OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Li Jinlin

Li Jinlin és una esportista xinesa que va competir en judo, guanyadora d'una medalla de plata al Campionat Mundial de Judo de 1986 en la categoria oberta.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1986 | Maastricht ( Països Baixos) | 2 | Oberta |

## Referències

* ↑ Li Jinlin en Judoinside.com (anglès)
# Linda Beatrice Brown

Linda Beatrice Brown és una escriptora i professora afroamericana estatunidenca. Va néixer a Akron, Ohio i va cursar estudis universitaris al Bennett College de Carolina del Nord. Quan estava a Carolina del Nord, va guanyar diversos premis per les seves obres tant de ficció com de no ficció. Brown ha publicat molts llibres, entre els quals destaquen Belles of Liberty, Black Angels, Crossing Over Jordan i The Long Walk. Ha escrit obres de ficció, assaig, obres de teatre i poesia. Molts de les seves obres estan centrades en el Moviment afroamericà pels Drets Civils i les seves lluites des de l'època esclavitud durant el temps de la Guerra Civil americana.

## Vida
### Infància i joventut

Brown va néixer a Ohio i va anar a viure a Carolina del Nord per estudiar a la universitat. Va estudiar anglès i francès al Bennett College, on es va graduar. Després va estudiar un grau de màster a la Universitat Case Western Reserve. Va tornar a Ohio, on es va doctorar en literatura afroamericana i escriptura creativa al Union Institute and University.

### Vida professional

Brown ha estat professora de diverses escoles i universitats. Entre aquest hi ha la Kent State University, la Universitat de Carolina del Nord-Greensboro, i el Guilford College. Actualment és professora de literatura afroamericana del Bennett College for Women.

## Premis i nominacions

Brown ha rebut premis nombrosos premis durant la seva època de Carolina del Nord. Entre aquests hi ha el segon lloc del concurs d'escriptura creativa de la universitat, la primera plaça d'escriptura de ficció a la Coalició de les Arts de Carolina del Nord i una residència al Headlands Center.

## Obres
### Llibres

* A Love Song to Black Men. Broadside Press. 1975.
* Rainbow 'Roun Mah Shoulder. Ballantine Press. 1989.
* Crossing Over Jordan, a novel. Ballantine Press. 1995.
* The Long Walk: The Story of the Presidency of Willa B. Player at Bennett College. Bennett College Women's Leadership Institute. 1999.

### Articles

* "Beloved, A Book Review," a Religion and Intellectual Life, vol.3, Spring, 1988.
* "Treasure," un conte a O. Henry Festival Stories, Transverse Press. 1995.
* "Poetry," a Word and Witness. Carolina Academic Press. 1999.

### Teatre

* Congo's River Song, obra d'un sol acte produïda pel North Carolina Museum of Art,Oct 13, 2001.
* Dangerous Pretty Produïda com una obra d'un sol acte, North Carolina Museum of Art, 1999.
* "Dangerous Pretty", ficció a The Store of Joys, ed. Houston Paschal. The North Carolina Museum of Art. 1997.

## Referències

* Bennett College Dr. Linda Beatrice Brown Arxivat 2019-10-15 a Wayback Machine.
* Linda Beatrice Brown Arxivat 2018-08-15 a Wayback Machine.
# Le lion est mort ce soir

Le lion est mort ce soir és una comèdia dramàtica franco-japonesa dirigida per Nobuhiro Suwa estrenada el 2017. A l'estat espanyol estrenada amb el títol El león duerme esta noche.

## Argument

Un actor d'edat, Jean, es demana com interpretar la mort del seu personatge en un film on un director l'uneix amb Anna, actriu amb qui ha treballat fa molt de temps en un film que ha esdevingut de culte. Anna està deprimida per una ruptura sentimental recent, el rodatge queda interromput durant alguns dies.
Jean ho aprofita en principi per anar a veure una vella amiga, Marie. A continuació s'instal·la en una casa abandonada, habitada temps enrere per Juliette, una dona que ha estimat en la seva joventut i que va morir l'any 1972. Ara bé, aquesta se li apareix novament.
Uns nens que busquen rodar un film, ajudats pels consells d'un adult, entren igualment a la casa i troben Jean. Accepta rodar el film amb ells.
Els nens imaginen una història de fantasmes, interpretant el conjunt dels papers al costat de Jean. L'última escena tindrà lloc a la vora d'un llac, on Jean parla una última vegada amb Juliette.
El rodatge del film principal es reprèn finalment i Jean pot aleshores interpretar l'escena de la seva mort.

## Repartiment

* Jean-Pierre Léaud: Jean
* Pauline Étienne: Juliette
* Maud Wyler: Céline
* Arthur Harari: Philippe
* Isabelle Weingarten: Marie
* Noë Sampy: Yuki
* Louis-Do de Lencquesaing: el director
* Jean-Louis Berard: Claude
* Françoise Michaud: la maquilladora

## Al voltant de la pel·lícula

El film utilitza diàlegs d'una obra de teatre escrita per Pierre Léaud, pare de Jean-Pierre Léaud, pels intercanvis entre Jean i Juliette.

### crítica

* "Meravellosa (...) Un festí no solament per als cinèfils: és com si el millor cinema de Truffaut, renaixés sota la mirada còmplice, atenta i igual de meravellada d'un director japonès per qui el cinema és francès, o no és cinema. (…) Puntuació: ★★★★★ (sobre 5)"
* "Exquisida i encantadora, una carta d'amor al cinema, i al principi i al final de la vida, repleta d'esperança i de moments dt.́gicos, sobrenaturals, amb un Léaud, com sempre, absolutament únic i irresistible (…) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)"

## Referències

* ↑ «Le lion est mort ce soir» (en anglès). [Consulta: 31 octubre 2018].
* ↑ «« Nobuhiro Suwa: "C’est le cinéma français qui m’a donné le courage de devenir réalisateur"».
* ↑ Casas, Quim. «El león duerme esta noche». El Periódico.
* ↑ Engel, Philipp «El león duerme esta noche» (en castellà). Fotogramas, 03-04-2018.
# Le lunghe ombre

Le lunghe ombre és un telefilm italià del 1987 dirigit per Gianfranco Mingozzi.

## Trama

Dos adolescents dels Apenins Emilians que es van unir a la Resistència el 1944 coneixen una diva del cinema desplaçada per la guerra i s'enamoren d'ella.

## Repartiment

* Lina Sastri:
* Tobias Hoesl:
* Leonardo Ferrantini:
* Dominique Sanda:
* Beppe Chierici:
* Antonio Degli Schiavi:
* Nicola Farron:
* Francesco Guccini:
* Massimo Serato:

## Recepció

Fou estrenada com a part de la secció oficial en la VIII edició de la Mostra de València l'octubre de 1987.

## Referències

* ↑ Le lunghe ombre a bfi.org
* ↑ Proiezione del film tv "Le lunghe ombre" (1987) di Gianfranco Mingozzi, 6 d'agost de 20808
* ↑ Gianfranco Mingozzi presenta en la Mostra de Valencia su tercera película sobre la Italia fascista, El País, 11 d'octubre de 1987

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Liparis rhodosoma

Liparis rhodosoma és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima polar que viu entre 0-150 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar d'Okhotsk.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Praga. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Burke, C. V., 1930. Revision of the fishes of the family Liparidae. Bulletin of the United States National Museum Núm. 150: i-xii + 1-204.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Liparis petschiliensis

Liparis petschiliensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.
És un peix marí, demersal i de clima temperat. Es troba al Pacífic nord-occidental: la Xina. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Rendahl, Hialmar «Eine neue art der gattung Cyclogaster aus dem Inneren Gelben Meer.» (en alemany). Zoologischer Anzeiger, 67, núms. 6-7, 1926, pàg. 184-186.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.

## Bibliografia

* Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Legend of the Blue Sea

Legend of the Blue Sea (Hangul: 푸른 바다의 전설; RR: Pureun bada-ui jeonseol) és una sèrie de televisió sud-coreana de 2016-2017 protagonitzada per Jun Ji-hyun i Lee Min-ho. Inspirat en una clàssica llegenda de Joseon de la primera col·lecció de relats històrics no oficials de Corea sobre un pescador que captura i allibera una sirena, aquest drama explica la història d'amor d'un artista i una sirena que viatja a través de l'oceà per trobar-lo. Va ser parcialment rodada a Catalunya, concretament a Tossa de Mar. Es va emetre a SBS tots els dimecres i dijous a les 22:00 (KST) franja horària a partir del 16 de novembre de 2016 fins al 25 de gener de 2017. La sèrie va ser un èxit comercial, va destacar internacionalment en la classificació d'espectadors més populars amb popularitat a Àsia, Europa, Oceania i els Estats Units van transmetre a tot el món a Netflix.

## Referències

* ↑ «Legend of the Blue Sea». CJ E&M Corporation. [Consulta: 21 desembre 2017].
* ↑ Kil, Sonia. «Gianna Jun and Lee Min-ho to Star in Korean TV Series 'Blue Sea'», 31-05-2016.
* ↑ «Jun Ji-hyun and Lee Min-ho to star in drama», 01-06-2016.
* ↑ «Legend of the Blue Sea is our own ancient mermaid story», 14-11-2016.
* ↑ «Tossa de Mar, de moda a Corea del Sud pels videoclips de la cantant de K-pop YooA». CCMA, 18-11-2022. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ https://www.ibtimes.co.in/legend-blue-sea-excells-internationally-maintains-top-position-viewership-ranking-708959
# Mas de Barreda

El Mas de Barreda és una masia del poble de Sapeira, de l'antic terme ribagorçà de Sapeira, pertanyent actualment a la subcomarca de la Terreta i al municipi de Tremp. És un monument protegit com a bé cultural d'interès local
Està situada al nord-oest de Sapeira, al vessant nord de la serreta on s'assenta el poble de Sapeira, en un coster a l'esquerra del barranc de Llepós.

## Història

Sant Esteve de Barreda:
Aquesta església estava situada segurament on avui encara hi ha el mas de Barreda, antiga granja del monestir d'Alaó, enlairada a la costa esquerra del barranc del Sola, al nord del terme antic de Sapeira.
Trobem l'esment del topònim l'any 1010 com a termenal de Sant Esteve de la Sarga. La possessió d'aquesta església fou força disputada entre el monestir d ‘Alaó i els senyors de Sapeira, castell amb el qual limitava en aquell temps. L'any 1078, el bisbe Ramon Dalmau de Roda es preocupà de refer el patrimoni alaonès i va trametre llegats a Guiu de Sapeira perquè anés al monestir d'Alaó i fes dret de l'alou de Sant Esteve de Barreda, que retenia injustament des de feia temps. Després del judici, del jurament a l'altar de l'abadia, en no poder demostrar la seua propietat, Pere Rodball, del llinatge dels Sapeira i finalment el mateix Guiu (1091) s'encomanaren en qualitat de fidels cavallers a l'abat i als monjos d'Alaó a canvi de continuar amb la tinença del 'alou. L'assumpte semblava solucionat de manera definitiva; tanmateix va continuar la pressió senyorial, ja que llegim a l'enquesta reial de l'any 1346 que el senyor Berenguer de Sant Serni havia procedit a "l'ocupació del mas de Barreda, propietat del monestir d'Alaó, i que per tal de gaudir-lo més lliurement fou considerat inclòs dins del seu terme alodial de Sapeira". L'any 1205 consta un Pere de Barreda com a escrivent i prior d'Alaó

## Bibliografia

Boix Pociello, Jordi. El Pallars. Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya Romànica;XV). ISBN 8477395667.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Castelnuovo Calcea

Castelnuovo Calcea, (Castelneuv Brusà en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Agliano Terme, Moasca, Mombercelli, Montegrosso d'Asti, Nizza Monferrato, San Marzano Oliveto i Vinchio.
Pertanyen al municipi les frazioni de Momparone, Caranti, Opessina, Valleggia, Toetto, Preie, Stazione i Argentina.
# Gaku Shibasaki

Gaku Shibasaki (Noheji, Districte de Kamikita, Prefectura d'Aomori, Japó, 28 de maig de 19) és un futbolista professional japonès que juga com a centrecampista al Kashima Antlers. Va debutar el 2014 amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2014 | 4 | 1 |
| 2015 | 9 | 2 |
| Total | 13 | 3 |

## Referències

* ↑ National Football Teams

## Enllaços externs

* Gaku Shibasaki a BDFutbol
* Fitxa al Kashima Antlers (japonès)
* Gaku Shibasaki Arxivat 2015-05-14 a Wayback Machine. a Yahoo! sports (japonès)
Shibasaki amb el Japó - plantilles de navegació :
Selecció de futbol del Japó – Copa del Món de futbol 2018
1 Kawashima •
2 Ueda •
3 Shoji •
4 Honda •
5 Nagatomo •
6 Endo •
7 Shibasaki •
8 Haraguchi •
9 Okazaki •
10 Kagawa •
11 Usami •
12 Higashiguchi •
13 Muto •
14 Inui •
15 Osako •
16 Yamaguchi •
17 Hasebe  •
18 Oshima •
19 H. Sakai •
20 Makino •
21 G. Sakai •
22 Yoshida •
23 Nakamura •
Seleccionador: Nishino
Selecció de futbol del Japó – Copa del Món de futbol 2022
1 Kawashima •
2 Yamane •
3 Taniguchi •
4 Itakura •
5 Nagatomo •
6 Endo •
7 Shibasaki •
8 Dōan •
9 Mitoma •
10 Minamino •
11 Kubo •
12 Gonda •
13 Morita •
14 J. Ito •
15 Kamada •
16 Tomiyasu •
17 Tanaka •
18 Asano •
19 Sakai •
20 Machino •
21 Ueda •
22 Yoshida  •
23 Schmidt •
24 Soma •
25 Maeda •
26 H. Ito •
Seleccionador: Moriyasu :
# Juni Mauricià

Juni Mauricià (en llatí Junius Mauricianus) va ser un jurista romà al que l'Índex florentí atribueix sis llibres titulats Ad leges, sobre les lleis Julia et Papia Poppaea.
Se'l situa escrivint aquesta obra durant el regnat d'Antoní Pius (138-161). El Digest menciona una obra de Mauriciá, que no es troba a l'Índex Florentí, amb el nom De Poenis. També va escriure algunes notes sobre Julià. En alguns manuscrits apareix com Martianus o Marcianus i no Mauricianus. És citat per altres juristes, i el Digest recull quatre extractes de les seves obres.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/985?rgn=full+text;view=image;q1=MauricianusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 975. ]
# Diem

'Diem (anteriorment coneguda com a Libra, i encara anteriorment com a GlobalCoin o Facebook Coin) és una criptomoneda proposada per la multinacional estatunidenca Meta Platforms. La notícia de la moneda es va filtrar per primera vegada a mitjans de juny, i es va anunciar formalment el 18 de juny de 2019.
La libra serà recolzada per actius financers, entre els quals hi haurà títols de deute públic, en una temptativa per a evitar la volatilitat. Serà una moneda estable i el seu valor anirà vinculat al de monedes històricament estables com el dòlar nord-americà, la lliura esterlina, l'euro, el franc suís o el ien. Comptarà amb una aplicació denominada calibra que controlarà la cartera o la wallet pròpia de la moneda.
El seu blockchain ve gestionat per programari de codi obert.
Vint-i-set socis estan involucrats en el projecte, on hi ha gestors de sistemes de mitjans de pagament i transaccions per Internet, com Mastercard, Visa, Paypal, Uber i Spotify.
L'avantatge de Facebook és que la plataforma disposa d'un potencial de milions d'usuaris per mitjà dels programes de missatgeria WhatsApp (1.500 milions d'usuaris), Messenger (1.300 milions) i Instagram (1.000 milions).
El projecte ja ha rebut crítiques i l'oposició dels bancs centrals.

## Referències

* ↑ Nuttall, Chris «Facebook’s crucial crypto coin play» (en anglès). Financial Times, 14-06-2019 [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ Andriotis, AnnaMaria «Facebook’s New Cryptocurrency, Libra, Gets Big Backers» (en anglès). The Wall Street Journal [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ Isaac, Mike «Facebook Plans Global Financial System Based on Cryptocurrency» (en anglès). The New York Times, 18-06-2019 [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ «Facebook wants to make cryptocurrency mainstream. Here's how». CNN. CNN. [Consulta: 18 juny 2019].
* 1 2 3 «Facebook desvela su mayor secreto: esta es su criptomoneda para revolucionar los pagos». El Confidencial, 18-06-2019. [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ «Libra · Libra’s mission is to enable a simple global currency and financial infrastructure that empowers billions of people.». developers.libra.org. [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ «Projet Libra : ce que les entreprises partenaires de Facebook en attendent». Les Echos, 18-06-2019. [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ Boero, Alexandre. «Facebook se prépare à lancer une cryptomonnaie destinée à WhatsApp». Clubic.com, 01-03-2019. [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ Kaminska, Izabella «Alphaville's Libra cheat sheet» (en anglès). Financial Times, 18-06-2019 [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ Kaminska, Izabella «Zuckerberg: The man who would be monetary king» (en anglès). The Financial Times, 18-06-2019 [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ Marsh, Alastair «France Calls for Central Bank Review of Facebook Token» (en anglès). Bloomberg News, 18-06-2019 [Consulta: 18 juny 2019].
# Litana Silva

Litana Silva era un territori dels bois de la Gàl·lia Cispadana on aquesta tribu celta va obtenir una gran victòria sobre el cònsol romà Luci Postumi Albí, l'any 216 aC.
El cònsol i el seu exèrcit, que el formaven dues legions i un cert nombre de tropes auxiliars, fins a 25.000 homes, van ser massacrats, segons diu Titus Livi. Més tard els romans dirigits pel cònsol L. Valerius Flaccus, van derrotar els bois al mateix lloc l'any 195 aC.
El lloc era situat entre Bononia i Placentia però la situació exacta no es coneix.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Litana Silva». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 8 agost 2022].
# Llau de la Vinya

La llau de la Vinya és una llau afluent del riu de Serradell que discorre íntegrament pel terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins del seu antic terme de Toralla i Serradell, a l'àmbit del poble de Toralla.
Es forma a la Costa, a ponent de Comellans, des d'on davalla cap al sud-est deixant la partida de Comellans a llevant; travessa entre les partides de les Vinyes i Rengueret, a llevant, i l'Estrada, la Pera i Esplanellars a ponent. S'aboca en el barranc de Mascarell just al sud-est d'Esplanellars.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Llau de la Mata

La llau de la Mata és una llau del terme municipal de Tremp (antic municipi de Gurp de la Conca), al Pallars Jussà.
Es forma en el Clot del Corral, al sud-oest del Clot de la Pomera, a llevant del Corral de Guilla, per l'afluència del barranc de Caramell i altres barrancs i llaus de muntanya, a 1.174 m. alt. Des d'aquell lloc davalla cap al sud i el sud-est, discorrent paral·lela al Serrat de la Mata.
Al cap d'una mica, quan arriba al Pas de la Canal, s'ajunta amb la llau de la Pleta i altres llaus de muntanya i formen entre totes el barranc de Caramell. Tanmateix, en alguns mapes tota la llau de la Mata és anomenada també barranc de Caramell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Llau de la Solana de la Coma de l'Olla

La llau de la Solana de la Coma de l'Olla és una llau de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, actualment integrant del municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. És al vessant del poble d'Hortoneda, però més a prop del de Pessonada.
Es forma a 1.430 metres d'altitud, al vessant de ponent de l'extrem meridional de la Serra del Banyader, a migdia del Serrat de Ramanitxo, al sud-est de la Solana de la Coma de l'Olla. Des d'aquest lloc davalla cap a ponent, lleugerament decantada cap al nord, de forma paral·lela al serrat i a l'obaga esmentats, i s'aboca en la llau dels Tolls a la Coma de l'Olla.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Lepidiolamprologus mimicus

Lepidiolamprologus mimicus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És endèmic del llac Tanganyika (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Pellegrin, J. 1904. Contribution à l'étude anatomique, biologique et taxinomique des poissons de la famille des Cichlidés. Mem. Soc. Zool. Fr. v. 16 (núms. 2-4): 41-400, Pls. 4-7.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Lepidiolamprologus mimicus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Brichard, P. Cichlids and All the Other Fishes of Lake Tanganyika (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866226677.
* Day, Julia J.; Santini, Simona & Garcia-Moreno, Jaime (2007): Phylogenetic relationships of the Lake Tanganyika cichlid tribe Lamprologini: The story from mitochondrial DNA. Mol. Phylogenet. Evol. 45(2): 629–642.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. (1998): Tanganyikan cichlids in their natural habitat. Cichlid Press.
* Loiselle, Paul V. (1995). The Cichlid Aquarium. Alemanya: Tetra Press. ISBN 1-56465-146-0.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Schelly, R., Takahashi, T., Bills, R. & Hori, M. 2007. The first case of aggressive mimicry among lamprologines in a new species of Lepidiolamprologus (Perciformes: Cichlidae) from Lake Tanganyika. Zootaxa, 1638: 39–49.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.