta nord-sud entre París i Espanya, així com l'antiga ruta est-oest que unia la Mediterrània i l'Atlàntic.
És famós per ser el lloc on va morir Ricard Cor de Lleó a conseqüència de les ferides per una ballesta mentre assetjava el castell l'any 1199. Les seves restes estan enterrades a la capella del castell.
Aquest castell va ser catalogat com monument històric pel ministeri francès de cultura l'any 1925. Va estar obert al públic fins al 2006, quan es va vendre i des d'aleshores roman tancat.

## Referències

* 1 2 3 Château fort de Chalus, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.
* ↑ Flori, Jean (1999), Richard Coeur de Lion: le roi-chevalier p. 235, Paris: Biographie Payot, ISBN 978-2-228-89272-8
# ATS F1

Auto Technisches Spezialzubehör va ser un equip de cotxes de competició alemany fundat per Günther Schmidt que va arribar a disputar curses a la Fórmula 1.
L'equip tenia la base a Bad Dürkheim, prop del circuit de Hockenheimring.

## A la F1

La primera cursa a la F1 va ser el G.P de l'oest dels Estats Units de la temporada 1977, però com a escuderia pròpia va debutar a la primera cursa de la temporada 1978, al GP de l'Argentina.
L'equip va prendre part en 8 temporades consecutives (1977 - 1984) disputant un total de 101 Grans Premis (amb 150 monoplaces) aconseguint una cinquena posició com millor classificació en una cursa (en tres ocasions) i assolí un total de 8 punts pel campionat del món de constructors.

## Resultats a la Fórmula 1

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 101 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 |
# Sant Romà dels Vilars

Sant Romà dels Vilars és una capella preromànica en el lloc dels Vilars d'Engordany, a la parròquia andorrana d'Escaldes-Engordany, declarada Bé d'interès cultural. Es troba a 1.135 m d'altitud, al peu del pic de Padern.
És una església rural i austera, de les més antigues d'Andorra. La planta d'una única nau rectangular amb un absis quadrangular a l'est separat de la nau per un arc triomfal que ocupa tota la llum. En el costat oest es va aprofitar el desnivell del terreny per construir un nou cos de dues plantes amb un pòrtic cobert i a sobre el cor. La porta quadrada s'obre a la façana sud. El sòl de la nau té un desnivell de 55 cm. Els murs són de blocs irregulars de pedra calcària i llicorella. La teulada a dos vessants cobreix també l'absis. Del mur oest sobresurt un campanar d'espadanya d'un sol ull amb coberta de mig punt bombada.
En l'església parroquial de Sant Pere Màrtir d'Escaldes-Engordany es conserva un retaule provinent de Sant Romà dels Vilars.

## Referències

* ↑ «Sant Romà dels Vilars». Patrimoni Cultural d'Andorra. Govern d'Andorra. [Consulta: 17 agost 2017].
* 1 2 3 «Sant Romà dels Vilars». A: Alt Urgell. Andorra. Barcelona: Pòrtic, setembre del 1999, p. 140-141 (Catalunya Romànica. Guies comarcals). ISBN 84-7306-543-3.

## Vegeu també

* Llista d'esglésies catòliques d'Andorra
# Daan Soete

Daan Soete (Herentals, província d'Anvers, 19 de desembre de 1994) és un ciclista belga, professional des del 2013. Actualment corre a l'equip Pauwels Sauzen-Vastgoedservice. S'ha especialitzat en el ciclocròs, tot i que també competeix en carretera.

## Palmarès en ruta

* 2021
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Alta Àustria
* 2022
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Alta Àustria

## Palmarès en ciclocròs

* 2009-2010
** Campió de Bèlgica de cadet de segon any
* 2011-2012
** Campió de Bèlgica júnior en ciclocròs
* 2012-2013
** 1r a l'Internationale Cyclo-Cross Rucphen sub-23, Rucphen
* 2015-2016
** 1r al Trofeu Banque Bpost sub-23#8, Sint-Niklaas
* 2017-2018
** 1r al Gran Premi de la Comuna de Contern
** 1r al Toi Toi Cup #5, Uničov
* 2018-2019
** 1r al Brico Cross Rapencross, Lokeren

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Bricelet

El bricelet (de l'alemany bretzel; a principis del segle XX encara es troben casos d'ús de la grafia brisselet en francès, però està en desús.) és un pastís que consisteix en una massa dolça d'origen suís, sobretot elaborat a l'oest de Suïssa. És un tipus de gofra rodó molt fi, elaborat amb mantega, ous i farina, i té figures plasmades a les seves cares, que es realitzen amb la briceletera, una planxa especial per realitzar el bricelet. Un cop fets, es refreden sobre un pal de fusta de manera que adquireixen una forma ciclíndrica. Les receptes varien d'una regió a una altra i poden contenir mantega o nata fresca. Existeixen versions salades, amb formatge o comí, que se serveixen com a aperitiu. De fet, és una varietat de l'oblia.

## Història

Es té constància de la producció de bricelets a Suïssa des de 1552, probablement en relació amb la fabricació d'hòsties. Un text trobat al Cantó de Friburg parlava d'una planxa per fer bresie. Fins al segle xix, les planxes per fer bricelets eren de ferro forjat, amb motius gravats. Les eines que permetien la producció de decoracions incises a les planxes no van aparèixer fins llavors.

## El bricelet a l'Argentina

Els bricelets també són molt habituals a la zona central de la província de Santa Fe, a l'Argentina, específicament a Colònia Belgrano. Allà se celebra la Festa Provincial del Bricelet cada 8 de març, on prop de 3000 persones es reuneixen per gaudir de la gastronomia de la colònia.

## Vegeu també

* Gofra
* Gofrera

## Referències

* 1 2 «Bricelets» (en francès). Produit de l'Inventaire du patrimoine culinaire suisse. patrimoineculinaire.ch: Association Patrimoine Culinaire Suisse. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 7 maig 2013].

## Bibliografia

* Glénat. La cuisine de l'Alpe, 1999. OCLC 41507022
* Stämpfli Verlag. Le Bretzeli de Kambly, 2007. ISBN 978-3-7272-1335-9. OCLC 227329278.
# Cadena de cares

En geometria polièdrica, una cadena de cares és una seqüència de cares d'un polítop, cadascuna continguda en la següent, amb exactament una cara de cada dimensió.
Més formalment, una cadena de cares ψ d'un n-polítop és un conjunt {F$_{−1}$, F$_0$, ..., F$_n$} tal que F$_i$ ≤ F$_{i+1}$ (−1 ≤ i ≤ n − 1) i hi ha exactament un F$_i$ a ψ per cada i, (−1 ≤ i ≤ n). Tanmateix, ja que la cara mínima F$_{−1}$ i la cara màxima F$_n$ han d'estar en totes les cadenes de cares, normalment són omeses de la llista de cares i són anomenades impròpies.
Per exemple, una cadena de cares d'un políedre comprèn un vèrtex, una aresta incident en aquest vèrtex, i una cara poligonal incident als dos, a part de les dues cares impròpies.
Un polítop es pot considerar regular si, i només si, el seu grup de simetria és transitiu en les seves cadenes de cares. Aquesta definició exclou els polítops quirals.

## Bibliografia

* Beutelspacher, Albrecht; Rosenbaum, Ute. Projective Geometry: from foundations to applications. Cambridge: Cambridge University Press, 1998. ISBN 0-521-48277-1.
* Peter R. Cromwell, Polyhedra, Cambridge University Press 1997, ISBN 0-521-55432-2
* Peter McMullen, Egon Schulte, Abstract Regular Polytopes, Cambridge University Press, 2002. ISBN 0-521-81496-0
# Cal Tristany

Cal Tristany o Tristany és una masia d'Ardèvol, situada al municipi de Pinós, a la comarca catalana del Solsonès.
Està situada al nord d'Ardèvol, en la capçalera de les rases que aboquen les seves aigües a la riera de Llanera, cap a ponent. Està envoltada d'un mosaic d'obagues i camps de conreu. S'hi va per la carretera d'Ardèvol a Su. El trencall que hi mena està a 4,7 km d'Ardèvol i a 2,7 km de Su (41° 52′ 12″ N, 1° 33′ 19″ E﻿ / ﻿41.870115°N,1.555216°E﻿ / 41.870115; 1.555216). Està ben senyalitzat. Se segueix la carretera asfaltada cap a ponent i al cap d'un quilòmetre (també està senyalitzat) s'agafa la pista de la dreta, sense asfaltar, que ens portarà a Tristany amb un quilòmetre més.
És una masia fortificada, amb torretes, existent des del segle xi. Era coneguda antigament amb el nom de Mussons, fins que l'any 1631 la pubilla del mas, Margarida Cases, es casà amb Jaume Tristany. Fou la casa pairal que va veure néixer els capitosts carlins Benet Tristany i Rafael Tristany i Parera.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Casa Tristany». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 març 2015].
# Cal Cordero (el Bruc)

Cal Cordero és una obra del Bruc (Anoia) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici de planta quadrada composta de planta baixa i dos pisos comunicats per una escala central. Té un gran pati envoltat de galeries cobertes habilitades com a magatzem. A nivell del primer pis hi ha una gran terrassa descoberta. Tots els murs exteriors estan revestits de planxes de terracota i peces ceràmiques. La coberta és un terrat, com també ho són els de les cobertes e les edificacions laterals, formant entre totes, un pati.

## Història

Va ser construïda per Josep Elías i Bigorra, propietari d'una important bòbila, indústria característica de la vila. Elements de terracota que s'utilitzaren per a la seva construcció en són testimoni.

## Referències

* 1 2 «Cal Cordero». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Calamintha

Calamintha és un gènere que pertany a la família de les lamiàcies. Hi ha al voltant de 30 espècies, són natives de les regions atemperades del nord d'Europa i Àsia.

## Espècies més destacades

| Calamintha acinos Calamintha ashei Calamintha coccinea Calamintha dentata Calamintha grandiflora Calamintha nepeta Calamintha officinalis tarongina borda Calamintha orontia Calamintha parviflora | Calamintha purpurascens Calamintha radicans Calamintha rotundifolia Calamintha suavis Calamintha umbrosa Calamintha urticifolia Calamintha varderiensis Calamintha villosa Calamintha vulgaris |
# Burlesc

* «Burlesque» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Burlesque (desambiguació)».
Burlesc o burlesque és una mena d'espectacle d'arts escèniques que sol consistir en historietes de paròdia. Si bé alguns autors afirmen que burlesque és un descendent directe de la Commedia dell'arte. Sorgida al segle xix del music hall i d'espectacles de vodevil (vaudeville), als començaments del segle XX sorgeix el burlesque populista com una barreja de sàtira i entreteniment per a adults, que incloïa actuacions per molestar o incomodar al públic. Al burlesque, els intèrprets o executants, en general dones, sovint formen cors o grups amb exuberants i colorits vestits, l'estat d'ànim apropiat per a la música i la il·luminació espectacular, i fins i tot s'inclouen actuacions amb foc i contorsionisme.
Senzillament burlesque significa «de cap per avall en un estil». En el burlesque les normes socials es converteixen en objectiu.

## Vegeu també

* El Molino
# Callogobius plumatus

Callogobius plumatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a Guam i Tonga.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Myers, R.F. 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* ↑ Randall, J.E., J.T. Williams, D.G. Smith, M. Kulbicki, G.M. Tham, P. Labrosse, M. Kronen, E. Clua i B.S. Mann 2003. Checklist of the shore and epipelagic fishes of Tonga. Atoll Res. Bull. Núms. 497-508.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# C-241

La C-241 és una carretera secundària que uneix la C-14 a la Guàrdia dels Prats amb Igualada passant per Pira, Sarral, Rocafort de Queralt, les Piles, Santa Coloma de Queralt, Aguiló i Sant Martí de Tous.
# Cal Degà

Cal Degà és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situada al bell mig del nucli antic de Cervera. Es tracta d'un edifici entre mitgeres que consta de planta baixa, dues plantes i golfes. La façana és de composició simètrica, amb dues línies verticals d'obertures. Les portes de la planta baixa estan coronades per una llinda plana, com la resta d'obertures. La pedra ben escairada es reserva per a l'emmarcament de les obertures i la resta del parament és arrebossat, si bé aquest només es conserva parcialment. Les obertures del primer pis estan unides per una balconada, mentre que les del segon, més petites, tenen cada una el seu balcó. Una senzilla motllura separa aquests dos pisos de les golfes definides per dues finestretes quadrangulars. Una cornisa motllurada remata la façana.

## Història

El seu nom prové d'haver estat l'habitatge del degà de la parròquia.

## Referències

* 1 2 «Cal Degà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2021].
# Cal Porrerà

Cal Porrerà és un edifici de Porrera (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, bastit de maçoneria i obra arrebossada i pintada, de planta baixa i dos pisos i cobert per teulada a dos vessants. A la façana s'obren una porta i una finestra a la planta baixa, tres balcons al primer pis i tres balcons i una finestra al segon. Com a elements a destacar de la porta amb la clau ornamentada i la data de construcció, la balda de la porta, ben treballada i també amb la data original i els balcons del segon pis, amb barana de fusta original, encara que malmesa.

## Història

Construcció de bona qualitat formal i amb elements interessants que posa en relleu l'existència d'una burgesia benestant a l'època.

## Referències

* 1 2 «Cal Porrerà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2015].

## Enllaços externs

* «Cal Porrerà». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Cal Ros (Fondarella)

Cal Ros és un monument del municipi de Fondarella (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici amb estructura quadrada al frontis; el componen quatre nivells. La planta baixa, amb dependències agrícoles, es tradueix a la façana amb una porta de fusta allindanada, una finestra amb treball de forja també allindanada i un banc de pedra. Al primer pis dos balcons s'obren a la façana sense guardar simetria amb les obertures de la planta baixa. La tercera planta, actualment també lloc d'habitació, és la part més interessant per les seves obertures d'arc de mig punt. Sobta la grandària de les finestres encara que, atenent a la funció d'assecador que tenien antigament les golfes, és molt normal. Tota la façana està solucionada sense guardar cap relació simètrica entre els seus elements. Cal destacar l'interès del banc adossat a la planta baixa.

## Història

La casa pairal de Cal Ros, construïda el 1758, segons una inscripció el llindar, no ha sofert cap mena d'alteració ni reforma, a excepció de la part interior. Segons els propietaris, no ha marxat mai de la família.
A la llinda de la balconada del primer pis hi ha la data de 1805.
La façana posterior ha estat reformada.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cal Ros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Calcòstenes

Calcòstenes (en llatí Chalcostenes, en grec antic Χαλκώσθενες) va ser un escultor atenenc que treballava l'argila sense coure (opera cruda, segons diu Plini el Vell a la Naturalis Historia.
Plini afirma que el nom de Ceràmic donat a un barri d'Atenes on hi havia tots els terrissaires, prové de l'ofici d'aquest Calcòstenes, cosa que no és certa, però que indicaria la gran antiguitat d'aquest escultor.

## Referències

* ↑ 2.Chalcosthenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 681

## Bibliografia

* Dictionnaire universel françois et latin.