OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abància

Abància o Amància (grec antic: Ἀμαντία, Ἀβαντία) va ser una ciutat d'Atintània, a Il·líria, a la vora del riu Poliantes, a uns 45 km al sud-est d'Apol·lònia d'Il·líria.
Pausànias diu que va ser fundada (segons la llegenda) pels abants d'Eubea que es van establir prop dels Monts Ceraunis amb l'ajuda dels locris de Trònion. Probablement es trobava apartada de la costa, vora el riu Aoos (avui Viosa), tocant a un afluent anomenat Poliantes.
Escílax de Carianda situa la ciutat a 320 estadis d'Apol·lònia, i la Taula de Peutinger diu que fins a Apol·lònia hi havia 30 milles romanes.
Claudi Ptolemeu parla d'una Amància situada a la costa, i d'una altra ciutat del mateix nom a l'interior, d'on s'ha pensat que el port de la ciutat tenia el mateix nom. Juli Cèsar parla d'Amància i diu que estava situada a la costa. Amància era un lloc d'una certa importància durant les guerres civils entre Cèsar i Pompeu. Durant l'Imperi Romà d'Orient encara era una ciutat important.
És propera a la moderna Nimtza.

## Referències

* 1 2 3 Smith, William (ed.). «Amantia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, V, 22, 3-4
* ↑ Juli Cèsar. Comentaris de la Guerra Civil, III, 40
# Adidovce

Adidovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1568.
# Adibah Amin

Khalidah Adibah binti Amin (Johor Bahru, Malàisia, 19 de febrer de 1936) és una escriptora, columnista, docent i actriu Malàisia.

## Biografia

Va néixer a Johor Bahru, filla gran d'Ibu Zain, un editor de revistes, i de Tan Sri Zainon Sulaiman, que va lluitar per la independència de Malàisia per mitjà de Tunku Abdul Rahman. Després d'estudiar en una escola en anglès, a partir dels 10 anys, el 1953, va començar a estudiar a la Universitat de Malàisia. I des de 1958, va treballar com a professora, de manera que es va convertir el 1970 en directora de Sekolah Menengah Sri Puteri, a Kuala Lumpur.
Adibah Amin és recordada per molts parlants d'anglès com l'autora de la columna en el New Straits Times, que ella va escriure en els anys 70 i els anys 80 usant el pseudònim Sri Delima. Les columnes es van reeditar en forma de llibre el 2009.
Els seus escrits inclouen tres novel·les en idioma malayo: Bangsawan Tulen, Seroja Masih di Kolam (1968) i Tempat Jatuh Lagi Dikenang (1983). També ha escrit moltes obres per a la ràdio i contes. La seva novel·la en anglès This End of the Rainbow es va publicar el 2006.

## Referències

* 1 2 «From zero to hero» (en anglès). This end of the rainbow. [Consulta: 30 gener 2018].
* ↑ . Phoenix Press. ISBN 978-983-42627-6-1.
# Adolf Trotz

Adolf Trotz (Janów, 6 de setembre de 1895 - segle XX) va ser un director de cinema i guionista.

## Biografia

Tot i estudiar farmàcia i filosofia, després d'acabar els estudis, es va dedicar al cinema. A més de pel·lícules amb antecedents documentals com Überfall i Die Stadt der Millionen, ha dirigit repetidament llargmetratges que mostren una preferència pels temes legals i d'educació sexual. Al començament de l'era del cinema sonor, va dirigir les fastuoses pel·lícules històriques Elisabeth of Austria i Rasputin.
Quan els nacionalsocialistes van arribar al poder el 1933, va acabar la seva feina cinematogràfica al Reich alemany. La seva pel·lícula Ways to a Good Marriage va ser prohibida el 1936 perquè presentava el matrimoni com a felicitat individual, però no deia "res sobre l'instint racial i la consciència racial, res sobre l'elecció del cònjuge conscient de l'espècie i la felicitat de tenir fills, que és un requisit indispensable. per a tot bon matrimoni". Va marxar a Espanya, on va fer algunes pel·lícules més fins a l'esclat de la Guerra Civil espanyola el 1936. Establert a Roma des del novembre del mateix any, el seu rastre es va perdre allà l'estiu de 1937.

## Filmografia

| 1919: Der Mensch vor 100.000 Jahren 1920: Peters Erbschaft (també guionista) 1922: Wer bist du? 1923: Glanz gegen Glück (també guionista) 1925: Die Stadt der Millionen (documental) 1926: Auf den Spuren der Azteken (documental) 1927: Der Fluch der Vererbung 1927: Überfall 1928: Der Staatsanwalt klagt an 1928: Sechzehn Töchter und kein Papa 1929: Jugendtragödie 1929: Die Frau im Talar 1929: Das Recht der Ungeborenen | 1929: Somnambul 1930: Es kommt alle Tage vor... 1930: Karriere 1931: Elisabeth von Österreich 1931: Der Bergführer von Zakopane 1931: Schützenfest in Schilda 1932: Rasputin 1933: Pasa el amor 1933: Wege zur guten Ehe (també guionista) 1933: L' amour qu'il faut aux femmes (també guionista) 1934: Alalá (Los nietos de los celtas) 1935: Nuevas rutas 1936: Sinfonía vasca |

## Referències

* ↑ Adolf Trotz a Filmportal.de
* ↑ Dok. 5670/ 29. Februar 1936 laut «Archivlink». Arxivat de l'original el 2008-02-22. [Consulta: 31 maig 2023].
# Adèsmia

Adesmieae és una tribu de plantes fanerògames que pertany a la subfamília Faboideae dins de les lleguminoses. Inclou només un gènere, Adesmia.

## Galeria d'imatges

* Adesmia pinifolia
* Adesmia microphylla
# Adékambi Olufadé

Adékambi Olufadé (Lomé, 7 de gener de 1980) és un exfutbolista togolès de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Togo amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 2006. Pel que fa a clubs, destacà a OSC Lille i OGC Nice.

## Referències

* ↑ Adékambi Olufadé a National-Football-Teams.com (anglès)
# Comtat de Reynel

El comtat de Reybel fou una jurisdicció feudal de França a la Xampanya, centrat a Reynel, avui una comuna del departament de l'Alt Marne (Haute-Marne) a la regió Champagne-Ardenne.
El comtat hauria estat creat el 757 per Pipí el Breu.
El primer comte apareix esmentat vers 1012/1016; portava el nom d'Odolric I, i consta en una carta on que es diu que el bisbe de Langres, Brunó de Roucy (vers 980-1015), l'havia excomunicat. Figura a l'obituari de Saint-Mansuy on es dona el dia de la mort de tres "comites" Odolric, però no consten els anys; un dels comtes seria Odolric I i un altre Odolric II, probablement el seu fill que hauria viscut vers la meitat del segle xi. El següent comte que apareix fou Arnul o Arnold I que figura també a l'obituari de Saint-Mansuy, i va morir el 31 de juliol de 1074 o posterior. Es va casar amb la filla de Gerard senyor de Fouvent i de Gertrudis de Lavoncuourt senyora d'Arsincourt i va haver de se sapiga quatre fills: Odolric III, Guiu (prior a Cluny), Arnul o Arnold (monjo a Verdun) i Blanca (esposa de Jofre I senyor de Joinville)
Odolric III que el va succeir figura tanmateix a l'obituari de Saint-Mansuy però no se sap quin dels tres és, i en quin any va morir però seria abans del 1100. Va tenir dos fills, Teobald I i Matilde, cadada amb Olri o Odolric, comte de Brixey (fill d'Aimó, comte de Brixey)
Teobald I, que apareix en una donació datada entre 1076 i 1100 era mort ja el 21 d'abril de 1101 i es va casar amb Ermentruda de Ramerupt (probablement filla d'Hilduí de Montdidier i de Ramerupt, comte de Roucy, si bé la crònica d'Alberic de Trois-Fontaines la fa quarta filla del comte Ebles de Roucy); i potser en segones noces amb Petronila (que podria ser un error del copista per Ermentruda). De la primera (i potser única) va tenir quatre fills: Hug I comte de Reynel, Arnul o Arnold, Mència (monja a Laon) i Hildegarda, casada amb Guiu de Conflans.
Hug I, el successor a Reynel ja és esmentat en una donació del seu pare (entre 1076 i 1100). Ja era mort el 1127. Es va casar amb Haduida de Montreuil-Thiécourt. Fou probablement el pare de Arnul o Arnold II, darrer comte de Reynel, esmentat en una donació el 1125, probablement ja sent comte en la qual s'esmenta un germà de nom Airard casat amb Alix de Maizey; hi hauria dos germans més, Bernier i Teobald. Arnul o Arnold es va casar amb Hodiarda de Pierrefitte i en segones noces amb Andelina de Bordon. Vivia encara vers 1171, però el comtat havia esdevingut una simple senyoria, segurament un feu del bisbe de Langres. Arnul II fou el tronc dels senyors de Reynel i de Pierrefitte i el seu germà Airard fou el tronc també dels senyors de Reynel i dels senyors de Sorcy.
El rei Francesc I de França va erigir la senyoria en marquesat el 1560.

## Llista de comtes

* Odolric I, vers 1010-1040
* Odolric II, vers 1040-1060
* Arnul I, vers 1060-1075
* Odolric III, vers 1075-1090
* Teobald I, vers 1090-1100
* Hug I, vers 1100-1125
* Arnul II vers 1125-1171
* Senyoria abans de 1171

## Referències

* Genealogia
# RPA

La Ràdio del Principat d'Astúries (RPA) és la ràdio de la Radiotelevisión del Principáu d'Asturies. Va començar les seves emissions en proves a mitjan any 2006 i va començar a emetre regularment el 21 de desembre del 2007 a les 8:00 amb l'espai informatiu El día como viene, presentat per Xana Iglesias. Des de llavors s'han incorporat nous programes i s'ha modificat la seva graella de programació en diverses ocasions.
La RPA disposa de dos programes informatius diaris produïts per la seva plantilla de treballadors: Aquí y Ahora 1ª edición (Óscar Álvarez i Àngels García -de 8:00 a 10:00) i Aquí y Ahora 2ª edición (Patrícia del Cueto i José Pérez) -de 14:30 a 15:30). A més emet un magazine diari -Migdia RPA (de 10:00 a 12:00- presentat per Xana Iglesias i produït per David Alonso i Rubén Morillo. A partir de les 12:00 i fins i tot les 18:00, RPA emet butlletins informatius cada hora.
Els dissabtes i els diumenges, de 9:00 a 11:00, Víctor Guerrero i Cristina Natal produeixen i presenten el magazine informatiu RPA Fin de Semana.
La RPA compta també amb un redactor d'esports -Pedro Menéndez- que s'encarrega de les corresponents seccions en els programes informatius que s'emeten de dilluns a divendres. Els dissabtes i els diumenges és Laura Estévez la responsable de la informació esportiva en el programa RPA Fin de Semana.
La programació de la RPA es completa amb programes produïts externament i amb una selecció variada musical.
La RPA emet des de la Universidá Llaboral de Xixón i pot escoltar-se des d'un dels seus dotze emissors a Astúries.
| City | Frequency |
| Gijón (Picu del Sol) | 100.5 FM |
| Oviedo (Naranco) | 105.4 FM |
| Avilés i Illas (Gorfolí) | 101.4 FM |
| Llangréu i Mieres (Mosquito) | 103.2 FM |
| Llanes (Sierra del Cuera) | 103.8 FM |
| Valdés | 98.6 FM |
| Cangas del Narcea (Acebo) | 89.8 FM |
| Oscos (Garganta) | 100.0 FM |
| La Pola Llaviana (Campeta) | 93.3 FM |
| Cangues d'Onís (Covadonga) | 101.7 FM |
| Bual | 95.4 FM |
| Quirós (Gamoniteiro) | 106.4 FM |
També és possible escoltar RPA en directe a través de la pàgina web de la RTPA.

## Referències

* ↑ RPA inicia una nueva etapa con el estreno de una identidad sonora y seis programas
* ↑ TPA a la carta', el nuevo servicio de vídeo bajo demanda (VoD) por Internet
* ↑ Llista de la FM a Astúries
* ↑ RPA mejora la calidad del sonido de su cadena en la zona de Avilés
# Distròfia neuroaxonal infantil

La distròfia neuroaxonal infantil és un trastorn autosòmic recessiu rar que afecta principalment el sistema nerviós. Els individus amb distròfia neuroaxonal infantil normalment no presenten cap símptoma en néixer, però entre els 6 i els 18 mesos d'edat comencen a experimentar retards en l'adquisició de noves habilitats motrius i intel·lectuals, com ara caminar o començar a parlar. Amb el temps, perden les habilitats prèviament adquirides.

## Fisiopatologia

S'han identificat mutacions en el gen PLA2G6 en la majoria dels individus amb distròfia neuroaxonal infantil. El gen PLA2G6 proporciona instruccions per fer un enzim anomenat fosfolipasa A2. Aquesta família d'enzims està implicada en la metabolització dels fosfolípids. El metabolisme dels fosfolípids és important per a molts processos del cos, inclòs l'ajut a mantenir la membrana cel·lular intacta i funcionar correctament. Concretament, la fosfolipasa A2 produïda a partir del gen PLA2G6, de vegades anomenat PLA2 grup VI, ajuda a regular els nivells d'un compost anomenat fosfatidilcolina, que és abundant a la membrana cel·lular.

## Enllaços externs

* TV3 (2019-12-15). La Marató: La Maria i la Inés tenen distròfia neuroaxonal infantil. Consulta: 2019-12-17.
# Era Broquèra

Era Broquèra (francès Labroquère) és un municipi occità del Comenge (Gascunya) situat en el departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Era Escura

Era Escura (francès Lescure) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Esquerra Unida - L'Entesa

Esquerra Unida - L'Entesa fou una coalició política formada al País Valencià per Esquerra Unida del País Valencià amb Els Verds del País Valencià, Izquierda Republicana i Esquerra Valenciana que es van presentar a les eleccions municipals i autonòmiques de 2003, si bé a alguns municipis concrets s'hi afegiren altres partits com Esquerra Republicana del País Valencià, o plataformes ciutadanes independents. En les eleccions a les Corts Valencianes obtingueren 6 escons, i va ser la quarta força política municipal en nombre de regidors.
Per a les eleccions generals espanyoles de 2004 es va reeditar novament la coalició, esta vegada sols amb Esquerra Unida del País Valencià, Izquierda Republicana i el sector dels Verds del País Valencià vinculat al diputat Carles Arnal: Els Verds - Esquerra Ecologista. Pels resultats obtinguts, Isaura Navarro fou elegida diputada per la circumscripció de València.
A les eleccions autonòmiques de 2007, Esquerra Unida es presentà dins de la coalició d'esquerres i nacionalista del Compromís pel País Valencià, considerada hereva de l'Entesa. Tanmateix, cap dels 6 representants de L'Entesa repetiria a les llistes de la nova coalició.
Arran de la Crisi interna d'Esquerra Unida de 2007-2008, els 5 ex-diputats d'Esquerra Unida elegits a les llistes de L'Entesa van abandonar o ser expulsats del partit, sent Ramon Cardona l'últim en deixar EUPV en maig de 2008. També Isaura Navarro, diputada de L'Entesa a les Corts Generals va deixar EUPV per passar-se a Iniciativa del Poble Valencià.

## Grup parlamentari de l'Entesa a les Corts Valencianes a la VI Legislatura (2003-2007)

* Joan Ribó i Canut. Síndic portaveu. (EUPV)
* Joan Antoni Oltra Soler. Portaveu Adjunt i portaveu en les comissions d'Economía i Hisenda, Obres Públiques i de Reforma de l'Estatut d'Autonomia. (EUPV)
* Ramon Cardona Pla. Portaveu a les comissions de Benestar Social, Educació i Ocupació. (EUPV)
* Alfred Botella Vicent. Portaveu a les comissions de Sanitat i Indústria. (EUPV)
* Carles Arnal Ibáñez. (Els Verds)
* Dolors Pérez i Martí. (EUPV)

## Referències

* ↑ La baja de Cardona deja fuera de EU a todo el anterior grupo de las Corts La dirección dice que no expulsó a Ribó sino que ha causado baja - notícia de Francesc Arabí a Levante-EMV del 6 de maig de 2008 (castellà)

## Enllaços externs

* Web de l'Entesa
# Ernest Valentine Amy

Ernest Valentine Amy (1892- després de 1960) fou un radiotècnic nord-americà, nascut a Nova York, graduat a Columbia (1917), col·laborador de la New York Edison Company, la Radio Corporation of America i, en qualitat d'enginyer assessor, d'altres empreses, inventor dels blocs insonoritzants, dispositius antiparasitaris, i co-inventor dels sistemes d'antena receptora.
El 1920 va dirigir la instal·lació en el transatlàntic Amèrica del primer radi-telèfon de dos canals.

## Referències

* Gran Enciclopèdia del Mundo, Bilbao, 1965
# Ernest Sterckx

Ernest Sterckx (Westerlo, 1 de desembre de 1922 - Lovaina, 3 de febrer de 1975) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1943 i 1958. Durant la seva carrera professional aconseguí més de 115 victòries, bona part d'elles en carreres d'un dia disputades al seu país. Amb tres edicions guanyades a la Het Volk lidera el palmarès d'aquesta clàssica belga. També destaquen la Gant-Wevelgem de 1946 i la Fletxa Valona de 1947.

## Palmarès

* 1944
** 1r a la Volta a Limburg
* 1946
** 1r a la Gant-Wevelgem
** 1r a la Gullegem Koerse
* 1947
** 1r a la Fletxa Valona
** 1r a la París-Brussel·les
** 1r a la Brussel·les-Ingooigem
* 1948
** 1r a De Drie Zustersteden
* 1949
** 1r a la Volta a Bèlgica
** 1r a la Nokere-Koerse
* 1950
** 1r a la Copa Sels
* 1951
** 1r a la Grote Scheldeprijs
* 1952
** 1r a la Het Volk
* 1953
** 1r a la Het Volk
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Bèlgica
* 1955
** 1r a la Volta a Limburg
* 1956
** 1r a la Het Volk

## Enllaços externs

* Fitxa d'Ernest Sterckx a www.sitiodeciclismo.net
# Esbart Rosa d'Abril

L'Esbart Rosa d'Abril és una entitat de Castellterçol (Moianès) fundada l'any 1946 que vetlla per les danses tradicionals de Catalunya i dels antics països catalans.
A partir de l'any 1988 prenen la direcció Enriqueta Mercadé, El dissabte Sant de l'any 2005 a la Plaça Vella de Castellterçol es construeix per primera vegada la Moixiganga, basada amb la bella tradició de Sitges. Es representa la paraula i la dansa dins la passió de Crist. Un nou espectacle es va presentar durant l'etapa de l'Esbart que presidia l'Enriqueta Mercadé i Jaume Bonfill. El mes de maig de l'any 2006 a la Ciutat de Terrassa es va presentar Casino 1900 durant la Fira Modernista, posteriorment durant la Festa Major de Castellterçol del mateix any es va reeditar l'espectacle però en aquest moment sota el títol Envalat 1900. Durant el centenari del naixement de Joaquim Serra, l'any 2007 l'Esbart va voler commemorar-ho amb una dansa inspirada en l'hereu Riera, una cançó tradicional amb una dansa de creació pròpia de Rosa d'Abril.

## Referències

* ↑ «ESBART DANSAIRE ROSA D'ABRIL DE CASTELLTERÇOL | [ AGRUPAMENT D'ESBARTS DANSAIRES ]». [Consulta: 28 abril 2020].
* ↑ «L'Esbart Rosa d'Abril celebra avui 70 anys». Regió7, 09-07-2016 [Consulta: 6 març 2017].
* ↑ «Receptes per arribar a final de mes». Ara Llibres, 2013. Arxivat de l'original el 2019-08-24. [Consulta: 24 agost 2019].
* ↑ «L'Esbart de Castellterçol torna a organitzar la Moixiganga». Nació Granollers, 13-04-2006. [Consulta: 24 agost 2019].
* ↑ «EL modernisme envaeix la Festa Major». moianès.net. [Consulta: 24 agost 2019].
* ↑ «Relació d'Actes del Centenari Joaquim Serra, any 2007», 2007. [Consulta: 24 agost 2019].
# Estança

«Estança» té aquests significats:
* Estança (poesia), estrofa formada per versos hendecasíl·labs i heptasíl·labs amb rima generalment consonant combinats a gust del poeta.
* Estança (casa) o habitació, part d'una casa on s'està algú.
# Estadi Central de Iekaterinburg

L'Estadi Central (Центральный стадион, Tsentralny Stadion) és un estadi multiusos situat a Iekaterinburg, Rússia, inaugurat el 1957, obra de l'arquitecte V. Nikulin.
El 2010 era la seu de l'equip de futbol rus del FC Ural Iekaterinburg.

## Esdeveniments
### Partits de la Copa del Món de Futbol de 2018

Aquest estadi és una de les seus de la Copa del Món de Futbol de 2018.

#### Fase de grups

| Egipte | 0–1 | Uruguai |
| | Informe | Giménez 89' |
| França | 1–0 | Perú |
| Mbappé 34' | Informe | |
| Japó | 2–2 | Senegal |
| Inui 34' Honda 78' | Informe | Mané 11' Wagué 71' |
| Mèxic | 0–3 | Suècia |
| | Informe | Augustinsson 50' Granqvist 61' (p.) Álvarez 74' (p.p.) |
* ↑ «Match report – Group A – Egypt-Uruguay» (PDF). Fédération Internationale de Football Association, 15-06-2018.
# Estadi Central

«Estadi Central» té aquests significats:
* Estadi Central de Iekaterinburg, estadi multiusos situat a Iekaterinburg (Rússia).
* Estadi Central de Kazan, estadi multiusos a Kazan (Rússia).
* Estadi Central de Kíev, estadi esportiu a la ciutat de Kíev (Ucraïna).
* Estadi Central Lenin, estadi multiús situat a la ciutat de Moscou (Rússia).
* Estadi Central de Gomel, estadi esportiu a la ciutat de Gomel (Belarús).
# Esteban Chaves Rubio

Jhoan Esteban Chaves Rubio (Bogotà, 17 de gener de 1990) és un ciclista colombià, professional des del 2009 i actualment corre a l'equip EF Education-EasyPost. Un dels seus principals èxits és el Tour de l'Avenir de 2011, i sobretot, dues etapes a la Volta a Espanya de 2015.

## Palmarès

* 2011
** 1r al Tour de l'Avenir
* 2012
** 1r al Gran Premi Ciutat de Camaiore
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Burgos
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Califòrnia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa
* 2015
** 1r l'Abu Dhabi Tour i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Espanya
* 2016
** 1r a la Volta a Llombardia
** 1r al Giro de l'Emília
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2018
** 1r al Herald Sun Tour i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2019
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2021
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 2023
** Campió de Colòmbia en ruta

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. 41è de la classificació general
* 2015. 5è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 2016. 3r de la classificació general
* 2017. 11è de la classificació general
* 2019. 19è de la classificació general
* 2020. 27è de la classificació general
* 2022. No surt (16a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2015. 55è de la classificació general
* 2016. 2n de la classificació general. Vencedor d'una etapa. Porta el Mallot rosa durant una etapa
* 2018. 72è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2019. 40è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 2017. 62è de la classificació general
* 2020. 23è de la classificació general
* 2021. 13è de la classificació general
* 2023. Abandona (14a etapa)

## Referències

* ↑ «Colombia repite victoria en el Tour del Porvenir». Mundo Deportivo, 13-09-2011 [Consulta: 13 maig 2015].
* ↑ «Chaves líder tras ganar en Caminito del Rey». El Mundo Deportivo, 23-08-2015 [Consulta: 24 agost 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Fitxa a museociclismo.it
# Església de la Trinitat

«Església de la Trinitat» té aquests significats:
* Església de la Trinitat, antic nom de la Parròquia de Sant Jaume (Barcelona)
* Església de la Santíssima Trinitat o Sant Martí de Guixers, ermita romànica al poble de Guixers, a la Vall de Lord (Solsonès)
* Església de la Santíssima Trinitat (Sabadell), església parroquial a la cantonada de la Rambla amb el carrer de Zurbano (Sabadell)
* Església de la Santíssima Trinitat de Fulnek (Moràvia, República Txeca)
* La Trinitat de Bellpuig, església al llogaret de Bellpuig al municipi nord-català de Prunet i Bellpuig
# Estats xinesos antics

Estats xinesos antics (xinès tradicional: 諸侯, xinès simplificat: 诸侯, pinyin: Zhūhóu) foren tipificats per ciutats estats i territoris de diversa grandària que existien a la Xina abans de la seva unificació per Qin Shi Huang en el 221 aEC. En molts casos aquest van ser estats vassalls caracteritzats per retre tribut a la Dinastia Zhou governant (1046–256 aEC). Coneguts com a Zhuhou (諸侯/诸侯), estats independents o feus tornarien a sorgir durant posteriors dinasties com un recurs polític quan fóra necessari.

## Referències

* ↑ Keay, John. China - A History. Harper Collins, 2009. ISBN 9780007221783. p. 61
# Eugen Zabel

Eugen Zabel (nascut a Königsberg, (Prússia, avui l'enclavat rus Kaliningrad) el 1851 - mort a Berlín el 1924) fou un escriptor i periodista alemany.
Viatjà per Rússia, Amèrica i Egipte. Va escriure articles, guies de viatge i altres obres entre les quals destaca la sèrie "Arthur Schopenhauer und sein Pessimismis" (1874) publicada a l'editorial "Neue Literatur". El seu entusiasme per a Rússia va reflectar-se en el seu llibre Transsibirien, mit der Bahn durch Russland und China publicat després del seu viatge el 1903, l'únic llibre que continua a ser reimprimit en alemany al segle XXI.

## Referències

* ↑ Biografia a l'editorial Piper, Eugen Zabel
* ↑ Enciclopedia Hispano-Americana (en castellà), 1909. «editada entre 1909 i 2004 en 72 volums originals i 34 apèndixs.»
# Djambitxi

Djambitxi - Джамбичи (rus) - és un aül, un poblem de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Labà, en la seva confluència amb el Psenafa, a 23 km a l'est de Krasnogvardéiskoie i a 57 km al nord de Maikop, la capital de la república.