OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Departament de les Boques de l'Ebre

Les Boques de l'Ebre fou un departament francès de la Catalunya integrada dins el Primer Imperi Francès de Napoleó I, quan aquest separà Catalunya del Regne d'Espanya.
El departament de les Boques de l'Ebre fou creat el 26 de gener de 1812 i comprenia totes les terres travessades pel riu Ebre, el Camp de Tarragona i els municipis de Fraga i Mequinensa. Juntament amb el Departament de Montserrat formaven la Baixa Catalunya, comandada per l'intendent Bernard François Chauvelin.
Lleida fou la prefectura del departament, sota el mandat del prefecte Jean Paul Alban de Villeneuve Bargemont, i Cervera, Tortosa i Tarragona les sotsprefectures. El departament desaparegué el 1814, quan França evacuà la península Ibèrica que havia estat ocupant d'ençà el 1807.

## Referències

* ↑ Arnabat Mata, Ramon. La guerra del Francès: 200 anys després. PUBLICACIONS UNIVERSITAT ROVIRA i VIRGILI, 2012, p. 84. ISBN 8484242463.
* ↑ «Departament de les Boques de l'Ebre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Moliner Prada, Antonio. Barcelona cautiva, 1808-1814. Univ. Autònoma de Barcelona, 2010, p. 43. ISBN Univ. Autònoma de Barcelona.

## Vegeu també

* Departament de Montserrat
* Departament del Ter
* Departament dels Pirineus Orientals
* Departament del Segre

## Bibliografia

* HURTADO, V.; MESTRE, J.; MISERACHS, T., Atles d'història de Catalunya. Barcelona: Edicions 62, 1997. ISBN 84-297-4061-9
# Departament de Ñeembucú

El departament de Ñeembucú (en castellà i oficialment, Departamento de Ñeembucú) és un dels 17 departaments del Paraguai. El seu codi ISO 3166-2 és PY-12.

## Geografia

El departament, situat al sud del país, és limítrof:
* al nord, amb el departament Central ;
* al nord-est, amb el departament de Paraguarí ;
* a l'est, amb el departament de Misiones ;
* al sud, amb l'Argentina, la província de Corrientes ;
* al sud-oest, amb l'Argentina, la província del Chaco ;
* a l'oest, amb l'Argentina, la província de Formosa.

## Subdivisions

El departament se subdivideix en 16 districtes:
* Alberdi
* Cerrito
* Desmochados
* General José Eduvigis Díaz
* Guazú Cuá
* Humaitá
* Isla Umbú
* Laureles
* Mayor José J. Martínez
* Paso de Patria
* Pilar (capital)
* San Juan Bautista del Ñeembucú
* Tacuaras
* Villa Franca
* Villalbín
* Villa Oliva

## Enllaços externs

* misionesparaguay.com Cerrito (castellà)
# Dispositiu de blocs

Un dispositiu de blocs, en informàtica és un component de l'ordinador en el qual en la comunicació amb la CPU (unitat central de procés) les dades es transmeten en conjunts indivisibles.
Un exemple típic de dispositiu de bloc és un disc dur, que està ordenat internament en sectors que típicament són de 512 bytes, i a l'escriure o al llegir del disc és necessari transferir aquesta quantitat d'informació com a conjunt.

## Vegeu també

* Dispositiu de caràcters
# Dues cases aparellades al passeig de la Muntanya, 26-28 (Granollers)

Dues cases aparellades al passeig de la Muntanya, 26-28 és una obra modernista de Granollers (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt de dos habitatges amb un capcer format per cintes juxtaposades. Consta de planta baixa. Cada casa està formada per una finestra i una porta d'entrada emmarcades per elements decoratius en forma de cintes. Dos frisos de ceràmica travessen les dues cases formant un conjunt propi del modernisme.

## Història

No se sap la data de construcció d'aquestes cases, però podem datar-les aproximadament en la primera dècada del segle xx.
El passeig de la muntanya era un gran terreny propietat de Mariano Fortuny. L'any 1894 començà la seva urbanització segons consta en l'arxiu de l'Ajuntament de Granollers (Leg. 269).
En l'actualitat és una via en constant transformació; els nous edificis ofeguen i substitueixen els d'aquest tipus.

## Referències

* 1 2 3 4 «Dues cases aparellades al passeig de la Muntanya, 26-28». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Dicreosaure

El dicreosaure (Dicraeosaurus) és un gènere de petit dinosaure diplodocoïdeu que va viure al Juràssic superior. Les seves restes fòssils foren trobades a Tanzània i foren descrites per Werner Janensch l'any 1914.
* Concepció artística d'un Dicraeosaurus
* Concepció artística del cap
* Un parell de D. hansemanni
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Districte de Daşkəsən

Daşkəsən (àzeri: Daşkəsən) és un districte de l'Azerbaidjan situat a l'oest del país, amb el centre administratiu a la ciutat de Daşkəsən. El 2020 tenia 35.400 habitants.

## Referències

* ↑ «Population of Azerbaijan» (en anglès). Comitè Estatal d'Estadística.
# Donald Maclean

Donald Duart Maclean (25 de maig de 1913, Marylebone, Londres – 6 de març de 1983, Moscou) fou un diplomàtic britànic i membre de els Cinc de Cambridge o el Cercle de Cambridge, grup de espíes britànics que es van infiltrar en el MI5, el MI6, o el servei diplomàtic. Van treballar com espíes per la Unió Soviètica durant la Segona Guerra Mundial i durant la Guerra Freda. Estudià a l'Escola Gresham, a Holt, i al Trinity Hall, a Cambridge. Fill de Sir Donald Maclean, polític del Partit Lliberal del Regne Unit (fou president de l'oposició del parlament durant els dos anys després de la Primera Guerra Mundial) i Gwendolen Margaret Devitt. Va ser reclutat pel Servei d'Inteligència de la Unió Soviètica com a agent encobert, o talp, mentre estudiava a la universitat de Cambridge. Morí a Moscou d'un atac de cor. Maclean va ser coronel de la KGB gràcies a les seves activitats com a espia.

## Referències

* ↑ GRO Register of Births:SEP 1913 1a 899 MARYLEBONE – Donald D. Maclean, mmn = Devitt
# Districte de Hlohovec

El districte de Hlohovec - (eslovac) Okres Hlohovec - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Trnava. Té una superfície de 267,16 km², i el 2013 tenia 45.682 habitants. La capital és Hlohovec.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Hlohovec
* Leopoldov

### Pobles

Bojničky | Červeník | Dolné Otrokovce | Dolné Trhovište | Dolné Zelenice | Dvorníky | Horné Otrokovce | Horné Trhovište | Horné Zelenice | Jalšové | Kľačany | Koplotovce | Madunice | Merašice | Pastuchov | Ratkovce | Sasinkovo | Siladice | Tekolďany | Tepličky | Trakovice | Žlkovce
# Districte de Hodonín

El districte de Hodonín (en txec Okres Hodonín)és un districte de la regió de Moràvia Meridional, a la República Txeca. La capital n'és Hodonín.

## Llista de municipis

Archlebov - Blatnice pod Svatým Antonínkem - Blatnička - Bukovany - Bzenec - Čejč - Čejkovice - Čeložnice - Dambořice - Dolní Bojanovice - Domanín - Dražůvky - Dubňany - Hodonín - Hovorany - Hroznová Lhota - Hrubá Vrbka - Hýsly - Javorník - Ježov - Josefov - Karlín - Kelčany - Kněždub - Kostelec - Kozojídky - Kuželov - Kyjov - Labuty - Lipov - Louka - Lovčice - Lužice - Malá Vrbka - Mikulčice - Milotice - Mouchnice - Moravany - Moravský Písek - Mutěnice - Násedlovice - Nechvalín - Nenkovice - Nová Lhota - Nový Poddvorov - Ostrovánky - Petrov - Prušánky - Radějov - Ratíškovice - Rohatec - Skalka - Skoronice - Sobůlky - Starý Poddvorov - Stavěšice - Strážnice - Strážovice - Sudoměřice - Suchov - Svatobořice-Mistřín - Syrovín - Šardice - Tasov - Těmice - Terezín - Tvarožná Lhota - Uhřice - Vacenovice - Velká nad Veličkou - Veselí nad Moravou - Věteřov - Vlkoš - Vnorovy - Vracov - Vřesovice - Žádovice - Žarošice - Ždánice - Želetice - Žeravice - Žeraviny

## Referències

* ↑ «Okres Hodonín» (en txec). Územně identifikační registr ČR [Registre d'identificació territorial]. República Txeca. [Consulta: 30 desembre 2021].
# Districte de Hidaka (Hokkaidō)

El districte de Hidaka (日高郡, Hidaka-gun) és un districte de la subprefectura homònima, a Hokkaidō, Japó. La seua capital i únic municipi és la vila de Shin-Hidaka.

## Geografia

El districte de Hidaka es troba al bellmig de la subprefectura homònima i comprén el territori del terme municipal de la vila de Shin-Hidaka.

### Municipis

Districte de Hidaka (2021) :

## Història

El districte de Hidaka es creà el 31 de març de 2006 fruit de la unió dels antics districtes de Shizunai (continent de l'antiga vila homònima) i Mitsuishi (continent de l'antiga vila homònima). Les dues antigues viles es fussionaren alhora en l'únic municipi de Shin-Hidaka, sent així un districte unimunicipal des dels seus inicis. La fusió dels antics districtes va fer del nou districte de Hidaka el més populós de la subprefectura homònima.

### Antics municipis

La següent és una llista dels antics municipis del districte amb enllaç als seus actuals municipis:
* Degut a la poca antigor del districte, aquest no disposa d'antics municipis.

## Referències

* ↑ Localització confirmada a Japan Post
* ↑ Llista d'antics municipis del districte de Hidaka (2006-actualitat)
# Dmitri Kozontxuk

Dmitri Anatólievitx Kozontxuk (en rus Дмитрий Анатольевич Козончук, Vorónej, 5 d'abril de 1984) és un ciclista rus, professional des del 2007. Actualment corre per l'equip Gazprom-RusVelo.
Durant la disputa de la 3a etapa del Tour de França de 2015, es va veure implicat amb una caiguda múltiple de la resulta de la qual va haver d'abandonar la cursa amb fractura de la clavícula i l'omòplat esquerre.

## Palmarès

* 2002
** 1 al Giro de la Basilicata
** 1r al Tour al País de Vaud
* 2004
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour
** Vencedor d'una etapa del Triptyque des Barrages
* 2005
** 1 al Cinturó a Mallorca i vencedor d'una etapa
** 1 al París-Roubaix sub-23
* 2006
** Vencedor de 2 etapes del Triptyque des Monts et Châteaux
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Turíngia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2007. 100è de la classificació general
* 2008. 59è de la classificació general
* 2009. 79è de la classificació general
* 2010. Abandona (8a etapa)
* 2011. 75è de la classificació general
* 2013. Abandona (16a etapa)
* 2017. 145è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2008. 54è de la classificació general
* 2010. 134è de la classificació general
* 2011. 122è de la classificació general
* 2013. 92è de la classificació general
* 2014. 95è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2015. Abandona (3a etapa)

## Referències

* ↑ «Una tremenda caída neutralizó la etapa y forzó 4 abandonos». As.com, 06-07-2015 [Consulta: 12 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Ace Combat Zero: The Belkan War

Ace Combat Zero: The Belkan War és el 6è videojoc de la saga Ace Combat que agafa com a lloc 15 anys abans dels fets del videojoc Ace Combat 5: The Unsung War. En el joc s'assumeix les tensions entre els Belka i les forces combinades d'Osea, Yuktobania, Ustio, i Sapin. Alguns personatges d'Ace Combat 5 tornen a sortir a Ace Combat Zero, però en papers tercers. El jugador juga com a mercenari, en "Cipher", agafat pel país d'Ustio, que va ser envaït per un atac Belka. Molts elements de l'Ace Combat 4 i 5 són en aquest joc com a grans armes.
A Europa aquest joc es va llançar sota el nom d'Ace Combat: The Belkan War.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial d'Ace Combat Zero Arxivat 2012-10-13 a Wayback Machine.
* Lloc web oficial d'Ace Combat Zero Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine. (japonès)
* Lloc web de fans i fòrum d'Ace Combat series
# Congregació de Sant Vitó i Sant Hidulf

La Congregació de Sant Vitó i Sant Hidulf o de Saint-Vanne i Saint-Hidulphe és una congregació observant de l'Orde de Sant Benet fundada al Regne de França per Didier de La Cour (1550-1623) en 1598. Desaparegué en 1791 durant la Revolució Francesa. Els seus membres posposaven al seu nom les sigles de l'orde benedictí: O.S.B.

## Història

La Cour madurà la seva reforma en el clima de renovació espiritual posterior al Concili de Trento (1563); la seva intenció era retornar la disciplina benedictina al seu rigor original. La reforma es començà a aplicar als monestirs de Saint-Vanne de Verdun (Mosa) i de Saint-Hidulphe (Moyenmoutier) en 1589.
Fou aprovada per Climent VIII Aldobrandini amb el breu apostòlic del 7 d'abril de 1604. S'hi afegiren altres abadies de la Lorena, el Franc Comtat i Xampanya: cap al 1630 la congregació ja comptava amb cinquanta cases. Fou un model de vida religiosa i un notable centre cultural. Per la seva influència, i pel fet que no podia expandir-se a França (llavors la Lorena no en depenia), donà lloc a la fundació de la Congregació de Sant Maur.
Entre els membres coneguts de la congregació han destacat erudits com Dom Calmet, Jean François, Nicolas Tabouillot, Joseph Cajot, Ambroise Pelletier, Claude Bonnaire i Dom Pérignon. Entre les abadies més destacades de la congregació hi ha:
* Abadia de Moyenmoutier, abadia cofundadora de la congregació en 1601.
* Abadia de Saint-Pierre de Senones, afiliada el 1618.
* Abadia de Munster, 1659.
* Priorat de Notre Dame de Breuil, a Commercy.
* Priorat de Sainte-Barbe, prop de Metz, 1633.
* Abadia de Faverney, 1613.
* Abadia de Saint-Léopold de Nancy,
* Monestir de Luxeuil, 1634,
* Abadia de Saint-Nabor de Saint-Avold, 1607.
* Abadia de Saint Mansuy de Toul,
* Abadia de Saint-Maur de Bleurville,
* Abadia de Sainte-Croix de Bouzonville, 1612.
* Abadia de Notre Dame, (Mouzon, Ardenes)
* Abadia de Novy (Ardenes)
La congregació desaparegué en 1791, arran de la Revolució Francesa. En 1837, la Congregació de Solesmes intentà recuperar-ne l'herència espiritual.
# Competició Willem C. Vis

La Willem C. Vis Internacional Commercial Arbitration Moot o Vis Moot és una competició internacional de judici simulat. Des de la seva creació, l'any 1994, la competició s'ha celebrat anualment a Viena, Àustria atraient a més de 300 universitats o facultats de dret d'arreu del món. Aquesta és la competició més gran del món en l'àmbit de l'arbitratge comercial internacional, i és considerada una de les grand slam o moots principals. Actualment, també s'organitza la Willem C. Vis (Est) Moot. Aquesta segona competició, celebrada anualment a Hong Kong, és considerada la germana de l'edició de Viena. Va ser creada l'any 2003 i atreu el voltant 150 equips cada any, fent-la la segona competició de judici simulat en l'àmbit de l'arbitratge comercial internacional més important del món i és també considerada una de les grand slams. Les dues competicions utilitzen el mateix cas cada any.
L'objectiu d'ambdues Vis Moots és fomentar l'estudi en l'àmbit de l'arbitratge comercial internacional, i animar la resolució de disputes entre companyies a través de l'arbitratge. El judici simulat se centra cada any en un cas diferent i sempre està basat en una transacció de venda internacional sotmesa a la Convenció de Nacions Unides en Contractes per la Venda Internacional de Béns (CNUCVIB). El cas també compta amb problemes processals sobre la jurisdicció o poders d'un tribunal d'arbitratge. La competició consisteix en una part escrita on els concursants han d'entregar una memorada en representació del demandant i una altra en representació del demandat uns mesos abans de la part oral, tot i que els arguments escrits no compten en la fase oral.

## Referències

* ↑ «Willem C. Vis International Commercial Arbitration Moot». Cisg.law.pace.edu, 15-07-2016. [Consulta: 15 juliol 2016].
* ↑ https://lawgazette.com.sg/news/events/another-season-record-breaking-international-moot-court-achievements-smu/
* 1 2 «Mooting Premier League is back: MPL 7 sees Nalsar, UILS, NLS, NLIU lead after strong 2016 start».
# Copa Airlines Colombia

Copa Airlines Colombia és una aerolínia comercial de passatgers fundada el juny de 1993.
En 2010 fou la segona companyia aèria de Colòmbia en nombre de passatgers transportats, cobrint destinacions nacionals i internacionals des de l'Aeroport Internacional El Dorado de Bogotá i des de les principals ciutats de Colòmbia.
Copa Airlines Colombia va iniciar operacions el 10 de juny de 1993 amb el nom d'AeroRepública i una flota d'aeronaus tipus Boeing 727, cobrint rutes entre Bogotá, Santiago de Cali, San Andrés, Santa Marta i Cartagena. Tenint sempre com base principal l'Aeroport Internacional El Dorado, l'aerolínia va anar incorporant avions Douglas DC-9-30 i MD 80. Més tard en abril de 2006 va ser adquirida per Copa Airlines de Panamà, operant actualment amb una flota de Embraer 190 i Boeing 737-700, i canviant el seu nom per l'actual l'octubre de 2010.

## Referències

* ↑ «Colombia, en las grandes ligas de la aviación» (en castellà). El País, 31∕10∕2010. [Consulta: 13∕12∕2011].
* ↑ «Copa Airlines Colombia» (en castellà). Avuacol, 2010. [Consulta: 13∕12∕2011].
* ↑ «A partir de hoy Aerorepública es Copa Airlines Colombia» (en castellà). Radio Caracol, 6∕10∕2010. [Consulta: 13∕12∕2011].
# Copa Al Kurafi

La Copa Al Kurafi fou una competició de futbol a Kuwait. Es va celebrar entre 1999 i 2007.

## Historial

Font:
* 1998/99: Al Arabi Kuwait
* 1999/00: Al Salmiya Club
* 2000/01: Al Arabi Kuwait
* 2001/02: Al Arabi Kuwait
* 2002/03: Al Qadisiya Kuwait 0-0 (pr., 6-5 pen) Al Kazma Kuwait
* 2003/04: Al Kazma Kuwait 1-0 Al Arabi Kuwait
* 2004/05: Al Kuwait Kaifan 1-1 (pr., 5-3 pen) Al Qadisiya Kuwait
* 2005/06: Al Qadisiya Kuwait 2-1 Al Arabi Kuwait
* 2006/07: Al Kazma Kuwait 1-0 Al Kuwait Kaifan

## Referències

* ↑ goalzz.com - Al Kurafi Cup
* ↑ «Kuwait - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Compàs perfecte

El compàs perfecte és un instrument de construcció geomètrica inventada per Al-Quhí, un matemàtic persa del segle X.
Aquest objecte s'utilitza per traçar còniques, és a dir, les seccions d'un con de revolució sobre un pla (cercle, hipèrbola, paràbola i el·lipse); però actualment no s'ha trobat cap vestigi arqueològic que corresponent a la seva descripció.

## Descripció

El compàs perfecte s'assembla al «compàs clàssic»: té dos braços A i B que fan un angle β constant entre ells.
El braç A, fixat al suport, és idèntic a la de l'eix del con. El braç B es mou per la superfície de revolució del con al voltant del seu eix.
El compàs perfecte té dues restriccions addicionals. El braç A roman en un pla perpendicular al pla del traçament i que conté l'eix principal de la cònica, i forma amb aquest eix un angle constant α. El braç B, que descriu la figura geomètrica, és telescòpic.

## Utilització

Cadascun dels angles α i β té un valor menor o igual a 90°, i la naturalesa cònica dependrà dels valors relatius entre aquests angles.Per tant, les figures es dibuixen girant el compàs perfecte al voltant del braç A o al voltant de l'eix del con, que es descriu a l'extrem del braç B:
* un cercle si α=90° i 0<β<90°
* una el·lipse si 0<α<90° i β<α
* una porció de paràbola si 0<α<90° i β=α
* una porció de mitja hipèrbola si 0<α<90° i β>α
* un segment de recta si 0<α<90° i β=90°
És evident que si α=β=90°, el compàs perfecte no podrà dibuixar cap figura.
| Construcció d'un cercle amb un compàs perfecte | Construcció d'una el·lipse amb un compàs perfecte | Construcció d'una porció de paràbola amb un compàs perfecte | Construcció d'una porció de mitja hipèrbola amb un compàs perfecte |

## Notes

* ↑ Al-Quhí va ser el primer a descriure l'anomenat «compàs cònic», un compàs amb un braç de llargada variable que permet dibuixar corbes còniques. En el seu tractat Risala fi’l birkar al-tamm (Sobre el compàs perfecte) descriu els mètodes per a dibuixar rectes, circumferències i corbes còniques, concloent que es poden construir astrolabis, quadrants i altres instruments astronòmics amb facilitat.

## Referències

* ↑ Woepke, Franz. Trois traités arabes sur le compas parfait (en francès). Notices et extraits de la Bibliothèque nationale, Vol. 22, 1874, p. 1–21, 68–111, 145–175.
* ↑ Abgrall, Philppe. Le développement de la géométrie aux IXe–XIe siècles : Abū Sahl al-Qūhī (en francès). Blanchard, 2004. ISBN 9782853672214.

## Vegeu també

* Compàs
* El·lipsògraf
* Geometrografia

## Enllaços externs

* D. Raynaud, Le tracé continu des coniques à la Renaissance, publicat en Arabic Sciences and Philosophy 17 (2007), 299-346. (francès)
* Al-Sijzi et le compas parfait (francès)
# Compòsit

Un material compost o compòsit (en anglès, composite) és un assemblatge d'almenys dos materials no miscibles de manera que formen un nou material a nivell macroscòpic però que continuen separats. El nou material així constituït posseeix propietats que els elements sols no posseïen pas. El material compost més primitiu fou segurament alguna barreja de palla i fang en forma de maons per a la construcció.

## Composició

Poden estar constituïts per un esquelet que garanteix la tenacitat mecànica i una protecció anomenada matriu que generalment és una matèria plàstica (resina termoplàstica o termoestable) i que garanteix la cohesió de l'estructura i la transmissió d'esforços cap al reforç.

### Els reforços

El reforç és l'esquelet que suporta els esforços mecànics. Pot presentar-se en diferents formes: fibres curtes (feltres) o fibres contínues (teixits o textures multidireccionals). Les fibres solen posseir generalment una bona resistència a la tracció.

### Les matrius

La matriu té per principal objectiu transmetre els esforços mecànics als reforços. Garanteix també la protecció del reforç de les condicions ambientals.

## Tipus

Existeixen un gran nombre de composts que es classifiquen generalment en tres famílies en funció de la naturalesa de la matriu:
* Els compòsits de matriu orgànica, com els plàstics reforçats o els asfalts.
* Els compòsits de matriu ceràmica, com el formigó.
* Els compòsits de matriu metàl·lica.

## Utilització

Els compòsits troben aplicacions per exemple dins del transport aeri (civil i militar), marítim i ferroviari, l'edificació i al sector aeroespacial, però també en els esports i l'oci, gràcies al seu bon comportament mecànic (comparable al de l'acer) i la seva baixa densitat.

## Referències

* ↑ «compòsit». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 3 febrer 2020]
* ↑ Chung, Deborah D. L.. Composite Materials: Science and Applications (en anglès). Springer, 2010, p.1. ISBN 1848828306.

## Vegeu també

* Compòsit dental
* Fibra de vidre
* Compost d'estructura en sandvitx
* Compost reforçat amb fibres

## Bibliografia

* Pere Molera i Solà; Marc J. Anglada i Gomila (versió anglesa original: W.D. Callister); Introducción a la ciencia e ingeniería de los materiales, Llibre I, Edicions Reverté, 1995, ISBN 84-291-7253-X
* Pere Molera i Solà; Marc J. Anglada i Gomila (versió anglesa original: W.D. Callister); Introducción a la ciencia e ingeniería de los materiales, Llibre II, Edicions Reverté, 1996, ISBN 84-291-7254-8

## Vegeu també

* Araldite
* Peròxid de MEK