OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wu wei

* Aquest article tracta sobre el concepte taoista. Vegeu-ne altres significats a «Wu Wei».
Wu wei (en xinès tradicional 無為, en xinès simplificat 无为, i literalment no acció) és un concepte important de la filosofia taoista que postula que la forma més encertada d'enfrontar-se a les situacions és no actuar, tot i que aquest concepte no és sinònim de no fer res, segons remarca la literatura daoista. La paraula també es fa servir en el terme sense esforç com a forma natural de procedir sense forçar i sense artificis. S'aplica, per exemple, a les plantes, que no fan esforç per créixer, simplement ho fan per wu wei.

## Referències

* ↑ Pierre Marsone. «Zhuangzi». [Consulta: 16 octubre 2014].

## Vegeu també

* Taoisme
* Zen
# Wu Zixu

Noms :
| Nom estilitzat: | Wŭ Zĭxū |
| xinès: | 伍子胥 |
| Nom familiar: | Wu |
| xinès: | 伍 |
| Nom atorgat: | Yun |
| Xinès tradicional: | 員 |
| Xinès simplificat: | 员 |
| Títol del regne de WuW 吳: | Shenxu |
| xinès: | 申胥 |
| Títol de la Dinastia Tang 唐 : | Rei Recte i Heroic |
| Hanyu Pinyin: | Yingliewang |
| xinès: | 英烈王 |
| Com Déu del riu: | "Déu de les Ones" |
| xinès: | 濤神 |
    Nota: els nom són en caràcters simplificats seguits de les transliteracions en tradicional i Pinyin.
Wu Yun (s:伍员|t:伍員;~ - 484 aC), més conegut pel seu nom estilitzat Zixu (子胥), és l'ancestre més conegut de la gent amb el cognom de Wu. Totes les branques de clans Wu el reivindiquen com el seu "primer ancestre". Visqué en el període de Primaveres i Tardors (722-481 aEC) de la història xinesa. Els registres històric de Wu són trobats en dos famosos clàssics de la literatura xinesa: Registres Històrics (史記; Shǐjì) de Sima Qian i L'art de la guerra de Sun Tzu.

## Fonts clàssiques

Els registres històrics de Wu són trobats en els famosos clàssics xinesos: Registres Històrics (史記; Shǐjì) de Sima Qian, L'Art de la Guerra de Sun Tzu i Els Annals de Lü Buwei. Ell és també esmentat en el Guliang zhuan i el Gonyang zhuan. Els relats difereixen, mostrant l'alt nivell de folklorització del personatge.

## Biografia

Wu Zixu hi va ser un famós erudit xinès i general militar que va lluitar per Wu durant el període de Primaveres i Tardors de la història xinesa. Des de la seva mort, Wu Zixu ha evolucionat en un model de lleialtat dins de la cultura de la Xina.

### Inici

Wu Zixu era el segon fill de Wu She (伍奢), el tutor reial del príncep hereu Jian de l'estat de Chu (楚). En el 522 aEC, Fei Wuji un funcionari corrupte va ser enviat a Qin to per triar una núvia pel príncep. El Rei Ping de Chu (楚) va rebre a una princesa de Qin (秦) com a núvia pel seu fill, però va decidir mantenir-la per si mateix en veure la seva bellesa. Fei Wuji, havent-se guanyat el favor del rei, va convèncer el Rei Ping que Wu She, el Gran Tutor del príncep, i el mateix príncep hereu iniciarien una revolta degut al cas de la núvia procedent de Qin. Fei Wuji finalment persuadí al monarca d'executar-lo. Abans de la seva mort, Wu She va ser obligat (sota coacció) a enviar una carta als seus fills, Wu Shang (伍尚) i Wu Zixu, demanant-los de venir amb ell a la capital. Els dos fills s'adonaren que era una trampa, però Wu Shang decidí d'anar a la capital a morir amb el seu pare. Wu Zixu, jurant venjança, va fugir del país.

## Vegeu també

* Xi Shi
* Yao Li
* Zhuan Zhu
* Wu (cognom)
* Història naval de la Xina

## Referències

* 1 2 Yún és la correcta pronunciació del nom atorgat de Wu Zixu, no Yuán. See Arxivat 2005-05-01 a Wayback Machine. i .
* ↑ Durrant, The Cloudy Mirror, p.182 n.35

## Enllaços externs

* La Història de Ng Gee Sui (anglès)
* Biografia de Wu Zixu, Shiji Vol. 66, (xinès) (Wikisource)
# Wave Prediction Model

El Wave Prediction Model (WAM) és un model d'onatge dissenyat pel WAMDI (Wave Model Development and Implementation) Group pensat per simular numèricament l'estat de la mar mitjançant el càlcul de diferents variables d'interès.

## A Catalunya

A les computadores del SMC, s'executa el model WAM dos cops al dia, a les 00 i 12 TU, per tal d'obtenir un pronòstic numèric de l'estat marítim per la Mediterrània Occidental. Per fer això, els càlculs del model WAM es duen a terme en un domini que utilitza un pas de malla d'uns 11 km. A partir de les sortides numèriques que en resulten, es generen els gràfics de les principals variables (vent, període i altura significativa de les ones) en dues finestres diferents (Mediterrània Occidental i Països Catalans) per tal de ser difoses a través del web del SMC.
Donat que l'efecte del vent és determinant per conèixer l'estat de la mar, abans d'integrar el model WAM es duu a terme una simulació especial del model meteorològic MM5 en un domini que abasta quasi la totalitat de la conca Mediterrània amb un pas de malla de 15 km. Les sortides de vent proporcionades pel model meteorològic són després assimilades pel model d'onatge per tal que aquest pugui incorporar aquesta informació en els seus càlculs.

## Referències

* 1 2 3 Servei Meteorològic de Catalunya. «WAM». Web. CC-BY-SA-3.0
# Xavier Carbonell i Serra

Xavier Carbonell i Serra (Olot, 1942 — 3 d'agost de 2015) fou un artista olotí.
Era fill de l'artista Lluís Carbonell i Colom, amb qui es va iniciar en el món de les arts. Posteriorment, va començar la formació artística reglada a l'Escola de Belles Arts d'Olot. A nivell artístic, va començar a fer paisatges i més endavant també es va dedicar a la figura femenina i a la natura morta. Es pot veure obra seva al Museu de la Garrotxa, aoxí com al Palau Nacional de Belles Arts de Mèxic i a la seu del Comitè Olímpic Internacional de Lausana. Carbonell va pintar més de 1.700 quadres al llarg de la seva trajectòria. El 2015 l'Ajuntament d'Olot li va dedicar l'exposició retrospectiva "Xavier Carbonell, una vida lligada a l'art".

## Referències

* ↑ «Xavier Carbonell i Serra». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Mor als 73 anys Xavier Carbonell, el pintor olotí amb més projecció internacional». Ara.cat.
* ↑ País, Ediciones El «Fallece Xavier Carbonell, el pintor de Olot más internacional» (en castellà). EL PAÍS, 03-08-2015.
# Wolfgang Graf Berghe von Trips

Wolfgang Alexander Albert Eduard Maximilian Comte Berghe de Trips, més conegut com a Wolfgang von Trips va ser un pilot de curses automobilístiques alemany que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Wolfgang von Trips va néixer el 4 de maig del 1928 a Kerpen-Horrem, Alemanya i va morir en un accident el 10 de setembre del 1961 disputant una cursa al circuit de Monza.

## A la F1

Va debutar a la vuitena i última cursa de la temporada 1956 (la setena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 2 de setembre del 1956 el GP d'Itàlia al Circuit de Monza.
Wolfgang von Trips va participar en un total de vint-i-nou curses puntuables pel campionat de la F1, disputant-les en sis temporades diferents (1956 - 1961), aconseguint guanyar dues curses i assolí 56 punts pel campionat, acabant en segona posició del mundial a la seva última temporada.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Posició | Punts |
| 1956 | Scuderia Ferrari | Lancia-Ferrari | Ferrari | ARG | MON | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA NVS | | | | - | 0 |
| 1957 | Scuderia Ferrari | Lancia-Ferrari | Ferrari | ARG 6* | | | | | | | | | | | 14è | 4 |
| 1957 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | | MON Ret | 500 | FRA | GBR | ALE | PES | ITA 3 | | | | 14è | 4 |
| 1958 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | ARG | MON Ret | HOL | 500 | BEL | FRA 3 | GBR Ret | ALE 4 | POR 5 | ITA Ret | MAR | 11è | 9 |
| 1959 | Dr Ing hcf Porsche KG | Porsche | Porsche | MON Ret | 500 | HOL | FRA | GBR | ALE NVS | POR | ITA | | | | - | 0 |
| 1959 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | | | | | | | | | USA 6 | | | - | 0 |
| 1960 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | ARG 5 | MON 8 | 500 | HOL 5 | BEL Ret | FRA 11 | GBR 6 | POR 4 | | | | 7è | 10 |
| 1960 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | | | | | | | | | ITA 5 | | | 7è | 10 |
| 1960 | Scuderia Centro Sud | Cooper | Maserati | | | | | | | | | | USA 9 | | 7è | 10 |
| 1961 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | MON 4 | HOL 1 | BEL 2 | FRA Ret | GBR 1 | ALE 2 | ITA MORT | USA | | | | 2n | 33 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 29 | 2 | 6 | 1 | 0 | 56 |

## Referències

* ↑ F1, STATS. «Wolfgang VON TRIPS • STATS F1» (en francès). [Consulta: 27 febrer 2021].
* ↑ La notícia de l'accident al diari La Vanguardia
# Wilsonomyces carpophila

Wilsonomyces carpophila, anteriorment Stigmina carpophila o simplement corineu (del gènere Coryneum) és un fong patogen de les plantes. Afecta els fruiters com l'albercoquer, presseguer, cirerer i altres plantes silvestres o cultivades del gènere Prunus.
Els danys principals són en les zones plujoses. Fa taques grogues amb fils violes a les fulles joves i després taques marrons a les branques i brots. El fong pot atacar també els borrons, es marca el lloc per on ha entrat el fong per la presència d'una gota de resina a la base del borró. Els danys semblen fets per petites perdigonades.

## Cicle

Els orígens de la infecció són el miceli i els conidis que passen l'hivern als borrons o fulles caigudes infectades. El patogen és resisten al medi ambient. Els conidis penetren les fulles a través dels estomes i la cutícula. El període d'incubació és d'una a dues setmanes.

## Lluita

Es combat amb molts fungicides a base de coure o orgànics.

## Enllaços externs

* Index Fungorum
* USDA ARS Fungal DatabaseArxivat 2007-08-20 a Wayback Machine.
# Lanrelas

Lanrelas (en bretó Lanrelaz) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 868 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.140 | 1.234 | 1.126 | 1.061 | 916 | 868 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Annick Amice | |
| 2008- | Michel Hauss | |
# Agustí Torrents i Torruella

Agustí Torrents i Torruella (Mollet del Vallès, Vallès Oriental, 4 de juny de 1891 - Mollet del Vallès, Vallès Oriental, 11 de setembre de 1971) fou un comerciant i polític català, alcalde de Mollet del Vallès durant nou mesos, entre el 12 de maig de 1941 i el 4 de març de 1942, després de la dimissió forçada d'en Simeó Rabasa.
Va néixer a Mollet del Vallès el 4 de juny de 1891, fill d'una família comerciant de bótes de la carretera que anava cap a Barcelona. Dedicat al negoci familiar, posteriorment fou propietari d'una botiga de bótes, al carrer Jaume I de Mollet del Vallès, i d'un botigó, que posteriorment va tancar per dedicar-se a un taller de fusteria. Casat amb Coloma Cariteu Palau el 14 d'agost de 1919, el matrimoni tingué tres fills. Catòlic practicant, fou president dels portants del Sant Crist, i políticament fou afí a la Lliga Regionalista i després de la Guerra Civil espanyola, membre de FET i de les JONS. Després de l'ocupació de Mollet per l'exèrcit franquista el 27 de gener de 1939, fou nomenat regidor del consistori presidit per en Simeó Rabasa, i en moltes ocasions, feia d'alcalde en funcions degut a les absències constants de l'alcalde Rabasa.
Amb la renúncia d'aquest últim i el buit de poder legal, fou designat com a alcalde de Mollet del Vallès per les autoritats franquistes, tot i la seva oposició, des del maig de 1941 fins al març de 1942. Durant el seu mandat es continuà amb la gestió iniciada pel consistori anterior en el sentit de remarcar la divisió entre vencedors i vençuts, com per exemple en l'acte de commemoració que van fer els aviadors alemanys de la Legió Còndor per l'abatiment d'un dels seus avions sobre la vila durant la Guerra Civil. El febrer de 1949 fou novament regidor a l'Ajuntament com a representant de les entitats econòmiques, culturals i professionals i va ocupar el càrrec de tercer tinent d'alcalde i ocupant la presidència de la Comissió d'Hisenda, i el 1951 la de la Comissió de Governació fins al gener de 1955.
Va morir l'11 de setembre de 1971 a Mollet del Vallès, l'endemà que morís la seva dona.

## Referències

* 1 2 3 Solé Tura, 1987, p. 80-81.
* 1 2 Bernal, Dolors; Corbalán, Joan; Lardín, Antoni «Els alcaldes de Mollet del Vallès: del 1939 fins al 2001» ( PDF). Notes, Vol. 16, 2001, pàg. 81-94. ISSN: 1133-7818 [Consulta: 30 març 2016].
* ↑ Figueras Sánchez, Marta; Díaz Trujillo, Adriana «El poder local a Mollet durant els primers anys del nou règim 1939-1945» ( PDF). Notes, Vol. 24, 2009, pàg. 179-184. ISSN: 1133-7818 [Consulta: 1r abril 2016].

## Bibliografia

* Solé Tura, Joan. Mollet, cent vides més, cent noves històries. Argentona: L'Aixernador, 1987, p. 80-81. ISBN 8486332168.

## Enllaços externs

* Alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental (des del 1901 fins a l'actualitat)
# Teodoric III

Teodoric III és el nom dels següents personatges:
* Teodoric III (rei dels francs) (654 – 91), rei de Nèustria i Borgonya (673 i 675 - 91), i d'Austràsia (679 - 91)
* Teodoric III d'Autun (? - ~826), comte d'Autun de la família dels Guillèmides
* Teodoric III de Frísia Occidental (~980 - Egmond, 1039), comte de Frísia Occidental (995 - 1039)
# Zosterop dels Taita

El zosterop dels Taita (Zosterops silvanus) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida dels Monts Taita, al sud-est de Kenya.

## Referències

* ↑ «Zosterop dels Taita». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Aléksino (Koltxúguino)

* Per a altres significats, vegeu «Aléksino».
Aléksino (en rus: Алексино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 16 habitants. Pertany al districte de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ Приложения к трудам редакционных комиссий для составления положений о крестьянах выходящих из крепостной зависимости. Извлечения из описаний помещичьих имений. Губернии: Астраханская, Владимирская, Вологодская, Воронежская, Вятская, Казанская, Калужская, Курская..
# Rosella Postorino

Rosella Postorino (Reggio Calabria, 1978) és una escriptora italiana. El 2013 va guanyar el Premi Internacional Città di Penne i el 2018 va guanyar el Premi Rapallo Carige i el Premi Campiello.

## Romances

* La stanza di sopra, Vicenza, Neri Pozza, 2007 ISBN 978-88-545-0165-2
* L'estate che perdemmo Dio, Turin, Einaudi, 2009 ISBN 978-88-06-19625-7
* Il corpo docile, Turino, Einaudi, 2013 ISBN 978-88-06-19664-6
* Le assaggiatrici, Milan, Feltrinelli, 2018 ISBN 978-88-07-03269-1

## Reportatges

* Il mare in salita, Rome - Bari, GLF editori Laterza, 2011 ISBN 978-88-420-9682-5

## Traduccions

* Moderato cantabile of Marguerite Duras, Trieste, Nonostante, 2013 ISBN 978-88-98112-01-2
* Testi segreti di Marguerite Duras, Trieste, Nonostante, 2015 ISBN 978-88-98112-05-0

## Bibliografia

* Anticorpi: dialoghi con Emma Dante e Rosella Postorino di Luisa Cavaliere, Napoli, Liguori, 2010 ISBN 978-88-207-5102-9

## Referències

* ↑ La biografia di Postorino Rosella
* ↑ Entrevista a Rosella Postorino
* ↑ I docenti dei corsi di Oblique

## Enllaços externs

* Biografia de Rosella Postorino
* Catalogo del Servizio Bibliotecario Nazionale Arxivat 2021-06-27 a Wayback Machine.
* Entrevista amb Rosella Postorino
# Rosario Sánchez Grau

Rosario Sánchez Grau (Palma, 1976) és una política mallorquina del PSIB. Llicenciada en administració i direcció d'empreses per la Universitat Pompeu Fabra, és funcionaria del Govern de les Illes Balears des del 2004. Del 2007 al 2011, fou directora insular d'Hisenda i Pressuposts del Consell de Mallorca. Entre el 2011 i el 2015, fou consellera electe del Consell Insular de Mallorca, ja que anava de número 7 a les llistes. El 2015, fou la novena a les llistes del PSIB-PSOE al Parlament de les Illes Balears per Mallorca el 2015 i des del 3 de juliol de 2015 a 22 de juliol de 2016 fou Secretaria general de Salut, quan fou reubicada des d'aquell mateix dia fins al 15 de juny de 2018 en que fou directora general de Coordinació del Govern. El mateix 15 de juny de 2018 fou nomenada delegada del govern a les Illes Balears. El 2 de juliol de 2019 fou nomenada per Francina Armengol, Consellera d'Hisenda i Relacions Exteriors del Govern de les Illes Balears.

## Referències

* ↑ Llistes electorals al Consell de Mallorca
* ↑ Candidatura socialista al Parlament de les Illes Balears per Mallorca 2015 PDF
* 1 2 «Rosario Sánchez, nova delegada del Govern a Balears». Ara Balears, 15-06-2018. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ Decret 10/2019, de 2 de juliol, de la presidenta de les Illes Balears, pel qual es disposa el nomenament dels membres del Govern de les Illes Balears
# Rosa de Santana Lopes

Rosa de Santana Lopes, segona baronessa de Santana, (São Sebastião, c.1804 - Rio de Janeiro, 18 de desembre de 1884) va ser una noble brasilera.
Era filla del capità Manuel de Santana Lopes i d'Engrácia Maria de Toledo Ribas.
Va ser dama del palau, on va participar en l'educació de la princesa Isabel, que li anomenava mãe Rosa, i de la seva germana, la princesa Leopoldina. Va ser nomenada dama del Palau imperial per decret del 7 d'agost de 1846, i més tard institutriu de les princeses de Pere II del Brasil. Molt educada i benèvola, va tenir un gran èmfasi en el Palau, on va ser una benefactora de tothom. Tocava el contrabaix.
Va ser agraciada amb el títol de baronessa el 23 de setembre de 1874, «en atenció als rellevants serveis prestats en l'exercici de les seves funcions». Va morir soltera i va ser enterrada al Cementiri de São João Batista, a Rio de Janeiro.

## Referències

* ↑ Grafia original, Roza de Sant'Anna Lopes.
* ↑ Grafia original, baroneza de Sant'Anna.
* 1 2 3 «RICHA, Lênio Luiz. Genealogia Toledos Pizas. Estado de São Paulo - Os Títulos Perdidos.». Arxivat de l'original el 2018-09-17. [Consulta: 16 setembre 2018].
* 1 2 3 4 5 6 Barata, Carlos Eduardo de Almeida «Grandes mestres servindo aos reis e príncipes: a nobreza da nobreza: 1734 - 1889» (en portuguès). Colégio Brasileiro de Genealogia.
* ↑ «MAGALHÃES, João. A dócil e determinada Isabel. Agência Estado.». Arxivat de l'original el 2008-03-15. [Consulta: 16 setembre 2018].
# Roze koek

El roze koek (en neerlandès ‘pastisset rosa’) és un pastisset que es menja molt als Països Baixos, fet amb una base de pa de pessic i amb una capa de crema fondant de color rosa. A Amsterdam se les anomena moesselientjes, nom que segons la tradició ve del dictador italià Benito Mussolini, perquè abans de la Segona Guerra Mundial eren les gelateries italianes de la ciutat les que venien aquests pastissets.

## Enllaços externs

* Roze Koek (neerlandès)
# Sabínovo

Sabínovo (en rus: Сабиново) és un poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 349 habitants.
# Sabí (prefecte de la ciutat)

Sabí (en llatí Sabinus) va ser un magistrat romà de rang consular que va viure en temps de Maximí I, que el va nomenar prefecte de la ciutat.
Va morir en les lluites que es van produir mentre intentava sufocar una revolució que va esclatar a Roma quan va córrer la notícia de la proclamació de Gordià I i Gordià II a la província d'Àfrica, l'any 238.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/696?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=SabinusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 688. ]
Viccionari
# Salwa El Garbhi

Salwa El Garbhi (Tànger, segle XX) (o també Saloua Laouaji Faridi) és una jurista experta en temes de diversitat i immigració i política catalana. Diputada al Parlament de Catalunya des del 29 de gener de 2018.
Va néixer a Tànger i va arribar a Barcelona el 1994. Del 2001 fins al 2012 va ser directora del departament de drets humans i diversitat cultural del Centre UNESCO de Catalunya. És presidenta de Tamettut-Associació de Dones Amazigues per la Cultura i el Desenvolupament.
Va entrar al parlament arran de la renúncia de Clara Ponsatí des de l'exili a Brussel·les.

## Referències

* ↑ «Puigdemont anuncia desde Bruselas a los candidatos de Junts per Catalunya» (en castellà). El Nacional. Marta Lasalas, 17-11-2017. [Consulta: 20 maig 2018].
* ↑ «Llista de Junts per Catalunya per a les eleccions catalanes del 21-D». El País, 19-11-2017. [Consulta: 20 maig 2018].
* ↑ «Salwa L'Aouaji El Gharbi». CCCB, 15-03-2011. [Consulta: 28 gener 2018].
* ↑ «Els vuit diputats que podrien entrar al parlament a última hora». [Consulta: 28 gener 2018].
* ↑ «Lluís Puig i Clara Ponsatí renuncien a l'acta de diputat per assegurar la majoria independentista al Parlament». Ara.cat.
# Sant Cugat de Queixàs

Sant Cugat de Queixàs, actualment Sant Marc de Queixàs (Saint-Marc de Caixas en francès) és una antiga església romànica del poble de Queixàs, en la comuna rossellonesa del mateix nom. Està situada en una vall boscana en el vessant est del Mont Helena (774 m.) i a un quilòmetre a l'oest de l'actual església parroquial de Sant Jaume de Queixàs. Al cim del turó hi ha un petit oratori dedicat a santa Helena, on el segle xv era costum de pelegrinar.

## Història

La primera església de Queixàs és documentada ja el 1020 (ecclesia de Kexanos) i era dedicada a sant Cugat. Posteriorment compartí l'advocació amb sant Jaume fins al segle xv. Quan es bastí la nova església parroquial de Queixàs en un lloc més avinent, i dedicada també a sant Jaume, es canvià l'advocació de la primera per la de sant Marc perquè no hi hagués confusions.
Va ser devastada als anys 1938-1939 i, en l'actualitat (2013), està en força mal estat, totalment abandonada i envoltada de vegetació.

## Arquitectura

Es tracta d'un edifici del segle XI de nau única coberta amb volta i d'absis rectangular, amb una petita finestra. A l'arc de l'altar hi ha esculpides una alfa i una omega a banda i banda d'una creu. La porta, senzilla, és orientada a migdia, com en moltes altres esglésies. Posteriorment a la seva construcció, al se gle XIV o XV, va ser fortificat. L'edifici és rematat per un campanar d'espadanya amb dues obertures.
Damunt de l'arc triomfal de l'església hi ha una pedra rectangular amb una creu visigòtica incisa, de la qual pengen l'alfa i l'omega. Podria tractar-se d'una antiga ara, reutilitzada temps més tard.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Queixàs». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 51. Sant Cugat de Queixàs». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Queixàs: Sant Marc de Queixàs (abans Sant Cugat i Sant Jaume)». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana en línia [Consulta: 5 de març del 2013]
* ↑ Mallet, Geraldine. Eglises romanes oubliées du Roussillon. Montpellier: Les Presses du Languedoc, 2003, p. 158. ISBN 2859982442.
* ↑ Història de Queixàs (francès) [Consulta: 5 de març del 2013]
* ↑ Kotarba 2007.

## Enllaços externs

* Fotografies i plànol a la base "Mistral"
# Robert Alban

Robert Alban (Saint-André-d'Huiriat, 9 de febrer de 1952) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1975 i 1985. Durant la seva carrera destaca el bon paper que feu al Tour de França, en què aconseguí una 3a i 5a posició final el 1981 i el 1983 respectivament, a banda de guanyar-hi una etapa el 1981.

## Palmarés

* 1976
** 1r al Gran Premi de Plumelec
* 1980
** 1r a Quilan
* 1981
** 1r a Beaulac-Bernos
** 1r al Gran Premi de Plumelec
** 1r a Lescouet-Jugon
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1982
** 1r del GP des Herbiers
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré
* 1983
** 1r a Lescouet-Jugon

### Resultats al Tour de França

* 1979. 19è de la classificació general
* 1980. 11è de la classificació general
* 1981. 3r de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1982. 11è de la classificació general
* 1983. 5è de la classificació general
* 1984. 38è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a www.sitiodeciclismo.net