OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Helena Llagostera Serra

Helena Llagostera Serra (Valls, 31 de juliol de 1971) és una castellera de la Colla Joves Xiquets de Valls. Va ser la primera castellera en parar al tronc un castell de 9 (un 3 de 9 amb folre per Sant Fèlix de 1988), la primera cap de colla d'una colla de gamma extra (2009 a 2010) i la primera dona en guanyar el «Premi Trajectòria» de la Revista Castells (2016).
Llagostera s'inicià en els castells a començament de la dècada de 1980, i ho va fer d'amagat de la família, en un moment en què el món casteller era eminentment masculí. Menuda, prima i valenta va començar a formar part dels troncs dels castells a partir de l'any 1984 i des d'aleshores ha pujat en bona part dels grans castells de la seva colla, com el 4 de 9 sense folre, el 5 de 9 amb folre o intents de 3 de 9 sense folre. Mare de sis fills, cinc han estat castellers de la Colla Joves Xiquets de Valls, i com a fet a destacar va compartir amb quatre d'ells un cinc de vuit a la Bisbal del Penedès el 2019.

## Referències

* ↑ «Helena Llagostera Serra». Colla Joves Xiquets de Valls [Consulta: 7 març 2020]. Arxivat 2020-02-06 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-02-06. [Consulta: 1r maig 2021].
* ↑ Montero, Jonathan «Faixa i camisa contra l'estereotip de gènere». Vilaweb, 22-05-2018 [Consulta: 7 març 2020].
* ↑ Armilla, Jordina «Les dones han fet els castells més grans». Revista Castells, 07-03-2018 [Consulta: 7 març 2020].
* ↑ «Temporada poc lluïda». anuaris.cat/ [Consulta: 7 març 2020].
* ↑ «La vallenca Helena Llagostera, el 4de10fm, els Nens del Vendrell i el conseller Romeva, protagonistes de la 10a Nit de Castells». El Vallenc, 31-01-2016 [Consulta: 7 març 2020].
* 1 2 3 4 Terraza, Helena «Helena Llagostera, la dona que ha obert camins». Revista Castells, 07-03-2020 [Consulta: 7 març 2020].
* ↑ Palomares, A. «La Joves de Valls escull per primer cop una dona cap de colla». El Punt, 02-03-2009 [Consulta: 7 març 2020].

## Enllaços externs

* L'Entrevista de l'Informatiu Cap de Setmana: Helena Llagostera, dona castellera a L'Informatiu Cap de Setmana, TVE, 27 febrer 2016
* Instint maternal a Quarts de nou, TV3, 8 juliol 2017
# Helena Kottanner

Helena Kottanner (1400-1470) va ser la dama de companyia de la reina consort hongaresa Elisabet de Luxemburg i nodrissa de la princesa (i posteriorment reina) Isabel d'Habsburg d'Hongria.

## Biografia

Va néixer com a filla de Peter Wolfram, i la seva llengua materna era l'alemany. Des de ben jove va ser esposa de Peter Szekeres, l'alcalde de la ciutat hongaresa de Sopron, fins que va queda vídua el 1431. Va ser llavors quan Helena es va casar amb un ciutadà vienès, Johann Kottanner, a qui li va donar una filla. Pel seu matrimoni amb el seu primer espòs va aprendre hongarès, això és perceptible en les seves memòries que va deixar relatant els seus serveis a la reina hongaresa.
Helena va arribar primer a la cort del rei Albert II d'Alemanya i posteriorment a la ciutat de Visegrad. Després de la mort del rei Albert (27 d'octubre de 1439) Helena es va convertir en ajudant i còmplice de la reina vídua. La dama va ser enviada al palau de Visegrad a robar la Corona de Sant Esteve per coronar al fill que la reina estava a punt de donar a llum a la ciutat de Komárom. D'aquesta forma la va amagar en un coixí i la va portar a la seva reina després d'una tortuosa travessia. Després de la seva arribada, aquesta mateixa nit la reina va donar a llum al seu fill Ladislau el Pòstum amb ajuda d'Helena, ja que les comares estaven en l'altre costat de la ciutat en les seves residències i el naixement s'esperava aquella nit.
Durant la coronació de Ladislau V d'Hongria (15 de maig de 1440) a la ciutat de Székesfehérvár, Helena va ser la que va sostenir en els seus braços al jove rei, i posteriorment el va carregar moltes vegades i es va ocupar d'ell en la processó a la ciutat de coronació i en el camí cap a Győr i Sopron. Va quedar un manuscrit en alemany sobre les seves experiències, amb qualitats narratives excepcionals i brinda dades precises sobre la cultura i estil de vida d'aquella època a Hongria.
Els documents reials en els quals apareix el seu nom l'assenyalen fins a 1470, així que probablement va morir després d'aquesta data.

## Bibliografia

* Világirodalmi lexikon VI. (Kamc–Lane). Főszerk. Király István. Budapest: Akadémiai. 1979. 618. o. ISBN 963-05-1803-1
* A korona elrablása: Kottanner Jánosné emlékirata 1439–1440. Ford. Mollay Károly. Budapest: Magyar Helikon. 1978
# Haleyville

Haleyville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 4.182 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Haleyville tenia 4.182 habitants, 1.815 habitatges, i 1.148 famílies. La densitat de població era de 217,6 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 20,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones hi havia 86,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.907 $ i la renda mediana per família de 33.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.028 $ mentre que les dones 18.312 $. La renda per capita de la població era de 16.139 $. Aproximadament el 18,9% de les famílies i el 23% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Haplochromis theliodon

Haplochromis theliodon és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hedviga de Cappenberg

Hedviga, Hedwiga o Hadwigis de Cappenberg (m. Wesel, actual Renània del Nord-Westfàlia, Alemanya, ca. 1157) fou una religiosa alemanya, primera priora del monestir de Cappenberg (Renània del Nord-Westfàlia, Alemanya), el primer de l'Orde Premonstratès en terres germàniques. L'Església Catòlica la considera venerable.
El monestir havia estat fundat pel comte Jofre de Cappenberg qui, després de conquerir Münster i destruir-ne la catedral en el curs de la Lluita de les Investidures, va donar les seves possessions a Norbert de Xanten, fundador de l'Orde Premonstratenc, va renunciar a la vida mundana i es va retirar a un monestir. Poc després de 1122, va fundar un monestir per als premonstratencs en el seu castell de Cappenberg. El monestir era doble, amb una part per a homes i una altra per a dones, el Niederkloster, edificada molt a prop i on ingressaren la seva esposa Ida, filla de comte Frederic d'Arnsberg, i les seves germanes Gerberga i Beatriu.
La comunitat femenina cresqué i el monestir es traslladà a Oberndorf bei Wesel (actual Wesel, molt a prop) en 1145; en 1155, se'n consagrà la nova església. Hedviga hi excel·lí per la seva pietat, amor i humilitat. Va morir en llaor de santedat, cap al 1150. És venerada localment; la seva festivitat és el 19 de febrer.

## Bibliografia

* Den salige Hedvig av Cappenberg (d. ~1150)
# Història d'un volant

Història d'un volant (títol original en basc: Bolante baten historia) és una pel·lícula documental de 2021, dirigida per Iñaki Alforja i Iban Toledo, sobre la recerca de José Miguel Etxeberria Álvarez («Naparra»), víctima de desaparició forçada per raons polítiques l'any 1980. S'ha publicat una versió en català a TV3, que va doblar els diàlegs en basc i subtitular les intervencions en castellà i francès.

## Argument

El juny de 1980, a prop de Baiona, es va consumar la desaparició forçada de l'activista polític José Miguel Etxeberria Álvarez («Naparra»), militant en aquell moment dels Comandos Autònoms Anticapitalistes. La seva desaparició no només va tenir efectes personals sinó que el llast de la seva enigmàtica absència va generar forta cicatriu emocional en el seu entorn social i familiar. Després de 40 anys, el seu germà petit, Eneko, pren el relleu en la cerca per tancar les ferides obertes des de fa tant de temps enmig d'una cruïlla de comunicats creuats, reivindicacions múltiples i una desídia generalitzada de les autoritats competents en matèria judicial.

## Repartiment

Els principals participants en el documental són:
* Eneko Etxeberria (germà petit)
* Celes Alvarez Martinez (mare)
* Oier Etxeberria (nebot)
* Amaia Irigoien (cunyada)

## Estrena

La pel·lícula es va estrenar el 18 de setembre de 2021 al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià i es va projectar fins al 20 de setembre amb l'objectiu de competir a la secció Zinemira i aspirar al premi Irizar al cinema basc. Posteriorment, es va projectar el 16 de novembre de 2021 al Festival Internacional de Cinema Documental i Curtmetratge de Bilbao (ZINEBI). Tres dies després, el 19 de novembre, es va estrenar en cinemes per a tots els públics. A la televisió pública catalana es va estrenar a les 23.15 hores de l'11 d'octubre de 2022, al programa Sense ficció de TV3, després del documental Jutges al poder.

## Referències

* ↑ «Heretar la recerca d'un germà desaparegut durant la guerra bruta dels anys 80». CCMA.cat, 07-09-2022. [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ Oliveira Lizarribar, Ana. «Iñaki Alforja e Iban Toledo dirigen el documental sobre la desaparición de 'Naparra'» (en castellà). Deia.eus, 24-05-2020. [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ «'Bolante baten historia'» (en castellà). Kulturklik.Euskadi.eus, 09-06-2021. [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ «Película: "Bolante baten historia"» (en castellà). DiarioVasco.com, 18-09-2021. [Consulta: 11 octubre 2022].
* 1 2 3 «"Bolante baten historia" (Historia de un volante) se estrenará en cines el 19 de noviembre» (en castellà). NueveCartas.com, 07-11-2021. [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ «Bolante baten historia / Historia de un volante» (en castellà). Zinebi.eus. [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ «"Sense ficció" estrena "Jutges al poder", que qüestiona el sistema d'elecció dels jutges espanyols, i "Història d'un volant", sobre la recerca incansable d'un germà desaparegut». CCMA.cat, 10-10-2022. [Consulta: 10 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Història d'un volant - Lloc web oficial
* Tràiler del documental a YouTube (basc)
# Hipersuperfície

En geometria, una hipersuperfície és una generalització dels conceptes d'hiperpla, corba plana i superfície. Una hipersuperfície és una varietat o una varietat algebraica de dimensió n − 1, que està incrustada en un espai ambiental de dimensió n, generalment un espai euclidià, un espai afí o un espai projectiu. Les hipersuperfícies comparteixen, amb superfícies en un espai tridimensional, la propietat de ser definides per una única equació implícita, almenys localment (a prop de tots els punts) i de vegades globalment.
Una hipersuperfície en un espai (euclidià, afí o projectiu) de dimensió dos és una corba plana. En un espai de dimensió tres, és una superfície.
Per exemple, l'equació:
$x_{1}^{2}+x_{2}^{2}+\cdots +x_{n}^{2}-1=0$
defineix una hipersuperfície algebraica de dimensió n − 1 a l'espai euclidià de dimensió n. Aquesta hipersuperfície també és una varietat llisa i s'anomena hiperesfera o (n – 1) -esfera.
Una hipersuperfície que és una varietat llisa s'anomena hipersuperfície llisa.En R$^n$, una hipersuperfície llisa és orientable. Cada hipersuperfície llisa compacta connectada és un conjunt de nivells i separa R $^n$ en dos components connectats; això està relacionat amb el teorema de separació de Jordan i Brouwer.

## Referències

* ↑ Lee, Jeffrey. «Curves and Hypersurfaces in Euclidean Space». A: Manifolds and Differential Geometry (en anglès). Providence: American Mathematical Society, 2009, p. 143–188. ISBN 978-0-8218-4815-9.
* ↑ Weisstein, Eric W. «Hypersurface» (en anglès). https://mathworld.wolfram.com.+[Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ Hans Samelson (1969) "Orientability of hypersurfaces in R$^n$", Proceedings of the American Mathematical Society 22(1): 301,2
* ↑ Lima, Elon L. The American Mathematical Monthly, 95, 1, 1988, pàg. 39–42. DOI: 10.1080/00029890.1988.11971963.
# Henderson (Nevada)

Henderson és una ciutat ubicada al comtat de Clark a l'estat de Nevada, als Estats Units d'Amèrica, de 272.063 habitants segons el cens de l'any 2008 i amb una densitat de 1.111,82 habitants per km². Henderson és la 2a ciutat més poblada de Nevada per darrere de Las Vegas, i la 71a més poblada del país. L'actual alcalde és Andy A. Hafen.

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial de Henderson (anglès)
# Henderson (Kentucky)

Henderson és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 27.933 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Henderson tenia 27.373 habitants, 11.693 habitatges, i 7.389 famílies. La densitat de població era de 706 habitants/km².
Dels 11.693 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 14,1% dones solteres, i en un 36,8% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.427$ i la renda mediana per família de 39.887$. Els homes tenien una renda mediana de 32.131$ mentre que les dones 22.225 $. La renda per capita de la població era de 17.925 $. Entorn del 13,2% de les famílies i el 16,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Henderson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Henderson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ibn Hudhayl

Abu-l-Hàssan Alí ibn Abd-ar-Rahman al-Fazarí al-Andalussí (àrab: أبو الحسن علي بن عبد الرحمن الفزاري الاندلسي, Abū l-Ḥasan ʿAlī ibn ʿAbd ar-Raḥmān al-Fazārī al-Andalusī), conegut com a Ibn Hudhayl (àrab: ابن هذيل, Ibn Huḏayl), fou un escriptor granadí de la segona meitat del segle xiv que va viure a la cort dels nàsrides de Granada.

## Obra

Va escriure el llibre Kitab túhfat al-anfus wa-xiar sukkan al-Àndalus, del qual ell mateix en va redactar una versió abreujada amb el títol Kitab hílyat al-fursan wa-xiar aix-xujan, que són un tractat sobre cavalls, equitació i armes destinat a formar els cavallers nassarites en les lluites a cavall.
L. Mercier va donar a conèixer el segon dels tractats (París, 1922) i el va publicar en francès amb el títol La parure des cavaliers et l'insigne des preux de Ben Hoḍeiel el Andalousy (París, 1924). Més recentment María Jesús Viguera n'ha fet una traducció al castellà amb el títol Gala de caballeros y blasón de paladines (1977).

## Referències

* ↑ ʻAlī ibn ʻAbd al-Raḥmān Ibn Hudhayl. Gala de caballeros, blasón de paladines. Editora Nacional, 1977. ISBN 978-84-276-0408-7.
* Enciclopèdia de l'Islam, volum III, pag. 827-828
# Alampur

Alampur fou un principat nadiu de l'Índia situat al Gohelwar, a la península de Kathiawar. L'estat estava format únicament per un poble, que portava el nom d'Alampur.
El principat era tributari del gaikowar de Baroda i del nawab de Junagarh.

## Referències

Imperial Gazetteer of India
# Alejandro Parreño Gausí

Alejandro Parreño Gausí, és un cantant i compositor valencià. Conegut per la seva participació en la primera edició del concurs televisiu Operación Triunfo els anys 2001 i 2002.

## Trajectòria professional

Alejandro Parreño Gausí va néixer a la ciutat de València el 10 de gener de 1978. Des de petit va viure un ambient musical a casa seva. El seu pare, Mariano, que era amant de la música, tocava l'harmònica i li agradava escoltar música clàssica amb els seus fills. Després de cursar els estudis se'n va anar a Anglaterra durant un any i mig a perfeccionar l'anglés i conéixer la música que més destacava. Va arribar a tocar amb un grup d'amics a estacions de metro.

### Operación Triunfo

Es va presentar i va ser seleccionat en els càstings de la primera edició d'Operación Triunfo. Va arribar fins a la vuitena gala, en la qual va ser eliminat del concurs. Després del concurs va participar en una gira arreu d'Espanya (Gira OT 2002).

## Discografia
### En solitari

* Perdido en el paraíso (2002)
* Me río (2003)

### Amb la banda Nómada

* Nómada (2007)

## Referències

* ↑ «La web de Alejandro de Operación Triunfo. Todo sobre Alejandro». Portalmix, 15-12-2002. Arxivat de l'original el 15/12/2002. [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ «Gala 8 - Operación Triunfo 1 (Entera)» (YouTube) (en castellà). Operación Triunfo. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ «'Operación Triunfo' se convierte en una gira musical por 22 ciudades» (en castellà). El País [Madrid], 26-02-2002. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Alejandro Parreño.* - Perdido En El Paraíso» (en castellà). [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ «Alejandro Parreño – Me Río (2003, CD)» (en castellà). [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ Sánchez, María. «Alejandro Parreño: "Nómada es un poco el resumen de mi vida"» (en castellà), 07-11-2019. [Consulta: 8 gener 2022].
# Alejandro Parodi

Alejandro Parodi (Ciudad Obregón, 23 de juliol de 1928 - Tequisquiapan, 26 d'agost de 2011) va ser un actor mexicà. Fou fill de l'escriptora Enriqueta de Parodi i d'un pintor italià.

## Referències

* ↑ «Muere Alejandro Parodi» (en espanyol de Mèxic). Noroeste, 09-11-2015. [Consulta: 23 novembre 2023].
* ↑ «Murió Alejandro Parodi, una de las figuras claves del cine nacional» (en espanyol de Mèxic). La Jornada, 30-08-2011. [Consulta: 23 novembre 2023].
* ↑ «Alejandro Parodi, actor» (en castellà). Instituto Nacional de Antropología e Historia. [Consulta: 23 novembre 2023].
# Alexandra

«Alexandra» té aquests significats:
* Onomàstica:
** Salomé Alexandra
** Alexandra de Dinamarca
** Alexandra, Comtessa de Frederiksborg
** Alexandra de Hessen-Darmstadt.
** Alexandra de Rússia
** Alexandra de Grècia (reina de Iugoslàvia).
** Alexandra de Grècia (gran duquessa de Rússia)
** Alexandra de Saxònia-Altenburg
** Alexandra de Hannover (gran duquessa de Mecklenburg-Schwerin).
** Alexandra del Regne Unit (princesa del Regne Unit)
** Alexandra del Regne Unit (princesa de Hohenlohe-Lagenburg)
* (54) Alexandra, asteroide.
* Alexandra (Nova Zelanda), poble neozelandès.
Viccionari
# Agatha i la maledicció d'Ishtar

Agatha i la maledicció d'Ishtar (títol original en anglès, Agatha and the Curse of Ishtar) és un telefilm dramàtic britànic d'ucronia del 2019 sobre l'escriptora Agatha Christie, que es veu embolicada en un cas d'assassinat a la vida real durant un viatge a una excavació arqueològica a l'Iraq després del seu divorci. La pel·lícula es va estrenar a Channel 5 al Regne Unit el 15 de desembre de 2019, i als Estats Units a PBS el 18 de maig de 2021. El rodatge va tenir lloc a Malta i va ser dirigit per Sam Yates. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

El 1928, després del seu divorci i gestionant la fama i l'èxit, Agatha Christie viatja a l'Iraq i es veu atrapada en una xarxa d'assassinats, intrigues i amor. Dos anys després del drama públic provocat per la seva desaparició durant onze dies, l'Agatha arriba a Bagdad buscant cultura i pau. En lloc d'això, troba una jove arqueòloga atractiva amb una ferida de bala, i la famosa escriptora de crims ha d'esbrinar una sèrie d'assassinats misteriosos.

## Repartiment

* Lyndsey Marshal com a Agatha Christie
* Jonah Hauer-King com a Max Mallowan
* Stanley Townsend com a Sir Constance Bernard
* Jack Deam com a Leonard Woolley
* Katherine Kingsley com a Katharine Woolley
* Waj Ali com a Ezekiel
* Rory Fleck Byrne com a Marmaduke
* Bronagh Waugh com a Lucy Bernard
* Crystal Clarke com a Pearl Theroux
* Liran Nathan com a Faisal
* Walles Hamonde com a Ahkam
* Waleed Elgadi com el Doctor El-Memar
* Daniel Gosling com a Hugo

## Producció

La pel·lícula va ser creada per l'equip Tom i Emily Dalton, que també van crear L'Agatha i la veritat del crim, que va ser el programa festiu més vist de Channel 5 el 2018. Es va rodar a Malta, juntament amb Agatha i els assassinats de mitjanit.

## Rebuda

Descrit com "una delícia" per Michael Hogan a The Daily Telegraph, The Times va escriure que "el que li faltava en girs inesperats i profunditat ho compensava amb una comoditat nostàlgica i un assassinat bon i net".

## Referències

* ↑ Langer, Danielle. Uncover the Truth in Three New Murder Mystery Films Streaming TVMeg.News, accessed 60 June 2021.
* ↑ «When is Agatha and The Curse of Ishtar on TV? What is it about? Is it a true story?». Radio Times.
* ↑ «Agatha i la maledicció d'Ishtar». Goita què fan, ara!. [Consulta: 8 abril 2023].
* ↑ «Filming begins on Channel 5 drama Agatha and the Curse of Ishtar», October 14, 2019.
* ↑ «Channel 5 delivers best ever ABC1 ratings in 2018». advanced-television.com.
* ↑ «Agatha and the Curse of Ishtar review - A cut-price Christie for Christmas is still quite a treat». www.telegraph.co.uk.
* ↑ Midgley, Carol. «Agatha and the Curse of Ishtar review — how Mrs Christie found romance under the sun».

## Enllaços externs

* Agatha i la maledicció d'Ishtar a Darlow Smithson Productions (anglès)
# Agustina Bessa-Luís

Agustina Bessa-Luís (Vila Meã, 15 d'octubre de 1922 - Porto, 3 de juny de 2019) fou una escriptora portuguesa, destacada com a novel·lista i guanyadora, entre d'altres, del Premi Luís de Camões el 2004. Se la considera una de les figures més importants i originals de les lletres portugueses del segle xx.
Va escriure A sibila (1954), Ternos guerreiros (1960), O manto (1961), Sermão de fogo (1963), la trilogia As relações humanas (1964-66), A brusca (1971), As furias (1977), Fanny Owen (1979), O mosteiro (1980), entre d'altres. En teatre ha escrit O inseparável (1958), i dues biografies: Santo Antonio (1973) i Florbela Espanca (1979).
Va dirigir breument el diari O Primeiro de Janeiro i el Teatre Nacional D. Maria II. Algunes de les seves obres han estat adaptades al cinema per Manoel de Oliveira, com en El convent (1995).

## Referències

* ↑ «Agustina Bessa-Luís». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.