OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Daniel Vasile Petrescu

Daniel Vasile Petrescu (Bucarest, 22 de desembre de 1967) fou un futbolista romanès i actual entrenador de futbol.
Es formà al Steaua Bucureşti on debutà al primer equip el 1986, club amb el qual arribà a les semifinals de la Copa d'Europa el 1988 i a la final el 1989. Aquest mateix any debutà amb la selecció de Romania. L'any 1991 es traslladà a Itàlia on defensà els colors de la US Foggia i del Genoa C&FC. El 1994 destacà a la Copa del Món de futbol i immediatament es traslladà a Anglaterra on signà pel Sheffield Wednesday. Un any més tard fitxà pel Chelsea FC on jugà un total de 5 temporades, guanyant la Copa el 1997 i la Copa de la Lliga i la Recopa d'Europa el 1998. Acabà la seva trajectòria a Anglaterra als clubs Bradford City i Southampton.
Amb la selecció fou 95 cops internacional. A més del Mundial de 1994 disputà l'Eurocopa de 1996 i el Mundial de 1998.
L'any 2004 començà la seva carrera d'entrenador al seu país natal. També entrenà el 2006 al Wisła Kraków polonès.

## Referències

* ↑ «Dan Vasile Petrescu – Century of International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation.
Daniel Vasile Petrescu amb la selecció romanesa - Caixes de navegació :
Selecció de futbol de Romania – Copa del Món de futbol 1994
1 Prunea •
2 Petrescu •
3 Prodan •
4 Belodedici •
5 Lupescu •
6 Popescu •
7 Munteanu •
8 Chiriță •
9 Răducioiu •
10 Hagi •
11 Dumitrescu •
12 Stelea •
13 Selymes •
14 Mihali •
15 Panduru •
16 Vlădoiu •
17 Moldovan •
18 Gâlcă •
19 Papură •
20 Stîngă •
21 Ivan •
22 Preda •
Seleccionador: Iordănescu
Selecció de futbol de Romania – Copa del Món de futbol 1998
1 Stângaciu •
2 Petrescu •
3 Dulca •
4 Doboș •
5 Gâlcă •
6 Gheorghe Popescu •
7 Lăcătuș •
8 Munteanu •
9 Moldovan •
10 Hagi •
11 Ilie •
12 Stelea •
13 Ciobotariu •
14 Niculescu •
15 Marinescu •
16 Gabriel Popescu •
17 Dumitrescu •
18 Filipescu •
19 Stîngă •
20 Selymes •
21 Craioveanu •
22 Prunea •
Seleccionador: Iordănescu
Selecció de futbol de Romania – Eurocopa 2000
1 Lobonţ •
2 Petrescu •
3 Ciobotariu •
4 Filipescu •
5 Gâlcă •
6 Popescu •
7 Mutu •
8 Munteanu •
9 Moldovan •
10 Hagi •
11 Ilie •
12 Stelea •
13 Chivu •
14 Petre •
15 Lupescu •
16 Roşu •
17 Belodedici •
18 Ganea •
19 Lincar •
20 Hîldan •
21 Prunea •
22 Contra •
Seleccionador: Jenei :
# Dardània (Il·líria)

La Dardània (grec antic: Δαρδανία, llatí: Dardania) va ser una regió d'Il·líria situada al sud-oest de Mèsia, que prenia el nom dels seus habitants, els dàrdans. El territori ocupava part de l'actual Kosovo.
Va passar a domini romà al segle ii aC però no va ser conquerit definitivament fins a les guerres de Dardània (75 a 73 aC). A finals de segle el territori es va incorporar a la província de nova creació de Mèsia i en temps de Trajà va formar part de la Mèsia Superior, fins que va formar una província separada cap a l'any el 294, atesa la reorganització de Dioclecià. Durant el regnat de Constantí el Gran aquesta província es va incorporar a la prefectura d'Il·líria Oriental.
Ibrahim Rugova, el líder dels albanesos de Kosovo, va proposar recuperar l'antic nom de Dardània per donar-lo a un Kosovo independent, i la bandera suggerida, blava amb un emblema, incloïa el nom de Dardania en una cinta.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Dardania». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 9 setembre 2022].
# Dasyatis immunis

Dasyatis immunis és una espècie de peix de la família dels dasiàtids i de l'ordre dels myliobatiformes.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. (Part 1 involves fishes, pp. (i-iv) 3-69 (70 blank), Part 2 with slightly different title, pp. ia-iva + 71-105 (106 blank)). Caratteri. (italià)
* ↑ BioLib (anglès)
# Davidiàcies

Davidiaceae és una família de plantes amb flors. Són plantes natives de la Xina El nom d'aquesta família recorda al sacerdot i zoòleg basc Armand David com també ho fa el gènere d'aquesta família Davidia. Actualment aquesta família es considera sinònim de Cornaceae.

## Referències

* ars-grin.gov Arxivat 2014-03-16 a Wayback Machine.
# Davidsmithita

La davidsmithita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup dels feldespatoids.

## Característiques

La davidsmithita és un silicat de fórmula química (Ca,□)₂Na₆Al₈Si₈O$_{32}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016, i la primera publicació data del 2017. Cristal·litza en el sistema hexagonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Nacional d'Història Natural, a París (França).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les eclogites de Liset, al municipi de Selje (Sogn og Fjordane, Noruega). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Davidsmithite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r desembre 2019].
# Davidita-(La)

La davidita-(La) és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la crichtonita. Rep el se nom en honor del professor Edgeworth David (1858-1934) i el seu contingut en lantani.

## Característiques

La davidita-(La) és un òxid de fórmula química La(Y,U)Fe₂(Ti,Fe,Cr,V)$_{18}$(O,OH,F)$_{38}$. Cristal·litza en el sistema trigonal en cristalls complexos però rugosos de fins a 30 cm, aplanats en {0001}, cuboides o piramidals; també apareix en forma de grans i masses irregulars. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la davidita-(La) pertany a «04.CC: Òxids amb relació Metall:Oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: cromobismita, freudenbergita, grossita, clormayenita, yafsoanita, latrappita, lueshita, natroniobita, perovskita, barioperovskita, lakargiïta, megawita, loparita-(Ce), macedonita, tausonita, isolueshita, crichtonita, davidita-(Ce), davidita-(Y), landauïta, lindsleyita, loveringita, mathiasita, senaïta, dessauïta-(Y), cleusonita, gramaccioliïta-(Y), diaoyudaoïta, hawthorneïta, hibonita, lindqvistita, magnetoplumbita, plumboferrita, yimengita, haggertyita, nežilovita, batiferrita, barioferrita, jeppeïta, zenzenita i mengxianminita.

## Formació i jaciments

La davidita-(La) és un mineral primari que es forma en filons hidrotermals a alta temperatura; en norita i anortosita; en roques alcalines i en pegmatites i carbonatites granítiques. Va ser descoberta a la mina Radium Hill, a Olary (Austràlia Meridional, Austràlia). També ha estat descrita a altres indrets d'Austràlia, els Estats Units, Finlàndia, Iran, el Kazakhstan, Mongòlia, Moçambic, Noruega, Rússia, Sud-àfrica, Suïssa, el Tajikistan, la República Democràtica del Congo, la Xina i Zàmbia.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: ilmenita, rútil, titanita, magnetita, apatita, turmalina, epidot, albita i calcita.

## Referències

* 1 2 3 «Davidite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Davidite-(La)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 22 gener 2018].
# Dayana Mendoza

Dayana Sabrina Mendoza Moncada (Caracas, Veneçuela, l'1 de juny de 1986) és una model veneçolana que va ser Miss Univers el 2008.

## Biografia

El 2001, va començar una carrera de model, amb l'agència parisenca Elite i participà a diverses desfilades sobretot a Europa i als Estats Units. Obtingué el títol de Miss Veneçuela el 2008, i es presentà després a l'elecció de Miss Univers 2008 que s'havia organitzat a Nha Trang, al Vietnam. Guanyà el títol superant Miss Colòmbia i Miss República Dominicana.
# Cultura del Cauca

La cultura del Cauca (800-1200 CE) és una cultura precolombina de la Vall del Cauca a Colòmbia, que rep el nom del riu Cauca. La cultura del Cauca mitjà data dels segles IX al X.
El seu territori estava a prop de l'actual ciutat de Popayán, a la vall del riu Calima.

## Societat

Els arqueòlegs suposen que la cultura del Cauca es va organitzar en diversos cacicats relacionats que comercialitzaven i lluitaven entre ells. Cultivaven i fabricaven ceràmica i orfebreria.

## Obra d'art

El seu art sovint presentava imatges aviàries. L'art de la cultura del Cauca compartia algunes similituds amb l'art de la cultura Yotoco. Són conegudes per les figuretes de lloses de ceràmica, que representen a humans (tant femenins com masculins) amb trets dramàticament angulars.

## Orfebreria

Els orfebres del Cauca va martellar i van fundir or per crear una gran quantitat de figures i ornaments, inclosos diademes i polseres. Van crear caricatures a partir de l'or.

## Vegeu també

* Cultura Calima
* Amerindis de Colòmbia

## Referències

* 1 2 3 4 bruhns 276
* ↑ Bruhns, 1994, pàg.275
* ↑ "Southern Andes Precolumbian Cultures." Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine. Pre Columbian Cultures of the Americas. (retrieved 1 Dec 2011)

## Bibliografia

* Bruhns, Karen Olsen. Ancient South America. Cambridge, UK: Cambridge University Press, 1994. ISBN 978-0-521-27761-7.

## Enllaços externs

* Cauca culture artwork Arxivat 2016-08-15 a Wayback Machine., National Museum of the American Indian
# Darya Kravets

Darya Kravets (nascuda el 21 de març del 1994) és una defensa de futbol ucraïnesa que juga al BIIK Kazygurt a la lliga del Kazakhstan. El seu debut amb la selecció ucraïnesa va ser al 2014.

## Trajectòria

* Mordovochka Saransk (2014)
* Zorky Krasnogorsk (2015)
* BIIK Kazygurt (2016–)

## Referències

* ↑ Perfil a la web de la UEFA
* ↑ Perfil a Soccerway
# Lacustricola moeruensis

Lacustricola moeruensis és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: República Democràtica del Congo i Zàmbia.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Juan Gutiérrez de Gualda

Juan Gutiérrez de Gualda (segle xvi) fou un capellà i matemàtic, conegut per un petit llibre d'aritmètica que es va fer molt popular en la seva època.

## Vida i Obra

Res es coneix de la seva vida, excepte que va ser capellà de Villarejo de Fuentes (província de Conca).
El personatge és conegut per haver estat l'autor d'un llibre d'artmètica que va tenir força èxit: Arte breve y muy provechoso de cuenta castellana y arismética (Toledo, 1539). El llibre va tenir no menys de cinc edicions en el mateix segle xvi. El llibre és una breu aritmètica mercantil, molt elemental, que només té unes quaranta pàgines i que amb prou feines desenvolupa les quatre regles i poca cosa més. El llibre encara denota la transició dels nombres romans als nombres aràbics, ja que tot i resoldre les operacions amb els aràbics (quenta arismetica), dona la seva expressió en romans (quenta castellana). Bona part del seu èxit rau en el fet que Juan de Yciar el va incloure com annex al seu llibre de cal·ligrafia a partir de 1564.

## Referències

* ↑ Ausejo, pàgina 182.
* ↑ Ausejo, pàgines 200-201.
* ↑ Caunedo & Córdoba, pàgina 50.
* ↑ Usón, pàgina 457.
* 1 2 Salavert, pàgina 76.
* ↑ Ausejo, pàgina 201. Salavert, pàgina 76.

## Bibliografia

* Ausejo, Elena. «New Perspectives on Commercial Arithmetic in Renaissance Spain». A: David E. Rowe,Wann-Sheng Horng (eds.). A Delicate Balance: Global Perspectives on Innovation and Tradition in the History of Mathematics (en (anglès)). Birkäuser, 2015, p. 181-210. ISBN 978-3-319-12029-4.
* Caunedo del Potro, Betsabé; Córdoba de la Llave, Ricardo «Oficios urbanos y desarrollo de la ciencia y de la técnica en la Baja Edad Media» (en (castellà)). Norba. Revista de historia, Vol. 17, 2004, pàg. 41-68. ISSN: 0213-375X.
* Salavert Fabiani, Vicent «Introducción a la historia de la aritmética práctica en la corona de Aragón en el siglo XVI» (en (castellà)). Dynamis, Vol. 10, 1990, pàg. 63-91. ISSN: 0211-9536.
* Usón Villalba, Carlos. «Aritméticas aragonesas del s. XVI: a la sombra del qusdrivium». A: Luis Español González, José Javier Escribano Benito, María Angeles Martínez García, (eds.). Actas del 8º Congreso de la Sociedad Española de Historia de las Ciencias y de las Técnicas (Logroño, 2002) (en (castellà)). Vol. 1. Universidad de La Rioja, 2004, p. 453-471. ISBN 84-88713-26-6.

## Enllaços externs

* Gutierrez de Gualda, Juan. «Arte breve y muy prouechoso de que(n)ta castellana y Arithmetica» (en (castellà)). Google books, 1564. [Consulta: 24 octubre 2015].
# Carles II Manfredi

Carles II Manfredi (Faenza, 1439 - Rímini, 1484) va ser fill d'Astorgi II Manfredi. Va ser armat cavaller per l'emperador el 26 de gener de 1452.
El 1468 va succeir al pare com a senyor sobirà i viari pontifici de Faenza, comte de Brisighella i Val Lemone, senyor i vicari pontifici de Fusignano, Donigaglia, i senyor de Savignano, Oriolo, Gesso, Cesate, Quarneto, Fognano, Cavina, Fornazzano, San Cassiano, Montalbergo, Santa Maria in Montalto, San Procolo, Castel Laderchio, Casola, Rio Secco, Fontanamoneta, Baffadi i Montebattaglia fins al 16 de novembre de 1477.
El 9 d'agost de 1471 es va casar amb Constança de Varano, filla de Rodolf de Varano vicari Pontifici de Camerino, i foren els pares d'Ottaviano, nascut a Faenza el 6 d'agost de 1472, capità florentí, assassinat prop del monestir de San Benedetto in Val Lemone l'abril del 1500).
Carles II va morir de pesta a Rimini el 1484.
# Feixa del Pujol del Soler

La Feixa del Pujol del Soler és un paratge del terme municipal de Balenyà, a la comarca d'Osona.
Està situada a prop i a migdia de la masia del Soler de l'Espina, a llevant de Santa Coloma Sasserra. És a la dreta del torrent de la Font del Pardal i a l'esquerra del torrent del Soler.

## Enllaços externs

* La Feoxa del Pujol del Soler en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kliutxovka

«Kliutxovka» té aquests significats:
* Kliutxovka (Udmúrtia), localitat de la república d'Udmúrtia, a Rússia
* Kliutxovka (Orenburg), localitat de l'óblast d'Orenburg, a Rússia
# Kliutxevskita

La kliutxevskita és un mineral de la classe dels sulfats.

## Característiques

La kliutxevskita és un sulfat de fórmula química K₃Cu₃(Fe$^{3+}$,Al)(SO₄)₄O₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1987. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5. És un mineral isostructural amb l'alumokliutxevskita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kliutxevskita pertany a «07.BC: sulfats (selenats, etc.), amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran», juntament amb els minerals següents: d'ansita, alunita, amonioalunita, amoniojarosita, argentojarosita, beaverita-(Cu), dorallcharita, huangita, hidroniojarosita, jarosita, natroalunita-2c, natroalunita, natrojarosita, osarizawaïta, plumbojarosita, schlossmacherita, walthierita, beaverita-(Zn), ye'elimita, atlasovita, nabokoïta, clorotionita, euclorina, fedotovita, kamchatkita, piypita, alumokliutxevskita, caledonita, wherryita, mammothita, linarita, schmiederita, munakataïta, chenita, krivovichevita i anhidrocaïnita.

## Formació i jaciments

Va ser descobert a la Gran erupció fissural del volcà Tolbàtxik, que es troba a l'óblast de Kamtxatka, al districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia. Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Klyuchevskite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 juliol 2017].
# Kliutxove

Kliutxove (en (ucraïnès): Ключове) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 255 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 14 desembre 2015].
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Krai de Stàvropol

El krai de Stàvropol (rus: Ставропо́льский край, Stavropolski krai) és un subjecte federal de Rússia. El Krai de Stàvropol envolta la part central del Caucas i la majoria dels vessants septentrionals del Caucas Gran. Del 1r. de març de 1937 al 12 de gener de 1943 va rebre el nom de krai d'Ordjonikidze (rus: Орджоникидзевский край, Ordjonikidzevski krai) en honor de Sergó Ordjonikidze.
Limita amb la República de Calmúquia al nord, la República del Daguestan a l'est, la República de Txetxènia al sud-est, les repúbliques d'Ossètia del Nord, Kabardino-Balkària i Karatxai-Txerkèssia al sud, el krai de Krasnodar a l'oest i l'óblast de Rostov al nord-oest.
La seva capital és Stàvropol. Dins del krai de Stàvropol també hi ha la ciutat de Piatigorsk, que és la capital del Districte Federal del Caucas Nord.

## Demografia

Al Cens rus de 2010 s'hi van comptar 33 grups ètnics que tenien més de 2000 persones. Amb aquestes xifres és un dels subjectes federals més multiètnics de Rússia. Els més significatius són els següents:
| Ètnia | Població | Percentatge |
| Russos | 2.232.153 | 80,9% |
| Armenis | 161.324 | 5,9% |
| Armeno-Tats | 55.946 | 2% |
| Darguins | 49.302 | 1,8% |
| Grecs del Caucas | 33.573 | 1,2% |
| Gitanos | 30.879 | 1,1% |
| Ucraïnesos | 30.373 | 1,1% |
| Nogais | 22.006 | 0,8% |
| Àzeris | 17.800 | 0,6% |
| Karatxais | 15.598 | 0,6% |
| Turcmans | 15.048 | 0,5% |
| Txetxens | 11.980 | 0,4% |
| Tàtars | 11.795 | 0,4% |
| Turcs | 10.419 | 0,4% |
| Ossetes | 7.988 | 0,3% |
| Belarussos | 7.104 | 0,3% |
| Coreans | 6.759 | 0,2% |
Nota: Es van incloure 26.855 persones al cens a partir de bases de dades administratives i no van poder declarar el seu grup ètnic. S'estima que les proporcions de diversitat ètnica en aquest grup eren les mateixes que al general.

## Referències

* ↑ «Krai de Stàvropol». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Servei Federal Rus d'Estadístiques. «Всероссийская перепись населения 2010 года. Том 1 (Cens de Població de tota Rússia 2010, vol. 1)» (en rus). Всероссийская перепись населения 2010 года (Cens de Població de tota Rússia 2010), 2011. Arxivat de l'original el 15 de març 2013. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «ВПН-2010». Arxivat de l'original el 25 de desembre 2018. [Consulta: 7 abril 2018].

## Vegeu també

* Districte Federal del Caucas Nord
# Krásnohorská Dlhá Lúka

Krásnohorská Dlhá Lúka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1338.
# Kráľ

Kráľ és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1282.
# Kungur

Kungur (en rus: Кунгур) és una ciutat del krai de Perm, a Rússia. Es troba a la vora del riu Silva, als peus dels Urals, a uns 100 km de Perm i a uns 380 km de Iekaterinburg. El Transsiberià passa per aquesta ciutat. El 2019 tenia 65.284 habitants.

## Etimologia

El nom de la ciutat prové del tàtar antic, i significa «fosc». Hi ha una altra versió que diu que el nom prové del nom comú de deu tribus hongareses «unugur» (deu fletxes), tot i que els hongaresos van abandonar aquest territori al segle viii cap al Danubi.

## Història

Kungur fou fundada el 1647 prop de la confluència del riu Kungur amb el riu Iren a 28 km de la localització actual de la ciutat. El 1662 els baixkirs cremaren l'antiga ciutat i un any després fou reconstruïda a la confluència del riu Iren amb el Silva. Durant l'Imperi Rus la ciutat es desenvolupà ràpidament a causa de la seva ubicació, atès que es troba entre les rutes principals des de la part central de Rússia a Sibèria. El 1720 s'hi establí la seu principal de l'administració de les plantes i fàbriques siderúrgiques dels Urals, que després es traslladà a Iekaterinburg. El 1737 es convertí en el centre de província. La ciutat fou un centre mercantil molt important a l'Imperi Rus, sobretot famós pel comerç de te. A finals del segle xix es construí el ferrocarril que connectà Kungur amb Sant Petersburg i Sibèria, ara l'estació de trens és part del Transsiberià.
# Kunhar

Kunhar o Nainsukh és un riu del Panjab (Pakistan) a la vall del Kagan a l'antic districte d'Hazara. Neix a 34° 51′ N, 74° 04′ E﻿ / ﻿34.850°N,74.067°E﻿ / 34.850; 74.067 al llac Lohusur, i té un recorregut de 185 km fins que desaigua al riu Jhelum a Patan a 34° 17′ N, 73° 31′ E﻿ / ﻿34.283°N,73.517°E﻿ / 34.283; 73.517. El seu curs és tortuós i passa per altes muntanyes d'entre 2.500 i 5.000 metres. Després de Balakot és molt ràpid i cabalós.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# L'assassí implacable

L'assassí implacable (títol original en anglès: Get Carter) és una pel·lícula britànica dirigida el 1971 per Mike Hodges. Ha estat doblada al català.

## Argument

Jack Carter és un assassí fred i metòdic treballant al «medi» londinenc. Quan s'assabenta de la mort del seu germà Frank, torna a Newcastle on aquest últim vivia, i on ell mateix ha crescut. De seguida, s'adona que malgrat les aparences aquesta mort no és accidental com ho ha decidit l'informe de la policia.
Porta la seva pròpia investigació, cosa que molesta les activitats de Kinnear i Brumby, dos rivals que controlen diversos tràfics darrere una façana respectable. Carter descobreix que la seva neboda Doreen ha estat enganyada en un vídeo pornogràfic aficionat i que és Margaret, la companya del pare de Doreen, que ha fet el paper de ganxo. Com amenaça de denunciar la implicació dels caps del medi en el rodatge de la pel·lícula, Frank Carter ha estat mort per Pierce, el xofer de Kinnear.
Carter venja el seu germà eliminant les baules, una darrere l'altra, que hagi tingut una part activa o que hagi deixat fer. Quan acaba finalment amb Pierce, és abatut per un assassí a sou, enviat per Kinnear.

## Repartiment

* Michael Caine: Jack Carter
* Ian Hendry: Eric Pierce
* Britt Ekland: Anna
* John Osborne: Cyril Kinnear
* Tony Beckley: Peter
* George Sewell: Con
* Geraldine Moffat: Glenda
* Dorothy White: Margaret
* Rosemarie Dunham: Edna Garfoot, La llogatera
* Petra Markham: Doreen Carter
* Alun Armstrong: Keith, el barman
* Bryan Mosley: Cliff Brumby
* Glynn Edwards: Albert Swift
* Bernard Hepton: « Thorpey » Thorpe
* Terence Rigby: Gerald Fletcher
* John Bindon: Sid Fletcher
* Godfrey Quigley: Eddie
* Kevin Brennan: Harry
* Maxwell Dees: el vicari
* Liz MacKenzie: Mrs. Brumby
* John Hussey: un arquitecte
* Ben Aris: un arquitecte
* Kitty Attwood: la senyora gran

## Al voltant de la pel·lícula

L'any 2000 es va dirigir un remake, amb Sylvester Stallone en el paper de Jack Carter i Michael Caine en el de Cliff Brumby.

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1972: BAFTA al millor actor secundari per Ian Hendry

## Referències

* ↑ «L'assassí implacable». esadir.cat.
* ↑ «Get carter». The New York Times.
# Kírovsk

«Kírovsk» té aquests significats:
* Kírovsk (Múrmansk), localitat de l'óblast de Múrmansk, a Rússia
* Holubivka, localitat de l'óblast de Luhansk, a Ucraïna