OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cadillac Eldorado Brougham

Cadillac ha utilitzat el nom de Brougham de 1916. A 1950, el nom va tornar a aparèixer amb la variant de 4 Portes anomenat Eldorado. El prototip Eldorado Brougham aparèixer en 1955.

## Fleetwood Brougham

En 1965, el nom de Brougham va reaparèixer sobre un paquet d'opcions del Fleetwood. L'any següent, el cotxe va començar a ser venut per separar, és a dir, es va separar en Brougham i en Fleetwood.

## 1987 - 1992

Tot i que el vehicle era molt semblant al Fleetwood Brougham, va ser reanomenat el 87 com Brougham. La construcció del Cadillac Brougham va ser duta a crear en la planta de muntatge del carrer Clark de Detroit, Míchigan des de 1985 fins a 1987, i alguns models des de 1988. Al millorar i modificar el cotxe en 1990, es va veure obligat a utilitzar el xassís del Lincoln Town Car, modificant els petits detalls com les llums darreres i davanteres, diferents colors per les moldures dels para-xocs.

## Producció d'unitats

Al llarg de la seva producció, s'observa una disminució de les seves vendes:
| Any | Unitats |
| 1987 | 65.504 |
| 1988 | 53.130 |
| 1989 | 40.264 |
| 1990 | 33.741 |
| 1991 | 27.231 |
| 1992 | 13.761 |
| Producció total = 233.631 ||

## Referències

* ↑ Wojdyla, Ben. «Cadillac Eldorado Brougham» (en anglès americà). [Consulta: 19 maig 2022].
* ↑ «Used 2002 Cadillac Eldorado review, specs, buying guide, price quote, info». [Consulta: 19 maig 2022].
* ↑ «Sales of the 1957 Cadillac Eldorado Brougham - 1957-1960 Cadillac Eldorado Brougham | HowStuffWorks» (en anglès), 09-07-2017. Arxivat de l'original el 2017-07-09. [Consulta: 19 maig 2022].

## Enllaços externs

* 1957-58 Cadillac Eldorado Brougham
* Cadillac Eldorado Brougham a hemmings.com
# Cal Santantoni

Cal Santantoni és una casa de Solsona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici anterior al 1565 de tres façanes, amb planta baixa i dos pisos al carrer Castell i un tercer a la plaça de Sant Joan. La façana té les cantonades de pedra tallada amb obertures rectangulars i barres de ferro forjat als baixos. Als pisos de la façana principal s'hi alternen balcons i finestres.
És la casa natal del pintor Francesc Ribalta i cal destacar-ne la pedra sobre la porta del carrer de la Regata, amb un sortidor acompanyat d'un motiu àrab.
Està situat en un dels carrers més comercials del nucli antic i un encreuament d'edificis singulars.

## Història

L'any 1565 va néixer a aquesta casa Francesc Ribalta, pintor destacat del barroc espanyol.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cal Santantoni». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 octubre 2017].
# Cal Santpare (Sanaüja)

Cal Santpare és un edifici del municipi de Sanaüja (Segarra) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge situat a un extrem de la plaça Major de Sanaüja, fent cantonada amb el carrer del Forn, estructurat amb planta baixa, dues plantes superiors i golfes, realitzat amb paredat, actualment visible a la part inferior, amb arrebossat superficial a les plantes superiors.
Com a element destacable trobem una fornícula cantonera situada a l'angle dret de la façana. És una fornícula apetxinada a la part superior, poc visible a causa de les cortinetes que formen un petit dosser. La fornícula queda emmarcada per un marc de fusta formant un arc apuntat amb decoració de relleus i motius vegetals, alhora emmarcat per un segon marc realitzat amb guix, el qual presenta el mateix tipus de decoració a la part superior, mentre que als laterals trobem dues petites columnes estriades i adossades al mur. Aquesta capelleta alberga una imatge de la Mare de Déu dels Dolors o de la Soledat.

## Referències

* 1 2 «Cal Santpare». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# Cal Companyó

«Cal Companyó» té aquests significats:

## Vegeu també

* Font de Cal Companyó
# CHZ

CHZ té els següents significats:
* Zona d'habitabilitat (del nom en anglès Circumstellar Habitable Zone), regió a l'entorn d'una estrella on es compleixen un seguit de condicions d'habitabilitat planetària
* chz, codi ISO 639-3 del chinanteca d'Ozumacín, llengua parlada a l'estat d'Oaxaca (Mèxic), vegeu Chinanteca#Variants
# Ca n'Aixuta

Ca n'Aixuta és un jaciment arqueològic al terme municipal de Muro (Mallorca). Es troba molt a prop del talaiot de Sa Font / Son Morei seguint el camí de son Morei en direcció a Muro, just devora una pedrera. Consisteix en un hipogeu isolat de planta allargada que s'ha datat al bronze mig naviforme II (ca. 1700-1400 a.C). Es tracta d'un exemple d'hipogeu artificial que presenta diverses de les característiques clàssiques de les coves d'aquest període. Conserva un accés circular que descendeix com una mena de pou cap a una cambra sepulcral de petites dimensions. La cambra és allargada amb el sòtil arrodonit i acaba a un absis. Té dos bancs laterals que servien per poder dipositar els cossos i els aixovars dintre de la tomba amb una fossa a la part central per la que es podia transitar a l'interior sense fer malbé els enterraments. També compta amb un nínxol (petita obertura lateral que pogué servir per dipositar-hi ofrenes). L'estat de conservació és bo.

## Notes

* ↑ Veny, Cristóbal. Las cuevas sepulcrales del bronce antiguo en Mallorca (en castellà). Bibliotheca praehistorica hispana. Madrit: Consejo Superior de Investigaciones Científicas, 1968, p. 493. ISBN 978-84-00-02403-1.
* ↑ Alomar et.ali. Història de Muro: Volum I. 1 (en català). Ajuntament de Muro
# Ca n'Agustí

Ca n'Agustí és un edifici d'Olzinelles, entitat de població del municipi de Sant Celoni (Vallès Oriental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquesta casa està situada en una zona rural, rodejada de bosc i camps de conreu. Fou restaurada ja que va ser comprada per un senyor de fora de la vila i la volia com a lloc de segona residència. És un conjunt d'edificis en restauració voltat d'un pati. L'edifici o casa principal és de planta rectangular, consta de planta baixa i dos pisos, i té la coberta plana. La façana és de composició simètrica i està coronada per una barana en la que hi ha un rellotge de sol al mig molt diferent dels normals que solen estar col·locats a la paret. Aquests tenen la forma com de papallona i li falta el ferro del mig que l'identificaria millor. Hi ha restes a la façana de pintura, és a dir, abans devia estar decorada amb pintures que farien sanefes o jocs de colors per a donar-li un aire més senyorial.

## Referències

* ↑ Ca l'Agustí a Olzinelles [Consulta: 1 setembre 2022].
* 1 2 3 «Ca n'Agustí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].
# Ca n'Albareda de la Plaça

Ca n'Albareda de la Plaça és una masia del municipi de Pallejà (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un mas format per dos cossos, el més antic del segle xvii, situat a la banda nord del pati d'aquesta plaça i amb portal adovellat de pedra roja. Té grans finestrals. L'altre cos està unit al primer i té a la planta baixa dos arcs escarsers de pedra roja, del segle xviii. A sobre hi ha l'habitatge principal. Disposa de dos cellers, un a la planta baixa d'aquest segon edifici i l'altre per a la producció de vi a nivell industrial, a l'altra banda del carrer.

## Referències

* 1 2 «Ca n'Albareda de la Plaça». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 febrer 2016].
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1995

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1995 es va celebrar a Bogotà (Colòmbia) entre el 26 i el 30 de setembre de 1995.
Les competicions es van celebrar al Velòdrom Luis Carlos Galán. En total es va competir en 12 disciplines, 8 de masculines i 4 de femenines. En aquesta edició van debutar el 500 metres contrarellotge femení, i Madison i la Velocitat per equips masculina.

## Resultats
### Masculí

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Darryn Hill Austràlia | Curt Harnett Canadà | Frédéric Magné França |
| Velocitat per equips | Alemanya Jens Fiedler Michael Hübner Jan van Eijden | França Benoît Vetu Florian Rousseau Hervé Thuet | Estats Units Marty Nothstein Erin Hartwell William Clay |
| Persecució individual | Graeme Obree Regne Unit | Andrea Collinelli Itàlia | Stuart O'Grady Austràlia |
| Persecució per equips | Austràlia Bradley McGee Stuart O'Grady Rodney McGee Tim O'Shannessy | Ucraïna Dimitri Tolstenkov Bogdan Bondariew Sergiy Matveyev Alexander Simonenko | Estats Units Mariano Friedick Dirk Copeland Zach Conrad Matt Hamon |
| Quilòmetre contrarellotge | Shane Kelly Austràlia | Florian Rousseau França | Erin Hartwell Estats Units |
| Cursa per punts | Silvio Martinello Itàlia | Remigius Lupeikis Lituània | Sergei Lavrenenko Kazakhstan |
| Keirin | Frédéric Magné França | Michael Hübner Alemanya | Federico Paris Itàlia |
| Madison | Silvio Martinello Marco Villa Itàlia | Gabriel Curuchet Juan Curuchet Argentina | Kurt Betschart Bruno Risi Suïssa |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Félicia Ballanger França | Olga Slyusareva Rússia | Erika Salumäe Estònia |
| Persecució individual | Rebecca Twigg Estats Units | Antonella Bellutti Itàlia | May-Britt Vaaland Noruega |
| 500 metres contrarellotge | Félicia Ballanger França | Galina Enioukhina Rússia | Michelle Ferris Austràlia |
| Cursa per punts 25 km | Svetlana Samokhalova Rússia | Nada Cristofoli Itàlia | Nathalie Even-Lancien França |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 2 | Austràlia | 3 | | 2 | 5 |
| 3 | Itàlia | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 4 | Rússia | 1 | 2 | | 3 |
| 5 | Alemanya | 1 | 1 | | 2 |
| 6 | Estats Units | 1 | | 3 | 4 |
| 7 | Regne Unit | 1 | | | 1 |
| 8 | Argentina | | 1 | | 1 |
| 8 | Canadà | | 1 | | 1 |
| 8 | Lituània | | 1 | | 1 |
| 8 | Ucraïna | | 1 | | 1 |
| 12 | Estònia | | | 1 | 1 |
| 12 | Kazakhstan | | | 1 | 1 |
| 12 | Noruega | | | 1 | 1 |
| 12 | Suïssa | | | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1998

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1998 es va celebrar a Bordeus (França) entre el 26 i el 30 d'agost de 1998.
Les competicions es van celebrar al Velòdrom de Bordeus. En total es va competir en 12 disciplines, 8 de masculines i 4 de femenines.

## Resultats
### Masculí

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Florian Rousseau França | Jens Fiedler Alemanya | Laurent Gané França |
| Velocitat per equips | França Vincent Le Quellec Florian Rousseau Arnaud Tournant | Austràlia Danny Day Shane Kelly Graham Sharman | Alemanya Sören Lausberg Stefan Nimke Eyk Pokorny |
| Persecució individual | Phillippe Ermenault França | Francis Moreau França | Robert Bartko Alemanya |
| Persecució per equips | Ucraïna Alexander Fedenko Alexander Simonenko Sergei Matveyev Ruslan Pidgornyy | Alemanya Robert Bartko Christian Lademann Daniel Becke Guido Fulst | Itàlia Andrea Collinelli Adler Capelli Cristiano Citton Mario Benetton |
| Quilòmetre contrarellotge | Arnaud Tournant França | Shane Kelly Austràlia | Erin Hartwell Estats Units |
| Cursa per punts 40 km | Joan Llaneras Rosselló Espanya | Andreas Kappes Alemanya | Silvio Martinello Itàlia |
| Keirin | Jens Fiedler Alemanya | Ainars Kiksis Letònia | Laurent Gané França |
| Madison 50 km | Etienne De Wilde Matthew Gilmore Bèlgica | Silvio Martinello Andrea Collinelli Itàlia | Andreas Kappes Stefan Steinweg Alemanya |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Félicia Ballanger França | Michelle Ferris Austràlia | Tanya Dubnicoff Canadà |
| Persecució individual | Lucy Tyler-Sharman Austràlia | Leontien Zijlaard-Van Moorsel Països Baixos | Judith Arndt Alemanya |
| 500 metres contrarellotge | Félicia Ballanger França | Tanya Dubnicoff Canadà | Michelle Ferris Austràlia |
| Cursa per punts 25 km | Dori Ruano Sanchón Espanya | Belem Guerrero Mèxic | Olga Sliússareva Rússia |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 6 | 1 | 2 | 9 |
| 2 | Espanya | 2 | | | 2 |
| 3 | Alemanya | 1 | 3 | 4 | 8 |
| 4 | Austràlia | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 5 | Bèlgica | 1 | | | 1 |
| 5 | Ucraïna | 1 | | | 1 |
| 7 | Itàlia | | 1 | 2 | 3 |
| 8 | Canadà | | 1 | 1 | 2 |
| 9 | Letònia | | 1 | | 1 |
| 9 | Mèxic | | 1 | | 1 |
| 9 | Països Baixos | | 1 | | 1 |
| 12 | Rússia | | | 1 | 1 |
| 12 | Estats Units | | | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats de 1998 a la web de l'UCI Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine.
# Campionat del món de ciclisme en pista de 2001

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 2001 es va celebrar a Anvers (Bèlgica) entre el 26 i el 30 de setembre de 2001.
Les competicions es van celebrar al Antwerps Sportspaleis. En total es va competir en 12 disciplines, 8 de masculines i 4 de femenines.

## Resultats
### Masculí

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Arnaud Tournant França | Laurent Gané França | Florian Rousseau França |
| Velocitat per equips | França Laurent Gané Florian Rousseau Arnaud Tournant | Austràlia Jobie Dajka Ryan Bayley Sean Eadie | Regne Unit Chris Hoy Craig MacLean Jason Queally |
| Persecució individual | Alexandre Simonenko Ucraïna | Jens Lehmann Alemanya | Stefan Steinweg Alemanya |
| Persecució per equips | Ucraïna Sergeï Tscherniowsky Alexandre Simonenko Alexander Fedenko Lyubomyr Polatayko | Regne Unit Chris Newton Paul Manning Bradley Wiggins Bryan Steel | Alemanya Jens Lehmann Sebastian Siedler Christian Bach Guido Fulst |
| Quilòmetre contrarellotge | Arnaud Tournant França | Sören Lausberg Alemanya | Grzegorz Krejner Polònia |
| Cursa per punts 40 km | Bruno Risi Suïssa | Juan Curuchet Argentina | Franz Stocher Àustria |
| Keirin | Ryan Bayley Austràlia | Laurent Gané França | Jens Fiedler Alemanya |
| Madison 50 km | Jérôme Neuville Robert Sassone França | Isaac Gálvez Joan Llaneras Espanya | Juan Curuchet Gabriel Curuchet Argentina |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Svetlana Grankovskaya Rússia | Tammy Thomas Estats Units | Lori-Ann Muenzer Canadà |
| Persecució individual | Leontien Zijlaard-Van Moorsel Països Baixos | Olga Slyusareva Rússia | Elena Tchalykh Rússia |
| 500 metres contrarellotge | Nancy Contreras Mèxic | Lori-Ann Muenzer Canadà | Katrin Meinke Alemanya |
| Cursa per punts 25 km | Olga Slyusareva Rússia | Katherine Bates Austràlia | Belem Guerrero Mèxic |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 4 | 2 | 1 | 7 |
| 2 | Rússia | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 3 | Ucraïna | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 4 | Austràlia | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 5 | Mèxic | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 6 | Països Baixos | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | Suïssa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | Alemanya | 0 | 2 | 4 | 6 |
| 9 | Argentina | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 | Canadà | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 | Regne Unit | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 12 | Espanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 | Àustria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 14 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 12 | 12 | 12 | 36 |

## Enllaços externs

* Resultats a cyclingnews.com
# Cal Tomasito

Cal Tomasito és una obra de Cornudella de Montsant (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa, pis i golfes, fet de paredat i cobert per una teulada. A la façana s'hi obre un balcó sortit amb barana de ferro forjat, i la portalada principal, la decoració de la qual resulta interessant per l'existència d'un element no freqüent a la comarca: un fris guardapols. El conjunt de la portalada, de pedra, té una decoració força malmesa, i a la clau un escut també fet malbé, i la data de 1784.

## Història

Caldria inscriure l'edifici dins el conjunt de construccions de qualitat aixecades durant el segle xviii, dins una època de fort desenvolupament demogràfic i agrícola. L'adició de la balconada és, evidentment, posterior per la seva tipologia. Des de fa anys hi ha instal·lat un forn de pa.

## Referències

* 1 2 «Cal Tomasito». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].
# Campionats del món de ciclocròs de 1983

Els Campionats del món de ciclocròs de 1983 foren la 34a edició dels mundials de la modalitat de ciclocròs i es disputaren el 19 i 20 de febrer de 1983 a Birmingham, West Midlands, Anglaterra. Foren tres les proves disputades.

## Resultats

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Cursa elit | Roland Liboton | Albert Zweifel | Klaus-Peter Thaler |
| Cursa amateur | Radomír Šimůnek | Werner Van Der Fraenen | Petr Klouček |
| Cursa júnior | Roman Kreuziger | Martin Hendriks | Petr Hric |

## Classificacions
### Classificació de la prova elit

| Pos. | Ciclista | País | Temps |
| | Roland Liboton | Bèlgica | 53 min 17 s |
| | Albert Zweifel | Suïssa | + 0:09 |
| | Klaus-Peter Thaler | RFA | + 0:10 |
| 4 | Rein Groenendaal | Països Baixos | + 0:23 |
| 5 | Hennie Stamsnijder | Països Baixos | + 1:06 |
| 6 | Robert Vermeire | Bèlgica | + 1:07 |
| 7 | Patrice Thévenard | França | + 1:28 |
| 8 | Johan Ghyllebert | Bèlgica | + 2:20 |
| 9 | Peter Frischknecht | Suïssa | + 2:21 |
| 10 | Jan Teugels | Bèlgica | + 2:27 |

### Classificació de la prova amateur

| Pos. | Cycliste | Pays | Temps |
| | Radomír Šimůnek | Txecoslovàquia | 47 min 11 s |
| | Werner Van Der Fraenen | Bèlgica | + 0:00 |
| | Petr Klouček | Txecoslovàquia | + 0:02 |
| 4 | Andrzej Mąkowski | Polònia | + 0:14 |
| 5 | Ludo De Rey | Bèlgica | + 0:20 |
| 6 | Miloš Fišera | Txecoslovàquia | + 0:25 |
| 7 | Alain Daniel | França | + 0:27 |
| 8 | František Klouček | Txecoslovàquia | + 0:31 |
| 9 | Ivan Messelis | Bèlgica | + 0:40 |
| 10 | Herman Snoeyink | Països Baixos | + 0:51 |

### Classificació de la prova júnior

| Pos. | Cycliste | Pays | Temps |
| | Roman Kreuziger | Txecoslovàquia | 39 min 35 s |
| | Martin Hedriks | Països Baixos | + 0:06 |
| | Peter Hric | Txecoslovàquia | + 0:11 |
| 4 | Radovan Fořt | Txecoslovàquia | + 0:13 |
| 5 | John van Gessel | Països Baixos | + 0:19 |
| 6 | Josef Faller | Alemanya de l'Est | + 0:35 |
| 7 | Ondrej Glajza | Txecoslovàquia | + 0:55 |
| 8 | Thierry Valette | França | + 0:57 |
| 9 | Peter Müller | Suïssa | + 1:07 |
| 10 | Henri Schnadt | Luxemburg | + 1:10 |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Txecoslovàquia | 2 | 0 | 2 | 4 |
| 2 | Bèlgica | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 | Països Baixos | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Suïssa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | RFA | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* Web de l'UCI
* Resultats a les-sports.info
# Cal Torné (Verdú)

Cal Torné és una casa de Verdú (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa que forma part de la plaça Major i fa cantonada al carrer Margodell. Al llarg del temps ha estat força modificada arquitectònicament, però conserva en la seva planta baixa i primer pis un estil arquitectònic propi del segle xvii. La façana s'estructura en tres pisos. A la planta baixa s'hi obren la porta d'accés a la casa i la porta del garatge, emmarcades per finestres rectangulars llindades amb pedres rectangulars llises. En la primera planta de la casa s'obren dues portes balconeres amb llindes llises sense decoració que només ostenten uns petits arcs conopials en la seva part baixa. En aquestes llindes s'hi conserva encara una inscripció amb la data. Finalment el pis superior ha estat reformat en dates recents, amb dues portes balconeres senzilles però sense balcons de cap mena.

## Història

Cal Torné és una de les històriques cases que conformen la plaça Major de Verdú. En la façana d'aquesta casa s'hi observen inscripcions amb les següents dates: 1666- 1687- 1767, que es corresponen amb diverses reformes constructives que s'hi han fet.

## Referències

* 1 2 «Cal Torné». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Can Catà de la Vall

Can Catà de la Vall és una masia al terme municipal de Sant Andreu de Llavaneres (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Al costat hi ha la masoveria, també inventariada de manera independent.

## Arquitectura
### Masia

Masia pairal de tres cossos i una torrassa de guaita a la cantonada esquerra. Té planta baixa i dos pisos, amb la coberta a dos vessants. Totes les obertures estan emmarcades amb pedra granítica. A la façana principal hi ha un portal d'entrada en arc de mig punt de tretze peces, a sobre del qual hi ha la data de 1609. La casa és de planta quadrangular; al segon pis hi ha les golfes, que formen un espai unitari. A la part posterior té un celler de grans dimensions, cobert amb dues arcades de pedra encaixada. A l'interior hi ha una escala de pedra granítica amb una columna amb base i capitell gòtic, coronada per una imatge esculpida en pedra calcària.
Al costat de la casa hi ha una petita capella, obra del segle xviii, i a l'altre costat unes dependències per als mossos i les corts.
Aquesta masia estava emmurallada. De la muralla se'n conserven les dues parets laterals i les dues portalades amb llindes d'arc rebaixat.

### Masoveria

Can Catà de la Vall és una masoveria del selgle XVI inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Casa de planta quadrada, consta de dos cossos i dues plantes. La façana lateral, convertida en principal, mostra un portal de mig punt fet de maó col·locat en forma de plec de llibre. Al damunt hi ha un finestral gòtic de tipus conopial del segle xvi, així com dos més de posteriors, del segle xvii. La masoveria queda fora del clos emmurallat de la masia gran.

## Història

El primer de maig de 1543, el rei Carles I d'Aragó va signar el privilegi pel qual les parròquies de Sant Andreu i Sant Vicenç de Llavaneres podien constituir universitat pròpia, és a dir, Ajuntament, i escollir batlle per elles mateixes.
La família Catà de la Vall és de les més antigues de Llavaneres. El primer batlle que va tenir el poble el 1548 va ser Pere Catà de la Vall i, en èpoques posteriors, diferents documents canònics i escriptures de propietats ens permeten de seguir la trajectòria de la família.
Segons consta a la visita pastoral de 1726, deixà el dret de patronatge als hereus i successors de Francesc Catà de la Vall, drets que Pere Catà havia tingut fins a 1713. Després venen Llorenç Catà de la Vall (de 1713 a 1746), Francesc Catà (de 1746 a 1755) i Andreu Catà (de 1755 a 1760). Passen els drets de patronatge a Marià Vieta, de 1790 a 1791, i després a Salvador Vieta i Catà de la Vall. Cap a la meitat del segle xix, aquesta família desapareix de Llavaneres.

## Notes

* 1 2 3 4 5 6 7 «Can Catà de la Vall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
* ↑ «Masoveria de Can Catà de la Vall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Calila i Dimna

Calila i Dimna (en àrab: کـَـلیله وَ دِمـنه Kalila wa-Dimna) és el títol de la versió àrab d'una col·lecció de faules d'origen indi, algunes de les quals coincideixen amb diverses faules del Panchatantra.
La col·lecció fou traduïda al segle vi del sànscrit al pahlavi, i Ibn al-Muqaffa’ en feu la versió àrab al segle viii, la qual serví de base a les nombroses traduccions posteriors. És especialment coneguda la traducció castellana, que fou feta traduir per Alfons X el Savi l'any 1251 amb el títol "Calila e Dimna".
Les faules tenen intenció moralitzant i són protagonitzades per animals que representen situacions humanes. Es poden enquadrar dins el gènere espills de prínceps, ja que un lleó que governa la resta d'animals rep consells del seu servent, un bou. Els dos animals que donen títol a l'obra són xacals.

## Referències

* ↑ «Kalila and Dimna». World Digital Library. [Consulta: 26 març 2017].
* ↑ «Calila i Dimna». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Text complet de Calila e Dimna en castellà Arxivat 2011-11-10 a Wayback Machine. (castellà)