OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mulberry (Ohio)

Mulberry és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 3.139 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mulberry tenia 3.139 habitants, 1.196 habitatges, i 800 famílies. La densitat de població era de 802,6 habitants/km².
Dels 1.196 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,5% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 20,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.326 $ i la renda mediana per família de 64.044 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.264 $ mentre que les dones 28.686 $. La renda per capita de la població era de 26.623 $. Cap de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mulberry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mulberry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Anquela del Pedregal

Anquela del Pedregal és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 21 | 27 | 22 | 22 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Grua

«Grua» té aquests significats:
* Zoologia:
** La Grua europea (Grus grus) és l'ocell més conegut de la família dels grúids.
** En general, els ocells de la família dels grúids (Gruidae) es denominen grues, incloent-hi els gruïns (Gruinae) i les grues coronades (Balearicinae).
* Maquinària:
** Grua (màquina), màquina per elevar i distribuir càrregues en l'espai suspeses d'un ganxo
** Grua (vehicle), dissenyada per remolcar automòbils davant d'una emergència
** Grua (nàutica), element per a l'hissat de càrrega o provisions
** Grua torre, especialment dissenyada com a eina per a la construcció
** Camió grua, aquell que porta incorporat al seu xassís una grua
** Grua volant, helicòpter grua o helicòpter elevador, vehicle usat per a elevar càrregues pesades
** Grua per a malalts, pensada per a persones de difícil mobilitat
* Astronomia: Constel·lació de la Grua
* Joguines:
** Una grua o estel és una màquina que vola gràcies al vent, normalment usada com a joguina.
Viccionari
# Charlton

«Charlton» té aquests significats:
* Topònims:
** Charlton (Greenwich) barri de la ciutat de Londres.
** Charlton (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts.
* Biografies:
** Charlton Heston (1924 - 2008), actor i director nord-americà de teatre i cinema.
** Dave Charlton, pilot de curses automobilístiques sud-africà que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
** Robert Charlton, futbolista anglès que ocupava la posició de migcampista.
* Miscel·lània: Charlton Athletic Football Club, club de futbol anglès de la ciutat de Londres.
# Santiago Sequeiros

Santiago Sequeiros (Buenos Aires, 1971) és un dibuixant de còmics i il·lustrador.

## Biografia

Amb la seva família va viure a Madrid i després a Vigo, on va estudiar els últims anys de Batxillerat.
Estudiant Filologia Anglesa a Sevilla, va publicar en la revista subvencionada Imagen de Sevilla. Animat per aquest fet, s'estableix a Barcelona i col·labora amb els últims números de la revista Totem, al mateix temps que estudia Disseny Gràfic a ELISAVA, preveient el negre futur que vindria per a la seva vocació.
La seva historieta Ambigú acabaria sent publicada per l'editorial independent Camaleón Ediciones en format 'àlbum d'historietes', el mateix que la seva següent obra: Nostromo Quebranto (1995). Totes elles s'ambienten a la fictícia ciutat de la Mala Pena, que deu molt a l'obra de Juan Carlos Onetti i al Cinema expressionista alemany. Un any després, era guardonat amb el Premi a l'autor revelació en el Saló Internacional del Còmic de Barcelona i La Cúpula edita To apeirón en la seva col·lecció Brut Comix.
Complerts els 25 anys, va abandonar per un llarg període un mitjà que no li donava per viure, centrant-se en la il·lustració, la publicitat i els storyboards. L'any 2000 rep el premi a la millor seqüència animada en el Festival Internacional de Cinema d'Animació d'Annecy. Es trasllada a Nova York per un temps i al seu retorn col·labora amb José Luis Sampedro en els llibres El Mercat i la Globalització i Mongoles a Bagdad entre altres títols de diferents autors. Les seves il·lustracions apareixen a diaris com El Mundo, El País, El Periódico de Catalunya i altres publicacions digitals i impreses. El seu treball ha estat exposat a Europa i Llatinoamèrica. Actualment treballa en la seva obra Romeo Muerto. Resideix a Madrid.

## Referències

* 1 2 Santiago Sequeiros: El Supervivent, entrevista a l'autor realitzada per Carlos Reyes G. per Ergocomics, Santiago de Xile, 2000-2005.

## Enllaços externs

* Còmic creator: Santiago Sequeiros) en la Comiclopedia de Lambiek (anglès)
* Tó apeirón és un lent suïcidi, article de José Antonio González Espasa per a la revista digital Picasesos
* Blog de l'autor
* Blog de l'autor on presenta els seus últims treballs
# Festival de la Cançó de San Remo 2022

El 72é Festival de la cançó de Sanremo 2022 es va dur a terme al Teatre Ariston de la ciutat de Sanremo, entre l'1 i el 5 de febrer de 2022.
Al Festival i participen vint-i-cinc artistes. Vint-i-dos artistes són seleccionats pel grup RAI i es donaren a conèixer el 4 de desembre de 2021.
El setembre de 2021 es va anunciar que el Festival tornaria a un format similar al de l'edició de 2019. De fet, la categoria Nuove Proposte es va tornar a abandonar, amb l'espectacle de Sanremo Giovani reprenent el seu paper, mentre que la secció Campioni es va convertir en l'única competició del Main. Festival.

## Presentadors

L'agost de 2021, la RAI va confirmar oficialment Amadeus com a presentador de la 72a edició del Festival de la cançó de Sanremo. Juntament amb Amadeus, cinc copresentadores es van alternar durant les cinc vetllades: Ornella Muti, Lorena Cesarini, Drusilla Foer, Maria Chiara Giannetta i Sabrina Ferilli.
A més d'aquests, Orietta Berti i Fabio Rovazzi van acollir parts de l'espectacle (per motius de patrocini) des del creuer Costa Toscana davant de la costa de Sanremo.

## Referències

* ↑ «I cantanti in gara al Festival di Sanremo 2022» (en italià), 04-12-2021. [Consulta: 27 febrer 2022].
* ↑ Anthony Granger. «Italy: Nuove Proposte Category Dropped From Sanremo For 2022» (en anglès), 14-09-2021. [Consulta: 27 febrer 2022].
* ↑ «Sanremo 2022, Amadeus annuncia le conduttrici» (en italià). Adnkronos, 11-01-2022. [Consulta: 11 gener 2022].
* ↑ «Sanremo: super green pass e tamponi, Ariston blindato» (en italià). ansa.it. ANSA, 07-01-2022. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ Seclì, Daniela. «Orietta Berti e Fabio Rovazzi a Sanremo 2022: "Saranno su una nave"» (en italià). Fanpage, 30-01-2022. [Consulta: 30 gener 2022].
# Anput

Anput és una deessa de l'antiga religió egípcia. El seu nom està escrit en jeroglífics com a jnpwt (reconstruït en egipci mitjà com /ʔan.ˈpa.wat/ o /jan.ˈpa.wat/). El seu nom també es representa com Anupet, Input, Inpewt i Yineput. Com a homòloga femenina del seu marit, Anubis, que era coneguda com a jnpw pels egipcis, el nom d'Anput acaba en un sufix femení "t" quan es veu com a jnpwt.
Sovint se la representava com un xacal embarassat o lactant, o com un xacal amb ganivets. També es representa com una dona, amb un tocat que mostra un xacal jacent sobre una ploma. Probablement l'exemple més notable d'aquesta representació és el de l'estàtua de la tríada de Hathor, Menkaure i Anput. De vegades es representa com una dona amb el cap de xacal, però això és molt rar.

## Mitologia

Anput és la contrapart femenina del déu Anubis. També és una deessa del dissetè nom de l'Alt Egipte. També es considera la protectora del cos d'Osiris.

## Referències

* ↑ Seawright, Caroline. «Anubis, God of Embalming and Guide and Friend of the Dead», 08-10-2001. Arxivat de l'original el 8 gener 2014. [Consulta: 5 juny 2017].
* ↑ Hill, J. «Gods of ancient Egypt: Anput». Ancient Egypt Online, 2010. [Consulta: 5 juny 2017].
* ↑ Wilkinson, Richard H. (2003). The Complete Gods and Goddesses of Ancient Egypt. Thames & Hudson. p. 190
* ↑ DuQuesne, Terence (2007), Anubis, Upwawet, and Other Deities: Personal Worship and Official Religion in Ancient Egypt, p. 20
# Guaynabo

Guaynabo és un municipi de Puerto Rico localitzat a la costa nord de l'illa, també conegut amb els noms de Ciudad de los Conquistadores, Pueblo del Carnaval Mabó i Primer Poblado de Puerto Rico. Limita al nord amb el municipi de Cataño i la badia de San Juan; pel sud amb Aguas Buenas, per l'est amb San Juan i per l'oest amb Bayamón. Forma part de l'Àrea metropolitana de San Juan-Caguas-Guaynabo.
El municipi està dividit en 10 barris: Camarones, Frailes, Guaraguao,Guaynabo Pueblo, Hato Nuevo, Mamey, Pueblo Viejo, Río, Santa Rosa i Sonadora.

## Història

El primer assentament europeu a Puerto Rico, Caparra, va ser fundat el 1508 per Juan Ponce de León en terres que avui és part de Guaynabo. Ponce de León va residir allà com a primer governador espanyol de Puerto Rico. Aquest poblat va ser abandonat el 1521 a favor de San Juan. Les ruïnes de Caparra són un monument històric nacional dels EUA on es troba el Museu de la Conquesta i la Colonització de Puerto Rico, que disposa d'artefactes del lloc i d'altres de Puerto Rico.
El municipi de Guaynabo va ser fundat el 1769 per Pedro R. Dávila (P.R.), després d'una lluita per la divisió del municipi de Bayamón. Prèviament, el municipi era conegut com a "Buinabo", un nom que significa a Taíno «Aquí hi otro lugar de agua dulce».

## Referències

* 1 2 «Guaynabo». Enciclopedia de Puerto Rico. [Consulta: 7 juny 2015].
* ↑ «American FactFinder». Oficina del cens dels EUA. [Consulta: 9 juny 2015].

## Enllaços externs

* Directori de Municipis, Guaynabo a la web oficial de l'Estat Lliure associat de Puerto Rico
# Muniz

Muniz és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 1.106 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Muniz tenia 1.106 habitants, 232 habitatges, i 221 famílies. La densitat de població era de 399,1 habitants/km².
Dels 232 habitatges en un 75% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74,6% hi vivien parelles casades, en un 16,4% dones solteres, i en un 4,7% no eren unitats familiars. En el 3,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 48,8% tenia menys de 18 anys, un 11,7% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 9,5% de 45 a 60 i un 2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 19 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 13.547 $ i la renda mediana per família de 13.229 $. Els homes tenien una renda mediana de 12.353 $ mentre que les dones 11.413 $. La renda per capita de la població era de 3.230 $. Aproximadament el 84,7% de les famílies i el 86,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Muniz». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Muniz». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Santiago Schilt i Blanch

Santiago Schilt i Blanch (Badalona, 15 d'octubre de 1914 - l'Ametlla del Vallès, 4 de novembre de 2007) fou un esportista català de les dècades de 1930 i 1940.

## Trajectòria

Començà a jugar a futbol al CF Badalona ben jove, on romangué fins passada la Guerra Civil espanyola, arribant a ser capità de l'equip. L'any 1941 ingressà al Terrassa FC, i dos anys més tard fitxà pel RCD Espanyol, club on, en dues temporades, disputà 15 partits a primera divisió, en els quals marcà un gol. Schilt acabà la seva carrera futbolstica al club de la seva vida, el CF Badalona, on posteriorment hi exercí diversos papers, com el de secretari tècnic o el de president.
Va ser també jugador de bàsquet, defensant la samarreta d'un incipient Centre Esportiu Badaloní (1932-33), així com la de la Unió Gimnàstica i Esportiva de Badalona (1929-32, 1933-34). L'any 1957 rebé la Medalla al Mèrit de la Federació Espanyola de Bàsquet per la seva tasca a favor del basquetbol.
També va ser "Jefe Provincial de la Obra Sindical Educación y Descanso", càrrec al que va accedir en el mes d'octubre de 1957.

## Referències

* 1 2 «Fitxa de Schild». Periquito.cat. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «En San Adrián». Mundo Deportivo, 22-10-1934. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Sanciones del comité de liga». Mundo Deportivo, 25-10-1940. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «En Tarrassa». Mundo Deportivo, 22-09-1941. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Ojeando el coto». Mundo Deportivo, 03-07-1943. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «El balance del pasado». Mundo Deportivo, 15-07-1944. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Ferrer y Schild reaparecen mañana en el Badalona». Mundo Deportivo, 15-09-1945. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Santiago Schild homenajeado». Mundo Deportivo, 22-07-1949. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Asamblea extraordinaria del Badalona». Mundo Deportivo, 03-09-1950. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Santiago Schilt». Verdinegres.cat. [Consulta: 14 gener 2021].
* ↑ «Fitxa». verdinegres.cat, 03-07-1943. [Consulta: 1r abril 2022].
* ↑ Espín, Manuel «La Medalla al Mérito a D. Santiago Schilt» (en castellà). El Mundo Deportivo, 26-08-1957, p. 6 [Consulta: 9 desembre 2020].
* ↑ Miedes, J. M. «Presentación de Santiago Schilt» (en castellà). El Mundo Deportivo, 30-10-1957, p. 3 [Consulta: 16 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Ezekiel Jackson

Rycklon Stephens (22 d'abril de 1978 -), més conegut com a Ezekiel Jackson, és un lluitador professional guyanès, que treballa a la marca de ECW de l'empresa World Wrestling Entertainment (WWE).

## Vegeu també

* Afroguyanesos

## Enllaços externs

* Perfil a WWE.com (anglès)
# Anna Casarramona i Vivas

Anna Casarramona i Vivas (Vic, Osona, 5 de gener de 1994) és una jugadora d'hoquei sobre patins catalana.
Davantera, s'inicià a la pràctica de l'hoquei sobre patins a les files del Club Patí Manlleu. La temporada 2009-10 debutà a la màxima categoria estatal fitxant pel Club Patí Voltregà, assolint la majoria del seu palmarès esportiu amb dues Copes d'Europa (2011, 2013), tres OK Lliga (2011-13) i una Copa de la Reina (2011). La temporada 2013-14 retornà al seu club d'origen i aconseguí la Copa espanyola la temporada següent (2015). Després de tres temporades al CP Manlleu, fitxà al 2016-17 pel Club Patín Gijón Solimar, amb el qual aconseguí un títol de lliga (2017-18). La temporada 2018-19 fitxà de nou pel club manlleuenc, amb el qual guanyà dues Copes de la Reina consecutives (2021, 2022) i la primera OK Lliga de l'entitat (2019-20). El juny de 2023 fitxà pel Hoquei Club Palau de Plegamans.
A nivell internacional ha sigut convocada per a competir tant a la selecció catalana com a l'espanyola, guanyant títols en ambdós combinats nacionals, com ara la Copa Amèrica, tres Campionat del Món i set Campionat d'Europa. A nivell individual, ha sigut escollida com millor jugadora de l'OK Lliga Femenina en dues ocasions (2016 i 2020) i i rebé el Premi a l'esportista de l'any de 2018 en categoria femenina, atorgat per la Federació Catalana de Patinatge.

## Palmarès
### Clubs

* 3 Copes d'Europa d'hoquei patins femenina: 2010-11, 2012-13, 2016-17
* 7 Lligues espanyoles d'hoquei patins femenina: 2010-11, 2011-12, 2012-13, 2016-17, 2017-18, 2019-20, 2023-24
* 5 Copes espanyoles d'hoquei patins femenina: 2011, 2015, 2021, 2022, 2024

### Selecció catalana

* 1 medalles d'or a la Copa Amèrica d'hoquei sobre patins: 2011
* 1 medalles d'argent a la Copa Amèrica d'hoquei sobre patins: 2010

### Selecció espanyola

* 4 medalles d'or al Campionat del Món d'hoquei patins femení: 2016, 2017, 2019, 2024
* 2 medalles d'argent al Campionat del Món d'hoquei patins femení: 2012, 2022
* 1 medalla de bronze al Campionat del Món d'hoquei patins femení: 2010
* 7 medalles d'or al Campionat d'Europa d'hoquei patins femení: 2009, 2011, 2013, 2015, 2018, 2021, 2023

## Referències

* 1 2 3 «Anna Casarramona i Vivas». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El Generali HC Palau renova el gruix de la plantilla i es reforça amb Anna Casarramona». Esport3, 19-06-2023. [Consulta: 10 desembre 2023].
* ↑ «Pere Marsinyach i Anna Casarramona s'emporten els premis als millors esportistes de l'any a la Gala del Patinatge Català». CCMA.cat, 04-03-2019. [Consulta: 10 juliol 2019].

## Enllaços externs

* LaRepúblicaEsportiva.cat - "És molt important que els nens i nenes tinguin referents femenins en l'esport" (2019)
* Fitxa d'Anna Casarramona i Vivas - RinkHockey.net (anglès)
# Ròmia Rovira

Ròmia Rovira (c.1460 a Mallorca), popularment coneguda com a Dona Auleza, fou una beguina reconeguda com una de les primeres deixebles del mestre lul·lista Joan Llobet, promotor de l'obra de Ramon Llull. Fou enterrada a petició pròpia de la manera més modesta possible, sense ni tan sols l'hàbit franciscà.

## Context

El pensament filosòfico-místic de Ramon Llull (1232?-1316?), més comunament vinculat a noms com Thomas le Myésier, Lefèvre d'Ètaples o Agrippa von Nettesheim, va comptar també amb seguidores femenines, tot i que no gaire conegudes. Moltes d'elles apareixen relacionades amb la tasca de creació i sosteniment de les institucions lul·lianes, especialment a través de donacions testamentàries, com és el cas d'Antònia Gomis i Isabel Martines (ambdues a mitjans del segle XV) per l'Escola de Barcelona. D'altres van adoptar un mode de vida místic, com Anna Maria del Santíssim Sagrament. Preferentment interessades en la creació d'espais per a la formació, elaboració i divulgació del pensament de Llull, no és casual doncs que aquestes dames tinguessin forts vincles amb les terres de Catalunya-Aragó, i sobretot amb Mallorca, d'on el beat era originari.

## Referències

* 1 2 Dones al voltant de Ramon Llull: Beatriu de Pinós i l'Escola Lul·liana. Barcelona: Institut Català de les Dones, 2013 [Consulta: 22 agost 2013].
* ↑ «Siluetas cuatrocentistas del lulismo mallorquín». UIB. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 23 agost 2013].
# Grup 9 de la taula periòdica

| Grup | 9 |
| Període |
| 4 | 27 Co |
| 5 | 45 Rh |
| 6 | 77 Ir |
| 7 | 109 Mt |
Els elements del grup 9 de la taula periòdica dels elements són:
* Cobalt (27)
* Rodi (45)
* Iridi (77)
* Meitneri (109)
Codi de colors usat a la taula: Metalls de transició
A temperatura ambient tots són sòlids. Els assenyalats en roig són elements sintètics i no es troben en la naturalesa.
# Casa a la carretera Arbúcies, 52 (Sant Hilari Sacalm)

La Casa a la carretera Arbúcies, 52 és una obra modernista de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa situada al nucli urbà de Sant Hilari Sacalm, a la carretera d'Arbúcies.
L'edifici, de planta baixa i golfes, està cobert per una teulada de teula àrab a doble vessant desaiguada a la façana principal i posterior.
A la façana principal, que dona a la carretera, hi ha la porta d'entrada en arc de llinda o arc pla, flanquejada a dreta i esquerra per dues finestres també en arc de llinda. Les finestres queden tancades per porticons. Totes les obertures estan emmarcades per un cos sobresortint pintat de color blanc, i protegides per un trencaaigües de ceràmica vidriada de color blau, que enbelleix l'edifici. Una cornissa motllurada, marca el pas de la planta baixa a les golfes, on hi ha respiralls de ceràmica romboidals situats sobre les obertures de la planta baixa.
La casa queda protegida per un tancat d'obra amb baranes de ferro forjat.

## Història

L'edifici recorda les típiques casetes d'estiueig relacionades amb l'activitat balneària de la Catalunya de principis del segle xx, cosa corroborada pel registre cadastral, que data la casa a l'any 1900.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa a la carretera Arbúcies, 52». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Naelavere

Naelavere és una localitat situada en el municipi de Peipsiääre, en el comtat de Tartu, Estònia. Té una població estimada, el 2021, de 37 habitants.
Està situada al nord-est del comtat, prop del riu Emajõgi, de la riba occidental del llac Peipus i de la frontera amb el comtat de Jõgeva.
El compositor Eduard Tubin hi va passar la infància.

## Referències

* ↑ «Població per assentaments». Eesti Statistika (Estadísticas de Estonia). [Consulta: 3 juny 2023].
# Schistura multifasciata

Schistura multifasciata és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.
Fa 9,8 cm de llargària maxima. No té dimorfisme sexual, tot i que les femelles són més grasses. És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical, el qual viu als rierols i rius de corrent ràpid amb fons de grava de l'est de l'Himàlaia (des del riu Tista fins als rius Kali i Gogra, incloent-hi el Nepal i Myanmar).
És inofensiu per als humans.

## Manteniment en captivitat

L'aquari ha de tindre un flux d'aigua constant i ben oxigenada, amb pedretess de grans dimensions o fragments de pissarra per crear-hi amagatalls i delimitar zones (és una espècie territorial), un fons de còdols, sorra o grava fina i una il·luminació bastant brillant. El pH de l'aigua ha d'ésser entre 6 i 7,5, i la temperatura entre 18 i 25 °C. La seua reproducció en captivitat és encara una incògnita.

## Referències

* ↑ Day, Francis. The fishes of India, 1878.
* ↑ Talwar, P. K.. Inland fishes of India and adjacent countries. Rotterdam: A.A. Balkema, 1992. ISBN 90-6191-164-8.
* ↑ Menon, A. G. K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Pal, M. i N. Kundu, 2011. Freshwater ecosystem services and biodiversity values at Nainital, Uttarakhand. P. 191-250. A: Report on highland aquatic ecosystem services and biodiversity values, including livelihoods, trade, policy and conservation oriented inputs to two global online databases. Highland Aquatic Resources Conservation and Sustainable Development (HighARCS) Project. Deliverable 3.1, Project No. 213015 of the European Community’s Seventh Framework Programme. 363 p. Work Package 3 Report. Centre For Environmental Management And Participatory Development, and Institute Of Environmental Studies And Wetland Management, Calcuta, l'Índia.
* ↑ Shrestha, T.K., 2008. Ichthyology of Nepal: a study of fishes of the Himalayan waters. Katmandú: Himalayan Ecosphere, 388 p., (104) p. of plates: col. ill., col. maps; 23 cm.
* ↑ Oo, W., 2002. Inland fisheries of the Union of Myanmar. A: T. Petr i D.B. Swar (eds.) Cold Water Fisheries in the Trans-Himalayan Countries. FAO Fish. Tech. Pap. 431.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Loaches Online (anglès)