OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Macbeth (desambiguació)

«Macbeth» té aquests significats:
* Literatura: Macbeth és una obra teatral de William Shakespeare escrita entre els anys 1603 i 1607
* Biografies:
** Macbeth d'Escòcia, rei d'Escòcia
** MacBeth Sibaya, futbolista sud-africà
* Cinema:
** Macbeth (pel·lícula de 1908), pel·lícula estatunidenca dirigida per James Stuart Blackton
** Macbeth (pel·lícula de 1916), pel·lícula estatunidenca dirigida per John Emerson i produïda per D. W. Griffith
** Macbeth (pel·lícula de 1948), pel·lícula estatunidenca dirigida per Orson Welles
** Macbeth (pel·lícula de 1960), telefilm britànico-estatunidenc dirigit per George Schaefer, amb Maurice Evans i Judith Anderson
** Macbeth (pel·lícula de 1971), pel·lícula estatunidenca dirigida per Roman Polanski
** Macbeth (pel·lícula de 2006), pel·lícula australiana dirigida per Geoffrey Wright
** The Tragedy of Macbeth (pel·lícula), pel·lícula de 2021 dirigida per Joel Coen
* Televisió:
** Macbeth (sèrie), sèrie britànica de televisió de 2010, amb Patrick Stewart i Kate Fleetwood
* Música:
** Macbeth (Bloch), òpera d'Ernest Bloch amb llibret d'Edmond Fleg, escrita entre 1904 i 1906
** Macbeth (Strauss), poema simfònic de Richard Strauss, escrit entre 1886 i 1888
** Macbeth (Verdi), òpera de Giuseppe Verdi de 1847
** Lady Macbeth de Mtsensk, òpera de Dmitri Xostakóvitx amb llibret d'Alexander Preis, estrenada el 1934
** Macbeth (grup), banda italiana de metal gòtic
# Luis Antonio Burón Barba

Luis Antonio Burón Barba (Fuente Obejuna, 18 de març de 1918 - 17 d'agost de 1995) va ser un jurista, fiscal i magistrat espanyol, que va arribar a ser magistrat del Tribunal Suprem (1981-1982) i Fiscal General de l'Estat (1982-1986).

## Biografia

Va estudiar Magisteri, que va exercir durant quatre anys, i Dret a la Universitat de Sevilla, ingressant per oposició en la carrera judicial l'any 1945. Va ser titular dels jutjats de Vélez Rubio, Hinojosa del Duc i Bujalance. Posteriorment, va ascendir a magistrat i va exercir el seu càrrec en els jutjats de Bilbao i Madrid fins a 1977.
Durant el seu exercici com a jutge en plena etapa franquista, Burón va defensar el seu compromís amb la democràcia i la seva antagonisme amb la dictadura formant part dels fundadors de Justícia Democràtica, moviment integrat per jutges i fiscals que van propugnar durant el franquisme la restauració de la democràcia.
De 1977 a 1981 va treballar en l'Audiència Nacional i després en el Tribunal Suprem, sent nomenat Fiscal General de l'Estat al desembre de 1982, pel primer govern de Felipe González i sent ministre de Justícia Fernando Ledesma. Va dimitir en 1986 a causa de les seves discrepàncies amb el Govern.
En la seva etapa com a Fiscal General va destacar la seva querella contra Jordi Pujol, llavors President de la Generalitat de Catalunya, i uns altres pel cas de Banca Catalana i el recurs contra la primera sentència dictada contra els autors del cop d'estat del 23-F dictada pel Consell Suprem de Justícia Militar en considerar-la massa benigna.
A partir de llavors, i per espai de vuit anys, va ser professor de Dret Polític a la Universitat de Deusto i convidat per les autoritats judicials americanes per visitar Estats Units com a «hoste d'honor».

## Referències

* Bonifacio de la Cuadra, «Luis Antonio Burón Barba, primer fiscal del Estado que dimitió ante el PSOE», El País, 18 de agosto de 1995.
# Lynndyl

Lynndyl és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 134 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lynndyl tenia 134 habitants, 45 habitatges, i 39 famílies. La densitat de població era de 14,7 habitants per km².
Dels 45 habitatges en un 42,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,1% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 13,3% no eren unitats familiars. En el 13,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,8% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.625 $ i la renda mediana per família de 40.278 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era d'11.738 $. Entorn de l'11,1% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lynndyl». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lynndyl». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Léninski (Stàvropol)

* Per a altres significats, vegeu «Léninski».
Léninski (en rus: Ленинский) és un poble (un possiólok) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.045 habitants. Pertany al districte rural de Levokúmskoie.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Г) 1:100000. Дагестан, Калмыкия, Астраханская область». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 4 juliol 2016].
# Léninski Put

Léninski Put - Ленинский Путь (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la conca del riu Maskaga, entre la mar Negra i els contraforts de ponent del Caucas Occidental, a 19 km al nord-oest de Novorossiïsk i a 108 km al sud-oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Natukhàievskaia.
# Mai Zetterling

Mai Zetterling (Västerås, 24 de maig de 1925 - Londres, 17 de març de 1994) va ser una actriu i directora de cinema sueca.
Va debutar en el teatre com a actriu infantil i en el cinema a partir de la dècada dels 40. Aviat va captar l'atenció de diversos realitzadors britànics, i arribà a rodar fins a 22 pel·lícules en aquest país. El 1948 va participar en el film Musik i mörker ('Nit eterna') d'Ingmar Bergman.
En la dècada de 1960 va iniciar-se en la direcció en diversos documentals de la BBC. El seu primer llargmetratge, Alskande par (‘Parelles amoroses', 1964), va estar nominat a la Palma d'Or i el segon, Nattlek (‘Jocs de nit’, 1966), al Lleó d'Or al Festival de Cinema de Venècia.
Durant tota la seva carrera va seguir treballant d'actriu, guionista i directora de cinema.

## Filmografia seleccionada

* 1956: Casa de nines (Ett dockhem)
* 1964: Alskande par (‘Parelles amoroses')
* 1966: Nattlek (‘Jocs de nit’)
* 1967: Doktor Glass
* 1968: Flickorna (‘Les noies')
* 1973: Visions of Eight, documental sobre els Jocs Olímpics de Múnic
* 1982: Love
* 1986: Amorosa

## Referències

* ↑ Shipman, David «Obituary: Mai Zetterling» (en anglès). The Independent, 19-03-1994.
* ↑ «Mai Zetterling». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Suárez Lafuente, M.ª Socorro. «Voces canónicas y miradas inocentes: definiendo el Norte cinematográfico» (en castellà). revista Arbor.
# Lucette Michaux-Chevry

Lucette Michaux-Chevry (Saint-Claude, 5 de març de 1929 - Gourbeyre, 9 de setembre de 2021) fou una advocada i política de Guadalupe. Llicenciada en dret, va ser consellera municipal de Sant-Claude i alcaldessa de Gourbeyre (1987-1995) i Basse-Terre (1995-2001). Del 20 de març de 1986 al 10 de maig de 1988 fou secretària d'estat del Ministeri per a la Francofonia sota el govern de Jacques Chirac, de qui en fou amiga personal, i del 29 de març de 1993 al 16 de maig de 1995 ministre delegat d'afers exteriors amb el govern d'Edouard Balladur. També fou diputada pel Reagrupament per la República a les eleccions legislatives franceses de 1988 i senadora per Guadalupe des de 1995 (reelegida el 2004).
A les eleccions regionals franceses de 1992 fou escollida president del Consell Regional de Guadalupe i el 1994 fou la promotora del grup polític Objectiu Guadalupe, que unificava a l'illa les seccions del RPR i de la UDF. Posteriorment es negà a formar una secció local de la UMP, tot i que la seva filla Marie-Luce Penchard n'és consellera política. A les eleccions regionals franceses de 2004 fou derrotada pel candidat socialista Victorin Lurel. Després de la vaga general de les Antilles Franceses de 2009 demanà a tots els funcionaris electes de Guadalupe organitzar un front unit en diàleg amb el president Nicolas Sarkozy, i canviar profundament el sistema polític als departaments d'ultramar pel govern i les relacions amb la metròpoli.

## Enllaços externs

* Fitxa al Senat francès (francès)
* Fitxa (1993) al web de l'Assemblea Nacional (francès)
| Precedit per: Félix Proto | President del Consell Regional de Guadalupe 1992 - 2004 | Succeït per: Victorin Lurel |
# Lucero

Lucero és un barri de Madrid integrat en el districte de Latina. Té una superfície de 167,90 hectàrees i una població de 38.931 habitants (2009). Limita al nord amb Casa de Campo, a l'oest i sud amb Aluche i a l'est amb Puerta del Ángel i Los Cármenes. Està delimitat al sud pel carrer Duquesa de Parcent, a l'oest pels carrers San Manuel i Los Yébenes, al nord pel carrer Tapia de la Casa de Campo, i a l'est pels carrers Alhambra i Huerta de Castañeda.

## Història

Conformat a partir dels anys 40 com a habitatges construïts per l'Estat per als treballadors procedents en la seva majoria de poblacions del sud i del sud-est d'Espanya, tenia com a límit la línia de ferrocarril existent en aquesta època que connectava la capital amb els pobles del sud-oest de Madrid i que discorria pel traçat actual del Carrer Sepúlveda.

## Transports
### Rodalies Madrid

Es troba dins d'aquest barri l'estació de Laguna, pertanyent a la línia C-5.

### Metro de Madrid

Dona servei al barri la línia 6 amb les estacions d'Estrella, Laguna i Carpetana.

## Enllaços externs

* Estadística del districte Latina
* Ortofoto de Latina i mapes del districte i els seus barris, amb les seccions censals Arxivat 2011-10-27 a Wayback Machine.
* LuceroHoy.es Arxivat 2012-09-06 a Wayback Machine. diari informatiu digital
# Lutz Schülbe

Lutz Schülbe (nascut el 9 de novembre de 1961) és un exfutbolista alemany.

## Notes

* ↑ El Hallescher FC era conegut com a Chemie Halle fins al 1991.

## Referències

* ↑ «Lutz Schülbe» (en anglès). worldfootball.net. [Consulta: 10 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Lutz Schülbe a fussballdaten.de (en alemany)
# Lutz Eigendorf

Lutz Eigendorf (Brandenburg, República Democràtica Alemanya, 16 de juliol del 1956 - Braunschweig, República Federal d'Alemanya, 7 de març de 1983) va ser un jugador de futbol alemany. Eigendorf ha passat a la història per un capítol tràgic de la seua vida, ja que, segons els documents desclassificats de l'RDA, el jugador va ser assassinat per l'Stasi després de fugir de la República Democràtica Alemanya.

## Trajectòria

Lutz Eigendorf, fill unigènit d'Ingeburg i Jörg Eigendorf, va incorporar-se a l'Associació Alemanya de Gimnàstica Esportiva als 7 anys. Poc després començaria a jugar també al futbol a l'equip de la seua ciutat natal, el Motor Süd Brandenburg. Al cap de poc temps, amb només 14 anys, va ser fitxat pel Berliner Fußball-Club Dynamo, l'equip de l'Stasi.
El 1974 va debutar amb el primer equip del BFC Dynamo i el 1978, amb només 22 anys, va debutar amb la selecció de l'Alemanya Democràtica, amb el qual jugaria 6 partits i marcaria 3 gols.
Tot va canviar, però, el 20 de març de 1979. Eigendorf, que ja havia disputat cent partits amb el Dynamo, va aprofitar un partit amistós contra l'1. FC Kaiserslautern a la ciutat de Gießen per desertar i quedar-se a la República Federal d'Alemanya. Un cop aquí va ser sancionat sense poder jugar durant un any i el 1980 va fitxar pel 1. FC Kaiserslautern, on, a causa de diferents motius personals, no va triomfar. Això el va portar a fitxar per l'Eintracht Braunschweig, on va jugar fins a la seua mort.

## Deserció de l'RDA i mort

Després de desertar de l'RDA, la dona d'Eigendorf va ser obligada a divorciar-se d'ell. Poc després la va seduir un agent secret de l'Stasi, amb qui es va casar. Això va afectar moralment Lutz, que acabaria tenint problemes amb l'alcohol. El 1982 va marxar a Braunschweig, on es va tornar a casar i va tenir un altre fill i on també va intentar refer la seua vida professional. Però el 5 de març de 1983 va tenir un accident de trànsit després de sortir de la carretera. Al cap de dos dies va morir a l'hospital on havia estat ingressat a causa de les greus ferides de l'accident. Uns anys més tard, amb la desclassificació dels documents secrets de l'Stasi i Erich Mielke, es va saber que a Eigendorf el va enlluernar un cotxe de la policia secreta i això va provocar l'accident mortal.
L'any 2000 es va estrenar el documental Tod dem Verräter (Mort al traïdor), del periodista Heribert Schwan. En aquest documental es narra la tràgica històrica d'aquest futbolista.

## Referències

* 1 2 «‘El Beckenbauer del Este’ cazado por la Stasi» (en castellà). El País, 07-03-2013. [Consulta: 21 febrer 2015].
* 1 2 «Quién fue… Lutz Eigendorf, el futbolista al que la Alemania del Este no le perdonó que desertara» (en castellà). 20 minutos, 20-09-2013. [Consulta: 9 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Estadístiques de Lutz Eigendorf (anglès)
# Lycium chinense

Lycium chinense és una de les dues espècies que proporcionen el fruit anomenat goji. L'altra espècie és Lycium barbarum.
De L. chinense se'n reconeixen dues varietats, L. chinense var. chinense i L. chinense var. potaninii.
Aquesta planta s'usa en la medicina tradicional xinesa per al tractement de diverses malalties com la pneumònia i la diabetes mellitus.
* Hàbit
* Flor
* Fulles i brots
* Fruit assecat

## Referències

* ↑ «The Plant List: Lycium chinense var. chinense».
* ↑ «The Plant List: Lycium chinense var. potaninii».
* ↑ «Flora of China treatment for L. chinense».
* ↑ Wang L, Waltenberger B, Pferschy-Wenzig EM, Blunder M, Liu X, Malainer C, Blazevic T, Schwaiger S, Rollinger JM, Heiss EH, Schuster D, Kopp B, Bauer R, Stuppner H, Dirsch VM, Atanasov AG. Natural product agonists of peroxisome proliferator-activated receptor gamma (PPARγ): a review. Biochem Pharmacol. 2014 Jul 29. pii: S0006-2952(14)00424-9. doi: 10.1016/j.bcp.2014.07.018. PubMed PMID 25083916.

### Bibliografia

* Ai, Changshan (2002). Zhi Bu Liang Yi Hua Gou Qi (A Word About Lycium chinense, Effective for Therapy and Nutrition). Changchun, China: Jilin Ke Xue Ji Shu Chu Ban She. ISBN 7-5384-2402-4. ISBN 978-7-5384-2402-7.
* Oyama, Sumita (1964). Kuko o Aishite Junen (Lycium chinense in Favorable Use for Ten Years). Tokyo, Japan: Shufu no Tomosha.
* Shufo no Tomosha (1963). Kuko no koyo (Medicinal and Therapeutic Effects of Lycium chinense). Tokyo, Japan.
* Takayama, Eiji (1966). Jinsei no Honbutai wa Rokujissai Kara: Furo Choju Kuko no Aiyo (The Real Stage in Life Begins at Sixty: Habitual Use of Lycium chinense for Longevity). Tokyo, Japan: Koyo Shobo
* Zhang, Yanbo (2000). Molecular Approach to the Authentication of Lycium barbarum and its Related Species. M. Phil. thesis. Hong Kong, China: Hong Kong Baptist University

## Enllaços externs

* Plants For A Future database
# Loïc Rémy

Loïc Rémy (Rillieux-la-Pape, França, 2 de gener de 1987) és un exfutbolista francès que jugava com a davanter. Fou internacional amb França.
El 13 de maig de 2014, l'entrenador de la selecció francesa Didier Deschamps el va incloure a la llista final de 23 jugadors que representaran França a la Copa del Món de Futbol de 2014.

## Referències

* ↑ «Loïc Rémy». 11v11.com. AFS Enterprises. [Consulta: 29 març 2020].
* ↑ «Loïc Remy». Chelsea F.C.. Arxivat de l'original el 26 agost 2016.
* ↑ «Loic Remy». Barry Hugman's Footballers.
* ↑ «Une liste de 23 sans surprise». France Football, 13-05-2014. [Consulta: 13 maig 2014].
* ↑ «Benzema, Varanne y Griezmann, citados por Francia». FIFA.com, 13-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-14. [Consulta: 13 maig 2014].
# Lusc

Lusc és el nom dels següents personatges:
* Lusc, cognom romà
* Tit Anni Lusc (ambaixador), militar romà
* Tit Anni Lusc (cònsol 153 aC), cònsol el 153 aC
* Tit Anni Lusc (cònsol 128 aC), cònsol el 128 aC
* Gai Anni Lusc, pretor el 81 aC
* Marc Furi Lusc, edil plebeu el 187 aC
# Luis Amplatz

Luis Amplatz (Bozen, 28 d'agost de 1926 - Saltaus, Passeiertal, 7 de setembre de 1964) fou un activista sudtirolès. El 1957 fou un dels fundadors del Befreiungsausschuss Südtirol amb Sepp Kerschbaumer i Georg Klotz, que pretenia separar el Tirol del Sud d'Itàlia per a independitzar-se o unir-se a Àustria, però amb l'ús de la força si calia. Va estar implicat en la Feuernacht de 12 de juliol de 1961 i en atemptats posteriors contra monuments feixistes i contra casernes dels carabiners.
Per tal d'escapar de la detenció va fugir a Àustria, però el 1964 va tornar clandestinament amb Georg Klotz i un austríac anomenat Christian Kerbler, que potser era un agent del SISMI italià. La nit del 7 de setembre de 1964 fou assassinat en una cabana de Passeiertal, i Klotz aconseguí fugir ferit a Àustria. Kerbler fou jutjat el 7 de maig de 1969 per un tribunal de Perusa per assassinat i temptativa d'homicidi, i condemnat a 20 anys de presó, però que no va complir. Amplatz fou enterrat al cementiri de Bozen.
# Luis Andrés Bredlow

Luis Andrés Bredlow Wenda (Augsburg, 3 d'agost de 1958 - Terrassa, 8 de setembre de 2017) va ser un filòsof, poeta, traductor i professor a la Facultat de Filosofia de la Universitat de Barcelona. Va publicar Ensayos de herejía (Pepitas de Calabaza, 2015), en què mira d'identificar en un seguit de fenòmens contemporanis (el turisme, les drogues, la fe en la democràcia, el culte a l'alta velocitat, etc.) la manifestació concreta de les idees que avui ocupen el lloc del vell déu monoteista: l'Estat, els diners, el treball, el futur, el progrés, entre d'altres.

## Publicacions

* La ribera invisible (poesia, Ribera, Barcelona, 1989)
* Limbario de aturdimientos, Ribera, Barcelona, 1995.
* Ret Marut (B. Traven), La destrucción de nuestro sistema del mundo por la curva de Mar. Traducció i notícia L.-A. Bredlow, presentació d'A. García Calvo, Lucina, Zamora, 2001.
* Kant essencial. Introducció i antologia de textos, Montesinos, Barcelona, 2010.
* Diògenes Laerci, Vides i opinions dels filòsofs il·lustres, traduïdes i comentades per L.A. Bredlow, Lucina, Zamora, 2010.
* (En col·laboració amb Miguel Candel Sanmartín) Alexandre d'Afrodísia, Sobre l'ànima (Suplement). Sobre la naturalesa de l'ànima i les seves facultats cognoscitives, les virtuts, la llibertat i la destinació. Traducció, introducció i notes, Editorial Acadèmica Espanyola, Saarbrücken, 2013.
* Max Stirner, Escritos menores. Selecció, traducció, próleg i notes, Pepitas de Calabaza, Logronyo, 2013 (en premsa).
* Ensayos de herejía, Pepitas de Calabaza, Logronyo (en premsa).
* Gòrgies de Leontinos, De lo que no es o de la naturaleza. Los testimonios. Edició crítica, traducció i estudi introductori, Anthropos, Barcelona (en preparació).

## Referències

* ↑ «Registre d'autoritat de la BNE». Biblioteca Nacional d'Espanya. [Consulta: 12 setembre 2016].
* ↑ Jappe, Anselm. «En recuerdo de Luis Andrés Bredlow». Amor y rabia. [Consulta: 16 setembre 2017].
* ↑ «Jornades Filosòfiques de Barcelona | Activitats | CCCB». CCCB. [Consulta: 12 setembre 2016].
* ↑ «Historia de la Filosofía, Estética y Filosofía de la Cultura: Bredlow, Luis Andrés». www.ub.edu. [Consulta: 12 setembre 2016].
# Luis Antonio Fernández de Córdoba Portocarrero

Luis Antonio Fernández de Córdoba Portocarrero (Montilla, 22 de gener de 1696 - Toledo, 26 de març de 1771) va ser un noble i religiós espanyol.
Fill del sisè marquès de Priego Antonio Fernández de Córdoba y Figueroa i de Catalina Portocarrero de Guzmán y de la Cerda, XI comtessa de Teba. Nebot, per línia materna, del cardenal Luis Manuel Fernández Portocarrero, que el va ajudar en els inicis de la seva carrera eclesiàstica. Hereu del comtat de Teba, per mort del seu germà gran, títol pel qual serà conegut durant la seva vida.
Convençut de la seva vocació religiosa. Se'l descriu com un home de gran virtut, humil i frugal, sense grans dispendis. Va exercir la caritat i va donar ajudes econòmiques als necessitats, els hospitals, malalts sense protecció, donzelles pobres, així com dels estudiants que ho necessitaven, etc. Va anar en contra també dels abusos dels àmbits eclesiàstics.
Va estudiar a Salamanca i Alcalá de Henares, obtenint un doctorat en Cànons.
El 1721, el cardenal Diego de Astorga li va atorgar la canongia de gràcia de la Catedral de Toledo. Poc després, Climent XII va fer-lo diaca de la seu metropolitana. El 18 de desembre de 1754, Benet XIV el crea cardenal.
El 4 d'agost de 1755 va ser nomenat arquebisbe de Toledo, diginitat de la qual va prendre possessió l'11 de setembre. Durant el regnat de Ferran VI va ser conseller d'Estat, monarca que el va tenir en gran consideració. En canvi, durant el regnat de Carles III va deixar aquest càrrec, per les crítiques al regalisme. Des d'ençà va dedicar-se a la gestió del seu arquebisbat; el 1768 va promulgar "Instrucción para Vicarios y Visitadores de este Arzobispado", que reformava el Consell de Governació. Tanmateix, va enfrontar-se amb el Nunci Apostòlic per defensar la jurisdicció diocesana. Finalment, va ser desterrat de Madrid per Carles III per llur disconformitat en l'expulsió dels jesuïtes.
Va morir a Toledo el 26 de març de 1771, i va ser enterrat al convent de les Caputxines de Toledo, a les quals va afavorir.

## Referències

* 1 2 «Luis Antonio Fernández de Córdoba Portocarrero» (en castellà). La Casa Ducal. Fundación Casa Ducal de Medinaceli. [Consulta: 26 març 2014].
* 1 2 3 4 5 6 Fernández Collado, Ángel. Historia de la Iglesia en España. Edad Moderna (en castellà). Toledo: Instituto Teológico San Ildefonso, 2007, p. 294-295.
* ↑ Fernández Sánchez, Ildefonso. Año biográfico español: hechos, caracteres y producciones de 365 patricios, de uno y otro sexo, que han dejado huella en nuestra patria (en castellà). Barcelona: Librería de Antonio J. Bastinos, 1899, p. 126.
# Léninski (Oriol)

* Per a altres significats, vegeu «Léninski».
Léninski (en rus: Ленинский) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Oriol, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 14 habitants. Pertany al districte municipal de Verkhóvie.

## Referències

* ↑ «Орловская область. Общая площадь земель муниципального образования. ФСГС». Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ «Закон Орловской области от 19 ноября 2004 года № 446-ОЗ «О статусе, границах и административных центрах муниципальных образований на территории Верховского района Орловской области»». Arxivat de l'original el 2018-09-12. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «История Верховского района на сайте областной администрации». Arxivat de l'original el 2018-04-01. [Consulta: 22 maig 2011].
# Léninski (Rostov)

* Per a altres significats, vegeu «Léninski».
Léninski (en rus: Ленинский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 93 habitants, pertany al municipi de Krasnoarmeiski.

## Referències

* ↑ Указ президиума ВС РСФСР от 22.12.1987 г. "О наименовании некоторых населенных пунктов в Ростовской области", 1987.
* ↑ «Карты Генштаба L-38 (А) 1:100000. Республика Калмыкия и Ростовская область.». Arxivat de l'original el 2015-09-24.