OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fernando Suárez de Tangil y Angulo

Fernando Suárez de Tangil y Angulo (Madrid, 3 d'agost de 1886 - 6 de setembre de 1964), comte consort de Vallellano, pel seu matrimoni amb María de la Concepción Guzmán y O'Farrill, comtessa de Vallellano, fou un polític espanyol. També va ser II Marquès de Covarrubias de Leyva, títol que va ser rehabilitat al seu favor per Alfons XIII en 1922, atorgant-li la Grandesa d'Espanya.

## Biografia

Va entrar en política després de l'assassinat d'Eduardo Dato e Iradier, de la mà del maurismo. En 1920 va ser elegit diputat per Madrid. Durant la dictadura de Primo de Rivera va ser designat alcalde de Madrid, càrrec que va ocupar entre el 13 de setembre de 1924 i l'11 d'abril de 1927. Durant la dictadura va mostrar el seu suport a la figura del rei Alfons XIII, de qui era amic personal. Va encapçalar la candidatura monàrquica a Madrid en les transcendentals eleccions municipals d'abril de 1931, en la qual, encara que va obtenir acta de regidor, va veure com la seva candidatura era rotundament derrotada pels republicano-socialistes. Quan es va proclamar la Segona República es va unir a Acció Nacional, partit del que es va separar en 1933 per crear, al costat d'Antonio Goicoechea Renovación Española, del que va ser vicepresident i Goicoechea en la presidència. Com a figura prominent dels alfonsins va propugnar l'entesa amb els tradicionalistes, redactant el manifest d'Alfons XIII del 23 de gener de 1932 i significant-se en l'agitació política en conjunció amb els tradicionalistes, per la qual cosa va ser empresonat tres mesos al començament de 1932.
Va resultar elegit diputat en les eleccions de 1933 i 1936 per Palència. En la legislatura 1933-1936 va ser vicepresident de les Corts i en la de 1936 va ser suplent de José Calvo Sotelo en la Comissió Permanent de les Corts. Després del seu assassinat, va ser Vallellano el portaveu dels monàrquics en la sessió de la Comissió Permanent de 15 de juliol de 1936, poc abans de l'inici de la Guerra Civil, en la qual va protestar formalment per l'assassinat de Calvo Sotelo i va anunciar la retirada del seu partit de les Corts. Va estar al corrent de la imminència de la revolta i es traslladà a Portugal. Durant la Guerra Civil, Vallellano dirigí la Creu Roja franquista, per nomenament del general Franco, ja que va ocupar fins a 1940.
Durant la dictadura franquista va ser nomenat conseller permanent d'Estat (al gener de 1945), ministre d'Obres Públiques (1951-1957) així com president del Consell d'Estat (1958). Va ser procurador en Corts des de 1949 fins a la seva mort.

## Referències

* ↑ Arxiu del Congrés - Històric de Diputats 1810 - 1977 -(consultat: 18-09-2012)
* 1 2 Pedro Montoliú Camps. Madrid en la guerra civil: La historia. Segunda. Silex Ediciones, 1998, p. 22. ISBN 9788477370727.
* ↑ La Cruz Roja, testigo de la Guerra Civil, El País, 27 d'octubre de 2008.

## Enllaços externs

* Del Pasado - Por el Conde San Juan de Jaruco. Vallellano Arxivat 2008-09-28 a Wayback Machine., per The Cuban Genealogy Club of Miami
* Fitxa de Fernando Suárez de Tangil y Angulo al Congrés dels Diputats
# Tekovská Breznica

Tekovská Breznica és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1276.
# Llac Owel

El llac Owel (Irlandès: Loch Uail) és un llac que es troba a les Midlands d'Irlanda, al nord de Mullingar, la capital del comtat de Westmeath. Té una profunditat màxima de 21 metres. L'aigua del Lough Owel alimenta el canal reial, un canal que travessa Irlanda des de Dublín fins al riu Shannon.

## Referències

* ↑ «Loch Uail/Lough Owel». Placenames Database of Ireland (logainm.ie). Department of Culture, Heritage and the Gaeltacht and Dublin City University. [Consulta: 11 abril 2020].
* ↑ «Fish Stock Survey of Lough Owel». Inland Fisheries Ireland, 01-09-2018. [Consulta: 11 abril 2020].
# Pere Català

Pere Català és el nom dels següents personatges:
* Pere Català i Pic (Valls, 1889 – Barcelona, 1971), fotògraf, publicista i escriptor català.
* Pere Català i Roca (Valls, 1923 – Barcelona, 2009), fotògraf, escriptor català i fill de Pere Català i Pic.
# Midden-Delfland

Midden-Delfland és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 17.602 habitants repartits sobre una superfície de 49,38 km² (dels quals 2,03 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Westland, al nord-est amb Rijswijk, a l'oest amb Maassluis, a l'est amb Delft i Rotterdam i al sud amb Vlaardingen i Schiedam.

## Centres de població

Schipluiden, Maasland, Den Hoorn, 't Woudt, Hodenpijl, Ter Lucht i De Zweth.

## Ajuntament (2006)

* CDA - 7 regidors
* Open Groen Progressief - 5 regidors
* VVD - 3 regidors
* Mijn Partij - 2 regidors

## Enllaços externs

* www.middendelfland.nl
# Can Bauler de Dalt

Can Bauler de Dalt de Llagostera és un casal de planta quadrada que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Segueix el tipus clàssic del casal urbà amb les dependències a l'entorn de l'escala, que comunica també amb el terrat mitjançant una torre. Destaquem del conjunt una galeria amb vitralls, molt lligada formalment a les galeries de l'Eixample barcelonina, amb pilars de ferro colat. El jardí presenta una balustrada neoclàssica de pedra artificial, amb decoracions de tarra-cuita al portal d'accés de temàtica floral i al·legories a la indústria i al treball. La balustrada del terrat és de terra-cuita o es pot veure l'espadanya de la capella privada interior. A final del segle xix la burgesia menestral de la regió es va enriquir i va construir diferents casals a Llagostera. L'edifici principal fou construït l'any 1886.

## Vegeu també

* Llista de monuments de Llagostera

## Referències

* ↑ «Can Bauler de Dalt». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia, s.d..
* ↑ «Can Bauler de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 setembre 2014].
# Nabu-nadin-zeri

Nabu-nadin-zeri o Nabû-nādìn-zēri (el nom complet només es troba a la llista A de la Llista dels reis de Babilònia, i Na-di-nu o Na-din a la Crònica sobre els regnes des de Nabû-Nasir (Nabonassar) a Šamaš-šuma-ukin) va ser rei de Babilònia de l'any 734 aC al 732 aC. Era fill de Nabonassar (747 aC - 734 aC), i el va succeir. La Llista de reis de Babilònia de l'època hel·lenística l'anomena Νάδιος ('Nadios') o Νάβιος ('Nabios').
Va ser l'únic rei que va succeir al seu pare al tron de Babilònia entre els anys 810 aC i 626 aC. Quan va arribar al poder, el ressorgit Imperi Neoassiri, on llavors era rei Teglatfalassar III va fer algunes incursions al regne babiloni. Al segon any del seu regnat, un funcionari provincial (bēl pīḫati) anomenat Nabu-shuma-ukin el va enderrocar i assassinar. Nabu-shuma-ukin es va apoderar del tron, que només va conservar un mes. La mort de Nabu-nadin-zeri podia haver estat l'excusa perquè Teglatfalassar III envaís el regne de Babilònia.

## Referències

* ↑ Grayson, A. Kirk. Assyrian and Babylonian Chronicles. Locust Valley, Nova York: J.J. Augustin, 1975, p. 229.
* ↑ J. A. Brinkman. «Nabû-nādin-zēri». A: Erich Ebeling, Bruno Meissner, Dietz Otto Edzard, (eds). Reallexikon der Assyriologie und vorderasiatischen Archäologie: Nab-Nuzi. Berlin; Nova York: Walter de Gruyter, 2001, pàgs. 29-30. ISBN 9783110172966
# Penaeus vannamei

Litopenaeus vannamei, anteriorment dit Penaeus vannamei, és una espècie de crustaci decàpode de la família Penaeidae, pròpia de l'oceà Pacífic Oriental que es pesca o es cultiva en aqüicultura com aliment. El nom comercial en català no es troba en les publicacions. Per aquesta causa de vegades es tradueix la denominació que se li dona a Galícia, llagostí de potes blanques.

## Descripció

Litopenaeus vannamei fa un màxim de 230 mm.Els adults viuen a l'oceà a fondàries de fins a 72 metres i els joves viuen en estuaris. El rostre és moderadament llarg amb 7–10 dents al costat dorsal i 2–4 dents al costat ventral.

## Distribució i hàbitat

Aquest llagostí viu des de Mèxic al Perú. Està restringit a zones on la temperatura de l'aigua roman per sobre dels 20 °C.
L'any 2010, Greenpeace International va afegir aquesta espècie de llagostí a la seva llista roja de mariscs.
En els aquaris d'aigua salada els joves de Penaeus vannamei es poden fer servir com aliment per a peixos i invertebrats.

## Referències

* ↑ «LISTADO DE DENOMINACIONES COMERCIALES DE ESPECIES PESQUERAS Y DE ACUICULTURA ADMITIDAS EN ESPAÑA» (en castellà). Ministeri d'Agricultura Pesca i Alimentació, 01-03-2023. [Consulta: 5 juny 2023].
* 1 2 3 4 «Penaeus vannamei (Boone, 1931)». Species Fact Sheets. Food and Agriculture Organization. [Consulta: 8 juny 2011].
* ↑ «Penaeus vannamei (Boone, 1931)». Cultured Aquatic Species Information Programme. Food and Agriculture Organization. [Consulta: 8 juny 2011].
* ↑ Greenpeace International Seafood Red list

## Enllaços externs

* Thailand's White Shrimp Revolution Arxivat 2011-12-16 a Wayback Machine.
# Festa de la Verema (Requena)

La Festa de la verema és la festa central i més popular de Requena (València), celebrada durant l'última setmana d'agost i els primers dies de setembre. Té una durada de 5 dies, encara que en realitat Requena es vist de festa durant molts més dies, els anteriors dies a la Festa de la Verema se celebra la Fira en honor de la patrona la Verge dels Dolors.
Entre els nombrosos actes actes que es duen a terme, els més representatius són els següents:
* La Proclamació de la Reina i Corts d'Honor.
* La popular Nit de la Surra.
* El trepitjat de Raïms i Benedicció del Most.
* La Nit del Llaurador.
* La Nit de l'Homenatge a les anteriors Festes.
* El Dia del Requenense Absent.
* La Nit del Vi.
* L'Ofrena de Flors i Fruits a la Verge dels Dolors.
* Gran Cavalcada de precioses carrosses per la senyorial Avinguda del Raval.
* La Crema del Monument al Vi, etc,.
A més, durant els cinc dies de festa es poden vore pels carrers les comissions de la Festa de la Verema, que en cercaviles i acompanyades de les respectives bandes de música, recorren tota la ciutat i especialment els carrers i fondes engalanats. Dames i comissionats, reines i presidents dels respectius barris de Requena i una reina central acompanyada del seu president central, en companyia de xiquets, conformaran la Comitiva que ompli de llum i color tota Requena, que lluïx els seus vestits típics i alegries.
Com a poble valencià, encara que amb arrels castellanes, realitza espectacles de pólvora com ara mascletaes i castells de focs artificials que inunden el cel de sonoritat i colorit. Durant totes les nits hi ha actuacions d'orquestes o es duen a terme discomòbils per als jóvens, així com el Concert de Rock en la Plaça de Bous.
Paral·lelament a tot això se celebra la Fira Requenense del Vi (FEREVIN), on els productors de vi de la localitat exposen els seus productes i donen a conéixer els nous llançaments al mercat.

## Referències

* ↑ «Feria y Fiesta de la Vendimia» (en castellà). [Consulta: 17 setembre 2017].
* ↑ «Associació Festa de la Verema».
# Llacs de Tunísia

Tunísia només té un llac d'aigua dolça, que és el llac Ichkeul. La resta són llacs o llacunes salades. Els grans llacs salats, avui pràcticament secs, són grans extensions de terra erma, on l'aigua s'ha evaporat i resta la sal. Són coneguts amb el nom de Choot i els quatre principals són Chott El Djerid (el més gran, amb una mica d'aigua al centre), Chott El Gharsa, Chott El Fedjaj i Chott El Guettar. Les llacunes salades o sebkhes són petites llacunes salades, de les quals s'explota la sal. La més gran és la Sabkhat Sidi El Hani, i altres de certa importància són la Sabkhat de Monastir, la Sabkhat El Djem, la Sabkhat El Ghorra, la Sabkhat En Noual, la Sabkhat Boujemal, la Sabkhat Tadder i la Sabkhat El Makta.
# Pericoma funebris

Pericoma funebris és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Els adults fan 3 mm i mig de llargària corporal, tenen les potes marrons i una llargada alar de 4 mm.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Transactions and Proceedings of the Royal Society of New Zealand 1868-1961 (anglès)
* ↑ Additions to the Diptera fauna of New Zealand Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Satchell, G. H., 1950. The New Zealand Psychodidae: A Study Based Upon the Collection and Manuscript Notes of the Late Dr. A. L. Tonnoir. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 101: 147–178.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Duckhouse, D. A., 1989. The Australasian genera of pericomoid Psychodidae (Diptera) and the status of related Enderlein genera in the neotropics. Invertebrate Taxonomy 3, 721–746.
# Michele Alboreto

Michele Alboreto (Milà, Itàlia, 23 de desembre de 1956 - Klettwitz, Brandenburg, Alemanya, 25 d'abril de 2001) fou un pilot italià de Fórmula 1.
Per a molta gent, Alboreto va ser l'últim gran pilot italià que va conduir un automòbil de l'escuderia Ferrari. Va aconseguir formar part de la graella de sortida el 194 d'elles de les 215 carreres en les quals va intentar classificar-se i va liderar-les en 10 Grans Premis, durant un total de 218 voltes. També va ser vencedor del Campionat Europeu de Fórmula 3 l'any 1980.
Alboreto va perdre la vida en el EuroSpeedway Lausitz, el 25 d'abril del 2001, quan conduïa un Audi R8 LMP.

## Resultats en la Fórmula 1

Campionats :
| Any | Equip | Posició | Vict. | Podis | P. Ofi. | P. Act. |
| 1981 | Tyrrell Racing Team | NC | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1982 | Team Tyrrell | 8è | 1 | 2 | 25 | 44 |
| 1983 | Benetton Tyrrell Team | 12è | 1 | 1 | 10 | 15 |
| 1984 | Scuderia Ferrari Spa SEFAC | 4t | 1 | 4 | 30,5 | 44 |
| 1985 | Scuderia Ferrari Spa SEFAC | 2n | 2 | 8 | 53 | 69 |
| 1986 | Scuderia Ferrari Spa SEFAC | 9è | 0 | 1 | 14 | 26 |
| 1987 | Scuderia Ferrari Spa SEFAC | 7è | 0 | 3 | 17 | 27 |
| 1988 | Scuderia Ferrari Spa SEFAC | 5è | 0 | 3 | 24 | 38 |
| 1989 | Tyrrell Racing Organisation | 11è | 0 | 1 | 6 | 10 |
| 1989 | Equipi Larrousse | - | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1990 | Footwork Arrows Racing | NC | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1991 | Footwork Grand Prix International | NC | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1992 | Footwork Grand Prix International | 10è | 0 | 0 | 6 | 28 |
| 1993 | Lola BMS Scuderia Itàlia | NC | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1994 | Minardi Scuderia Itàlia | 24è | 0 | 0 | 1 | 5 |
# Cal Biel (Casserres)

Cal Biel és un edifici del segle xvii del nucli antic de Casserres (Berguedà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Descripció

Habitatge entre mitgeres que fa cantonada amb la plaça de Santa Maria, de planta rectangular i estructurat en planta baixa i pis La coberta és de teula àrab a dues vessants i el carener paral·lel a la façana principal. És una construcció típica del segle xvii. A la façana, destaca la porta d'entrada d'arc rebaixat amb dovelles treballades. Al costat esquerre hi ha una finestra amb reixa de ferro i amb llinda recta i ampit treballat. Al seu damunt hi ha una finestra amb balconera geminada d'arcs semi conopials amb columna. Damunt la finestra de la planta baixa hi ha un finestral amb balcó i obertura de llinda recta. El parament és de grans carreus de pedra ben escairats i disposats en fileres, amb alguns afegits posteriors en maó.

## Història

Al segle xvi la casa ja era habitada pels Rossinyol, tal com consta al fogatge de 1553. Aquesta família era l'administradora dels afers del marquès de Marimón a Casserres des del s. XVIII, molts dels seus membres eren militars o bé religiosos. Feliu Marimón i de Tord (1636- 1721) esdevingué senyor de Casserres després d'heretar els dominis de la família al lloc. Estaven força interessats en els afers d'estat i la política internacional fou el seu administrador Joan Rossinyol qui vetllà pels seus interessos a la ciutat. Els Bernadàs patrocinaren la construcció de la nova església dedicada a la mare de Déu dels àngels i un dels Rossinyol fou enterrat al presbiteri. El llinatge es perdé al s. XVIII i avui la casa es coneix amb el nom de Can Biel.

## Referències

* 1 2 «Cal Biel». pat.mapa. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 setembre 2015].
* 1 2 «Can Biel». Diputació de Barcelona. [Consulta: 10 setembre 2015].
# Nabucodonosor

Nabucodonosor o Nabuconodosor és el nom dels següents personatges:
* Nabucodonosor I rei de la dinastia de Pashi o Isin al final del segle XII aC (vers 1124-1103 aC).
* Nabucodonosor II, rei de la dinastia caldea de Dakkuri des de vers el 605 al 562 aC
* Nabucodonosor III, rei rebel (Nidintu-Bel) el 522 aC
* Nabucodonosor IV, rei rebel (Arakha) 521 aC
# Pere Barrera i Vilar

Pere Barrera i Vilar (Prada, Conflent, 1736 - ?, 1812) va ser un metge i botànic nord-català.
Es doctorà en medicina a Tolosa. Establert a Mont-Lluís, fou metge militar, servint com a tal a l'Armée des Pyrénées Orientales. Es concertà amb Josep Bartomeu Francesc Carrera (1740-1803) per a redactar una topografia botànica del Rosselló la part pirinenca de la qual corresponia a Barrera i la de la plana i el litoral, a Carrera. Després de la mort de Carrera el 1803, i la frustració del projecte, Barrera passà a col·laborar amb el tolosà Philippe Picot de Lapeyrouse (1744-1818), el qual publicà nombroses dades obtingudes per Barrera sense esmentar-lo, tant a la seva monografia de les saxífragues dels Pirineus (1801) com a la seva «Histoire abregée des plantes des Pyrénées» (1813).
És autor de Mémoire analytique et pratique sur les eaux minérales du Vernet (1797) i de Flore topographique et méthodique des Pyrénées Orientales, continuada pel seu nebot Climent de Barrera. Confeccionà un herbari de plantes rosselloneses.

## Referències

* 1 2 3 «Pere Barrera i Vilar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Camarasa, Josep M. «Aspectes històrics dels estudis florístics als Països Catalans: Els avenços en el coneixement florístic de la Catalunya Nord fins a la Revolució Francesa». Història natural dels Països Catalans [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ Sales, Núria «La llengua dels documents baronials. Un cop d'ull a papers rossellonesos de l'arxiu del marquès d'Alfarràs (c.1660-1860)». Estudi General 21. Revista de la Facultat de Lletres de la Universitat de Girona, 2001, pàg. 261-281 [Consulta: 21 abril 2020].
# FK Daugava Rīga

El FC Daugava Riga fou un club de futbol soviètic de la ciutat de Riga. Representava diverses factories de la ciutat de Riga.
Va ser fundat el 1944. Evolució del nom:
* 1946-1947 Daugava
* 1948-1949 Daugava-VEF
* 1950-1958 Daugava
* 1959-1962 Daugava-RVZ
* 1963-1969 Daugava-REZ
* 1970-1990 Daugava
Amb la independència de Letònia el club desaparegué. No obstant, diversos clubs en poden ser considerats successors:
* FK Pārdaugava: Fundat el 1984 com a Daugava-RVZ. El 1991 reemplaçà el desaparegut FC Daugava Riga a la segona divisió soviètica. Posteriorment jugà a la lliga letona fins a la seva desaparició el 1995.
* Daugava (Torpedo) Riga: Fundat el 1957 com a RTP (Riga Taxi Park), més tard Torpedo Rīga, el 1996 canvià el nom a Daugava. El 2001 es fusionà amb Policijas FK com a FKP/Daugava, desapareixent el 2002.
* FC Daugava Daugavpils: Fundat el 2001 com a FC Ditton Daugavpils, el 2007 es convertí en FC Daugava Daugavpils.
* FSK Daugava-90 Riga: Fundat el 2005, el 2008 es convertí en FC Daugava, i el 2011 en FK Rīgas Futbola Skola.
* FK Daugava Riga (2003): Fundat el 2003 com a FC Jurmala, el 2012 es traslladà a Riga esdevenint FC Daugava.

## Palmarès

* Copa letona de futbol:
** 1990
* Segona divisió soviètica:
** 1985
* Tercera divisió soviètica Zona 8:
** 1981

## Referències

* ↑ «Latvia - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 28 juliol 2011].
# Pericoma hansoni

Pericoma hansoni és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Centreamèrica: Costa Rica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Quate, Larry W., 1996. Preliminary taxonomy of Costa Rican Psychodidae (Diptera), exclusive of Phlebotominae. Taxonomía preliminar de los Psychodidae (Diptera) costarricenses, exclusivamente de la subfamilia Phlebotominae. Revista de Biología Tropical. V. 44, suppl. 1, p. 1-81.
* ↑ Global Species (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)

## Enllaços externs

* Natural History Museum of Los Angeles County Foundation (anglès)
# Michelbach-le-Haut

Michelbach-le-Haut (en alsacià Obermíchelbàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 479 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 322 | 344 | 341 | 398 | 471 | 479 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | André Wolgensinger | |
# Can Casas

«Can Casas» té aquests significats:
* Can Casas (Alella)
* Can Casas (Badalona)
* Can Casas (el Bruc)
* Can Casas (l'Hospitalet de Llobregat)
* Can Casas (Sant Feliu de Pallerols)
# Muntanyes Mackenzie

Les muntanyes Mackenzie són una serralada canadenca que formen la frontera entre Yukon i els Territoris del Nord-oest, entre els rius Liard i el Peel. La serralada té el nom en record del segon Primer ministre del Canadà, Alexander Mackenzie. La Reserva del Parc Nacional de Nahanni es troba en aquesta serralada.
El punt més alt de la serralada és el Keele Peak, amb 2.972 m. El segon és el Mont Nirvana, amb 2.773 i al mateix temps el punt més alt dels Territoris del Nord-oest.
En aquesta serralada hi ha una de les mines de tungstè més importants del món, situada a la ciutat de Tungsten.

## Referències

* Muntanyes Mackenzie a enciclopèdia Britànica
# Pedro Rodríguez de la Borbolla Amoscótegui

* Aquest article tracta sobre el ministre. Si cerqueu el seu fill, president del Real Betis, vegeu «Pedro Rodríguez de la Borbolla y Serrano».
Pedro Rodríguez de la Borbolla Amoscótegui de Saavedra (Sevilla, 1 de maig de 1855 - 13 de gener de 1922) va ser un advocat, polític i periodista espanyol, membre del Partit Liberal.

## Trajectòria política

Al llarg de la seva vida va exercir els següents càrrecs públics:
* Diputat per Sevilla en representació del Partit Liberal en onze ocasions, 1899, 1901, 1903, 1905, 1907, 1910, 1914, 1916, 1918, 1919 i 1920.
* Ministre d'Instrucció Pública amb Segismundo Moret (1906).
* Ministre de Justícia amb Álvaro Figueroa y Torres Mendieta comte de Romanones (1913).
* Alcalde de Sevilla (1918).
El seu fill Pedro Rodríguez de la Borbolla y Serrano va ser també polític, diputat a corts i president del Real Betis Balompié. El seu besnet José Rodríguez de la Borbolla és un polític actual afiliat al PSOE, va ser president de la Junta d'Andalusia.

## Enllaços externs

* Entrada de Pedro Rodríguez de la Borbolla a xtec.es
* Fitxa del Congrés dels Diputats
# France Université Numérique

France université numérique és una plataforma educativa centrada en la formació tecnològica, fundada pel Ministère de l'Éducation nationale. Aquest entorn ofereix cursos en línia i forma part de París. France université numérique treballa amb universitats i altres organitzacions per oferir cursos, especialitzacions i titulacions en línia sobre temes com enginyeria, humanitats, medicina, biologia, ciències socials, matemàtiques, negocis, informàtica, màrqueting digital, ciències de la informació i moltrs altres.

## Productes i serveis
### Cursos

Els cursos de France université numérique duren aproximadament de quatre a deu setmanes, amb una o dues hores de conferències de vídeo per setmana. Aquests cursos proporcionen proves, exercicis setmanals, avaluacions entre iguals i, de vegades, un projecte o un examen final.

## Referències

* ↑ (anglès)EdX to Work with French Ministry of Higher Education to Create National Online Learning Portal Arxivat 2018-10-15 a Wayback Machine.
* ↑ (francès)L'université française passe de l'amphi aux cours en ligne