OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'illa del terror

L'illa del terror (títol original en anglès: Island of Terror) és una pel·lícula britànica dirigida per Terence Fisher, estrenada el 1966. Ha estat doblada al català.

## Argument

En una illa de les costes irlandeses, són combatudes per científics criatures molt perilloses.
Entre The Earth Dies Screaming (1965) i Night of the big Heat (1967), es tracta d'un dels tres relats de ciència-ficció dirigits per Terence Fisher en aquest període. L'argument segueix l'onada de pel·lícules americanes sobre el tema de la invasió extraterrestre del decenni 1950.
El rodatge va començar el 22 novembre de 1965 i es va desenvolupar a Wexham i als estudis Pinewood.

## Repartiment

* Peter Cushing: El Doctor Brian Stanley
* Edward Judd: El Doctor David West
* Carole Gray: Toni Merrill
* Eddie Byrne: El Doctor Reginald Landers
* Sam Kydd: l'agent de policia John Harris
* Niall MacGinnis: Roger Campbell
* James Caffrey: Peter Argyle
* Liam Gaffney: Ian Bellows
* Roger Heathcote: Dunley
* Keith Bell: Halsey
* Shay Gorman: Morton
* Peter Forbes-Robertson: El Doctor Lawrence Phillips
* Richard Bidlake: Carson
* Joyce Hemson: Sra. Bellows
* Edward Ogden: el pilot d'helicòpter

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 390 (anglès)

## Referències

* ↑ «L'illa del terror». esadir.cat.
* ↑ «Island of terror». The New York Times.
# Catedral d'Ourense

La Catedral d'Ourense és el principal monument religiós de la ciutat d'Ourense, a Galícia. Està dedicada a Sant Martí (San Martiño) i es va construir entre finals del segle xii i principis del xiii. Està declarat Monument Nacional des del 3 de juny de 1931 i té honors de basílica des de 1867, segons Breu Pontifici del papa Pius IX, firmat el 30 de juny d'aquell mateix any.

## Història

Se sap que l'any 1188 va ser consagrat el seu altar major. Pertany al romànic tardà, influït pel món cistercenc en alguns aspectes de l'estructura arquitectònica i l'escola mateana compostel·lana quant a l'escultòric (especialment la decoració de les portades).

## Arquitectura

Originalment era un edifici de tres naus amb transsepte i capçalera de triple absis (encara que actualment molt transformada i mutilada per la construcció de la girola). Les naus tenen voltes de creueria senzilla i arcs apuntats que recolzen sobre pilars en forma de creu amb semi-columnes adossades. L'espectacular cimbori gòtic sobre el creuer es va aixecar entre 1499 i 1505.
La catedral disposa de tres belles portes romàniques perfectament conservades. Les portades meridional i septentrional són similars, amb arquivolta interior polilobulada i una riquesa escultòrica d'exquisida qualitat i clara influència compostel·lana del Mestre Mateo.
La gran entrada occidental, coneguda com a Pòrtic del Paradís (Pórtico do Paraíso) reprodueix, de manera simplificada, l'estructura del Pòrtic de la Glòria de la catedral compostel·lana. És posterior a aquest (meitat de segle xiii) però la seva escultura és més romànica que la seva veïna de Santiago. És interessant la policromia conservada.

## Mobles

El retaule major és obra de Cornielles d'Holanda. Les reixes del presbiteri i cor, l'autor del qual és Celma, són de la segona meitat del segle xvi. També els dos púlpits són obra seva. El cadirat del cor (1580-1590) està fet en fusta de noguera. Els seus autors són Diego de Solís i Juan d'Angers, amb gran influència de Juan de Juni. Aquest cadirat està repartit en l'actualitat entre la capella del Sant Crist i altres racons de l'edifici.

## Bibliografia

* Camón Aznar, José. La escultura y la rejería españolas del siglo XVI. Summa Artis. Historia general del arte. Vol. XVIII. Espasa Calpe, Madrid 1961.

## Enllaços externs

* Informació de la catedral al web de l'Ajuntament d'Ourense Arxivat 2014-12-19 a Wayback Machine. (castellà)
# Gas natural (desambiguació)

«Gas natural» té aquests significats:
* Gas natural, combustible fòssil d'ús general;
* Gas natural liquat, Gas natural liquat per al seu transport a grans distàncies;
* Gas natural comprimit, combustible embotellat d'ús en vehicles;
* Gas natural vehicular, combustible d'ús vehicular;
# Love from a Stranger

Love from a Stranger és una pel·lícula dramàtica britànica de 1937 dirigida per Rowland V. Lee i protagonitzada per Ann Harding, Basil Rathbone i Binnie Hale. Es basa en l'obra teatral homònima de 1936 de Frank Vosper. Al seu torn, l'obra es va basar en el conte curt Philomel Cottage de 1924, escrit per Agatha Christie. La pel·lícula es va refer el 1947 amb el mateix títol.
La pel·lícula va ser produïda per la independent Trafalgar Films a Denham Studios, a prop de Londres. També és conegut pel títol alternatiu A Night of Terror als Estats Units.

## Repartiment

* Ann Harding com a Carol Howard
* Basil Rathbone com a Gerald Lovell
* Binnie Hale com a Kate Meadows
* Bruce Seton com a Ronald Bruce
* Jean Cadell com a tia Lou
* Bryan Powley com a Doctor Gribble
* Joan Hickson com a Emmy
* Donald Calthrop com a Hobson
* Eugene Leahy com a Sr. Tuttle

## Referències

* ↑ Wood p.91

## Bibliografia

* Low, Rachael. Filmmaking in 1930s Britain. George Allen & Unwin, 1985.
* Wood, Linda. British Films, 1927–1939. British Film Institute, 1986.
# Wani

Wani o Wun és una ciutat i consell municipal del districte de Yavatmal (o districte de Yeotmal) a Maharashtra. Està situada a 20° 04′ N, 78° 57′ E﻿ / ﻿20.067°N,78.950°E﻿ / 20.067; 78.950. Consta al cens del 2001 amb una població de 52.814 habitants; el 1901 tenia 6.109 habitants. Durant el domini britànic fou coneguda com a Wun que és el nom musulmà de la ciutat però el seu nom marathi és Wani.
A la vora de Wani, a Mandar, un petit poble al sud de la ciutat, Raghuji I Bhonsle va capturar al seu oncle Kanhoji al que estava enfrontat.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Philippe Leleu

Philippe Leleu (Lamballe, 28 de març de 1958) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1981 i 1989. La seva victòria més destacada fou una etapa del Tour de França de 1983.

## Palmarès

* 1982
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí
* 1983
** 1r al Premi de Bain de Bretagne
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1984
** 1r a Plouec-sur-Lie
* 1985
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
* 1989
** Vencedor de 2 etapes de la Ruta del Sud

### Resultats al Tour de França

* 1983. 41è de la classificació general. Vencedor de
* 1984. Abandona (18a etapa)
* 1986. 97è de la classificació general
* 1988. 65è de la classificació general
* 1989. 90è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1983. 42è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Philippe Leleu a sitiodeciclismo.net
# LaFace Records

LaFace Records és un segell discogràfic americà, apropiat i operat per Sony BMG i establert el 1989.

## Història de la companyia

LaFace va ser formada el 1989 pel productor Antonio "La" Reid i Kenneth "Babyface" Edmonds. La combinació d'ambdós sobrenoms va inspirar el nom del segell. LaFace es va fer existosa en la dècada dels 90, responsable per produir artistes populars com TLC, Toni Braxton, OutKast, P!nk, Usher, Goodie Mob, Siguin Soltys, Donell Jones i Cee-Ho.
A fins dels anys 90, LaFace va produir menys artistes i Babyface va començar a emfatitzar-se més en la seva pròpia carrera musical. El segell va ser adquirit completament per Arista Records i BMG el 1999.
El 2001, L.A. Ried va ser designat Chairman/CEO d'Arista. Com a resultat de la promoció de Reid, LaFace va ser dissolt mentre que la major part dels seus actes prominents es van moure fins al segell principal d'Arista. El 2004, després de la recontstrucció corporativa de segells BMG, LaFace va ser reactivada com una cambra del recentment reconstruït Zomba Music Group.
També, en la llista del Zomba Group es troben segells com So So Def Recordings, Verity Records i Jive Records. La major part de la seva llista anterior que havia estat moguda a Arista va tornar a la companyia, davant la seva reactivació.
# Chan Yuen-ting

Chan Yuen-ting (xinès tradicional: 陳婉婷, xinès simplificat: 陈婉婷, pinyin: Chén Wǎntíng; Hong Kong, 7 d'octubre de 1988) és una futbolista i entrenadora hongkonguesa del club Eastern AA de la Lliga Premier de Hong Kong. És la primera dona a liderar un equip de futbol professional masculí que obté el títol de lliga de la divisió principal del país.

## Biografia

Al desembre de 2015, Chan va ser nomenada com a entrenadora d'Eastern AA en substitució de Yeung Ching Kwong, sent la primera dona de la lliga en aquest càrrec.
Es va interessar en el futbol a través de la seva admiració a David Beckham durant la seva adolescència. Es va graduar de la Universitat Xinesa d'Hong Kong amb un grau de geografia en 2010, i va aconseguir un mestratge en ciències de l'esport i gestió de la salut durant el seu temps en Pegasus i Southern.
Malgrat el desig inicial dels seus pares que seguís una carrera més estable, el seu primer treball després de graduar-se de la universitat va ser com a analista de dades i encarregada auxiliar del Hong Kong Pegasus FC. Després va ocupar el mateix lloc en el Southern District FC. També va exercir funcions d'entrenadora en la selecció nacional de futbol de Hong Kong i l'equip de futbol sala, i va jugar en un club no professional. Durant el seu temps amb Pegasus FC, va liderar a l'equip sub-18, aconseguint tres trofeus.
Chan va portar a l'Eastern a guanyar la temporada 2015-16, perdent solament un dels quinze partits jugats. L'equip també va guanyar el Repte Sènior de Hong Kong de 2015-16.
El 2016 va ser distingida com una de les 100 dones de la BBC.

## Referències

* 1 2 Chan Kin-wa. «Southern stun league rivals Kitchee 2-1 to make Senior Shield final». South Xina Morning Post, 26-12-2015. [Consulta: 23 abril 2016].
* 1 2 Kevin Kung. «The first woman to coach in the Hong Kong Premier League takes over as coach for Eastern». South Xina Morning Post, 08-12-2015. [Consulta: 23 abril 2016].
* ↑ «Chan Yuen-ting: Hong Kong soccer?s biggest success story of the year, and possibly its least likely». South Xina Morning Post. [Consulta: 15 desembre 2016].
* 1 2 Ambrose Li. «HK Profile: Chan Yuen-ting ? The first ever HK Premier League head coach». Time Out Hong Kong, 02-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-04-06. [Consulta: 23 abril 2016].
* ↑ «Chan Yuen Ting becomes first ever female head coach in HKPL». Offside.hk, 08-12-2015. [Consulta: 23 abril 2016].
* ↑ Chan Kin-wa. «Meet Chan Yuen-ting, the first woman ever to lead a men?s team to a top-flight soccer title». South Xina Morning Post, 23-04-2016. [Consulta: 23 abril 2016].
* ↑ «Chan becomes first female to lead men's team to top-flight title». Haymarket Mitjana Group, 23-04-2016. [Consulta: 23 abril 2016].
* ↑ Chan Kin-wa. «Eastern warm coach Chan Yuen-ting?s heart with her first silverware». South Xina Morning Post, 24-01-2016. [Consulta: 23 abril 2016].
* ↑ BBC's 100 Women 2016, BBC, 24 de novembre de 2016.
# Gas natural comprimit

* Per a altres significats, vegeu «gas natural (desambiguació)».
El gas natural comprimit, més conegut per les sigles GNC , és un combustible per a ús vehicular que, per ser econòmic i ambientalment net, és considerat una alternativa sostenible per a la substitució de combustibles líquids. S'utilitza indistintament els termes gas natural comprimit i gas natural vehicular (GNV).

## Característiques

El GNC és essencialment gas natural emmagatzemat a altes pressions, habitualment entre 200 i 250 bar, segons la normativa de cada país. Aquest gas natural és principalment metà, que en tenir un alt índex d'hidrogen per carboni (4) produeix menys CO₂ per unitat d'energia lliurada, en comparació amb altres hidrocarburs més pesats (amb més àtoms de carboni i una ràtio H/C menor).

## El GNC a l'Argentina

A l'Argentina l'ús d'aquest tipus de combustible està àmpliament difós (fins al 2007 el país se situava primer en el rànquing mundial de vehicles amb GNC), arribant a formar part de més del 20% del total del parc automotor. La seva àmplia difusió es deu en gran part a l'alta disponibilitat del gas natural com a recurs natural al país i els alts preus dels combustibles líquids. Existeix un desenvolupament local moderadament alt de tecnologia relacionada amb la implementació d'aquest tipus de conversions, ja que els motors de molts dels automòbils en venda al país són fabricats per al seu ús exclusiu amb combustibles tradicionals, de manera que la conversió s'ha de realitzar posteriorment a la compra de la unitat.
El GNC es va començar a utilitzar a l'Argentina a mitjans dels anys 80 gràcies a la implementació d'un pla nacional de substitució de combustibles líquids, durant el govern de Raúl Alfonsín.

## Referències

* ↑ Projecte GNC: Universitat Nacional de Que el (Argentina), Càtedra Economia i Avaluació de Projectes, 2006
* ↑ «Taula amb producció relativa CO $_2$/kWh de diferents combustibles i centrals». Arxivat de l'original el 2005-12-26. [Consulta: 6 maig 2012].
* ↑ IANGV - Alternative Fuels, CNG, LNG, NGV. Arxivat 2012-04-22 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Peruana del GNV
* Ressenya de gas natural vehicular - Recursos en espanyol del US Department of Energy
# Loyangalani

Loyangalani és un petit poble kenyà de la província de l'Est, a prop del llac Turkana. Segons el cens realitzat l'any 1999, el poble té una població de 1.000 habitants. Loyangalani significa, en samburu, "lloc amb molts arbres" i es va fundar durant els anys seixanta.

## Referències

* ↑ «2009 Census Vol 1 Table 3 Rural and Urban Population | Open Data Portal». opendata.go.ke. Arxivat de l'original el 29 juliol 2016. [Consulta: 28 juliol 2016].
* ↑ «Kenia: Provinzen, Städte & Urbane Zentren - Einwohnerzahlen, Karten, Grafiken, Wetter und Web-Informationen» (en alemany). [Consulta: 15 abril 2023].
# Washingtonville

«Washingtonville» té aquests significats:
* Washingtonville (Nova York)
* Washingtonville (Ohio)
* Washingtonville (Pennsilvània)
# Loisail

Loisail és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 133 habitants.

## Demografia

El 2007 la població de fet de Loisail era de 133 persones. El 2007 hi havia 72 habitatges: 58 habitatges principals, 12 segones residències i 2 desocupats. La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 90 persones, de les quals 60 eren actives. L'any 2000 hi havia quatre explotacions agrícoles.

## Referències

* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
# José Naya

José Naya (25 de juliol de 1896 - 29 de gener de 1977) fou un futbolista internacional uruguaià, medallista olímpic el 1924.

## Biografia

Naya va jugar professionalment al Liverpool Fútbol Club de Montevideo. Amb la selecció de futbol de l'Uruguai va aconseguir la medalla d'or als Jocs Olímpics d'estiu de 1924 a París. En aquesta oportunitat, Naya va ser titular en dos partits: contra França (amfitriona) i contra els Estats Units.

## Referències

* ↑ Uruguay - Record International Players (anglès)

## Enllaços externs

* Perfil a la base de dades dels Jocs Olímpics d'estiu
# Philippe Lamberts

Philippe Lamberts (Brussel·les, 16 d'abril del 1963) és un polític belga i membre del parlament europeu des del 2009. Lamberts es va graduar d'enginyeria a la Universitat de Lovaina el 1986. Des del 1987 fins a 2009 va treballar a l'empresa IBM. Va ser regidor a Anderlecht entre 1994 i 2006. També conseller de la sots-presidenta Isabelle Durant en temes d'afers estrangers i defensa. Lamberts va ser co-portaveu del partit verd europeu del 2006 al 2012. És membre del parlament europeu pel partit ecologista de Valònia Ecolo d'ençà el 2009.

## Referències

* ↑ «Advanced search | Search | MEPs | European Parliament» (en anglès). http://www.europarl.europa.eu,+19-07-2024.+[Consulta: 24 juliol 2019].
* ↑ «Philippe Lamberts – Député européen Ecolo» (en francès). www.philippelamberts.eu, 24-07-2019. [Consulta: 24 juliol 2019].
* ↑ «Person» (en anglès). https://www.greens-efa.eu,+24-07-2019.+[Consulta: 24 juliol 2019].
* ↑ «Philippe Lamberts | Greens2017» (en anglès). http://greens2017.org,+24-07-2019.+[Consulta: 24 juliol 2019].
# La família del Vurdalak

La família del vurdalak (Sem'ya Vurdalaka) és un conte de vampirs escrit als voltants de l'any 1839 per Aleksei Konstantínovitx Tolstoi. Té el subtítol de Fragment inèdit de les memòries d'un desconegut i narra en primera persona el viatge d'un diplomàtic, el marqués d'Urfé, que travessa un poblet a Sèrbia. Va ser escrit originàriament en francès i publicat pòstumament en rus l'any 1884.

## Argument

És l'any 1815 quan en una reunió aristocràtica nocturna a prop de Viena, l'ancià marqués d'Urfé decideix narrar una aventura que el va succeir en els seus anys de joventut. El marqués relata que en 1759 va obtenir una missió diplomàtica junt amb un príncep de Moldàvia. Durant el viatge es va detenir en un poblet de Sèrbia, on accepta la invitació d'un llaurador, anomenat Gortxa, que li oferir sa casa com a allotjament. No obstant això aquella mateixa nit Gortxa va sortir a la cerca d'un bandoler turc anomenat Alibek, demanant als seus fills Jordi, Pere i la bella Sdenka que si tornava després de deu dies li clavessin una estaca perquè possiblement hi haurà mort enfrontant-se a Alibek i tornaria com un vurdalak, un vampir que els visita per xuclar la sang, preferentment dels seus familiars. Gortxa torna a casa just en el límit del termini, per la qual cosa hi ha dubtes sobre si s'ha convertit en vurdalak o no, però els seus fills no són capaços de clavar-li l'estaca. Gortxa comença a aguaitar els seus nets fins que finalment és expulsat de la casa. Mentrestant el Marqués d'Ufré s'enamora de la bella Sdenka, però es veu obligat a continuar amb la seva missió diplomàtica, prometent tornar. Al seu retorn es troba amb un poble abandonat, els únics habitants del qual són els vurdalaks.

## Bibliografia

Emili Olcina (ed.). El llit sota la tomba. Antologia de la narrativa de vampirs de Goethe a Scott Fitzgerald, 1797-1927. Laertes, 2003, ISBN 84-7584-479-0.
# Castrillo de Duero

Castrillo de Duero és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 246 | 236 | 179 | 164 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | José Maria Gonzalez Gonzalez | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | David Sanz Bombin | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Personatges il·lustres

* Juan Martín Díez, El Empecinado.
# Garnich

Garnich (luxemburguès Garnech) és una comuna i vila a l'est de Luxemburg, que forma part del cantó de Capellen. Comprèn les viles de Garnich, Dahlem, Grand-Bevange, Hivange i Kahler.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 1.116 | 74,65% |
| Forasters | 379 | 25,35% |
| - portuguesos | 47 | 3,14% |
| - francesos | 34 | 2,27% |
| - italians | 40 | 2,68% |
| - belgues | 123 | 8,23% |
| - alemanys | 35 | 2,34% |
| - iugoslaus | 6 | 0,40% |
| - altres | 94 | 6,29% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 1.495 |
| 01/01/2002 | 1.511 |
| 01/01/2003 | 1.491 |
| 01/01/2004 | 1.497 |
| 01/01/2005 | 1.535 |
# Washingtonia filifera

La Washingtònia (Washingtonia filifera) és, juntament amb Phoenix canariensis i Phoenix dactylifera, una de les principals espècies de palmera que s'utilitzen en la jardineria de climes mediterranis.

## Distribució i hàbitat

És originària de les àrees subdesèrtiques de Califòrnia i del nord-oest de Mèxic.
Li calen estius calorosos, però a l'hivern té una relativa resistència al fred, ja que pot suportar glaçades de curta durada fins a 10 graus per sota zero.
A la península Ibèrica prospera en totes les façanes litorals i les altituds mitjanes de l'interior. A l'altiplà nord, amb estius relativament curts, s'observen exemplars aïllats que creixen molt lentament en exposicions protegides a altituds de fins a 800 metres sobre el nivell del mar, com per exemple a l'Hort de Calixto i Melibea de Salamanca.
Es conrea fora del seu hàbitat natural, especialment en països de clima temperat.

## Descripció

Les principals característiques diferenciadores respecte al gènere Phoenix és la presència de fulles palmades en lloc de pectinades (o sigui, els folíols surten radialment del mateix punt a l'extrem del pecíol, en comptes de disposar-se a banda i banda al llarg de l'eix com les barbes d'una ploma) i el tronc molt més prim i alt (més de 15 metres). El tronc té petites marques de fissures rugoses o és parcialment cobert per restes foliars, amb la base eixamplada. Conté un fruit el·líptic o ovoide, negrós, de 0,6 cm de diàmetre i no comestible.
En condicions bones per al seu creixement, arriben fins las 23 metres d'alçada (algunes fins i tot a 30 m).

## Taxonomia

Washingtonia filifera va ser descrita per (Lindl.) H. Wendl. i publicada en Botanische Zeitung (Berlín) 37(5): 68. 1879.3

### Etimologia

* Washingtonia: nom genèric que porta el nom de George Washington.
* filifera: epítet llatí que significa 'amb fils'.

### Sinonímia

* Brahea dulcis J. G. Cooper
* Brahea filifera (Linden ex André) W. Watson
* Brahea filamentosa S. Watson
* Washingtonia filamentosa (H. Wendl. ex Franceschi) Kuntze
* Washingtonia filifera var. microsperma
* Livistona filamentosa (H. Wendl. ex Franceschi) Pfister
* Washingtonia filifera var. typica
* Neowashingtonia filifera (Linden ex André) Sudw.
* Neowashingtonia filamentosa (H. Wendl. ex Franceschi) Sudw.
* Pritchardia filamentosa H. Wendl. ex Franceschi
* Pritchardia filifera Linden ex André

## Referències

* ↑ «Washingtonia filifera (Lindl.) H. Wendl.». [Consulta: 1r abril 2021].
* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbres dels Països Catalans. 3a edició. Barcelona: Pòrtic Natura, 1994, p. 168. ISBN 84-7306-390-2.
* ↑ «Washingtonia filifera». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 30 octubre 2012].
* ↑ en Epítetos Botánicos
* ↑ Washingtonia filifera a EOL. Data consulta: 25 de novembre de 2013.