OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Campanar (Sanaüja)

El Campanar és una obra del municipi de Sanaüja (Segarra) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquest campanar fou edificat arran de la necessitat existent de substituir el campanar que hi havia al castell, el qual es trobava molt malmès. Tot i que en un principi es volia construir a l'església de Santa Maria de Sanaüja, es va desestimar la proposta perquè es va considerar que aquesta no resistiria el seu pes.

## Descripció

Es tracta d'una torre de campanar independent, que no queda integrada dins l'estructura arquitectònica de l'església, sinó que es troba emplaçada en un altre indret de la plaça Major, sobre un pas obert on antigament hi havia una zona edificada.
Presenta un primer nivell per sota del qual hi ha l'accés cobert a la plaça. Al que seria la primera planta, trobem un òcul i dues finestres corresponents a les estances on s'hi troba la maquinària del rellotge, així com altres estances destinades a ús social. Per damunt s'aixeca la torre pròpiament dita de planta quadrada, amb la presència d'un rebaix a cadascun dels seus extrems, on a la part superior hi ha l'esfera del rellotge, per damunt d'un segon òcul, coronat per una cornisa que sustenta l'estructura de ferro on s'hi col·loquen les campanes, culminat per l'escut de Sanaüja.

## Referències

* 1 2 3 «El Campanar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# Gate City

Gate City és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 2.159 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gate City tenia 2.159 habitants, 984 habitatges, i 604 famílies. La densitat de població era de 408,6 habitants per km².
Dels 984 habitatges en un 23,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,9% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 38,6% no eren unitats familiars. En el 36,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 22,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.875 $ i la renda mediana per família de 48.068 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.875 $ mentre que les dones 22.292 $. La renda per capita de la població era de 19.268 $. Entorn del 4,1% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gate City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gate City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Antigènides

Antigènides (en llatí Antigenidas, en grec antic Ἀντιγενίδας) fou un músic grec nadiu de Tebes, fill del músic Sàtir de Tebes.
Va ser un flautista (o tocador d'aulos) molt destacat i també poeta, que va viure en temps d'Alexandre el Gran a la segona meitat del segle IV aC, segons diu Suides. Va deixar dues filles, de noms Melo i Satira, que van continuar amb la feina del pare, segons diu un epigrama inclòs a l'Antologia grega.

## Referències

* ↑ Antigenidas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 186
# KStars

KStars és un programa per al Linux i altres sistemes operatius, que simula un planetari. Forma part del KDE. És un programari lliure amb llicència GNU.
Ofereix una detallada representació gràfica del cel nocturn, des de qualsevol lloc de la Terra, i en qualsevol data. Inclou més de 130.000 estrelles, 13.000 objectes de l'espai profund, les 88 constel·lacions, milers de cometes i asteroides, així com els vuit planetes, el Sol i la Lluna. Per altra banda, ofereix múltiple informació sobre els objectes estel·lars en forma d'hipertext. Permet controlar telescopis i càmeres CCD des del mateix programa.

## Referències

* ↑ Pomeyrol, J. «Observando las estrellas». MuyLinux, 06-08-2011. [Consulta: 19 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Pàgina del projecte KStars
# Javier Vales Failde

Francisco Javier Vales Faílde (Fornas, parròquia de San Salvador de Camba, Rodeiro, 7 de desembre de 1872 - Madrid, 30 de març de 1923) fou un sacerdot i escriptor gallec.

## Trajectòria

Fill de José María Vales García, per línia paterna era parent del que fou arquebisbe de Saragossa, Manuel García Gil, i per línia materna de l'arquebisbe de Valladolid Ribadeneira, natural de Chantada. Realitzà els seus primers estudis a Chantada i Ourense. Llicenciat i doctor en Dret per la Universitat de Santiago de Compostel·la, estudià teologia amb el seu oncle Benito Faílde Ribadeneira, degà de la catedral de Tui, celebrant la seva primera missa al pazo matern de Faílde, a la parròquia de Santo Estevo do Salto. Es va traslladar a Madrid, on fou nomenat Vicari general de la diòcesi en 1899, ocupant la càtedra de Principis d'Economia Cristiana del Seminari. Fou nomenat Provisor del bisbe de Madrid, Victoriano Guisasola y Menéndez, en 1903 i en 1914 Jutge Auditor del Tribunal de la Rota. Fou Capellà del Rei Alfons XIII, sacerdot del Reial Palau i confessor de la Reina Victòria Eugènia. Quan es va suïcidar tallant-se el coll amb un ganivet en 1923, estava proposat per a Bisbe de Sió, Vicari general castrense i Patriarca de les Índies.
Com a escriptor va col·laborar en diversos diaris catòlics gallecs, publicà treballs de sociologia, literatura i dret canònic. Des de 1907 dirigí la revista Galicia. Interessat pels temes socials, col·laborà en la Revista Social, i assistí al Congrés Internacional per la repressió de la immoralitat celebrat a Londres en 1913.
Fou membre de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques des de 1918, corresponent de la Reial Acadèmia de la Història, vicepresident de la Reial Acadèmia de Jurisprudència i Legislació i rector de la Universitat Catòlica.

## Obres

* Emigración, 1901.
* La emigración gallega, 1902.
* Un sociólogo purpurado, 1909.
* Crisis de la familia obrera, 1910.
* Rosalía de Castro.
* La Rota Española.
* Causas canónicas para el divorcio, 1916.
* Disolución del matrimonio rato, 1921.
* La emperatriz Isabel.

## Enllaços externs

* Biografia al web del concello de Rodeiro
* Biografía e Investigación sobre el Capellán Francisco Javier Vales Failde (castellà)
* Vales Failde, el confesor real, article a Faro de Vigo (castellà)
* Llibre Crisis de la familia obrera Arxivat 2008-07-05 a Wayback Machine.
# Paratge de Lourdes (Sant Joan de les Abadesses)

El Paratge de la Mare de Déu de Lurdes és un oratori de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una llarga feixa penjada sobre l'antiga carretera d'Olot, damunt de la Vila i a pocs metres de la carretera de Sant Antoni, poc després del seu inici. Té la projecció d'una barana de fusta per la banda de baix que es converteix en metàl·lica, pintada verda, quan és davant de la gruta de la Mare de Déu de Lourdes i alhora serveix de respatller als bancs de pedra que es troben en aquest indret. Té una font, taula i banca de fusta i pedra, tot el paratge molt ombrívol i una mica enjardinat pels voltants de la gruta.
Hi ha una imatge de la Mare de Déu de Lourdes i de la Bernadeta, a l'aparició que va tenir lloc vora el riu Gave, dibuixat enmig de la pedra de la gruta. Es van realitzar l'any 1957.

## Història

La part central d'aquest paratge va ser inaugurat el 1904, cinquantenari de la definició dogmàtica de la Immaculada Concepció que va ser confirmada arran de les aparicions de Lourdes. Ha sofert diverses millores en els seus accessos durant els anys 1950, 1960 i 1972. El 1983 es va allargar per la banda de dalt amb un espai més ample i noves instal·lacions. Una junta formada per dones es cuiden de la gruta i el paratge va a càrrec de l'ajuntament de Sant Joan de les Abadesses.

## Referències

* 1 2 3 «Oratori de la Mare de Déu de Lurdes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Copa de la Lliga irlandesa de futbol

La Copa de la Lliga irlandesa, League of Ireland Cup és una competició futbolística de la República d'Irlanda. Combina una fase de grups i una fase final per eliminatòries.
La competició s'inicià l'any 1973, reemplaçant la League of Ireland Shield. El campió juga un play-off amb el vencedor de la League of Ireland First Divsion per una plaça a la Setanta Cup.

## Historial

| Temporada | Campió | Marcador | Finalista |
| 1973/74 | Waterford | 2-1 | Finn Harps |
| 1974/75 | Bohemians | 1-1, 2-1 | Finn Harps |
| 1975/76 | Limerick | 4-1 | Sligo Rovers |
| 1976/77 | Shamrock Rovers | 1-0 | Sligo Rovers |
| 1977/78 | Dundalk | 4-4 | Cork Alberts |
| 1978/79 | Bohemians | 2-0 | Shamrock Rovers |
| 1979/80 | Athlone Town | 4-2 | St. Patrick's Athletic |
| 1980/81 | Dundalk FC | 0-0 | Galway Rovers |
| 1981/82 | Athlone Town | 1-0 | Shamrock Rovers |
| 1982/83 | Athlone Town | 2-1 | Dundalk FC |
| 1983/84 | Drogheda United | 3-1 | Athlone Town |
| 1984/85 | Waterford United | 2-1 | Finn Harps |
| 1985/86 | Galway United | 2-0 | Dundalk FC |
| 1986/87 | Dundalk FC | 1-0 | Shamrock Rovers |
| 1987/88 | Cork City | 1-0 | Shamrock Rovers |
| 1988/89 | Derry City | 4-0 | Dundalk FC |
| 1989/90 | Dundalk FC | 1-1 | Derry City |
| 1990/91 | Derry City | 2-0 | Limerick |
| 1991/92 | Derry City | 1-0 | Bohemians |
| 1992/93 | Limerick City | 3-1 | St. Patrick's Athletic |
| 1993/94 | Derry City | 1-0 | Shelbourne |
| 1994/95 | Cork City | 2-1 | Dundalk FC |
| 1995/96 | Shelbourne | 2-2 | Sligo Rovers |
| 1996/97 | Galway United | 4-2 | Cork City |
| 1997/98 | Sligo Rovers | 1-0 | Shelbourne |
| 1998/99 | Cork City | 2-1 | Shamrock Rovers |
| 1999/2000 | Derry City | 5-2 | Athlone Town |
| 2000/01 | St. Patrick's Athletic | 5-3 | UCD |
| 2001/02 | Limerick | 2-2 | Derry City |
| 2002/03 | No es disputà per canvi de dates | No es disputà per canvi de dates | No es disputà per canvi de dates |
| 2003 | St Patrick's Athletic | 1-0 | Longford Town |
| 2004 | Longford Town | 2-1 | Bohemians |
| 2005 | Derry City | 2-1 | UCD |
| 2006 | Derry City | 0-0 | Shelbourne |
| 2007 | Derry City | 1-0 | Bohemians |
Marcador agregat després de dos partits
Vencedor per llançament de penals.

## Enllaços externs

* RSSSF - Finals de la Ireland League Cup
* RSSSF - Ireland Shield
# Georgios Mavromikhalis

Georgios Mavromikhalis (en grec: Γεώργιος Μαυρομιχάλης); Mani, 1800 - 1831) va pertànyer a la Societat Amistosa, que va ser un grup secret creat el 1814 a Odessa l'objectiu del qual era la independència de Grècia, que en aquell moment es trobava sota el domini otomà. Fou també un dels presumptes assassins de Ioannis Kapodístrias.

## Biografia

Nascut a Mani era el fill de Petros Mavromikhalis. Va viure a Istanbul per un llarg temps, ja que va ser enviat allà com a ostatge per garantir la lleialtat del seu pare cap al soldà. Des de 1818 s'havia unit a la Societat Amistosa.
Va prendre part en diverses batalles entre les quals la batalla de Dervenakion. El 1822, va viatjar amb el vell Germanós de Patres a Verona. L'anyl 1825 va ser capturat a Neokastro, però aviat va ser alliberat prometent lleialtat a Mani, promesa que no va complir.
Més tard va viatjar a Nàuplia, a la seva arribada allà va ser empresonat junt amb el seu oncle Katsis Mavromikhalis. Després d'aquesta situació i també perquè Ioannis Kapodístrias va tractar de comprovar els privilegis dels notables, Georgios Mavromikhalis i tota la família, van ser sotmesos a vigilància policíaca. El 27 de setembre de 1831 junt amb el seu oncle Constantí Mavromikhalis i la tolerància de la policia que custodiaven al governador, es va atribuir l'acusació que ell va matar a Ioannis Kapodístrias fora de l'església de Sant Spiridon a Nafplio, clavant-li un ganivet en el cor, mentre que el seu oncle va disparar al governador, a la part posterior del cap. Després va fugir a l'ambaixada de França, que ho va protegir de la gent que el perseguia. Més tard va ser lliurat a les autoritats per ser jutjat.
Condemnat per les seves accions va ser executat el 9 d'octubre a Nàuplia, en presència del seu pare, Petros Mavromikhalis, qui va ser empresonat per Augustinos Kapodístrias.

## Referències

* ↑ Verzijl, J.H.W.. International Law in Historical Perspective (en anglès). vol.6. Brill, 1968, p. 462–463.

## Bibliografia

* Σύγχρονος Εγκυκλοπαίδεια Ελευθερουδάκη, τόμος 17ος, p. 231 (1928) (grec)
** Paroulakis, Peter H. The Greeks: Their Struggle For Independence. Hellenic International Press (1984). ISBN 0-9590894-1-1 (anglès)
# Apichatpong Weerasethakul

Apichatpong "Joe" Weerasethakul (Bangkok, 6 de juliol de 1970) és un director, productor i guionista de cinema independent tailandès. Weerasethakul també té una pràctica d'arts visuals que desenvolupa en paral·lel a la seva carrera al cinema.

## Notes biogràfiques

Va ser criat en Khon Kaen, en el nord-est de Tailàndia. És llicenciat en arquitectura de la Universitat de Khon Kaen. Va realitzar un màster en Belles arts en The School of the Art Institute de Chicago, Estats Units. En 1999 va fundar Kick the Machine, una companyia que es dedica al foment del cinema experimental i independent.
La seva pel·lícula L'oncle Boonmee recorda les seves vides anteriors es va alçar amb la Palma d'Or del Festival de Canes 2010.

## Filmografia

* 2000: Mysterious Object at Noon (Dokfa nai meuman)
* 2002: Blissfully Yours (Sud sanaeha)
* 2003: The Adventure of Iron Pussy (Hua jai tor ra nong), codirector
* 2004: Tropical Malady (Sud pralad) - Premi del jurat del festival de Cinema de Canes
* 2006: Syndromes and a Century (Sang sattawat)
* 2010: L'oncle Boonmee recorda les seves vides anteriors Palma d'Or del Festival de Cinema de Canes i Premi de la crítica al XLIII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya.
* 2015: Cemetery of Splendour
* 2016: Fever Room (a Kunstenfestival des Arts)
* 2021: Memoria

## Premis i reconeixements
### Festival Internacional de Cinema de Cannes

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 2002 | Premi Un Certain Regard | Sud sanaeha | Guanyador |
| 2004 | Premi del Jurat | Tropical Malady | Guanyador |
| 2010 | Palma d'Or | L'oncle Boonmee recorda les seves vides anteriors | Guanyador |
| 2021 | Premi del Jurat | Memoria | Guanyador |
* 2019: Artes Mundi 8, per la seva pel·lícula Invisibility.

## Notes

* ↑ El jurat va assenyalar que «Quan els temps són difícils a vegades no és segur parlar de política explícitament i Apichatpong Weerasethakul ens proporciona algunes eines subtils de resistència: la metodologia del camuflatge demostrada en Invisibilitat és una arma poderosa en aquests temps turbulents».

## Referències

* ↑ «The Metaphysical World of Apichatpong Weerasethakul's Movies» (en anglès). The New Yorker, 07-01-2022 [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ Thomas Fuller «A Thai Director Earns Acclaim Abroad and Ambivalence at Home». The New York Times, 13-09-2010 [Consulta: 26 maig 2014].
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.«Awards 2002: All Awards». festival-cannes.fr. Arxivat de l'original el 21 de gener de 2015.
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.«Awards 2004: All Awards». festival-cannes.fr. Arxivat de l'original el 21 de gener de 2015.
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.«Awards 2010: All Awards». festival-cannes.fr. Arxivat de l'original el 4 de febrer de 2012.
* ↑ Harris. «Thai filmmaker Apichatpong Weerasethakul wins £40,000 Artes Mundi prize» (en anglès). The Art Newspaper, 24-01-2019. [Consulta: 10 març 2021].

## Enllaços externs

* Masterclass Apichatpong Weerasethakul en Marienbad
* Comentari a la pel·lícula Sud sanaeha - Blissfully Yours (español)
# Julie Taymor

Julie Taymor (Newton, Massachusetts, 15 de desembre del 1952) és una artista multimèdia, directora estatunidenca de musicals de Broadway, òpera i cinema.
Ha estat nominada quatre vegades als premis Tony, que ha obtingut dues vegades. També fou nominada per als Oscars una vegada.
Estudià a l'Escola de Mim de París amb Jacques Lecoq, així com mitologia i folclore a l'Oberlin College d'Ohio, on es graduà amb honors. Les seves obres destaquen per la riquesa musical, originalitat i l'àmplia coloració.
Ha adaptat i musicalitzat obres de William Shakespeare en teatre i cinema. Va dirigir La flauta màgica de Mozart al Metropolitan Opera de Nova York i altres obres líriques com L'holandès errant de Wagner i Èdip Rei de Stravinski.
Al llargmetratge Frida (que va obtenir l'Oscar a la millor banda sonora) narra la vida de la pintora mexicana Frida Kahlo, amb la participació de les cantants mexicanes Chavela Vargas i Lila Downs. Per al film A través de l'univers, Taymor va obtenir els drets de 30 cançons dels Beatles per 10 milions de dòlars.
Taymor viu i treballa a Nova York.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1993. Primetime Emmy al millor vestuari en programa musical o de varietats per Great Performances: Oedipus Rex

### Nominacions

* 2002. Lleó d'Or per Frida
* 2003. Oscar a la millor cançó original per Frida amb "Burn It Blue"
# Javier Torres Vela

Javier Torres Vela (Pozo Alcón, 7 de novembre de 1953) va ser un polític andalús del PSOE. Va ser president del Parlament d'Andalusia.
Es va llicenciar en Ciències Exactes. Va donar classes d'estadística aplicada a les ciències socials i de sociologia política i electoral. El 1975 s'uní al PSOE. Entre 1977 i 1979 va ser secretari general del PSOE a Granada. El 1983 va ser regidor de Granada. Va ser membre del Comitè Federal del Partit Socialista. Des de 1982 va ser diputat al Parlament d'Andalusia alhora que entre 1982 i 1984 va ser senador per Andalusia. Des de 1984 fins a 1990 fou Conseller de Cultura de la Junta d'Andalusia. El 29 de març de 1996 fou elegit President del Parlament d'Andalusia durant la V Legislatura.

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 300. ISBN 84-930048-0-4.
# Copa de la Lliga polonesa de futbol

La Copa de la Lliga polonesa de futbol fou una competició futbolística de Polònia.

## Historial

Font: En cursiva els anys de les edicions no oficials.
| Any | Campió | Finalista | Resultat |
| Puchar Zlotu Związek Młodzieży Polskiej Copa de Ral·lis de l'Associació Juvenil de Polònia ||||
| 1952 | Wawel Kraków | KS Cracovia Kraków | 5-1 |
| Puchar Ligi Copa de la Lliga ||||
| 1977 | Odra Opole | Widzew Łódź | 3-1 |
| 1978 | Gornik Zabrze | Zaglebie Sosnowiec | 2-0 |
| Puchar Ligi Polskiej Copa de la Lliga de Polònia ||||
| 2000 | KP Polonia Warszawa | Legia Varsòvia | 2-1 |
| 2001 | Wisla Kraków | MKS Zaglebie Lubin | 3-0, 1-2 |
| 2002 | Legia Varsòvia | Wisla Kraków | 3-0, 1-2 |
| Puchar Ekstraklasy Copa Ekstraklasy ||||
| 2007 | Groclin Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski | GKS Belchatow | 1-0 |
| 2008 | Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski | Legia Varsòvia | 4-1 |
| 2009 | Śląsk Wrocław | Odra Wodzisław | 1-0 |

## Referències

* ↑ «Poland - List of League Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 3 juliol 2024].
* ↑ «Puchar Ekstraklasy 2006/2007». 90minut.pl.
* ↑ «Puchar Ekstraklasy 2007/2008». 90minut.pl.
* ↑ «Puchar Ekstraklasy 2008/2009». 90minut.pl.
# Empresa matriu

Una empresa matriu és una empresa que té una majoria d'accions d'una o més empreses, que es consideren filials seves.
A Andorra, la llei defineix una empresa matriu com «l'entitat que pot exercir, directament o indirectament, el control d'una o més entitats, [entès com] la relació existent entre una entitat matriu i una filial, o la relació de la mateixa naturalesa entre qualsevol persona física o jurídica i una empresa, en qualsevol de les situacions següents en què l'entitat matriu:
    a) tingui la majoria dels drets de vot;
    b) tingui la facultat de nomenar o destituir la majoria dels membres de l'òrgan d'administració;
    c) pugui disposar, en virtut d'acords subscrits amb tercers, de la majoria dels drets de vot;
    d) hagi designat amb els seus vots la majoria dels membres de l'òrgan d'administració que exerceixin el seu càrrec. En concret, aquesta circumstància es presumeix quan la majoria dels membres de l'òrgan d'administració de la societat dominada són membres de l'òrgan d'administració o alts directius de la societat dominant o d'una altra dominada per aquesta societat[.]»

## Referències

* ↑ «Llei 36/2018, del 20 de desembre, de conglomerats financers». Butlletí Oficial del Principat d'Andorra, 6, 23 gener 2011 [Consulta: 27 febrer 2021].

## Vegeu també

* Grup d'empreses
# Ghurian

Ghurian (Ghūrīān, Ghoryan, Ġūrīān) és una ciutat i el centre administratiu del districte de Ghurian a la província d'Herat, Afganistan. És un nom gens comú, però quan és usat significa "fusta gegant" o "roca dura". Es troba a 790 metre d'alçada amb una població de més de 54.000 persones. HI ha una televisió local i un centre de salut. Ghurian es troba a la vora de l'antiga ciutat de Buixanj (també Fuixanj, persa antic Puixang).

## Història

Buixanj fou una antiga ciutat de l'Iran a la vora sud de la riba Hari Rud, a un dia de viatge a l'oest-sud-oest d'Herat. La fundació de la ciutat s'atribueix a l'heroi llegendari Paixang, fill d'Afrasiyab. El 588 és esmentada com a seu d'un bisbe nestorià. Va caure en mans dels musulmans a l'entorn del 650 i fou vila de frontera durant 200 anys. Una revolta contra els àrabs va rebre el suport de les regions orientals (661/662); el 713 va passar a mans dels kharigites; una segona revolta es va produir el 776/777. A mesura que la islamització va avançar, la zona va esdevenir tranquil·la, i no presentava cap problema sota els tahírides del Khorasan. En aquest temps era la meitat de gran que Herat. Va tenir la reputació d'una fortalesa important durant l'edat mitjana, a la ruta entre Herat i Nixapur i cap al Kuhistan. Va passar als mongols al segle xiii i després a la dinastia Kart. Va ser destruïda per Tamerlà el març del 1381, però fou reconstruïda aviat i encara era una ciutat de certa importància al segle xv, però posteriorment va desaparèixer probablement destruïda pels uzbeks.

## Referències

* ↑ «"Ġūrīān" World Gazetteer». Arxivat de l'original el 2013-02-09. [Consulta: 9 febrer 2013].
* ↑ C. EDMUND BOSWORTH, FŪŠANJ, Encyclopedia Iranica
# Apici

Apici és el nom dels següents personatges:
* Marc Gavi Apici, gastrònom romà que visqué durant el regnat de Tiberi.
* Apici, cuiner del segle ii dC.