OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jonval

Jonval és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 81 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Jonval era de 81 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 47 habitatges, 36 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 46 eren cases i 1 era un apartament. Dels 36 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 5 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Jonval el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 12 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 12 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 44 persones, 31 eren actives i 13 eren inactives. Les 31 persones actives estaven ocupades(17 homes i 14 dones).. De les 13 persones inactives 5 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de construcció i 2 d'empreses de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Jonval hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Jonval a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Jonval a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Maruina barrettoi

Maruina barrettoi és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: l'estat de São Paulo (el Brasil).
El seu nom científic honora la figura del professor i investigador dels psicòdids brasilers Mauro Barretto.

## Descripció

* El mascle fa 1,66 mm de llargària des del tòrax fins a l'extrem posterior de l'abdomen i 1,71 mm d'envergadura alar.
* La femella fa 1,96 mm de llargada corporal, 2,04 d'envergadura alar i té la placa subgenital cònica amb dos lòbuls curts.

## Referències

* 1 2 3 4 Freddy Bravo, 2005. Three new species of Maruina (Müller) (Diptera, Psychodidae) from Brazil. Revista Brasileira de Zoologia, vol. 22, núm.3, Curitiba. «Enllaç».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Fumi Saimon

Fumi Saimon (柴門ふみ, Nascut el 19 de gener 1957 a Tokushima, Japó) és una mangaka conegut principalment per la seva obra Tokyo Love Story, la qual va arribar a l'anime. Va guanyar el premi Kodansha Manga Award l'any 1983 en la categoria general per PS Genki Desu, Shunpei. L'any 1992 va guanyar el premi Shogakukan Manga Award pel treball denominat Kazoku no Shokutaku i Asunaro Hakusho. Fumi està casada amb el mangaka Kenshi Hirokane.

## Referències

* ↑ Joel Hahn. «Kodansha Manga Awards». Comic Book Awards Almanac. Arxivat de l'original el 2007-08-16. [Consulta: 21 agost 2007].
* ↑ «小学館漫画賞：歴代受賞者» (en japanese). Shogakukan. Arxivat de l'original el 2015-08-05. [Consulta: 19 agost 2007].

## Enllaços externs

* Perfil de The Ultimate Manga Page Arxivat 2009-12-22 a Wayback Machine.(anglès)
# Jonzier-Épagny

Jonzier-Épagny és un municipi del departament de l'Alta Savoia i la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# Kai Herdling

Kai Herdling (27 de juny del 1984, Heidelberg) és un futbolista alemany que el 2010 formava part de la plantilla del TSG 1899 Hoffenheim.

## Biografia

Herdling començà la seua carrera amb el SG Heidelberg-Kirchheim i fou transferit més tard a les categories juvenils del SpVgg Neckarsteinach. A l'inici de la temporada 2002–03, s'uní al TSG 1899 Hoffenheim en la Regionalliga Süd. Va marxar del Hoffenheim en la temporada 2008–09 per unir-se al SV Waldhof Mannheim.
El seu primer partit de segona divisió va ser el 28 de març del 2008 en un partit contra el FC Augsburg. El seu primer gol en segona divisió va ser el 13 d'abril del 2008 quan va marcar l'únic gol del seu equip en una derrota contra l'Alemannia Aachen.
En la tercera ronda de la DFB-Pokal de 2003–04 Herdling marcà el gol que donava la victòria al TSG Hoffenheim en els quarts de finals contra el Bayer 04 Leverkusen.
Kai Herdling jugà durant la meitat de la temporada 2008–09 pel SV Waldhof Mannheim de la Regionalliga, però retornà al Hoffenheim el 26 de gener del 2009.

## Referències

* 1 2 «TSG holt Herdling» (en (alemany)). kicker.de, 26-01-2010. [Consulta: 28 agost 2010].
* ↑ «TSG 1899 Hoffenheim - FC Augsburg» (en (alemany)). transfermarkt.de. [Consulta: 28 agost 2010].
* ↑ «TSG 1899 Hoffenheim - Alemannia Aachen» (en (alemany)). transfermarkt.de. [Consulta: 28 agost 2010].
* ↑ «Leverkusen blamiert sich in der Provinz» (en (alemany)). spiegel.de, 02-12-2003. [Consulta: 28 agost 2010].
# Kai Kang

Kai Kang (7 d'agost de 1977) és un esportista xinès que va competir en judo, guanyador d'una medalla de bronze al Campionat Asiàtic de Judo de 1997 en la categoria de –65 kg.

## Palmarès internacional

Campionat Asiàtic :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1997 | Manila ( Filipines) | 3 | –65 kg |

## Referències

* ↑ Kai Kang en Judoinside.com (anglès)
# Jordi Raventós

Jordi Raventós (Martorell, 1970) és un filòleg, traductor i editor català. Va llicenciar-se en filologia clàssica, francesa i catalana. Posteriorment va treballar a Quaderns Crema i a la Fundació Bernat Metge, compaginant aquestes feines amb les de corrector editorial. El 2007 va fundar l'editorial Adesiara, des d'on s'han publicat obres de Petrarca, Horaci, Plutarc, Sibilla Aleramo, Georg Büchner i Apollinaire, entre molts d'altres.

## Referències

* ↑ Nopca, Jordi «La biblioteca es pot convertir en un supermercat». La Biblioteca Ideal. L'ideal de Biblioteca (Diari Ara), 23-04-2015, p. 7 [Consulta: 24 abril 2015].
# Jordi Reguant Danés

Jordi Reguant Danés (Terrassa, 1954) és un músic i clavicembalista català.
Ha col·laborat amb diversos grups i orquestres, com ara la Hertfordshire Chamber Ochestra, la Capella Reial, Orquestra Mozart d'Hamburg, Orquestra de Càmbra del Teatre Lliure o la Orquestra del Palau de la Música Catalana. Ha participat també en enregistraments per a TVE, TV3, Radio Nacional, Catalunya Música o France Music.
Es fundador i director dels grups musicals Turba Musici i Capilla Virelai, amb els que a realitzat diverses gires i enregistraments.

## Discografia

* 1987 - Música ¡vanguardista! en la corte de Juan I, S. XIV. In Canto Ensemble (Albert Moraleda)
* 1988 - Johan Sebastian Bach. Passió segons Sant Joan. Remei Tell, Eulàlia Salbanyà, Joan Cabero, Jordi Ricart, Pere Deià, Cor Al·leluia de Tarragona, Josepa Rosselló, Jordi Reguant, Joan Casals (Monestir de Santes Creus)
* 1989 - Alfonso X el Sabio. Cantigas de Santa María de Alfonso X el Sabio : de miragre y de loor : códice de Florencia. Turba Musici (AudioVisuals de Sarrià)
* 1998 - Música de tecla hispánica : 1700-1850. Albert Romaní, Maria Lluïsa Cortada i Noguero, José Luis González Uriol, Jordi Reguant (Euroconcert)
* 1998 - Concert al Saló de Cent. Barcelona Sinfonietta (P.D.I.)
* 1991 - Bella de vos som amorós. La Música en la Corte de los Reyes Católicos y Carlos I. Capella Virelai (La mà de Guido)
* 2000 - Antoni Soler. Sis concerts per a dos clavecins. Marju Vatsel, Jordi Reguant (La mà de Guido)
* 2001 - La época dorada del villancico : cancionero musical del Duque de Calabria. Capilla Virelai (Arsis)
* 2013 - Francesc Valls, Joan Barter, Marcià Albareda, Joan Pau Pujol. Mestres de Capella de la Catedral de Barcelona al segle xvii : Valls, Barter, Albareda, Pujol. Cor de Cambra Francesc Valls, David Malet, Maria Crisol, Manuel Vilas, Jordi Reguant (La mà de Guido)

## Referències

* ↑ «Ficha de intérprete: Jordi Reguant – Archivo de Música Española – Música – Fundación Juan March». [Consulta: 31 desembre 2018].
* 1 2 «Music - Institut Ramon Llull – Catalan Language and culture abroad». [Consulta: 1r gener 2019].
* ↑ País, Ediciones El «La Orquestra del Lliure viaja al siglo XVIII con un concierto dedicado a Haydn» (en castellà). El País [Madrid], 16-05-1999. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Memòria Digital de Catalunya. Jordi Reguant». [Consulta: 1r gener 2019].
* ↑ «Capella Virelai - Club TR3SC». [Consulta: 1r gener 2019].
* ↑ «Capella Virelai | Música Medieval y Renacentista» (en espanyol europeu). [Consulta: 1r gener 2019].
# Jutsi

Jutsi (en francès i oficialment Juxue), és un municipi de la Nafarroa Beherea (Baixa Navarra), un dels set territoris que formen Euskal Herria, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Arhantsusi i Izura-Azme al nord, Pagola a l'est, Larzabale-Arroze-Zibitze a l'oest, Bunuze al sud-oest i Donaixti-Ibarre al sud.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 793 | 808 | 877 | 860 | 443 | 463 | 463 | 504 | 441 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 411 | 408 | 368 | 358 | 353 | 356 | 359 | 359 | 347 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 346 | 344 | 346 | 318 | 305 | 306 | 299 | 317 | 291 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 266 | 243 | 246 | 230 | 221 | 192 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |
# Jutta Hipp

Jutta Hipp (Leipzig, 4 de febrer de 1925 - Queens, 7 d'abril de 2003) va ser una pianista de jazz i pintora alemanya. Com a música, va estar enquadrada en el bebop i el cool.
Va estudiar pintura a l'Acadèmia d'Arts Gràfiques de Leipzig, però ja durant la guerra va començar a tocar jazz, dedicant-hi gran part del seu temps. Escoltava jazz en reunions clandestines a les cases dels amics i gran part de la seva apreciació i educació musicals van tenir lloc durant els bombardeigs. Després de la guerra, quan el jazz va ser rebutjat per l'Alemanya nazi, es traslladà com a refugiada a la zona occidental. Va treballar amb el saxofonista Hans Koller des de 1951, de gira per Alemanya i altres països. Van gravar junts el 1952. Va liderar el seu propi quintet a Frankfurt el 1953-1955.
El 1954 va tocar amb Attila Zoller. El productor Leonard Feather va quedar impressionat quan la va escoltar a Alemanya. El mateix any 1954, Hipp va tocar al Deutsches Jazzfestival de Frankfurt.
L'any 1955 es va traslladar als Estats Units, on passaria la resta de la seva vida. Va tocar al club Hickory House de Nova York durant sis mesos, des del març del 1956. Va tocar al Newport Jazz Festival el mateix any i va gravar per a Blue Note Records un àlbum d'estudi amb Zoot Sims, que és considerat com un dels seus millors treballs.
Hipp va tenir un fill, nascut el 1948, a qui va posar el nom de Lionel, en honor de Lionel Hampton.

## Discografia

* Jutta (New Façs - New Sounds From Germany) (Blue Note, 1955)
* Cool Europe (Has two tracks each by Johnny Dankworth, and Albert Hall) (MGM, 1955)
* At the Hickory House, Vol. 1 (Blue Note, 1956)
* At the Hickory House, Vol. 2 (Blue Note, 1956)
* Jutta Hipp With Zoot Sims (Blue Note) (1957)

## Notes

* 1 2 Yanow, Scott. «Jutta Hipp». Allmusic. [Consulta: gener e 2020].
* ↑ Cf. Jazzdisco.org.
* 1 2 «Jutta Hipp: The Inside Story». JazzWax, 28-05-2013. [Consulta: gener 2020].
* ↑ Cook, Richard; Morton, Brian. The Penguin Guide to Jazz Recordings. 9a. Penguin, 2008, p. 708. ISBN 978-0-141-03401-0.
* ↑ Ratliff, Ben «Jutta Hipp, 78, Jazz Pianist with a Lean, Percussive Style». The New York Times, 11-04-2003.

## Enllaços externs

* "Jutta Hipp" - Jazz Podium July/August 2006
* Jazzhouse
* Obituary from All About Jazz
* Die Welt obituary of her (alemany)
# Josep Albagés i Ventura

Josep Albagés i Ventura (Vimbodí, 1877 - Barcelona, 1964) fou un mestre i pedagog català.
Va néixer a Vimbodi el 25 de desembre de 1877. Estudià Magisteri a Barcelona. Obtingué el seu primer destí com a mestre a Pla de Cabra (avui Pla de Santa Maria), passant després per Sant Llorenç Savall, Vic i Manresa, on arribà el 1915. Fou nomenat Habilitat dels partits de Manresa i Berga.
La seva escola era modèlica i excel·lí per l'avenç del seu sistema pedagògic (1915-1931). El 1931 es traslladà a la planta baixa de l'ala esquerra de l'Institut.
El mestre Albagés participà activament de la vida cultural manresana. Políticament va ser proper a la Lliga Regionalista. Membre de la Comissió de Cultura de l'Ajuntament; professor de Llengua Catalana; delegat de l'Associació Protectora de l'Ensenyança Catalana; promotor de la famosa "Escola d'Estiu"; president dels Amics de la Cultura Popular, associació de Mestres Nacionals del partit de Manresa; president del Centre Excursionista de la Comarca de Bages (1931-1934); col·laborador de l'Orfeó Manresà.
Esperantista des de 1908, va ser fundador i president de l'entitat esperantista Bela Espero i introductor a Manresa de l'esperanto, on va ser-hi a més professor de la llengua auxiliar internacional i va organitzar un congrés de la Kataluna Esperantista Federacio. També va fundar entitats esperantistes a Vic i va guanyar diversos premis als Jocs Florals Internacionals.
El 1934 marxà de Manresa per anar a dirigir el Grup Escolar "Pi i Margall" de Barcelona, sol·licitat pel Patronat Escolar de Barcelona.
Fou represaliat després de la Guerra Civil. Un cop rehabilitat, fou director d'un grup escolar a Barcelona fins a l'any 1948 que es jubilà.

## Referències

* ↑ Joaquim Aloy, Jordi Basiana i Pere Gasol La República a Manresa en un clic (1931-1936)
* ↑ «Enciklopedio de Esperanto» (en esperanto). Literatura Mondo, Data incorrecta. [Consulta: 22 setembre 2014].
# Josep Aixa Íñigo

Josep Aixa Íñigo (València, 28 de novembre de 1844 — València, 21 d'abril de 1920) va ser un escultor valencià.

## Biografia

Va estudiar a l'Acadèmia de Belles Arts de València i posteriorment va passar un any a París i tres anys a Colònia prenent contacte amb les noves tendències escultòriques i les arts aplicades a la decoració. En morir la seua primera muller va tornar a casar-se a Colònia.
Retornat a València, va obtenir un gran nombre d'encàrrecs, entre el que cal destacar l'escultura de Joan Lluís Vives que li va encarregar la Universitat de València i que actualment està situada al bell mig del claustre del seu edifici històric del carrer de la Nau.
La Diputació de València li va encarregar el monument al frare mercedari Joan Gilabert Jofré per a l'antic hospital. Va fer les decoracions de diversos establiments hostelers de la ciutat de València, com ara el Gran Cafe España (1885) i la cerveseria "El León de Oro", així com nombroses escultures per a jardins i mausoleus.
Després d'una breu estada a Amèrica del Sud va tornar a València, on es va ocupar de la restauració de la Porta de Serrans i de la Llotja. En la porta de Serrans, que havia deixat de ser usada com a presó, va restituir la configuració de les peces superiors a «gola oberta» eliminant els murs que les cobrien. En finalitzar aquestes obres va ser nomenat restaurador artístic dels monuments municipals, ocupant-se de les restauracions de les creus de terme entre altres tasques.
És autor d'alguns vitralls per a la Seu de València i per a la Catedral de Sogorb.
Va ser professor de l'Acadèmia de Belles Arts i membre de l'Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles des de l'any 1901.

## Bibliografia

* (castellà) Vicente Gascón Pelegrí. Prohombres valencianos en los últimos cien años, 1878-1978. València. Caixa d'Estalvis de València, 1978. ISBN 84-500-2630-X
# Judit Pla i Roig

Judit Pla Roig (Barcelona, 2 de maig de 1978) és una atleta catalana, especialista en la disciplina de cros i 5000 m.
Formada al Club Natació Montjuïc, va ser entrenada pel seu pare, Manel Pla. En categories júnior i promesa, va destacar aconseguint diversos campionats de cros i de 5.000 m. En categoria absoluta, va ser campiona de Catalunya de cros en cinc ocasions, i en pista, quatre en 5.000 m i una en 1.500 m. A nivell estatal, va ser tres vegades campiona d'Espanya en 5.000 m. Internacional amb la selecció espanyola d'atletisme en vint-i-set ocasions, va participar en nou campionats del món de cros, entre 2001 i 2010, i en tres europeus. També, en pista, va ser campiona Iberoamericana en 5.000 m i va competir als Jocs Mediterranis de 2001 i 2009, als Campionats d'Europa de 2010 i 2012, on va ser finalista, al Campionat del Món de Berlín 2009. Va participar en els Jocs Olímpics de Londres 2012, on va batre el seu propi rècord de Catalunya en 5.000 m (15’20’’39).

## Palmarès

* 1 Campionat Iberoamericà en 5.000 m: 2010
Campionat de Catalunya
* 5 Campionats de Catalunya de cros: : 2003, 2004, 2008, 2013 i 2016
* 1 Campionats de Catalunya en 1.500 m: 2009
* 4 Campionats de Catalunya en 5.000 m: 2001, 2002, 2006 i 2007
Campionat d'Espanya
* 3 Campionats d'Espanya en 5.000 m: 2006, 2009 i 2010
* 2 subcampionats d'Espanya en 5000 m : 2008 i 2013
* 2 subcampionats d'Espanya en cros: 2007 i 2008

## Referències

* ↑ «Judit Pla i Roig». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Judit Pla» ( PDF). RFEA. Arxivat de l'original el 19 d’octubre 2020. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «Rècords de Catalunya Absoluts (F)». FCA, 2020. Arxivat de l'original el 2021-01-20. [Consulta: 28 gener 2021].
* ↑ «Historial Cross Catalunya» p. 6. Federació Catalana Atletisme. Arxivat de l'original el 2016-10-21. [Consulta: 21 gener 2028].
* ↑ «Historial pista aire lliure» p. 25. Federació Catalana Atletisme. Arxivat de l'original el 2016-10-20. [Consulta: 21 gener 2028].

## Enllaços externs

* Fitxa de Judit Pla Roig - Eurosport
# Khristina Iaroixenko

Khristina "Tina" Iaroixenko (en ucrainès: Христина Ярошенко) (Kherson, 18 de maig de 1985) és una productor, editora i directora de cinema ucraïnesa que viu a Nova York. És membre de l'Aliança de Dones Directores i de la plataforma per a dones cineastes i creatives New York Women in Film & Television.
Iaroixenko va néixer el 18 de maig de 1985 a la ciutat ucraïnesa de Kherson. De jove, el seu pare va ser la seva principal influència en el desenvolupament de l'interès pel cinema. Als 12 anys va començar a treballar per estalviar diners per a l'escola de cinema. Es va traslladar a Kíiv per estudiar a la Universitat Nacional de Teatre, Cinema i Televisió, on va obtenir un màster amb honors en cinema i televisió.

## Carrera cinematogràfica

Ucraïna
Iaroixenko va començar la seva carrera a Ucraïna creant una sèrie documental de 10 parts anomenada My Truth. El 2005 va guanyar el premi al millor guió de llarga durada pel seu guió Born in Fire de Koronatsia Slova, un concurs internacional d'alfabetització de novel·les, guions i obres de teatre.
Estats Units
Poc després de traslladar-se als Estats Units el 2014, Iaroixenko va guanyar el premi al millor curtmetratge al Festival Internacional de Cinema de Nova Jersey pel seu curt Some Others. El 2016 va assumir el paper d'editora principal en una sèrie de televisió de Public Broadcasting Service titulada Start Up, una docusèrie iniciada per l'empresari multimèdia Gary Bredow. L'últim treball de Iaroixenko va ser com a editora principal del curtmetratge titulat Warrior, que es va estrenar el juny de 2019.

## Filmografia

| Any | Títol | Funció |
| 2013 | Some Others (curtmetratge) | Guionista, directora i productora |
| 2016–2017 | Start Up (sèrie de televisió) | Editora |
| 2019 | Warrior (curtmetratge) | Editora |

## Premis i reconeixements

* 2014. Millor curtmetratge al Festival Internacional de Cinema de Nova Jersey, pel seu curt Some Others.
* 2007. Millor guió de l'any d'Inter-Channel a Ucraïna, per TV Fishka.
* 2005. Millor guió de llarga durada de Koronatsiya Slova (Коронація слова), pel seu guió Born in Fire.

## Referències

* 1 2 3 «CV» (en anglès). [Consulta: 19 març 2022].
* 1 2 «Khrystyna Iaroshenko». [Consulta: 19 març 2022].
* 1 2 «Alliance of Women Directors. Member List» (en anglès americà). [Consulta: 19 març 2022].
* 1 2 «ROSH, TINA» (en anglès americà). [Consulta: 19 març 2022].
* 1 2 «New Jersey Film Festival Spring 2014 Winners» (en anglès), 15-02-2014. [Consulta: 19 març 2022].
* ↑ «START UP TV SHOW | About START UP TV project». startup-usa.com. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ Warrior.
* ↑ Aubrey, Dan. «Festival Puts Camera and Lights on the Exotic and Local | Princeton Info» (en anglès americà). princetoninfo.com, 22-01-2014. Arxivat de l'original el 2019-10-25. [Consulta: 24 octubre 2019].
* ↑ «Переможці конкурсу «ГРАНД КОРОНАЦІЯ СЛОВА – 2015» – Коронація слова». [Consulta: 19 març 2022].
# Juni Ticià

Juni Ticià (en llatí: Junius Titianus), o bé Gai Mesi Aquil·li Fabi Ticià (llatí: Gaius Maesius Aquillius Fabius Titianus) va ser un magistrat romà del segle iii.
Va ser cònsol en el regnat de Filip l'Àrab l'any 245, càrrec que va exercir juntament amb l'emperador.

## Referències

* ↑ CIL X, 7345
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1165?rgn=full+text;view=image;q1=TitianusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1157. ]
# Kilab ibn Rabia

Kilab ibn Rabia (en àrab Kilāb ibn Rabīʿa) és una tribu àrab del grup d'Àmir ibn Sassaa. Abans de l'islam se suposa que tenien deu branques principals i el cap fou en un moment concret Jàfar ibn Kilab del que van sorgir tots els dirigents dels Àmir ibn Sassaa. Una part de la tribu va estar contra els musulmans però Ad-Dahhak ibn Sufyan es va convertir i els va arrossegar excepte la branca Kurta.

## Referències

Watt, W. Montgomery. " Kilāb b. Rabīʿa". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2012. 12 d'abril de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/kilab-b-rabia-SIM_4360>
# Juris Bārzdiņš

Juris Bārzdiņš (21 de juliol de 1966) és un polític letó, membre del partit Partit Verd de Letònia, i que fou Ministre de Salut de Letònia a partir del 3 de novembre de 2010, i fins al 25 d'octubre de 2011, que va ser substituït per Ingrīda Circene.

## Referències

* ↑ «The Cabinet of Ministers of the Republic of Latvia: Juris Bārzdiņš» (en latvian). Cabinet of Ministers of the Republic of Latvia. Arxivat de l'original el 2011-07-16. [Consulta: 6 novembre 2010].

## Vegeu també

* Segon Gabinet Dombrovskis