OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Premi Lola Anglada de contes breus per a nois i noies

El Premi Lola Anglada de contes breus per a nois i noies és un premi literari en llengua catalana convocat conjuntament per Caixa Terrassa i l'Ajuntament de Terrassa entre els anys 1984 i 2003, anomenat en honor de Lola Anglada (1893-1984), narradora infantil i dibuixant catalana.
Va ser instituït amb la finalitat d'impulsar la creació i l'edició de narrativa infantil en català. El veredicte es feia públic durant la Nit literària de Santa Llúcia i l'obra guanyadora era publicada per Edicions de la Magrana. Al llarg de les 20 edicions es presentaren a concurs més de 600 reculls de contes, hi hagué 17 guanyadors i solament en 3 ocasions el premi fou declarat desert. L'any 2003 les institucions organitzadores acordaren deixar de convocar el premi en valorar que la seva raó de ser havia canviat, ja que la presència de la literatura infantil i juvenil en català ja estava ben coberta.

## Guanyadors

* 1984 Mercè Canela, per El planeta dels Set Sols
* 1985 Miquel Desclot, per Set que no dormen a la palla
* 1986 Agustí Alcoberro, per Set gates de vida
* 1987 Maria Assumpció Ribas, per L'Estel sent el temps
* 1988 Salvador Comelles, per Sis contes per a regal
* 1989 Roser Iborra, per L'estiu a la ciutat
* 1990 Xavier Bertran, per Si les persones parlessin...
* 1991 Enric Larruela, per Contes per a un món millor
* 1992 Andreu Sotorra, per Nyatiti: la Filla del Clan
* 1993 Joles Sennell, per Qui vol un conte?
* 1994 Desert
* 1995 Ramon Montón, per Els contes del llop
* 1996 Rosa Maria Colom, per La Dama Blanca i altres rondalles
* 1997 Pep Coll, per El tresor de la Nit de Nadal
* 1998 Dolors García, per Sopa de nit
* 1999 Joan Armengué, per Joaquim, això no es fa!
* 2000 Desert
* 2001 Dolors García, per L'home que estimava els núvols
* 2002 Desert
* 2003 Miquel Pujadó, per Un príncep massa encantat i altres personatges amb problemes

## Referències

* 1 2 3 4 caixaterrassa.es, Avís de cancel·lació del premi
* 1 2 terrassa.org, Altres col·leccions d'entitats culturals. Premi Lola Anglada de contes breus per a nois i noies (1984 a 2003)
* ↑ «Garcia i Cornellà, Dolors». Lletrescatalanes.cat. [Consulta: desembre 2016].
* ↑ Garcia i Cornellà, Dolors. L'home que estimava els núvols i altres narracions. Barcelona: Edicions de La Magrana, 2002. ISBN 8482644076.
* ↑ 324.cat, 11/12/2003, Miquel Pujadó guanya el 20è Premi Lola Anglada de contes breus per a joves
# Sanicula

Sanicula és un gènere de plantes amb flors dins la familia apiàcia. El gènere té unes 40 espècies de les quals 22 a Amèrica del Nord. Als Països Catalans està representat per l'espècie Sanicula europaea (sanícula)

## Taxonomia

* S. arctopoides,
* S. arguta,
* S. bipinnata,
* S. bipinnatifida,
* S. canadensis,
* S. crassicaulis,
* S. europaea,
* S. graveolens,
* S. gregaria,
* S. hoffmannii,
* S. laciniata,
* S. marilandica,
* S. maritima,
* S. mariversa,
* S. peckiana, Peck's sanicle.
* S. purpurea,
* S. sandwicensis.
* S. saxatilis,
* S. tracyi,
* S. tuberosa,

## Referències

* ↑ Focus on Rarities (from the monthly Yerba Buena Chapter Newsletter) http://www.cnps-yerbabuena.org/experience/focus_on_rarities.html Arxivat 2012-07-03 at Archive.is (No direct link: click "June 2005 Tuberous Sanicle (Sanicula tuberosa)" in the left-hand sidebar.) Author: Michael Wood. Retrieved 9/9/09.
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans

## Enllaços externs

* Fotos a Calphotos
# Liophryne similis

Liophryne similis és una espècie de granota de la família Microhylidae que viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Zweifel, R. & Parker, F. 2004. Liophryne similis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 27 d'abril del 2008.
# Lalla Mimouna

Lalla Mimouna (en àrab لالة ميمونة, Lālla Mīmūna; en amazic ⵍⴰⵍⵍⴰ ⵎⵉⵎⵓⵏⴰ) és una comuna rural de la província de Kénitra, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 29.479 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Ferenc Toldy

Ferenc Toldy (1805 - 1875) fou un crític hongarès vinculat al romanticisme i considerat el pare de la història literària hongaresa.

## Biografia

Ferenc Toldy és un exemple del poder d'atracció del nacionalisme hongarès durant l'Era de la Reforma. És descendent d'una família de classe mitjana d'origen alemany de Pest, i va ser educat com a físic, l'entusiasme per la literatura feu que es dediqués completament a propagar la literatura hongaresa per Europa durant els seus viatges. Fou un destacat crític, pertanyent al conegut com Cercle Aurora, format per una generació de joves escriptors propers al romanticisme, i amb József Bajza fou un dels crítics més importants de l'època. Entre altres mèrits, fou el primer a analitzar i reconèixer el valor dels poemes èpics de Mihály Vörösmarty. Des del 1861 ocupà la càtedra de literatura a la Universitat de Budapest. Va escriure diverses obres històriques que encara avui dia poden ser útils per la seva anàlisi i la seva complexitat filosòfica i estètica. Entre aquestes obres destaquen Història de la literatura hongaresa i Història de la poesia hongaresa des de l'antiguitat fins Sándor Kisfaludy.
# Botes de set llegües

Les botes de set llegües són un calçat fictici que apareix a diversos contes i que permet al seu portador la possibilitat de ser pta a gran velocitat sense esforç, per caminar grans distàncies de forma màgica. El seu origen sembla en la mitologia grega, amb les sandàlies alades dels déus, que van passar a la mitologia germànica (a la figura de Loki) i d'allà a les històries populars. El nombre set és recurrent als contes màgics. Apareixen a les històries de Polzet, Peter Schlemihl, Faust de Goethe, El castell de Soria Moria, als llibres de Terry Pratchett i El rei de la muntanya d'or.
# Pretty Boy Floyd

Charles Arthur "Pretty Boy" Floyd (3 de febrer de 1904 – 22 d'octubre de 1934) va ser un lladre de bancs estatunidenc. Va operar en diverses parts de l'Oest Mitjà i de les seues gestes criminals va guanyar la cobertura de la premsa rellevant en la dècada de 1930, fins que fou abatut per agents del FBI. Igual que molts altres criminals de l'època, segueix sent una figura important en la cultura popular nord-americana.

## Vegeu també

* Clyde Barrow
* John Dillinger

## Enllaços externs

* Charles "Pretty Boy" Floyd: Enemic Públic nº1 (anglès)
* Massacre de Kansas City, història del FBI (anglès)
# Saturno Meletti

Saturno Meletti (Fano (Marques), 1906 – Roma (Laci), 23 de setembre, 1985) va ser un baix-baríton italià, actiu especialment en el repertori clàssic i modern italià.

## Biografia

Va estudiar cant al Conservatori de Pesaro amb el gran mestre Arturo Melocchi, mestre de Mario Del Monaco. Va començar la seva carrera a la seva ciutat natal com Escamillo a Carmen l'any 1929, apareixent posteriorment en nombrosos petits teatres d'Itàlia.
Va debutar el 1932 al "Teatro dell'Opera" de Roma, on va cantar fins al 1976. També va actuar al "Teatro Comunale" de Bolonya, "Teatro Regio" de Parma, Teatro San Carlo de Nàpols, "Teatro Massimo" de Palerm, Maggio Musicale Fiorentino i a La Scala. També va actuar en diferents teatres d'Alemanya, Suïssa i Amèrica del Sud.
Va ser el "creador" de molts papers en el repertori italià contemporani: a Antonio e Cleopatra de Gian Francesco Malipiero (Florència 1938), Vanna Lupa d'Ildebrando Pizzetti (Roma 1949), La luna dei Caraibi d'Adriano Lualdi (Milà 1953), La guerra de Renzo Rossellini (Nàpols 1956).
Va deixar diversos enregistraments amb el segell Cetra: Melitone a La forza del destino dirigit per Gino Marinuzzi (pare), David a L'amico Fritz dirigit per Pietro Mascagni, així com La Cenerentola, Falstaff, Manon Lescaut, Adriana Lecouvreur. També va oferir una prova de doblatge: alternant amb Alberto Sordi la veu del narrador a les parts cantades (Sordi, en canvi, són les parts de diàleg) i dels personatges de La balena que volia cantar a l'òpera, l'últim segment de el clàssic de Disney Make Mine Music, estrenat a Amèrica el 1946 i a Itàlia el 1949

## Discografia

* Mascagni: Guglielmo Ratcliff - Pier Miranda Ferraro/Renata Mattioli/Miti Truccato Pace/Ferruccio Mazzoli/Giovanni Ciminelli/Saturno Meletti/Eva Jakabfy/Vito Tatone/Giovanni Amodeo/Augusto Pedroni/Andrea Mineo/RAI Symphony Orchestra & Chorus Rome/Armando La Rosa Parodi, Opera d'Oro
* Puccini: La boheme - Elda Ribetti/Giacomo Lauri-Volpi/Giulio Neri/San Carlo Theatre Chorus & Orchestra/Gabriele Santini/Saturno Meletti/Carlo Badioli/Renata Tebaldi/Silvio Santarelli/Gianni Avolanti/Tito Gobbi/Giuseppe Di Stefano/RAI Symphony Orchestra Rome/Alberto Paoletti, 1954 IDIS
* Rossini: La Cenerentola - Bruno Erminero/Mario Rossi/Orchestra Sinfonica della RAI di Torino/Giulietta Simionato/Cesare Valletti/Cristiano Dalamangas/Saturno Meletti, 1951 Nuova Fonit Cetra
* Verdi: Otello - Orchestra Sinfonica di Torino della RAI/Mario Rossi (direttore d'orchestra)/Coro di Torino della RAI/Bruno Erminero/Gino Del Signore/Giuseppe Taddei/Giuseppe Nessi/Cristiano Dalamangas/Anna Maria Canali/Rosanna Carteri/Amalia Pini/Lina Pagliughi/Saturno Meletti/Emilio Renzi, Mangora
* Verdi: Falstaff - Orchestra Sinfonica di Torino della RAI/Mario Rossi/Gino Del Signore/Giuseppe Taddei/Giuseppe Nessi/Cristiano Dalamangas, Mangora

## Enllaços externs

* (alemany) Meletti Saturn. Basso, a hosting.operissimo.com, Operissimo. URL consultat el 15 de desembre de 2013 (arxivat de l'URL original el 15 de desembre de 2013).
# Liottita

La liottita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la cancrinita. Rep el nom en honor de Luciano Liotti (1932 - 2006), un col·leccionista de minerals que va donar el material en el qual es va trobar per primera vegada la liottita.

## Característiques

La liottita és un silicat de fórmula química (Na,K)₁₆Ca₈(Al₆Si₆O₂₄)₃(SO₄)₅Cl₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1975. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la liottita pertany a «09.FB - Tectosilicats sense H₂O zeolítica amb anions addicionals» juntament amb els següents minerals: afghanita, bystrita, cancrinita, cancrisilita, davyna, franzinita, giuseppettita, hidroxicancrinita, microsommita, pitiglianoïta, quadridavyna, sacrofanita, tounkita, vishnevita, marinellita, farneseïta, alloriïta, fantappieïta, cianoxalita, balliranoïta, carbobystrita, depmeierita, kircherita, bicchulita, danalita, genthelvita, haüyna, helvina, kamaishilita, lazurita, noseana, sodalita, tsaregorodtsevita, tugtupita, marialita, meionita i silvialita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Toscopomici, a Pitigliano, dins la província de Grosseto (Toscana, Itàlia). També ha estat descrita en altres indrets dins les regions italianes de Campània i el Laci, sent aquests els únics llocs a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Liottite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 febrer 2020].
# Lait-ma-doh

Lait-mao-doh és una serralada muntanyosa de l'estat de Meghalaya, Índia, part de les muntanyes Khasi. La seva altura màxima és de 1.667 msnm.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Filosofia de pub

La filosofia de pub és un terme emprat de vegades per descriure les reunions organitzades en cases públiques per discussions filosòfiques. Diverses sèries d'esdeveniments en el Regne Unit i en altres llocs ofereixen la filosofia de bar/bar musical en una varietat de formats, en general impliquen un orador convidat i algun grau de debat obert. Entre els més antics d'aquests es pot destacar:
* Big Ideas (situat a Londres, RU)
* Kant's Cave (celebrat a Londres, RU, per Philosophy For All)
* Living Philosophy (localitzat a Tintern, RU)
* PhiloMadrid (localitzat a Madrid, Espanya)
* Philosophy In Pubs (localitzat a Liverpool, RU)
* PIPS Brighton (localitzat a Brighton, RU)
* The Stoa (localitzat a Faversham, Kent, RU)
* Skeptics in the Pub
Els Grups Pub Filosofia, són sovint dirigits per aficionats, de vegades han estat reclutats per les principals institucions més que res per proporcionar un fòrum públic clarament participatiu. Aquestes aliances han inclòs el Tate Liverpool treballant amb la filosofia de Bars, el Brighton Science Festival 2010 treballant amb PIPS Brighton i l'Escola d'Econòmiques de Londres produint un esdeveniment en col·laboració amb Big Ideas.

## Vegeu també

* Cafè filosòfic

## Referències

* ↑ Billington, R: Living Philosophy An Introduction to Moral Thought, 3rd Edition. Routledge, 2003.
* ↑ Liverpool Daily Post, arxivat en la The Free Library consultat el 2 de setembre del 2010.
* ↑ Tate Liverpool Arxivat 2010-11-08 a Wayback Machine. consultat el 2 de setembre del 2010.
* ↑ Brighton Science Festival 2010 Arxivat 2012-07-21 at Archive.is consultat el 2 de setembre del 2010
* ↑ Escola d'Econòmiques de Londres consultat el 2 de setembre del 2010 (anglès)

## Enllaços externs

* Kant's Cave (anglès)
* PhiloMadrid (castellà)
# Burgustà

Burgustà (en rus: Бургуста) és un poble (un possiólok) de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 202 habitants. Pertany al districte municipal de Tróitskoie.

## Referències

* ↑ «Калмыцкие топонимы Астраханской области — автореферат и диссертация по филологии.». Arxivat de l'original el 2014-10-09.
* ↑ «Карты Генштаба L-38 (А) 1:100000. Республика Калмыкия и Ростовская область.». Arxivat de l'original el 2015-02-04.
* ↑ Бага-Чоносовское сельское муниципальное образование (История)
# Prepuci del clítoris

En el camp de l'anatomia humana, el prepuci del clítoris (llat. praeputium clitoridis), també anomenat prepuci clitorial, és el plec de la mucosa, punt de trobada dels llavis menors de la vagina, que cobreix el clítoris. Externament visible sota aquest prepuci hi trobem el gland del clítoris. És possible que les secrecions genitals s'acumulin sota aquest prepuci, causant així irritació i altres problemes. A diferència del penis el cap excitat del clítoris no surt sinó que es retracta sobre el seu prepuci.

## Vegeu també

* Reducció del prepuci del clítoris
# Sassel

Sassel (en luxemburguès: Saassel; alemany: Sassel) és una vila de la comuna de Wincrange, situada al districte de Diekirch del cantó de Clervaux. Està a uns 55 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Sassel». [Consulta: 24 setembre 2015].
# Nabil Baz

Nabil Baz (Mila, Província de Mila, 6 de juny de 1987) és un ciclista algerià professional des del 2011 i actualment a l'equip Vélo Club Sovac.

## Palmarès

* 2015
** 1r al Tour de Sétif i vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Les cadires musicals

Les cadires musicals (originalment en francès, Les Chaises musicales) és una comèdia dramàtica francesa del 2015 dirigida per Marie Belhomme. S'ha doblat al valencià per a À Punt.

## Sinopsi

A la Bretanya, un jove músic capritxós i maldestre provoca un accident que fa entrar un home en coma. A poc a poc, a força de voler saber més d'ell, s'instal·larà en la seva vida i fins i tot s'enamorarà d'ell.

## Repartiment

* Isabelle Carré: Perrine
* Carmen Maura: Lucie
* Philippe Rebbot: Fabrice
* Nina Meurisse: Solène
* Laurent Quere: Manu
* Arnaud Duléry: el dependent de la botiga de queviures
* Emmanuelle Hiron: l'exparella d'en Fabrice

## Referències

* ↑ «Les cadires musicals». À Punt, 08-01-2023. [Consulta: 16 gener 2023].
# L'Homenatge

L'Homenatge és una serra propera al veïnat de Requesens al municipi de la Jonquera a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 951,6 msnm al Puig Pinyer. De fet és una estivació de les Alberes que davalla en sentit NO-SE. Aquesta deixa al sud el còrrec de la Verneda i el Còrrec de la Font Rovellada que conflueixen poc després per anar a la Riera d'Anyet.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Florey (cràter)

Florey és un cràter d'impacte pertanyent a la cara visible de la Lluna, proper al pol nord del satèl·lit. És adjacent al cràter Byrd (de 94 km de diàmetre) al sud-est i a Peary (de 73 km de diàmetre), situat al nord. El seu contorn ha desaparegut gairebé per complet, distingint-se el rastre de la seva antiga plataforma sobre l'accidentat terreny de la zona polar nord de la Lluna. Conté dos cràters destacables propers al seu centre, i altres dos impactes de similar grandària al costat del sector nord de la seva vora.
* Entorn de Florey (Fotografia de la missió Lunar Orbiter 4)
Per resolució de la UAI, des de l'any 2009 el cràter porta el nom del científic australià Howard Walter Florey.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* ↑ "Florey (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

### Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Florey (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Referència UAI del cràter».
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon».
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 20 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Florey» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-30. [Consulta: 20 juny 2018].
# Burguillos (Sevilla)

Burguillos és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 4.142 habitants. La seva extensió superficial és de 42 km² i té una densitat de 98,6 hab/km².
Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 3.451 | 3.485 | 3.498 | 3.514 | 3.603 | 3.680 | 3.737 | 3.945 | 4.142 | 4.970 |
Llista d'alcaldes :
| Legislatura | Nom | Grup |
| 1979-1983 | | |
| 1983-1987 | | |
| 1987-1991 | | |
| 1991-1995 | | |
| 1995-1999 | José Cuesta Godoy | PA |
| 1999-2003 | José Juan López | PSOE |
| 2003-2007 | José Juan López | PSOE |
| 2007-2011 | José Juan López | PSOE |
| 2011-2015 | Domingo Delgado Pino | PP |

## Enllaços externs

* http://www.burguillos.es/
* http://www.juntadeandalucia.es/institutodeestadisticaycartografia/sima/htm/sm41019.htm
* http://www.sevillaweb.info/ciudades/burguillos/historia_burguillos.html Arxivat 2007-01-04 a Wayback Machine.
* http://www.iaph.es/bdi
# Sassenay

Sassenay és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 1.532 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1977-1995 | Guy Fracheboud | PS |
| 1995-2001 | Jean François Roybier | |
| 2001-2009 | Daniel De Bauve | PS |
| 2009- | Didier Rety | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 656 | 663 | 870 | 1.051 | 1.263 | 1.402 | 1.532 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Neoperla uruguayana

Neoperla uruguayana és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Floyd (Nou Mèxic)

Floyd és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 78 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Floyd tenia 78 habitants, 30 habitatges, i 23 famílies. La densitat de població era de 9,8 habitants per km².
Dels 30 habitatges en un 23,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 23,3% no eren unitats familiars. En el 13,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 11,5% entre 18 i 24, un 21,8% entre 25 i 44, un 25,6% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.083 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.250 $ mentre que les dones 14.375 $. La renda per capita de la població era de 13.747 $. Aproximadament el 19,2% de les famílies i el 41,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Floyd». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Floyd». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bertrand de Marsella

Bertran de Marsella fou un sacerdot occità de la segona meitat del segle xiii que va instituir l'Orde dels Germans de la Penitència a Marsella. Hom no sap si ell mateix és exactament l'autor de Vida de Santa Enimia, poema de 2.000 versos encàrrec d'aquest convent, a les gorges del Tarn, traducció del llatí a la qual hi afegeix anècdotes i miracles. El monestir fou fundat per Enímia, neta de Dagobert I amagada al Gavaldà per a evitar un casament.

## Referències

* Robèrt Lafont i Christian Anatole (1973) Història de la literatura occitana Dopesa, Barcelona.