OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc Pagès i Serratosa

Francesc Pagès i Serratosa (Barcelona, 11 de setembre de 1852 - Barcelona, 27 d'abril de 1899) fou un escultor català.

## Biografia

Va néixer al carrer de la Corríbia de Barcelona, fill de l'escultor Francesc Pagès i Cabañeras, de Barcelona, i de la seva esposa, Concepció Serratosa i Domingo, natural de Vic.
Format a l'Escola de la Llotja i amb Jeroni Suñol, fou representant de l'estil eclèctic que caracteritzà l'escultura de la segona meitat del segle xix.
Participà en les principals exposicions de l'època: a l'Exposició Nacional de Madrid presentà Pacientíssim Job (1876) i Pius IX (1878); a la de Barcelona exposà Madona de Ripoll (1891) i Sant Lluís Gonzaga (1896). Autor de diverses obres a la ciutat de Barcelona: Alonso Martínez i l'al·legoria del Ferrocarril a la façana del Palau de Justícia; l'Al·legoria de la Cascada del Parc de la Ciutadella; i l'estàtua del Ferrer de Blanes del Monument a Colom. També feu un dels relleus del Monument a Antonio López y López (el 1884, concretament, el relleu dedicat a la companyia de tabacs de Filipines) i el relleu de marbre al Primer Misteri de Goig del Rosari Monumental de Montserrat (1896). Té obra a Buenos Aires i Montevideo.
Va morir a causa d'una tuberculosi pulmonar el 27 d'abril de 1899.

## Referències

* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1852, número de registre 3074.
* ↑ Registre de Defuncions de l'Ajuntament de Barcelona, any 1899, número de registre 5539 del Jutjat Universitat.
# Ordoni III

Ordoni III (ca. 926 - Zamora, 956) fou rei de Lleó (951-956).

## Família

Fill de Ramir II de Lleó i la seva primera esposa Adossenda Gutiérrez. El 941 es casà amb Urraca de Castella, filla del comte Ferran González i Sança de Pamplona. D'aquest matrimoni nasqueren:
* l'infant Ordoni de Lleó, mort jove
* la infanta Teresa de Lleó, monja
es creu que d'una relació extramatrimonial:
* l'infant Beremund (v. 953-999), rei de Lleó

## Regnat

Es va enfrontar a navarresos i castellans, que donaven suport al seu germanastre Sanç en la seva disputa pel tron. Sanç tenia el suport del regne de Navarra i el comte de Castella Ferran González, encara que finalment va perdre la lluita pel poder el 953, cosa que originaria a més la submissió del comte castellà al rei lleonès. A més va suportar nombroses revoltes internes, va rebre els atacs d'Abd-ar-Rahman III, que el 950 va enviar les tropes cordoveses dirigides per Ahmad ben Said i amb el suport de cavalleria de Fes, i de Muhammad ibn Hashim al-Tugibí, que van ocupar Salamanca i el 951 van tornar a atacar, i una revolta a Galícia. En resposta als musulmans Ordoni III va enviar un bon exèrcit contra ells, que van aconseguir arribar fins a la ciutat de Lisboa el 955. A causa de la guerra amb Sanç de Lleó es va pactar la pau amb el califa Abd al-Rahman III.
Va portar a terme una exhaustiva reorganització dels seus territoris i va continuar amb el procés d'enfortiment de les institucions reials que va iniciar el seu pare, consolidant de la conquesta de la vall del Tormes amb la creació de l'efímer bisbat de Simancas.

## Referències

* ↑ Conde, José Antonio. Historia de la Dominacion de Los Arabes en España Sacada de Varios Manuscritos Y Memorias Arabigas (en castellà). Maxtor, 1874, p.110. ISBN 8495636611.
* ↑ Martínez 2005:p.406
* ↑ Ortega y Rubio, Juan. Juan Ortega y Rubio (en castellà). Casa Editorial Bailly-Bailliere, 1908, p. 326.
* ↑ Mínguez Fernández, José María. La España de los siglos VI al XIII: Guerra, expansión y transformaciones: en busca de una frágil unidad (en castellà). Nerea, 2004, p.141. ISBN 848956972X.

## Bibliografia

* Martínez Díez, Gonzalo. El condado de Castilla (711-1038): la historia frente a la leyenda (en castellà). Marcial Pons Historia, 2005. ISBN 8495379945.
# Viatge al centre de la Terra (pel·lícula de 1959)

Viatge al centre de la Terra (títol original en anglès Journey to the Center of the Earth) és una pel·lícula estatunidenca de 1959 dirigida per Henry Levin, adaptada de la novel·la homònima de Jules Verne. L'any 1960 fou nominada als Oscars en les categories d'Oscar a la millor direcció artística per Lyle R. Wheeler, Franz Bachelin, Herman A. Blumenthal, Walter M. Scott, Joseph Kish; Oscar als millors efectes visuals per L. B. Abbott, James B. Gordon, Carlton W. Faulkner; i Oscar al millor so per Carlton W. Faulkner
La pel·lícula conserva la trama de la novel·la de Jules Verne, però se n'allunya àmpliament:
* L'acció de la novel·la comença a Alemanya, a la ciutat d'Hamburg mentre a la pel·lícula, l'acció comença a Escòcia, a Edimburg.
* Els herois a la novel·la són alemanys: el professor Lidenbrok, el seu nebot Axel, la seva promesa Gräuben. A la pel·lícula, són escocesos: el professor sir Oliver Lindenbrook, el seu alumne Alec McEwen i la seva promesa Jenny, a més dels personatges suplementaris com Carla Goetaborg el marit de la qual ha traït la confiança de Lindenbrook i ha estat assassinat pel comte Saknussem, llunyà descendent del primer explorador.
Els monstres que trobarà l'equip no són imatges de síntesi (el 1959, les possibilitats tècniques de Parc Juràssic no existeixen encara), però no desmereixen gens, per al més gran plaer de l'espectador. Es tracta de fet d'iguanes vestides amb una enorme cresta dorsal, filmats en primer pla i al ralentí per fer-los més espantosos i "incrustats" llavors en la imatge al costat dels humans per semblar enormes per efecte de la perspectiva.
* La cresta dorsal enganxada a l'esquena de les iguanes fa dir a sir Oliver que aquests monstres són dimetrodons.
* A més, un rival de l'expedició del professor va afegir-se a l'acció, es tracta del comte Saknussem, llunyà descendent d'Arne Saknussem del qual reivindica l'"herència".
* Els herois descobreixen la llegendària Atlàntida i és sobre una pedra d'altar atlant que uniran la superfície amb l'ajuda del Stromboli.

## Argument

El professor Lindenbrook està convençut que l'explorador Arne Saknussem, de qui no sap res des de fa temps, ha aconseguit arribar al centre de la Terra. El professor abandona Edimburg i s'aventura amb uns quants amics més en camí del Centre de la Terra, partint d'un cràter islandès.

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ Nominacions i premis a IMDb
* ↑ «Journey to the center of the Earth (1959)». The New York Times.
# Ons (pel·lícula)

Ons és una pel·lícula dramàtica del 2020 de producció hispano-portuguesa dirigida per Alfonso Zarauza i escrit per Zarauza i Jaione Camborda. Ha estat rodat en gallec amb algunes parts el castellà. Es va estrenar al Festival de Cinema Europeu de Sevilla l'11 de novembre de 2020.

## Sinopsi

Vicente i Mariña arriben a l'illa d'Ons a passar les vacances d'estiu. Vicente ha patit un accident (del que no se'n donen detalls) que l'ha deixat seqüeles psicològiques i espera que les vacances puguin refer el seu matrimoni. Decideix perllongar la seva estada al poble i poc a poc comencen a aflorar secrets amagats i temptacions sexuals.

## Personatges

* Melania Cruz com a Mariña
* Antonio Durán "Morris" com a Vicente
* Anaël Snoek com a Creba
* Xúlio Abonjo com a Antón
* Marta Lado com a Isabel

## Producció

La pel·lícula fou rodada entre octubre i novembre de 2019 a l'illa d'Ons (Bueu), que forma part del Parc Nacional de les Illes Atlàntiques, i en la que bona part dels habitants de l'illa hi van participar com a extres. També es va projectar al Cineuropa de Santiago i a la fira Culturgal. Ha estat produïda per Maruxiña Film Company (Galícia) i Bando à Parte (Portugal), amb participació tant de Televisión de Galicia (TVG) com de Rádio e Televisão de Portugal (RTP), amb subvenció de l'Axencia Galega das Industrias Culturais (Agadic) i col·laboració de la Diputació Provincial de Pontevedra.

## Guardons i nominacions
### 19a edició dels Premis Mestre Mateo

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor pel·lícula | Millor pel·lícula | Guanyador |
| Millor director | Alfonso Zarauza | Nominat |
| Millor actor | Antonio Durán "Morris" | Guanyador |
| Millor actriu | Melania Cruz | Guanyadora |
| Millor actor secundari | Xúlio Abonjo | Nominat |
| Millor actriu secundària | Marta Lado | Guanyadora |
| Millor guió | Alfonso Zarauza i Jaoine Camborda | Guanyadors |
| Millor direcció de producció | Tamara Soto | Guanyadora |
| Millor muntatge | Fernando Alfonsín | Guanyadora |
| Millor so | Sérgio Silva i David Machado | Guanyadora |
| Millor fotografia | Alberte Branco | Guanyadora |

## Notes

* ↑ «Fitxa de l'ICAA de Ons». Catálogo ICAA. Arxivat de l'original el 2021-01-07. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ La isla de los deseos, Diario de Sevilla, 14 de novembre de 2020
* ↑ "Ons", de Alfonso Zarauza, se estrena en el Festival de Sevilla, Faro de Vigo, 11 de novembre de 2020
* ↑ 'Ons' triunfa en los Mestre Mateo con 9 premios, incluido el de mejor película, y 'A Illa das Mentiras' se alza con 5, Galicia Press, 10 d'abril de 2021
* ↑ 'Ons' triunfa en los Mestre Mateo con Melania Cruz como mejor actriz, El Progreso, 11 d'abril de 2021

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
* Ons a DeCine21 (castellà)
# Llums de teatre

Llums de teatre (títol original en anglès: There's No Business Like Show Business) és una pel·lícula musical estatunidenca de Walter Lang, estrenada el 1954. Ha estat doblada al català.

## Argument

Els «cinc Donahue», format per Molly, Terence Donahue i els seus tres fills, són estrelles de music-hall. L'arribada de Vicky, una cantant de cabaret de la qual Tim s'enamora, amenaça la cohesió del grup. Després d'haver intentat excloure-la, els pares decideixen integrar Vicky al nou espectacle que preparen.

## Repartiment

* Marilyn Monroe: Vicky
* Ethel Merman: Molly Donahue
* Dan Dailey: Terence Donahue
* Donald O'Connor: Tim Donahue
* Johnnie Ray: Steve Donahue
* Mitzi Gaynor: Kathy Donahue
* Rhys Williams: El pare Dineen
* Richard Eastham: Lew Harris
* Hugh O'Brian: Charles Biggs
* Frank McHugh: Eddie Dugan
* Lee Patrick: Marge
* Robin Raymond: Lillian Sawyer
* Eve Miller
* Dorothy Adams (no surt als crèdits): Infermera

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1954: Oscar al millor guió adaptat per Lamar Trotti
* 1954: Oscar a la millor banda sonora per Alfred Newman i Lionel Newman
* 1954: Oscar al millor vestuari per Charles Le Maire, Travilla i Miles White

## Referències

* ↑ esadir.cat. Llums de teatre. esadir.cat.
* ↑ «There's No Business Like Show Business». The New York Times.
# País Maratha Meridional

El País Maratha Meridional o del Sud (Southern Maratha Country, o Bombay Carnatic) era la part del país canarès que formava part de la presidència de Bombai. El formaven els districtes de:
* Districte de Belgaum
* Districte de Bijapur
* Districte de Dharwar
* Districte de North Kanara
I els estats natius del grup anomenat Jagirs Marathes Meridionals integrats a l'agència de Kolhapur i dels Estats Marathes Meridionals.
La superfície era de 13.142 km² i la població de 370.265 habitants el 1901.
A partir del segle xi es van establir diversos principats locals dels quals els principals foren els kadambes de Goa i els hangals i rattes de Saundatti. Aquests petits prínceps van subsistir sota l'imperi de Vijayanagar (1336-1565); al segle xvi els sultans de Bijapur van començar a conquerir el país però els seus progressos van topar amb els marathes que van expulsar els governadors designats per Bijapur.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Francisco Tomàs i Valiente

Francisco Tomàs i Valiente (València, 8 de desembre de 1932 - Madrid, 14 de febrer de 1996) fou un jurista, historiador i escriptor valencià.
Llicenciat en Dret per la Universitat de València el 1955, va tenir una clara vocació docent des dels primers anys. Això el dugué a impartir classes en la mateixa universitat on s'havia llicenciat, i en les de La Laguna (1964), Salamanca (1964-1980) i a l'Autònoma de Madrid (1980-1996).
El 1980 és escollit per les Corts Generals Magistrat del Tribunal Constitucional d'Espanya a proposta del PSOE. El 1983 és novament nomenat per al mateix càrrec, moment en què serà triat com a president el 3 de març de 1986, en substitució de Manuel García-Pelayo, i renovat al càrrec el 1989. Després de la fi del seu mandat es va reincorporar a la Universitat madrilenya en la seua condició de Catedràtic d'Història del Dret. El 1991 és triat membre de la Comissió d'Arbitratge Internacional per a la Conferència de Pau de Iugoslàvia fins que en 1995 és nomenat membre permanent del Consell d'Estat. Va ser membre de la Reial Acadèmia de la Història en 1989 i Doctor Honoris Causa en 1995 per la Universitat de Salamanca.
El 14 de febrer de 1996 va ser assassinat per membres de la banda terrorista ETA al seu despatx de la Universitat Autònoma de Madrid mentre preparava unes classes.
Existeixen nombrosos carrers, col·legis, instituts de secundària, escoles universitàries que han rebut el nom de Tomàs i Valiente. També hi ha alguns monuments en el seu honor, com el que hi ha a l'encreuament de l'Avinguda de l'Orxata d'Alboraia amb València.

## Obra

Com a escriptor, va destacar pels seus profunds coneixements d'història que, units a la seua àmplia formació jurídica, van determinar que escriguera estudis, assajos, articles i llibres de gran varietat. Destaquen, de les seues obres:
* Los validos de la Monarquía española del siglo XVII
* El Derecho penal de la Monarquía absoluta
* El marco político de la desamortización en España
* La venta de oficios en Indias (1492-1606)
* La tortura en España. Estudios históricos
* Gobierno e instituciones en la España del antiguo régimen
* El reparto competencial en la jurisprudencia del Tribunal Constitucional
* Códigos y constituciones (1808-1978)
* A orillas del estado. (Obra pòstuma)

## Enllaços externs

* Article In Memoriam d'Antonio Muñoz Molina a Tomàs i Valiente Arxivat 2010-01-06 a Wayback Machine.
# Oktiàbrskoie (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Oktiàbrskoie».
Oktiàbrskoie (en rus: Октябрьское) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 537 habitants. Es troba al districte rural de Khankaiski.

## Referències

* ↑ «Село Октябрьское Ханкайский район Приморский край». Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 23 gener 2014].
# Denver City

Denver City és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 3.985 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Denver City tenia 3.985 habitants, 1.366 habitatges, i 1.102 famílies. La densitat de població era de 615,4 habitants/km².
Dels 1.366 habitatges en un 44,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 19,3% no eren unitats familiars. En el 18,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,29.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,4% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.418 $ i la renda mediana per família de 35.972 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.156 $ mentre que les dones 15.476 $. La renda per capita de la població era de 13.921 $. Aproximadament el 18,2% de les famílies i el 19,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Denver City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Denver City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Ca l'Àngel (Torre-serona)

Ca l'Àngel és una obra de Torre-serona (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici construït a inicis del segle xx. Va ser utilitzat com a cinema, teatre i sala de ball. La façana té una distribució gairebé simètrica amb un detall molt vistós a l'entrada. L'interior és molt sobri. Fet d'obra vista.

## Referències

* ↑ «Ca l'Àngel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juliol 2021].
# Viatge màgic a Àfrica

Viatge màgic a Àfrica és una pel·lícula espanyola d'aventures del 2010 dirigida per Jordi Llompart i Mallorquès i protagonitzada per Leonor Watling, Verónica Blume, Adrià Collado i els nens Eva Gerretsen i Raymond Mvula. Definida pel seu director com "un petit príncep africà", ha estat la primera pel·lícula catalana rodada en 3D, combinant imatges reals amb imatges generades per ordinador. Rodada originalment en anglès, ha estat doblada al català. El 31 de desembre de 2011 fou emesa pel canal TV3 HD.

## Sinopsi

La Jana és una nena de 10 anys que veu un nen boiximà hospitalitzat. Com que té un cavall amb ales i la seva fada Fairy decideix viatjar amb ell cap a l'Àfrica, a la terra d'origen del nen hospitalitzat. Allí coneix el Mel, un altre nen del que se'n farà amic. Tots tres, Jana, Mel i Fairy, viatjaran per la sabana africana on coneixeran tota mena d'éssers fantàstics.

## Repartiment

* Eva Gerretsen ... Jana
* Raymond Mvula ... Mel
* Michael Van Wyk ... Kabbo
* Leonor Watling ... Fairy
* Adrià Collado ... Pare de Jana
* Verónica Blume... Mare de Jana
* Odette Ochs ... Gal-La
* Natasha Lamoela ... Mare de Gal-La
* Georgina Macaulay ... Dona boiximana

## Producció

Després d'estrenar-se a Catalunya al maig de 2010, Viatge màgic a Àfrica s'ha distribuït en els seus diversos formats i versions 3D i 2D (Gran Format IMAX, 35mm, Digital Cinema i TV) a més de 40 països, com Mèxic, el Brasil, l'Índia, Polònia, Itàlia, Líban, etc. Fou recomanada pel Ministeri de Cultura d'Espanya, i va rebre l'“Esment Especial” de l'Observatori Europeu de la Televisió Infantil.

## Premis

Als Premis Gaudí de 2011 fou guardonada amb el premi als Millors efectes especials/digitals.

## Referències

* ↑ "Viatge màgic a l'Àfrica", la primera pel·lícula catalana en 3D, ccma.cat, 6 de maig de 2010
* ↑ Viatge màgic a Àfrica a catalafilms.cat
* ↑ Viatge Màgic a Àfrica a esadir.cat
* ↑ TV3 estrena la película “Viatge màgic a Àfrica” en 3D a panoramaudiovisual.com
* ↑ Viatge màgic a Àfrica a l'Acadèmia del Cinema Català
# Francisco Tomás

«Francisco Tomás» té aquests significats:
# Ona periòdica

Una ona periòdica és aquella que presenta periodicitat respecte al temps, és a dir, aquella ona que té un cicle repetitiu. Aquestes ones venen descrites per la relació següent:
$x_{a}(t)=x_{a}(t+T_{p})=x_{a}(t+nT_{p})\,\!$
on el període propi fonamental $T_{p}={\frac {1}{F}}\,\!$, $F\,\!$ és la freqüència de la component fonamental de l'ona periòdica i $n\,\!$ un valor enter.
Tota ona periòdica és, per definició, una ona determinista, ja que pot ser descrita matemàticament (mitjançant un model matemàtic). Les ones periòdiques més simples i conegudes són les ones sinusoidals.

## Valors característics de les ones periòdiques
### Valor mitjà

El valor mitjà d'una ona $x_{a}(t)\,\!$ es calcula sobre un interval de la funció corresponent amb diàmetre el període fonamental $T_{p}\,\!$ des de qualsevol instant $t_{0}\,\!$.
$A_{medio}={{1 \over T_{p}}{\int _{t_{0}}^{t_{0}+T_{p}}x_{a}(t)\,dt}}\,\!$
És molt freqüent que el valor mitjà d'una ona periòdica sigui zero. En electrotècnia i electrònica un valor mitjà no nul mesura la magnitud d'un component de corrent continu en un senyal.

### Valor eficaç

El valor eficaç (arrel quadrada mitjana o RMS) d'una ona periòdica $x_{a}(t)\,\!$ es calcula sobre un interval de la funció corresponent a un període propi fonamental complet $T_{p}\,\!$ des de qualsevol instant $t_{0}\,\!$.
$V_{rms}={\sqrt {{1 \over T_{p}}{\int _{t_{0}}^{t_{0}+T_{p}}x_{a}^{2}(t)\,dt}}}\,\!$
El valor eficaç d'una ona periòdica és d'especial interès en física quan s'aplica a pressions (mecànica), tensions o intensitats (electrotècnia o electrònica) per a càlculs relacionats amb l'energia o la potència. En relació amb el valor màxim (o valor de cresta o pic) $A_{max}\,\!$ en una ona de valor mitjà nul, el càlcul del valor eficaç de les formes d'ona es pot simplificar:
* Ona harmònica simple (sinusoïdal): $A_{rms}={\frac {A_{max}}{\sqrt {2}}}\,\!$
* Ona quadrada: $A_{rms}=A_{max}\,\!$
* Ona triangular: $A_{rms}={\frac {A_{max}}{\sqrt {3}}}\,\!$
La relació entre l'amplitud màxima i el valor eficaç d'una ona periòdica depèn, per tant, de la forma d'ona.

### Factor de pic o cresta

Es defineix com la relació entre el valor de pic i el valor eficaç. Exemples de factors de pic:
* Ona harmònica simple (sinusoïdal): $f_{a}={\sqrt {2}}\,\!$
* Ona quadrada: $f_{a}=1\,\!$
* Ona triangular: $f_{a}={\sqrt {3}}\,\!$

## Vegeu també

* Generador de senyal
# Daines Barrington

Daines Barrington (1727 – 14 de març 1800) va ser un jutge i un naturalista anglès.
Estudià Dret i va ser nomenat jutge a Gal·les l'any 1757, després segon jutge de Chester. Les seves Observations on the Statutes, chiefly the more ancient, from Magna Charta to 21st James I. (1766) li van donar bona reputació entre els antiquaris i els historiadors. Va publicar una edició de l'Orosius. El seu Tracts on the Probability of reaching the North Pole (1775) (« tractat sobre la possibilitat d'arribar al Pol Nord ») van ser escrits arran del viatge del capità Constantine John Phipps, encarregat per Lord Mulgrave (1744 - 1792).
Altres escrits de Barrington van ser publicats per la Royal Society i els cercles d'antiquaris, dels quals en va ser membre. Van ser reunits en Miscellanies on various Subjects (1781). En ells va incloure Mozart i altres infants prodigi com William Crotch, Charles Wesley, Samuel Wesley i Garret Wesley, primer comte Mornington. Va escriure també sobre ornitologia, Experiments and Observations on the Singing of Birds i Essay on the Language of Birds
La seva correspondència amb Gilbert White va formar la base del llibre de White « The Natural History and Antiquities of Selborne ».

## Referències

* Encyclopædia Britannica, 11a edició.
# Boynton

Boynton és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2024 tenia 163 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Boynton tenia 274 habitants, 112 habitatges, i 76 famílies. La densitat de població era de 258 habitants per km².
Dels 112 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,3% hi vivien parelles casades, en un 21,4% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 21,9% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 16,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.917 $ i la renda mediana per família de 25.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.417 $ mentre que les dones 15.417 $. La renda per capita de la població era de 18.419 $. Entorn del 22,4% de les famílies i el 25,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Boynton, Oklahoma Population 2024». [Consulta: 10 agost 2024].
* 1 2 3 «Fact Sheet- Boynton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Boynton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].