OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Confraria de la Bóta de Sant Ferriol

La Venerable Confraria de la Bóta de Sant Ferriol és una institució creada per donar prestigi als vins de la Denominació d'Origen Empordà i a la gastronomia de l'Empordà. La seu oficial d'aquesta institució és al Castell de Peralada, mentre que la seu administrativa és a les oficines de la DO Empordà.

## Història

La Venerable Confraria de la Bóta de Sant Ferriol d'Empordà té com a origen històric remot els gremis de mercaders de vi que venien aquest producte en el mercat de la vila de Figueres gràcies a un privilegi reial de Jaume I el Conqueridor, concedit a la capital altempordanesa l'any 1267.
La Confraria es va fundar l'any 1981 i s'acordà posar-la sota l'advocació de Sant Ferriol, sant a qui s'atribueix el miracle de fer rajar bon vi d'un bocoi sense esgotar-se mai.

## Activitats

En trenta anys de vida les activitats de la Cofradia han estat moltes, principalment sessions de tast de vins, cursos de degustació i coneixement del vi, cicles de conferències de temes culturals relacionats amb el vi, publicacions diverses sobre el mateix tema, viatges culturals a zons vitícoles, etc. Són de destacar els actes d'agermanament realitzats amb altres confraries com la Confradia dels Vins de Cava de Sant Sadurní dels Vins de Cava Sant Sadurní, Concilium Vinorum Tarraconensium, Confradia del Bacallà, Confrerie du Cassoulet de Castelnaudary, Confradia de l'Arròs i la Taronja de Castelló i amb els Maitres Tasteurs du Roussillon.
Cada any la Confraria participa activament en la cerimònia d'obtenció del primer most de la comarca en el transcurs de la Festa de la Verema; de la mateixa manera, l'arrivada del vi novell a Figueres l'apadrina la Confraria.
Els principals actes protocol·laris que se celebren anualment són l'assemblea general, l'ofrena de primícies al sant, que té lloc el divendres anterior al 18 de setembre a la capella de Sant Ferriol de la col·legiata romànica de Santa Maria de Vilabertran i el capítol solemne d'investidures el darrer dissabte de novembre al Castell de Peralada.

## Membres

Són o han estat membres d'honor de la Confraria diverses personalitats polítiques i de la societat civil, com Jordi Pujol, expresident de la Generalitat de Catalunya. Els escriptors Manuel Ibáñez i Escofet, Luis Racionero, Lluís Bettònica, Llorenç Torrado, Narcís-Jordi Aragó, Maria Àngels Anglada, Montserrat Vayreda. El pintor Lluís Roura. El doctor Jordi Roch expresident mundial de JJ MM. Polítics com Miquel Roca i Junyent, Macià Alavedra, Ramon Sala i Jordi Mercader. Els enòlegs Ramon Viader i Juan José de Castro. El medallista olímpic Jonquières d'Oriola. El president del Museu Dalí, Ramon Boixadors. Actors com Jordi Estadella i Sergi Mateu, entre molts d'altres.

## Referències

* ↑ La Bota de Sant Feriol, Diari de Girona, 12/09/2010

## Bibliografia

* Eduard Puig Vayreda, Entre bótes i porrons: 25 anys de la Venerable Confraria de la Bóta de Sant Ferriol d'Empordà. Brau edicions, Figueres, 2007.
# Conill nan de Rio de Janeiro

El conill nan de Rio de Janeiro (Sylvilagus tapetillus) és una espècie possiblement extinta de conill del gènere Sylvilagus. És endèmic de Rio de Janeiro (Brasil). El seu hàbitat natural són les zones de terreny muntanyós amb herba abundant prop de rierols. Té una llargada de cap a gropa de 295 mm, la cua molt curta i un pes de 476–1.127 g. El seu nom específic, tapetillus, significa 'tapeti petit' en llatí.

## Referències

* ↑ Silva, Sofia Marques; Ruedas, Luis A; Santos, Larissa Hasnah; e Silva, José de Sousa; Aleixo, Alexandre «Illuminating the obscured phylogenetic radiation of South American Sylvilagus Gray, 1867 (Lagomorpha: Leporidae)» (en anglès). Journal of Mammalogy, 100, 1, 2019, pàg. 31–44. DOI: 10.1093/jmammal/gyy186. ISSN: 0022-2372.
* ↑ Andrew T. Smith; Charlotte H. Johnston; Paulo C. Alves Lagomorphs: Pikas, Rabbits, and Hares of the World (en anglès). JHU Press, 2018. ISBN 978-1-4214-2340-1.
* ↑ Ruedas, L. A.; Marques Silva, S.; French, J. H.; Platt II, R. N.; Salazar-Bravo, J.; Mora, J. M.; Thompson, C. W. «A prolegomenon to the systematics of the South American cottontail rabbits (Mammalia, Lagomorpha, Leporidae: Sylvilagus): designation of a neotype for S. brasiliensis (Linnaeus, 1758), and restoration of S. andinus (Thomas, 1897) and S. tapetillus Thomas, 1913» (en anglès). Miscellaneous Publications, Museum of Zoology, University of Michigan, 205, 2017. ISSN: 0076-8405.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Conjunt agrícola al Clot del Lladre

Conjunt agrícola al Clot del Lladre és una obra de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Complex agrícola format per una cabana de volta, una pleta i dues construccions annexes sense coberta. La cabana té el parament de blocs de pedra sorrenca de mida força gran i ben falcats amb pedres més petites. A l'exterior, en bon estat, la paret frontal ha estat construïda en superposició a la volta (les dovelles no són visibles) i està parcialment arrebossada amb morter de calç. La paret posterior ocupa tot l'ample de la cabana i del segon corral. La coberta és de volta de pedra adovellada en molt bon estat. La volta ha estat construïda amb grans blocs de pedra força treballats i comença a uns 80 cm del terra. Els contraforts estan integrats en la construcció i tenen al voltant de 120 cm d'amplada cadascun d'ells. El portal està solucionat mitjançant una llinda de pedra no gaire treballada i brancals de grans blocs de pedra, sense treballar i, parcialment, arrebossats amb morter de calç. L'interior de la cabana, molt deteriorat i ple de runa i sorra, té la paret posterior mig enrunada a causa d'un important forat a la part baixa. Les juntes de les dovelles han estat revocades amb morter de calç i algunes de les parts baixes de la volta estan revocades amb fang. Els element que s'hi aprecien són una fumera en una de les cantonades de la façana principal i una menjadora de pedra parcialment enrunada. A més, hi ha uns agafadors i penjadors de fusta, i dos armaris de grans dimensions.
La pleta i els corrals, se situen a l'entorn de la cabana de volta, amb un mur perimetral de pedra seca que tanca un gran espai segurament utilitzat com a pleta ramadera. Els murs d'aquesta construcció estan parcialment ensorrats en algunes zones i el seu interior està ple de vegetació salvatge que dificulta la circulació. Per accedir a aquesta zona, hi ha una gran portalada en el mur nord-est (el mateix on hi ha la façana principal de la cabana), la qual ha perdut la llinda però té part dels brancals treballats. L'interior de la pleta aprofita la roca mare com a sòl i, d'aquesta manera, es poden recollir els fems dels animals per convertir-los en adob. Els dos corrals se situen a la dreta de l'entrada de la cabana i són dos espais successius actualment sense coberta que estarien ocupats per petits animals de corral. Actualment, estan plens de vegetació i runa i són gairebé inaccessibles.

## Referències

* 1 2 «Conjunt agrícola al Clot del Lladre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Common Desktop Environment

El Common Desktop Environment (CDE) és un entorn d'escriptori per a Unix i OpenVMS, basat en el giny Motif per al sistema de finestres X Window System. Fruit de la col·laboració de sis empreses: HP, IBM, SCO, SunSoft (subsidiària de Sun Microsystems), Univel i USL. Adoptant-se com a estàndard a les estacions de treball UNIX i emprat per la distribució Linux Red Hat. Suposà un salt endavant, fins aquell moment es treballava des de la línia d'ordres, aportant una experiència més accessible i uniforme. Inicialmement fou un programari de caràcter propietari, actualment de codi obert sota llicència GNU Lesser General Public License.

## Referències

* ↑ «UNIX leaders announce common open software environment». HP Computer Update, 01-03-1993, pàg. 7.
* ↑ «OpenCDE recupera el estilo retro de CDE, un entorno casi legendario - MuyLinux». MuyLinux, 25-11-2011. [Consulta: 29 gener 2024].
* ↑ Dyer, Bill. «Trying Common Desktop Environment on a Modern Linux Distro». It's FOSS, 19-12-2021. [Consulta: 29 gener 2024].
* ↑ Kuenz, Don. «Red Hat CDE». Linux Journal, 01-01-1998. [Consulta: 29 gener 2024].
* ↑ «Common Desktop Environment (CDE): A Retrospective». networkencyclopedia, 25-10-2019. [Consulta: 29 gener 2024].
* ↑ «CDE - Common Desktop Environment». Sourceforge, 06-01-2024. [Consulta: 29 gener 2024].
* ↑ Proven, Liam. «Party like it's 1999: CDE Unix desktop REBORN». The Register, 09-08-2012. [Consulta: 29 gener 2024].
# Constitució d'Israel

No existeix una Constitució d'Israel escrita com a tal. En lloc d'una constitució escrita formal, i de conformitat amb la decisió de Yizhar Harari (החלטת הררי) de l'13 juny 1950 aprovada en l'Assemblea Constituent d'Israel, l'Estat d'Israel ha promulgat diverses Lleis bàsiques d'Israel que s'ocupen dels acords governamentals i dels drets humans. El president del Tribunal Suprem israelià Aharon Barak va dictaminar que les lleis fonamentals s'ha de considerar la constitució de l'estat, i que es va convertir en l'enfocament comú durant el seu mandat (1995-2006). Els que s'oposen a aquest enfocament inclouen col·lega de Barak, el jutge de la Cort Suprema de Misael Cheshin.
D'acord amb la proclamació d'independència del 14 maig 1948 d'Israel, una assemblea constituent hauria d'haver elaborat una constitució per a l'1 d'octubre de 1948. La demora i la decisió final el 13 de juny, 1950 a legislar un capítol constitució per capítol, es va deure principalment a la incapacitat dels diferents grups de la societat israeliana es posin d'acord sobre el propòsit de l'Estat, en la identitat de l'estat, i en una visió de llarg termini. Un altre factor va ser l'oposició del mateix David Ben-Gurion.
Diversos cossos a Israel han demanat la promulgació d'una constitució formal com un sol document, i s'han presentat idees i projectes per a la seva consideració.

## Vegeu també

* Lleis bàsiques d'Israel

## Referències

* ↑ Orit Rozin "Forming a Collective Identity: The Debate over the Proposed Constitution, 1948–1950", Journal of Israeli History 26 (2), 2007, p. 251.

## Enllaços externs

* La Constitució del la pàgina web del Kenésset. (anglès)
* Constitució a la Biblioteca Virtual Jueva. (anglès)
# Constitució d'Austràlia

La Constitució d'Austràlia és la llei que estableix el Govern del Commonwealth australià i la forma en què funciona. Es compon de diversos documents. La més important és la Constitució del Commonwealth d'Austràlia. El poble d'Austràlia va votar en referèndums entre 1898 i 1900 per a acceptar la Constitució. La Constitució va ser aprovada com a part de la Llei constitucional de la Mancomunitat d'Austràlia de 1900 (Imp), una llei del Parlament del Regne Unit. La reina Victòria la va signar el 9 de juliol de 1900. La Constitució es va convertir en llei l'1 de gener de 1901. Encara que la Constitució era una llei del Parlament del Regne Unit, les lleis d'Austràlia li van llevar al Parlament del Regne Unit la facultat de modificar la Constitució. Ara només el poble australià pot canviar-la per referèndum.
Altres dues lleis donen suport a la Constitució australiana. La primera és l'Estatut de Westminster, aprovat per la Commonwealth com l'Estatut de la Llei d'Adopció de Westminster de 1942. La segona és la Llei d'Austràlia de 1986, que va ser aprovada pels Parlaments de tots els estats australians, pel Regne Unit i pel Parlament Federal d'Austràlia. En conjunt, aquestes lleis van tenir l'efecte de tallar tots els vincles constitucionals entre Austràlia i el Regne Unit. Encara que la mateixa persona, la Reina Isabel II, és la monarca de tots dos països, aquests són països separats.
En virtut del sistema de dret consuetudinari d'Austràlia, el Tribunal Superior d'Austràlia i el Tribunal Federal d'Austràlia tenen la facultat de decidir el que realment significa la Constitució.

## Referències

* ↑ La jurisdicció del Tribunal Superior és per la secció 30, i la del Tribunal Federal, per la secció 39B de la Llei Judicial 1903 (Cth).
# Constitució d'El Salvador

La Constitució d'El Salvador és la norma fonamental de l'Estat salvadoreny, vigent des del 20 de desembre de 1983. Aquesta normativa va ser adoptada en la seva forma original per una Assemblea Constituent formada en 1982, la qual va ser transformada en Assemblea Legislativa al moment d'entrar en vigència la nova Carta Magna. Des de 1991, amb motiu de les negociacions que van culminar amb la signatura dels Acords de Pau el 16 de gener de 1992, la Constitució ha sofert diversos canvis des de la seva entrada en vigència que han afegit, modificat o eliminat part del seu contingut.

## Procés de redacció de la Constitució

El 15 d'octubre de 1979, el president Carlos Humberto Romero va ser enderrocat i substituït per la Junta Revolucionària de Govern. El primer acte del nou govern provisional va ser suspendre la vigència de la Constitució de 1962 que havia servit de respatller legal als governs autoritaris del Partit de Conciliació Nacional (PCN). A mitjan 1981, en plena guerra civil, la Junta Revolucionària de Govern va prometre iniciar un procés de democratització i convocar comicis per triar una Assemblea Constituent.
El 28 de març de 1982, es van celebrar les eleccions promeses. L'Assemblea Constituent va prendre possessió el dia 26 d'abril de 1982, amb una majoria de diputats dels partits polítics de dreta Aliança Republicana Nacionalista (ARENA) i PCN que van triar com a President de l'Assemblea Constituent a Roberto d'Aubuisson i President Provisional de la República a Álvaro Magaña. Durant 19 mesos els diputats d'ARENA, PCN i del Partit Demócrata Cristiano (PDC) van debatre extensament el projecte de la nova Constitució, que va ser aprovada el 15 de desembre de 1983 i va entrar en vigència cinc dies després. El dia en què va entrar en vigència la nova Constitució, per mandat exprés d'aquesta, l'Assemblea Constituent que la va elaborar es va transformar en Assemblea Legislativa, acabant el seu període el 30 d'abril de 1985.

## Referències

* ↑ Article 274 de la Constitució de la República d'El Salvador de 1983 Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.. Lloc Oficial de l'Assemblea Legislativa de la República d'El Salvador

## Enllaços externs

* Exposició de Motius de la Constitució de la República de 1983 Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.. Centre de Documentació Judicial de la Cort Suprema de Justícia d'El Salvador
* Text de la Constitució de 1983 - Wikisource
# Coriza

La coriza (del llatí tardà coryza, del grec kóryza) és la inflamació aguda de la mucosa nasal caracteritzada per escorriment nasal transparent, groc o amb una mescla de sang, podent estar acompanyada d'esternuts i obstrucció nasal. Habitualment causada per una infecció vírica complicada posteriorment per una sobreinfecció bacteriana.

## Etiologia i Quadre clínic

Entre els agents etiològics més freqüents es troben:
* Rinitis al·lèrgica: inflamació de la mucosa que recobreix el nas, sent normalment desencadenada per la pols, pol·len o canvis en el clima. Normalment s'acompanya d'esternuts, picor i obstrucció nasal per secreció nasal transparent.
* Infecció vírica: deguda a diferents tipus de virus, com ara el rinovirus, el virus sincicial respiratori i, l'adenovirus i l'herpesvirus, durant la seua afecció prenatal (part de TORCH). Sovint la secreció nasal és transparent.
* Infecció bacteriana: normalment causada per una rinitis bacteriana. Secreció nasal groguenca o verdosa.

## Tractament

El tractament de la coriza es realitza normalment amb medicaments pal·liatius, és a dir, que alleugeren els símptomes, en aquest cas que disminueixen la inflamació i irritació de la mucosa nasal, són recomanats en la majoria dels casos la utilització de medicaments que combaten la grip i l'al·lèrgia, com ara són els antihistamínics, els antiinflamatoris no esteroidals i els antipirètics. A més, és important rentar-se bé les mans, evitar ambients amb molta gent i amb poca ventilació, i realitzar una neteja nasal periòdica per a obrir les vies nasals i permetre l'eixida de l'agent causant. Com que la principal causa té un origen víric i, per tant, els antibiòtics no són útils.

## Referències

* ↑ «Coriza» (en castellà). Arxivat de l'original el 2014-07-14. [Consulta: 22 gener 2020].
* 1 2 3 «Coriza: qué es, principales causas y tratamiento» (en castellà). Tua Saudade. [Consulta: 22 gener 2020].
* ↑ «Coriza» (en castellà). Clínica Universidad de Navarra. [Consulta: 22 gener 2020].
# Cornus officinalis

Cornus officinalis, és una espècie de planta medicinal pertanyent a la família de les cornàcies. És originària del sud-est d'Àsia.

## Etimologia

En coreà es coneix com a sansuyu (산수유), en xinès com a shān zhū yú (山茱萸) i en japonès com a sanshuyu (サンシュユ).

## Usos medicinals

Es troba a la Xina, Japó i Corea on és usada com a planta comestible i com a planta medicinal; es fa servir en la medicina tradicional xinesa.
S'estan realitzant estudis en línies cel·lulars de càncer de mama ER positius (receptor d'estrògens) amb extractes d'aquesta planta medicinal xinesa.

## Sinonímia

* Macrocarpium officinale (Siebold i Zucc.) Nakai, Bot. Mag. (Tòquio) 23: 38 (1909).
* Cornus officinalis var. koreana Kitam., Acta Phytotax. Geobot. 25: 39 (1972).

## Galeria

* tronc
* fulles
* fulles
* flors

## Referències

* ↑ «Cornus officinalis». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 7 gener 2010].
# Cornwall

* No s'ha de confondre amb Cornualla.
«Cornwall» té aquests significats:
* Cornualla (Gran Bretanya), comtat d'Anglaterra a l'extrem sud-oest del país en la península homònima
* Cornwall (Califòrnia)
* Cornwall (Connecticut)
* Cornwall (Nova York)
* Cornwall (Pennsilvània)
* Cornwall (Vermont)
* Cornwall (Ontario)
* Cornwall (Jamaica)
* Cornwall-on-Hudson
* Consell de Cornwall
# Comunitat d'aglomeració Versailles Grand Parc

La Comunitat d'aglomeració Versailles Grand Parc (en francès Communauté d'agglomération Versailles Grand Parc) és una estructura intercomunal francesa dels departaments d'Yvelines i l'Essonne, a la regió de l'Illa de França.
Creada al 2002, està formada per 19 municipis, dels quals tots són d'Yvelines menys Bièvres que pertany a l'Essonne. La seu es troba a Versalles.

## Municipis
### Yvelines

* Bailly
* Bois-d'Arcy
* Bougival
* Buc
* Châteaufort
* La Celle-Saint-Cloud
* Le Chesnay
* Fontenay-le-Fleury
* Jouy-en-Josas
* Les Loges-en-Josas
* Noisy-le-Roi
* Rennemoulin
* Rocquencourt
* Saint-Cyr-l'École
* Toussus-le-Noble
* Vélizy-Villacoublay
* Versalles
* Viroflay

### Essonne

* Bièvres

## Referències

* ↑ CA Versailles Grand Parc

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Comunitat d'aglomeració de l'Étampois Sud-Essonne

La Comunitat d'aglomeració de l'Étampois Sud-Essonne (en francès: communauté d'agglomération de l'Étampois Sud-Essonne) és una intercomunalitat francesa del departament de l'Essonne, a la regió de l'Illa de França.
Creada al 2008, està formada per 38 municipis i la seu es troba a Étampes.

## Municipis

* Abbéville-la-Rivière
* Angerville
* Arrancourt
* Authon-la-Plaine
* Blandy
* Bois-Herpin
* Boissy-la-Rivière
* Boissy-le-Sec
* Boutervilliers
* Bouville
* Brières-les-Scellés
* Brouy
* Chalo-Saint-Mars
* Chalou-Moulineux
* Champmotteux
* Chatignonville
* Congerville-Thionville
* Estouches
* Étampes
* Fontaine-la-Rivière
* La Forêt-Sainte-Croix
* Guillerval
* Marolles-en-Beauce
* Méréville
* Mérobert
* Mespuits
* Monnerville
* Morigny-Champigny
* Ormoy-la-Rivière
* Plessis-Saint-Benoist
* Puiselet-le-Marais
* Pussay
* Roinvilliers
* Saclas
* Saint-Cyr-la-Rivière
* Saint-Escobille
* Saint-Hilaire
* Valpuiseaux

## Referències

* ↑ CA Etampois Sud Essonne

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Corre-soques estel·lat

El corre-soques estel·lat (Margarornis stellatus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Bosc humid dels Andes de l'oest de Colòmbia i nord-oest d'Equador.

## Referències

* ↑ «Corre-soques estel·lat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# Corre-soques orellut andí

El corre-soques orellut andí (Pseudocolaptes boissonneauii) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae). Habita la selva humida de muntanya als Andes, des del nord de Veneçuela, cap al sud, a través de Colòmbia, Equador, Perú i Bolívia.

## Referències

* ↑ «Corre-soques orellut andí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Corb marí africà

El corb marí africà (Microcarbo africanus) és una espècie d'ocell de la família dels falacrocoràcids (Phalacrocoracidae) que habita les costes i aigües interiors de la major part de l'Àfrica subsahariana i Madagascar, incloent les illes litorals.

## Referències

* ↑ Corb marí africà a CERCATERM Rev. 07/12/2011
# Corb marí antàrtic

El corb marí antàrtic (Phalacrocorax bransfieldensis) és un ocell marí de la família dels falacrocoràcids (Phalacrocoracidae) considerat sovint una subespècie de Leucocarbo atriceps o també dins el gènere Leucocarbo com Leucocarbo bransfieldensis

## Distribució

Habita la Península Antàrtica i les illes Shetland del Sud.

## Referències

* ↑ Handbook of the Birds of the World Alive (31/01/2015)
* ↑ IOC World Bird Names, version 7.01
# Contrapàs (moviment)

Un contrapàs en danses tradicionals és un element coreogràfic usat a algunes danses i ballets medievals i especialment als anomenats balls del contrapàs. A Catalunya hi ha diferents balls amb aquest nom, que sembla que els ha estat donat precisament per contenir aquest element coreogràfic, que hom dedueix que constistiria en fer en sentit contrari els passos acabats de fer en una direcció i sentit determinats. El contrapàs podia estar accentuat amb una espardenyeta (al Rosselló anomenat ales o aletes), un pas consistent en un cop ràpid del taló d'un peu sobre l'empenya de l'altre.
Aquesta mena d'element coreogràfic és habitual a totes les danses de moviment oscil·latori, com per exemple la sardana, el ball de contrapàs llarg i altres. Sabem que formava part també d'alguns ballets antics al Pirineu català, com per exemple el ballet de Déu.

## Referències

* 1 2 Diccionari de la Dansa,dels Entremesos i Dels Instruments de Musica i Sonadors, de Francesc Pujol i Joan Amades. Editat per l'Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Contrapàs (moviment)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.