OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Halterofília als Jocs Olímpics d'Estiu de 2008

La competició d'Halterofília als Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 es va celebrar entre el 9 i el 19 d'agost de 2008 al Gimnàs de la Universitat de Beihang. Va constar de 15 competicions; 8 en categoria masculina i 7 en categoria femenina.

## Medallistes
### Homes

| Event | Or | Plata | Bronze |
| 56 kg | Long Qingquan R.P. de la Xina | Hoàng Anh Tuấn Vietnam | Eko Yuli Irawan Indonèsia |
| 62 kg | Zhang Xiangxiang R.P. de la Xina | Diego Salazar Colòmbia | Triyatno Indonèsia |
| 69 kg | Liao Hui R.P. de la Xina | Vencelas Dabaya França | Yordanis Borrero Cuba |
| 77 kg | Sa Jae-hyouk Corea del Sud | Li Hongli R.P. de la Xina | Guevorg Davtian Armènia |
| 85 kg | Lu Yong R.P. de la Xina | Tigran Vardan Martirosyan Armènia | Jadier Valladares Cuba |
| 94 kg | Szymon Kołecki Polònia | Arsen Kasabiev Geòrgia | Yoandry Hernández Cuba |
| 105 kg | Andrei Aramnau Belarús | Dmitry Klokov Rússia | Marcin Dołęga Polònia |
| +105 kg | Matthias Steiner Alemanya | Evgeny Chigishev Rússia | Viktors Ščerbatihs Letònia |

### Dones

| Event | Or | Plata | Bronze |
| 48 kg | Chen Wei-ling Xina Taipei | Im Jyoung-hwa Corea del Sud | Pensiri Laosirikul Tailàndia |
| 53 kg | Prapawadee Jaroenrattanatarakoon Tailàndia | Yoon Jin-hee Corea del Sud | Raema Lisa Rumbewas Indonèsia |
| 58 kg | Chen Yanqing R.P. de la Xina | O Jong-ae Corea del Nord | Wandee Kameaim Tailàndia |
| 63 kg | Pak Hyon-suk Corea del Nord | Lu Ying-chi Xina Taipei | Christine Girard Canadà |
| 69 kg | Oksana Slivenko Rússia | Leydi Solís Colòmbia | Abeer Abdelrahman Egipte |
| 75 kg | Alla Vazhenina Kazakhstan | Lidia Valentín Espanya | Damaris Aguirre Mèxic |
| +75 kg | Jang Mi-ran Corea del Sud | Ele Opeloge Samoa | Mariam Usman Nigèria |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | R.P. de la Xina | 5 | 1 | 0 | 6 |
| 2 | Corea del Sud | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 3 | Rússia | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 4 | Corea del Nord | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Xina Taipei | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6 | Tailàndia | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 7 | Polònia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 | Belarús | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | Alemanya | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | Kazakhstan | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 11 | Colòmbia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 12 | Armènia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 13 | Espanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | França | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | Geòrgia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | Samoa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | Vietnam | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 18 | Cuba | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 18 | Indonèsia | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 20 | Canadà | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 20 | Egipte | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 20 | Letònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 20 | Mèxic | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 20 | Nigèria | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* (anglès) Portal Oficial de Pequín 2008: halterofília Arxivat 2013-08-28 a Wayback Machine.
# 157

El 157 (CLVII) fou un any comú començat en divendres del calendari julià.

## Esdeveniments

* Britànnia: el governador romà Juli Ver aconsegueix sufocar la rebel·lió dels brigants.
* Per problemes a Dàcia (157-158)1. Marc Estaci Prisc és nomenat governador de la província de Dàcia.

## Naixements

* Hua Xin, funcionari i ministre xinès (m. 232)

## Referències

* ↑ CUP Archive. The Reign of Antoninus Pius, 1894.
* ↑ Xiong, Victor Cunrui. Historical Dictionary of Medieval China (en anglès). Rowman & Littlefield, 2009, p. 222. ISBN 978-0-8108-6053-7.
# 1574
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Es comença a construir la Catedral de Terrassa.

### Món

* 30 d'agost: El Guru Ram Das esdevé el Quart Guru/Senyor Sikh.
* 22 de novembre: Juan Fernández descobreix l'Arxipèlag Juan Fernández.
* Fundació de Cochabamba (Bolívia)
* La monarquia hispànica perd Tunis i La Goleta.
* És canonitzat el Papa Lleó I (Papa des del 440 fins al 461) per Gregori XIII.

## Naixements
### Països Catalans

* 14 de juliol - Riudellots de la Selva: Dalmau Ciurana, frare dominic. Per la seva vida religiosa, és considerat venerable. (m. 1637)
* Terrassa: Joan Font i Maduixer, prevere i missioner jesuïta, mort màrtir a Mèxic. Ha estat proclamat Servent de Déu per l'Església catòlica. (m. 1616)

### Món

* 6 de maig - Roma: Innocenci X, Papa de l'Església catòlica entre 1644 i 1655. (m. 1655)
* 12 de desembre - palau de Skanderborg (Dinamarca): Anna de Dinamarca, princesa danesa de la Casa d'Oldenburg i reina consort d'Anglaterra i d'Escòcia (m. 1619)
* París: Daniel Dumonstier, pintor francès dedicat a la reialesa. (m. 1646)
* Changzhou: Feng Menglong, escriptor.

## Necrològiques
### Països Catalans

* 5 d'abril - Palma (Mallorca): Santa Catalina Thomàs, religiosa catòlica mallorquina (n. 1531).
* València: Rafael Martí de Viciana, historiador i cronista valencià més conegut del segle xvi, juntament amb Pere Antoni Beuter. (n. 1502)

### Món

* 21 d'abril - Villa di Castello, a prop de Florència: Cosme I de Mèdici, Gran Duc de Toscana. (n. 1519)
* 30 de maig - Castell de Vincennes, París (Regne de França): Carles IX de França, duc d'Orleans i rei de França. (n. 1550)
* 27 de juny - Florència, Itàlia: Giorgio Vasari, pintor, arquitecte i historiador de l'art italià (n. 1511).
* 27 de juliol - Florència: Giorgio Vasari, arquitecte, pintor i escriptor italià. (n. 1511)
* 15 de setembre - Torí, Ducat de Savoia: Margarida de Valois i de França, princesa de França, Duquessa de Berry i duquessa consort de Savoia (n. 1523).
* 13 de desembre - Istanbul (Imperi Otomà): Selim II, soldà de l'Imperi Otomà des de 1566 fins al 1574. (n. 1524)
* Levan de Kakhètia, rei de Kakhètia, assassinat pel seu fill Alexandre II de Kakhètia. (n. 1504)
* Istanbul: Pertev Mehmed Paixà, alt dignatari i almirall otomà.

## Referències

* ↑ «INNOCENZO X, papa in "Dizionario Biografico"» (en italià). Arxivat de l'original el 2020-10-25. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ Yuste, Belén; Rivas-Caballero, Sonnia L. «Santa Catalina Tomás». Real Academia de la Historia. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Cosimo I de' Medici, duca di Firenze, granduca di Toscana» (en italià). Dizionario Biografico degli Italiani, 1984. [Consulta: abril 2020].
* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - Charles IX» (en francès). [Consulta: 1r maig 2020].
* ↑ Vasari, Giorgio, 1511-1574.. Las vidas de los más excelentes arquitectos, pintores y escultores italianos desde Cimabue a nuestros tiempos. [5a. ed.]. Madrid: Cátedra, 2010. ISBN 978-84-376-2736-6.
* ↑ «Giorgio Vasari | enciclopèdia.cat». [Consulta: 29 maig 2020].
* ↑ Quazza, Romolo. «MARGHERITA di Valois, duchessa di Savoia» (en italià). Enciclopedia Italiana Treccani. [Consulta: 24 abril 2023].
# ABCC6

La proteïna codificada pel gen ABCC6 és un membre de la superfamília dels transportadors ABC.
Les proteïnes ABC transporten diverses molècules a través de les membranes externes i intracel·lulars. Els gens ABC estan dividits en set subfamílies (ABC1, MDR/TAP, MRP, ALD, OABP, GCN20, White). La proteïna codificada per ABCC6 és un membre de la subfamília MRP, que està involucrada en la resistència contra multi-drogues.

## Patologia

Les mutacions en aquesta proteïna causen pseudoxantoma elàstica (PXE). Les mutacions més comunes, R1141X i 23-29del, donen conte del 25% de les mutacions documentades.

## Referències

* ↑ «Malalties que s'associen genèticament amb ABCC6, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* 1 2 3 ENSG00000091262 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000275331, ENSG00000091262 - Ensembl, May 2017
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000030834 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ Le Saux O, Urban Z, Tschuch C, Csiszar K, Bacchelli B, Quaglino D, Pasquali-Ronchetti I, Pope FM, Richards A, Terry S, Bercovitch L, de Paepe A, Boyd CD. Mutations in a gene encoding an ABC transporter cause pseudoxanthoma elasticum. 25, 2000, p. 223-7. DOI 10.1038/76102.
* ↑ Le Saux O, Beck K, Sachsinger C, Silvestri C, Treiber C, Göring HH, Johnson EW, De Paepe A, Pope FM, Pasquali-Ronchetti I, Bercovitch L, Marais AS, Viljoen DL, Terry SF, Boyd CD. A spectrum of ABCC6 mutations is responsible for pseudoxanthoma elasticum. 69, 2001, p. 749-64.
* ↑ Pfendner EG, Vanakker O, Terry SF, Vourthis S, McAndrew PE, McClain MR, Fratta S, Marais AS, Hariri S, Coucke PJ, Ramsay M, Viljoen D, Terry PF, De Paepe A, Uitto J, Bercovitch LG. Mutation Detection in the ABCC6 Gene and Genotype-Phenotype Analysis in a Large International Case Series Affected by Pseudoxanthoma Elasticum, 2007. DOI 10.1136/jmg.2007.051094.
# 2068

L'any 2068 (MMLXVIII) serà un any comú que començarà en diumenge segons el calendari gregorià, l'any 2068 de l'era comuna (CE) i Anno Domini (AD), el 68è any del tercer mil·lenni, el 68è any del segle xxi, i el novè any de la dècada del 2060.

## Prediccions i esdeveniments

* Investigadors del Departament de Mecànica Celeste de la Universitat Estatal de Sant Petersburg van advertir que l'asteroide (99942) Apophis podria entrar al planeta a una velocitat de 7,43 quilòmetres per segon el 2068. Una avaluació de la NASA del 2013 va donar una probabilitat d'impacte a la terra, el 12 d'abril de 2068, de 2,3 en un milió. Dies després es va augmentar a 3,9.

## Referències

* ↑ «Apophis asteroid could strike Earth in 2068, warn Russian scientists - RT» (en anglès). TipsNews, 19-01-2019. Arxivat de l'original el 2019-05-26. [Consulta: 26 maig 2019].
* ↑ «Apophis Risk Assessment Updated». Arxivat de l'original el 2017-03-13. [Consulta: 12 maig 2019].
* ↑ «99942 Apophis (2004 MN4) Earth Impact Risk Summary». NASA, 25-03-2016. Arxivat de l'original el 2013-05-11. [Consulta: 20 març 2018].
# Betancuria

Betancuria és un municipi situat a la costa oest de l'illa de Fuerteventura, a les illes Canàries. En l'ermita de Vega de Río Palmas es troba la imatge de Nostra Senyora de la Penya, patrona de Fuerteventura. Al setembre se celebra un romiatge en el seu honor, de gran participació popular. Altre nucli de població ho constituïx el Valle de Santa Inés (on es troba l'Ermita de Santa Inés, construïda poc després de la conquesta). La vila compta a més amb un Museu d'Art Sacro i el Museu Arqueològic i Etnogràfic. Amb 742 habitants és el municipi menys poblat de Canàries (INE, 2007).

## Història

El seu nom es deu al normand Jean de Bethencourt, qui la va fundar juntament amb Gadifer de La Salle en 1404. La vall de Betancuria va ser el primer assentament de l'illa. Des de la conquesta, Betancuria es va convertir en la capital i seu de diversos òrgans governatius, religiosos i administratius (cabildo, jutjats, etc.). En 1593 va ser pràcticament arrasada per una invasió berberisca, sent destruïda l'Església Catedral de Santa María de Betancuria, encara que va ser reconstruïda anys després. A partir del segle xix, Betancuria va ser perdent progressivament poder a favor d'altres nuclis de població (gràcies al seu desenvolupament econòmic), com Pájara, La Oliva, Antigua o Puerto de Cabras. Finalment en 1834 perdria la capitalitat de l'illa.

## Galeria d'Imatges

* Vista de la vila
* Entrada d'una casa típica de la vila
* Vista des de Morro Veloso

## Enllaços externs

* Web Universitat sobre Betancuria
# Sant Roc de Sant Martí de Riucorb

Sant Roc de Sant Martí de Riucorb és una església de Sant Martí de Riucorb (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una ermita d'època barroca que actualment es troba en un estat d'abandonament ruïnós. De les seves restes deduïm una planta basilical de nau única amb un petit transsepte. Anteriorment existia una coberta de cúpula lleugerament el·líptica al creuer i coberta de volta de canó amb arcs torals peraltats re reforç estructural.
És una capella fruit de successives intervencions i reformes. Davant l'església hi ha un atri porticat lleugerament descentrat on antigament hi havia situat el cor. Tota l'església és envoltada per un ràfec. Com a elements decoratius, entre les ruïnes trobem pilastres i cornises que decoraven els murs i mostres de policromia.

## Història

Les primeres notícies històriques es localitzen al testament de l'any 1607 de Montserrat Blanch. La primitiva esglesiola de Sant Roc fou construïda fruit de la voluntat d'aquesta senyora. Al 1691 hi hagué una modificació de la capella on ja hi apareix una nova advocació, a Sant Sebastià. Les grans reformes vingueren propiciades per la família Torrent el 1734, quan el rector Roc Torrent inicià una reconstrucció total. Aquestes obres finalitzaren l'any 1737, amb la casa de l'ermità construïda al costat.
El 1788 l'església només tenia un altar i l'arquebisbe de Tarragona la va fer tancar. El 1795 Anton Torrent i torrent la va fer restaurar. Un cop el llinatge desaparegué, l'ermita entrà en decadència malgrat ser el panteó familiar dels Torrent. Va patir els aldarulls de la guerra civil.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Sant Roc de Sant Martí de Riucorb». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Steven Michael Goodman

Steven M. Goodman és un biòleg de la conservació i biòleg de camp estatunidenc que treballa al Departament de Zoologia del Museu Field d'Història Natural.
Es graduà a la Universitat de Michigan el 1984, es doctorà a la Universitat d'Hamburg el 2000 i aconseguí una HDR a la Universitat de París-Sud XI el 2005. Juntament amb el Fons Mundial per a la Natura, a principis de la dècada del 1990 fundà l'Ecological Training Program (ETP).

## Obra

* Extinct Madagascar: Picturing the Island's Past. Steven M. Goodman, William L. Jungers, University of Chicago Press, 2014, ISBN 978-0-226-14397-2
* The Natural History of Madagascar. Editors Steven M. Goodman, Jonathan P. Benstead, University of Chicago Press, 2003, ISBN 978-0-226-30306-2
* The Birds of Egypt. Edited by Steven M.Goodman & Peter L.Meininger,Oxford University Press, 1989, ISBN 0-19-857644-7

## Guardons

* Beques MacArthur 2005
* Biodiversity Award de la Bay and Paul Foundation

## Referències

* ↑ http://fm1.fieldmuseum.org/aa/staff_page.cgi?staff=goodman
* ↑ http://www.worldwildlife.org/what/wherewework/madagascar/peoplestevegoodman.html
* ↑ http://www.fieldmuseum.org/MUSEUM_INFO/press/press_goodman2.htm Arxivat 2009-03-17 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.macfound.org/site/c.lkLXJ8MQKrH/b.1076861/apps/nl/content2.asp?content_id={5ED3BB6E-BD00-4CB3-A460-D2C45D4F29FA}&notoc=1
# Can Rovira Coll

Can Rovira Coll és una masia de Sant Antoni de Vilamajor (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia de tipus basilical, amb un volum inicial que ha estat ampliat posteriorment mantenint la simetria i amb un element central de poca alçada fet que dona a l'edifici una forta dimensió horitzontal. Consta de planta baixa, pis i golfes, en destaca la porta d'entrada adovellada i les dues finestres centrals (la de les golfes és coronella i més petita que la primera). D'acabats exteriors molt senzilles, manté alguns espais interiors originals.

## Referències

* ↑ «Can Rovira Coll». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 juliol 2018].
# Ustilaginomicotines

Ustilaginomycotina són una subdivisió dins de la divisió Basidiomycota dels fongs, consta de les classes Entorrhizomycetes, Ustilaginomycetes, i Exobasidiomycetes i l'ordre Malassezia.

## Referències

* ↑ Bauer R, Begerow JP, Samp M, Weiß M, Oberwinkler F. «The simple-septate basidiomycetes: a synopsis». Mycological Progress, 5, 1, 2006, pàg. 41-66. DOI: 10.1007/s11557-006-0502-0.
* ↑ Kirk PM, Cannon PF, Minter DW, Stalpers JA.. Dictionary of the Fungi.. 10a edició. Wallingford: CABI, 2008, p. 239. ISBN 0-85199-826-7.

## Enllaços externs

* Tree of Life Ustilaginomycotina
# Tanagro

El Tanagro o Negro (de vegades també Nagro) és un riu d'Itàlia, a la Campània i a la Basilicata. Té 92 km de curs i és el principal afluent del riu Sele. En el seu inici és un rierol que va augmentant amb aportacions de diversos afluents i de les fonts del riu Calore Lucano, amb el qual segueix un tram paral·lel.
El seu nom llatí era Tanager o Tanagrus. William Smith diu que era un riu de Lucània afluent del Sirius (Sele). Neix a les muntanyes properes al lago Nero i recorre una ampla vall molt planera anomenada Valle di Diano, fins que prop de Polla s'enfonsa a sota terra i torna a emergir a través d'una caverna en un lloc anomenat La Pertusa. Aquest fenomen el comenta Plini el Vell. Virgili l'anomena siccus (sec), fent referència a aquest fet. L'Itinerari d'Antoní situa una estació (lloc de parada dels viatgers) anomenada ad Tanagrum vora d'aquest riu, a la via que anava de Salern a Nerulum. L'estació següent l'anomena ad Calorem, i segurament la part alta del riu es deia Calor, degut a que s'alimentava de les mateixes fonts.

## Referències

* ↑ «Tanagro». Enciclopedia Treccani. [Consulta: 7 maig 2023].
* ↑ Smith, William (ed.). «Silarus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 10 setembre 2022].
* ↑ Smith, William (ed.). «Tanager». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 7 maig 2023].
# Maria Serradell i Sureda

Maria Serradell i Sureda (Palamós, Baix Empordà, 1917 - Olot, Garrotxa, 1997) fou una fotògrafa catalana. Aquesta fotògrafa professional era la filla del també fotògraf Màrius Serradell i Serra i de Laura Sureda i Averasturi. Màrius Serradell havia tingut un estudi fotogràfic a la població marinera de Palamós i es va traslladar a Olot a començament dels anys 1920. A la capital de la Garrotxa va obrir, primer, un estudi al carrer de Sant Rafael i, posteriorment, es va traslladar a la plaça Major. Maria Serradell va començar a afeccionar-se a la fotografia des de molt jove, de manera que a la mort del seu pare ella es va fer càrrec del negoci. Es dedicà a treballar un gran ventall de temes: paisatge, natura, vida social d'Olot, retrat i fotografia industrial. Mai no va presentar les fotografies a concursos ni a premis. El 1946 es va casar amb el mestre Àlvar Farré i Solé, amb qui va tenir cinc fills. La nissaga de la fotògrafa la continuà el seu fill Àlvar Farré, que va assumir la direcció del negoci a l'inici dels setanta, al mateix establiment de la plaça Major. Maria Serradell va continuar treballant a l'estudi mentre va ser propietat del fill.

## Referències

* 1 2 «Fotògrafes pioneres a Catalunya». web. Generalitat de Catalunya, 2005. [Consulta: 7 gener 2013].
* ↑ Biografia de la fotògrafa, 2005 [Consulta: 7 gener 2013].
# Marcel Hendrickx

Marcel Hendrickx (Houthalen, 21 d'abril de 1925 - Bilzen, 15 de febrer de 2008) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1947 i 1961. Durant la seva vida esportiva aconseguí més de 20 victòries, sent les més destacades dues edicions consecutives a la París-Brussel·les, el 1954 i 1955.

## Palmarès

* 1948
** 1r a Heusden Limburg
** 1r a Houthalen-Helchteren
** Vencedor d'una etapa de l'A través de Bèlgica
* 1949
** 1r a la Lieja-Jemelle
** 1r a Quaregnon
** 1r al GP de la Famenne
* 1950
** 1r a Westerlo
* 1951
** 1r a Eisden
** 1r al Circuit del Centre de Bèlgica
** 1r de la Roubaix - Huy
* 1952
** 1r a Heusden Limburg
** 1r a la París-Saint-Etienne
** 1r a la Viena-Graz-Viena
** 1r a la Brussel·les-Sint-Truiden
* 1953
** 1r al Circuit Nete en Dijle
** 1r a Heusden O-Vlaanderen
** 1r a Montenaken
* 1954
** 1r a la París-Brussel·les
** 1r a Heusden O-Vlaanderen
** 1r a Putte-Mechelen
* 1955
** 1r a la París-Brussel·les
** 1r a Rijkevorsel
* 1961
** 1r a Overpelt

### Resultats al Tour de França

* 1949. 43è de la classificació general
* 1950. 25è de la classificació general
* 1954. 64è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Marcel Hendrickx a www.sitiodeciclismo.net
# Magnetó de Bohr

En física atòmica, el magnetó de Bohr (simbolitzat $\mu _{\mathrm {B} }$) és una constant física de moment magnètic que rep el seu nom en honor del físic danès Niels Bohr. És la unitat natural (i el valor aproximat) per a expressar el moment dipolar magnètic de l'electró. El seu valor va ser calculat per primera vegada el 1911 pel físic romanès Ștefan Procopiu, i a l'estiu del 1913 pel físic danès Niels Bohr.
En unitats del sistema internacional es defineix com a:
    $\mu _{\mathrm {B} }={{e\hbar } \over {2m_{\mathrm {e} }}}$
i en unitats del sistema CGS com a:
    $\mu _{\mathrm {B} }={{e\hbar } \over {2m_{\mathrm {e} }c}}$
en què:
    $e$ és la càrrega elemental,
    $\hbar$ és la constant de Planck,
    $m_{e}$ és la massa en repòs de l'electró,
    $c$ és la velocitat de la llum.
En unitats del SI el seu valor és:
    $\mu _{\mathrm {B} }$ = 9.274 009 49(80) × 10$^{-24}$ J·T$^{-1}$
En el sistema cegesimal d'unitats, el seu valor és aproximadament:
    $\mu _{\mathrm {B} }\,=9,274\,009\,15(23)\times 10^{-21}$ erg·G$^{-1}$
En unitats atòmiques és adimensional, i el seu valor és simplement:
    $\mu _{\mathrm {B} }\,={\frac {1}{2}}$
Expressat en electró-volts:
    $\mu _{\mathrm {B} }\,=5,788\,381\,755\,5(79)\times 10^{-5}$ eV·T$^{-1}$

## Referències

* ↑ A. Mahajan and A. Rangwala. Electricity and Magnetism, 1989, p. 419.
* ↑ Ștefan Procopiu «Sur les éléments d'énergie». Annales scientifiques de l'Université de Jassy, 7, 1911–1913, pàg. 280.
* ↑ Ștefan Procopiu «Determining the Molecular Magnetic Moment by M. Planck's Quantum Theory». Bulletin scientifique de l'Académie roumaine de sciences, 1, 1913, pàg. 151.
* ↑ Abraham Pais. Niels Bohr's Times, in physics, philosophy, and polity, 1991. ISBN 0-19-852048-4.
* ↑ NIST Reference on Constants, Units and Uncertainty.
* ↑ Robert C. O'Handley (2000). Modern magnetic materials: principles and applications. John Wiley & Sons. ISBN 0-471-15566-7 page 83
* ↑ A. Mahajan and A. Rangwala. Electricity and Magnetism, p. 419 (1989). Via Google Books.

## Vegeu també

* Magnetó nuclear.
# Manifest internacional per una Barcelona que obre camí

El Manifest internacional per una Barcelona que obre camí és un manifest publicat el 2023 en què signataris d'arreu del món fan palès el suport per la candidatura a l'alcaldia de Barcelona d'Ada Colau en les eleccions municipals coetànies.
En total, són 255 personalitats de 40 països diferents, entre les quals hi ha alcaldes, activistes, investigadors i intel·lectuals. Alguns dels noms més notoris són Sadiq Khan, Irací Hassler, Pepe Mujica i Judith Butler.
El document va ser presentat per Colau el matí del 25 de maig del 2023 en una compareixença a l'Espai Línia. Hi va anar amb els companys de partit Janet Sanz i Guille López. La data va coincidir amb la de la publicació al Butlletí Oficial de l'Estat de la Llei pel Dret a l'Habitatge, que Barcelona en Comú havia proposat el 2015 emmirallant-se en ciutats europees com Londres i París.
Pel que fa al contingut, es destaca de la llavors alcaldessa la defensa del dret a l'habitatge mitjançant el desafiament dels lobbies amb la regulació de lloguers de curta durada. També se'n valoren el caràcter verd del modus operandi, la instauració de les superilles i el dentista públic, polítiques d'atenció a la salut mental i la constitució de Barcelona com a ciutat pionera en feminisme i drets LGBTI.

## Referències

* ↑ «Pepe Mujica, Jeremy Corbyn, Judith Butler i 250 personalitats més d’arreu del món expressen suport a Colau». VilaWeb, 25-05-2023. [Consulta: 25 maig 2023].
* ↑ «255 personalitats internacionals de 40 països expressen el seu suport a Ada Colau i la Barcelona que obre camí». Tercera Información, 25-05-2023. [Consulta: 25 maig 2023].
* ↑ Rosa, Anton. «Noam Chomsky, Roberto Saviano i 250 referents mundials donen suport a Colau». TOT Barcelona, 25-05-2023. [Consulta: 26 maig 2023].
* ↑ Bruguera Trabal, Laia. «Suport de 255 personalitats internacionals al projecte de Colau». El Punt Avui, 25-05-2023. [Consulta: 26 maig 2023].