OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Henderson (cràter)

Henderson és un cràter localitzat a la cara oculta de la Lluna. Es tracta d'un cràter desgastat, amb una vora poc profunda. No presenta impactes significatius sobre la vora o l'interior, excepte un cràter més petit i una mica desgastat s'uneix a la vora exterior del costat sud. Una cresta de material discorre des la vora nord-oest fins al punt central de la plataforma central. Henderson es troba dins de les restes erosionades d'un cràter més antic i de major grandària.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements s'identifiquen en els mapes lunars col·locant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Henderson.
| Cràters satèl·lit | Henderson Coordenades Diàmetre B 7° 36′ N, 153° 12′ E﻿ / ﻿7.6°N,153.2°E﻿ / 7.6; 153.2﻿ (Henderson B) 18 km F 4° 42′ N, 155° 42′ E﻿ / ﻿4.7°N,155.7°E﻿ / 4.7; 155.7﻿ (Henderson F) 14 km G 3° 36′ N, 155° 48′ E﻿ / ﻿3.6°N,155.8°E﻿ / 3.6; 155.8﻿ (Henderson G) 46 km Q 3° 24′ N, 151° 00′ E﻿ / ﻿3.4°N,151.0°E﻿ / 3.4; 151.0﻿ (Henderson Q) 17 km |

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Henderson (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 24 novembre 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 24 novembre 2018].
# Hug V d'Alsàcia

Hug V d'Alsàcia (vers 975-849), fou comte de la Baixa Alsàcia o Nordgau i comte consort de Dagsburg per matrimoni amb la seva neboda Heilwig vers l'any 1000. El seu pare va heretar el comtat però va renunciar en favor del seu fill reservant-se el territori de Dagsburg que Hug no podria heretar (i a la mort d'Eberard el 999 va passar a una filla d'aquest -i per tant germana d'Hug- de nom desconegut i nascuda vers 965/970, amb la filla de la qual, Heilwig, nascuda vers 885, es va casar vers el 1000). Va governar el comtat del 984 al 1049. Fou pare de diversos fills dels quals els cinc primers que segueixen són segurs i els altres tres discutits:
* Matilde casada amb Ricuí comte de Charpeigne i comte de Saintois (fill de Lluís I de Charpeigne), mort vers 1055 (després del 2 de maig de 1028)
* Hug VI de Dagsburg, comte hereu de Dagsburg, mort entre 1046 i 1049 segurament abans que el pare i la mare, casat amb Matilde. Fou el pare d'Enric mort vers 1050 o 1065 i de Gerberga abadessa de Hessen
* Brunó que després fou canonge i bisbe de Toul (1027-1051) i elegit papa com a Lleó IX el 1049 (nascut el 21 de juny de 1002, + a Roma el 10 d'abril de 1054)
* Adelaida, casada amb Adalbert comte d'Ufgau (Calw)
* Gertrud (+1077), casada amb Liudolf, marcgravi de Frísia (fill de Brunó de Brunswick)
* Filla casada amb Otó comte a Deutzgau (fill d'Ezzó palgravi de Lotaríngia), palgravi el 1035 renunciant el 1045 quan va ser proclamat duc Otó II de Suàbia
* Gepa abaddessa de Sant Quirí a Neuss.
* Gerard II d'Egisheim, en algunes genealogies assenyalat com a fill de Gerard I.

## Referències

* Genealogia d'Hug VIII
# Hut Point

La península de Hut Point és una massa llarga de terra, estreta que va des d'uns 4,8 km. d'ampla fins a 24 km, l'amplada majoritària, allargant-se cap al sud-oest des dels pendents del Mont Erebus a l'Illa de Ross.
L'Expedició Discovery (1901-04) dirigida per Robert Falcon Scott va construir la seva cabana (hut en anglès) sobre Hut Point, un petit enclavament a 1,6 km. cap al nord-est del cap Armitage, a l'extrem sud de la península. Els membres de l'Expedició Terra Nova (1910-1913) de Scott, varen hivernar al cap Evans i sovint varen fer servir la cabana durant els seus viatges, són els que varen posar-li nom a aquest indret.
L'Estació Mcmurdo (USA) i la Base Scott (NZ) són dues estacions de recerca antàrtica situades a la península de Hut Point.
Alguns elements de Hut Point, incloent-hi la creu commemorativa per a George T. Vince i la cabana de provisions per a l'Expedició Discovery, estan sota la protecció del Tractat Antàrtic.

## Referències

* ↑ Stonehouse, Bernard. Encyclopedia of Antarctica and the southern oceans (en anglès). John Wiley and Sons, 2002. ISBN 978-0-471-98665-2.
# Heròdot d'Olofix

Heròdot d'Olofix (grec antic: Ἡρόδοτος, llatí: Herodotus) fou un escriptor grec de la ciutat d'Olofix, a Tràcia, i autor de l'obra Περὶ Νυμφῶν καὶ ἱερῶν. És esmentat per Esteve de Bizanci i per la Suïda.

## Referències

* ↑ 5.Herodotus of Olophyxus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 436
# Heròdot de Quios

Heròdot de Quios (en llatí Herodotus, en grec antic Ἡρόδοτος), fill de Basílides, fou un ambaixador grec de Quios, que després de la batalla de Salamina va anar a Egina per fer una crida als grecs per alliberar Jònia. Els ambaixadors eren uns quants però el gran historiador Heròdot només menciona a Heròdot de Quios, potser perquè era de l'únic del que recordava el nom.

## Referències

* ↑ 2.Herodotus of Chios a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 436
# Heròdot (metge pneumàtic)

Heròdot (en llatí Herodotus, en grec antic Ἡρόδοτος) va ser un metge grec, deixeble potser d'Ateneu però més probablement d'Agàtinos, que va pertànyer a la secta dels pneumàtics. Va viure cap al final del segle i a Roma on va tenir una molt bona reputació i èxit, segons explica Galè. Va escriure diversos tractats mèdics que Galè i Oribasi citen repetidament, dels que només en resten alguns fragments.

## Referències

* ↑ 1. Herodotus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 436
# Ighoud

Ighoud (en àrab إيغود, Īḡūd; en amazic ⵉⵖⵓⴷ, Iɣud) és una comuna rural de la província de Youssoufia, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 22.870 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Ighil N'Oumgoun

Ighil n'Oumgoun (àrab إغيل نومڭون) és una comuna rural de la província de Tinghir de la regió de Drâa-Tafilalet. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 22.010 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Iggutapa-kunda

Iggutappa-kunda és una muntanya de la regió de Coorg a Karnataka, Índia. És un dels pics principals del Ghats Occidentals i està situat a uns 50 km de Merkara. Al cim hi ha un petit temple hindú i algunes restes de fortificacions. Els costats de la muntanya estan coberts d'espessa jungla.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# I Concili de Braga

El I Concili de Braga va ser un concili eclesiàstic metropolità de l'Església Catòlica d'Hispània en època sueva. Es va celebrar el 561 (o el 563) a la ciutat Braga per a la seva arxidiòcesi.
Per primera vegada, un concili és convocat per un monarca i no un bisbe, en aquest cas per Ariamir, el qual es creu que va ser el primer rei sueu que abandona l'arianisme i esdevé catòlic i, de fet, inaugura una tradició que serà continuada pels visigots, de convocar-los per iniciativa pròpia. No consta que al de Braga assistís el rei personalment o fes propostes concretes, sí que assisteixen els bisbes, diaques i preveres de la diòcesi.
Les seves disposicions pel que fa a la litúrgia van ser establertes en cànons. En primer lloc, es recomanava la uniformitat a l'hora de cantar els oficis del matí i la tarda, que no havien de resar-se privadament, tampoc es podia promiscuar, és a dir barrejar o participar, el ritu catedralici secular amb el monàstic. El segon cànon, en relació al primer establia que a les vigílies o misses de dies solemnes, tothom havia de llegir les mateixes lliçons o Comici, llibres litúrgics que tenen més ordre i uniformitat, que responen a una tradició comuna i primitiva judeoromana. Tercer, estableix la salutació litúrgica amb la fórmula Dominus sil semper vobiscum, amb la resposta dels fidels Et cum spiritu tuo, però que no s'ha d'imitar als priscil·lianistes, que deien Pax vobis. També intenta uniformar la missa, el quart cànon, insistint en l'ús del ritu rebut per l'arquebisbe de Braga Profutur per part del papa Vigili, conservant, així mateix, segons el cinquè cànon, el ritu romà en el baptisme.
També es van fer alguns canvis en l'hàbit dels diaques, i es va intentar solucionar el problema d'alguns lectors de l'església, que tocaven els calzes sagrats i anaven vestits com a seculars i deixant-se créixer els cabells i la barba. Es prohibia, a més, cantar qualsevol composició poètica que no fossin salms o escriptures canòniques, prohibició que després aixecaria el IV Concili de Toledo. Tampoc havien d'enterrar-se els difunts a les basíliques al costat dels sants màrtirs, per respecte, sinó que havien d'anar més a fora, al costat de les portes del temple, quelcom que es va mantenir fins a les Partides d'Alfons X el Savi.

## Referències

* ↑ Arce, 2013, p. 238.
* 1 2 Prado, 1927, p. 162.
* ↑ Prado, 1927, p. 163.

## Bibliografia

* Arce, Javier. Esperando a los árabes: los visigodos en Hispania (507-711) (en castellà). Madrid: Ediciones Marcial Pons Historia, 2013. ISBN 978-84-92820-44-3.
* Prado, Germán «Historia del rito mozárabe» (en castellà). Real Academia de Bellas Artes y Ciencias Históricas de Toledo, Any IX, 32-33, juliol-desembre 1927, pàg. 125-221.
# I Concili de Toledo

El primer Concili de Toledo fou un concili dels bisbes d'Hispània que va tenir lloc el setembre del 400, amb la missió principal de condemnar el priscil·lianisme i reafirmar la fe de Nicea. Igualment es van dictar normes sobre la conducta del clergat. Es van publicar vint cànons. Van passar 127 anys fins que es va celebrar el II Concili.

## Referències

* 1 2 3 Landon, Edward Henry. A Manual of Councils of the Holy Catholick Church: Comprising the Substance of the Most Remarkable and Important Canons Alphabetically Arranged (en anglès). F. & J. Rivington, 1846.
* 1 2 3 Hefele, Charles Joseph. A History of the Councils of the Church: from the Original Documents, to the close of the Second Council of Nicaea A.D. 787 (en anglès). Wipf and Stock Publishers, 2007-02-01. ISBN 978-1-55635-247-8.
* ↑ «CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: Toledo (Spain)».
* ↑ Sauchlières, Roisselet de. Histoire chronologique et dogmatique des conciles de la chrétienté, depuis ... l'an 50, par m. Roisselet de Sauclières (A. d'Avallon). (en francès), 1845.
# I Chjami Aghjalesi

I Chjami Aghjalesi, també anomenat Chjami Aghjalesi, és un grup musical cors fundat el 1977 per un grup d'estudiants i professors del barri de San Ghjiseppu de Bastia. El nom del grup, Els clams de les eres, fou proposat per Antoine Amadei, aleshores professor de geografia i història a Saint-Joseph. Alain Nicoli (avui desaparegut), Mai Pesce, Saveriu Luciani, Camille Albertini, Patriziu Croce, Petru Fondacci, Tony Pesce i François Pesce constituïren el primer nucli. El seu primer disc, Nant'à u solcu di a Storia (Al silló de la història) va sortir el maig de 1979.
És el testimoni d'una veritable voluntat dels joves cantautors de la regió de Bastia de perpetuar la memòria i les tradicions insulars, tot participant en el moviment de renaixença cultural engegat a finals dels anys 1970 pel grup Canta U Populu Corsu. El grup s'estructura al llarg del temps i durant els anys 1980 s'imposa com una referència de la música corsa amb àlbums de forta significació política com Cuntrasti è riccucate o Populu vivu.
El 15 d'octubre de 2016 va interpretar, juntament amb la vocalista occitana d'origen cors Jenifer Bartoli, una versió en cors de «L'estaca» de Lluís Llach amb el nom de «Catena». La cançó es va interpretar al programa de televisió Les copains d'abord, un dels més populars de l'emissora pública francesa France 2, i va tenir una audiència de tres milions d'espectadors. Llach va mostrar la seva admiració a twitter afirmant que: «M'han fet moltes versions de l'estaca, però la que han fet aquest grup cors em commou».

## Discografia

* Nant'à u solcu di a storia (1979)
* Esse (1981)
* L'altu pratu di a Memoria (1983)
* U mio cantu (1986)
* Guerrieri di l'Eternu (1986)
* Cuntrasti è ricuccate (1990)
* Cantu sacru (1991)
* Populu vivu (1993)
* Credo (1998)
* I Vinti cinque Baroni (2001)
* Canti per u presepiu (2002)
* Teatru di Bastia DVD (2007)
* Sventulerà (2010)
* 40 Anni - Live In Bastia in 2017 (2020)
* A Chjama (2022)

## Referències

* ↑ «Ricordu. Chjami Aghjalesi». [Consulta: 9 agost 2023].
* ↑ «Canten ‘L'estaca’ en cors, a France2 i en horari de màxima audiència». Vilaweb, 24-10-2016. [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ «“L'estaca”, en llengua corsa». RAC1.cat, 18-10-2016. [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ «La versió de ‘L'estaca’ en cors que ha commogut Lluís Llach». Vilaweb, 22-10-2017. [Consulta: 10 març 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-09-28 a Wayback Machine.
# Hypsiboas cipoensis

Hypsiboas cipoensis és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Eterovick, P.C. & Nascimento, L.B. 2004. Hypsiboas cipoensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Institut Nacional d'Estadística i Informàtica

L'Institut Nacional d'Estadística i Informàtica (INEI) (en castellà: Instituto Nacional de Estadística e Informática, INEI) és una agència governamental del Perú que coordina, compila, i avalua informació estadística pel país. Des de 2009 el seu director és Renán Quispe Llanos.
Tal com s'indica al seu lloc web, l'INEI facilita la presa de decisions amb informació estadística de qualitat i l'ús de tecnologia de la informació que ajuden el desenvolupament de la societat.

## Cens

L'últim cens realitzat per l'INEI és el del 2005, realitzat entre el 18 de juliol fins al 20 d'agost d'aquell any. Els seus resultats preliminars van sortir a la llum pública el 30 de novembre de 2005 i els definitius el 20 de febrer de 2005. El cens anterior és el del 1993.

## Sistemes de codificació

En els seus informes, l'INEI fa servir la codificació estàndard per localització geogràfica (Ubicación Geográfica) i classificació d'activitats econòmiques (Clasificación Nacional de Actividades Económicas del Perú):
* UBIGEO
* ClaNAE

## Enllaços externs

* Institut Nacional d'Estadística i Informàtica - Lloc web oficial
# Hèrcules (desambiguació)

«Hèrcules, Hércules o Hercules» té aquests significats:
* Personatges:
** Hèrcules, nom adoptat pels romans per designar l'heroi mitològic grec Hèracles
** Hèrcules o Hèracles de Macedònia, rei de Macedònia (310-309 aC), fill d'Alexandre el Gran
** Hércules de Brito Ruas, (Rio de Janeiro, 1939), futbolista brasiler
** Hercules Brabazon Brabazon, artista anglès (1821-1906)
** Hércules Florence, inventor i fotògraf francès nacionalitzat brasiler (1804-1879)
** Hèrcules I d'Este (? 1431 – Ferrara, Ducat de Ferrara 1505) membre de la família Este fou el duc de Ferrara i Mòdena entre 1471 i
** Hèrcules II d'Este, II de Ferrara o II de Mòdena (1508 - Ferrara, Ducat de Ferrara 1559), duc de Ferrara i Mòdena (1534 -1559)
** Hèrcules III d'Este o III de Mòdena (Mòdena, 1727 - Treviso, 1803), duc de Mòdena (1780 -1796)
** Hèrcules Strozzi (Ferrara, 1473 - 1508), poeta i literat italià
** Enric Hèrcules (Fontainebleau, 1555 -Château-Thierry, 1584), duc d'Alençon, d'Anjou, de Brabant i Château-Thierry, comte de Turena, fill d'Enric II de França i Caterina de Mèdici
* Escultures:
** Hèrcules (Miquel Àngel), escultura de Miquel Àngel
** Hèrcules Farnese, escultura de Lisip del segle III
* Toponímia:
** Hercules (Califòrnia), ciutat de l'estat de Califòrnia (Estats Units)
** Columnes d'Hèrcules, roques situades a l'entrada de l'estret de Gibraltar
** Torre d'Hèrcules, far romà a la Corunya (Galícia)
* Organitzacions:
** Hèrcules Club de Futbol, club de futbol de la ciutat d'Alacant
** Club de Futbol Hèrcules Hospitalet, club català de futbol de la ciutat de L'Hospitalet de Llobregat, al Barcelonès
** Club de Beisbol i Softbol Hèrcules de l'Hospitalet, club de beisbol català de la ciutat de l'Hospitalet de Llobregat
* Vehicles:
** Lockheed C-130 Hercules, avió de transport d'ús civil i militar
** H-4 Hercules o Spruce Goose, l'hidroavió més gran de la història
** HMS Hercules, nom de diverses embarcacions de la Marina britànica
** M88 Hercules ARV, vehicle d'artilleria de combat
** Hércules (automòbil), autocicle català fet entre 1922 i 1926
** Hercules (motocicleta), marca de bicicletes i motocicletes alemanya
* Cinema:
** La venjança d'Hèrcules, pel·lícula de Vittorio Cottafavi de 1960
** Hèrcules es torna boig, pel·lícula d'Arthur Allan Seidelman de 1969
** Hercules (pel·lícula de 1983), pel·lícula de Luigi Cozzi de 1983
** Hercules Returns, pel·lícula de David Parker de 1993
** Hèrcules (pel·lícula de 1997), pel·lícula d'animació de Disney de 1997
** Hèrcules: L'origen de la llegenda, pel·lícula de Renny Harlin de 2014
** Hercules (pel·lícula de 2014), dirigida per Brett Ratner de 2014
* Televisió:
** Hercules: The Legendary Journeys, sèrie estatunidenca (1995–1999)
** Hercules (sèrie), sèrie d'animació de Disney (1998–1999)
** Hercules (minisèrie), sèrie estatunidenca de 2005
** Young Hercules, sèrie coproduïda entre els Estats Units i Nova Zelanda (1998–1999)
* Miscel·lània:
** Escarabat hèrcules (Dynastar hercules), coleòpter escarabeid
** Constel·lació d'Hèrcules, una de les constel·lacions de les Ptolemaiques
** Hercules (cribatge virtual), programa català de cribratge virtual
# Ibn Iyas

Abu-l-Barakat Zayn-al-Abidín Muhàmmad ibn Àhmad al-Hanafí al-Jarkassí an-Nassirí al-Qahirí (àrab: أبو البركات زين العابدين محمد بن أحمد الحنفي الجركسي الناصري القاهري, Abū l-Barakāt Zayn-al-ʿĀbidīn Muḥammad b. Aḥmad al-Ḥanafī al-Jarkasī an-Nāṣirī al-Qāhirī), conegut com a Ibn Iyàs al-Hanafí (àrab: ابن إياس الحنفي, Ibn Iyās al-Ḥanafī) (el Caire, 1448-c. 1524) fou un historiador egipci. La seva obra principal, بدائع الزهور في وقائع الدهور (Badaï az-zuhur fi-wakaï ad-duhur), narra els darrers anys dels mamelucs i els primers del domini otomà, període per al qual és considerat una font molt important.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn Iyās".
# Ironton (Missouri)

Ironton és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.471 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ironton tenia 1.471 habitants, 615 habitatges, i 389 famílies. La densitat de població era de 417,6 habitants per km².
Dels 615 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,2% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.808 $ i la renda mediana per família de 31.458 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.800 $ mentre que les dones 18.162 $. La renda per capita de la població era de 14.710 $. Entorn del 17,4% de les famílies i el 22,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ironton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ironton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Isidro Rikarte

Isidro Rikarte (Lerín, Navarra, 1955) és un escriptor en èuscar.

## Obres
### Novel·la

* Desioen hiria (1998, Pamiela)

### Poesia

* Bide ertzeko poema bilduma (1988, Pamiela)

## Enllaços externs

* (basc) Isidro Rikarte literaturaren zubitegian
# Isidro Villanova Abadía

Isidro Villanova Abadía (Saragossa, 11 de novembre de 1965) és un futbolista aragonés, ja retirat.

## Trajectòria

Villanova es va formar a les categories inferiors del Reial Saragossa. Va debutar a primera divisió a la temporada 1987-88, però tant eixa campanya com la següent les seues aparicions serien esporàdiques i jugaria sobretot al filial.
Finalment, el 1989 forma part del primer equip, on roman dues temporades sense que aconseguira fer-se un lloc en l'equip titular, per la qual cosa, el 1992 deixa el club aragonés i passa al CD Logroñés. Al club de Las Gaunas hi està fins a quatre temporades a Primera, però només a la darrera, la 1994-95 és titular, mentre a la resta oscil·la entre els 13 i els 25 partits. En total marca dos gols amb el Logroñés, els únics seus a Primera.
Després del descens de l'equip riojà, Villanova deixa el club i fitxa pel Deportivo Alavés, en el qual hi jugaria dos anys abans de retirar-se el 1997, abans de l'ascens del conjunt basc a la màxima categoria.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* Estadístiques a Primera divisió - LFP (castellà)
# Ibrahim Kargbo

Ibrahim Kargbo (Freetown, 10 d'abril de 1982) és un exfutbolista de Sierra Leone de la dècada de 2000. Fou internacional amb la selecció de futbol de Sierra Leone. Pel que fa a clubs, destacà a Willem II. Ha estat suspès per la FIFA per manipulació de partits.
El seu fill Ibrahim Kargbo Jr també és futbolista.

## Referències

* ↑ Ibrahim Kargbo a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Sierra Leone: Obreh Terminates Contract With RWDM Brussels». Sahr Morris Jr.. allAfrica, 09-09-2013.
* ↑ Ibrahim Kargbo, Fitxa a Soccerway
* ↑ «SportWereld – Ibrahim Kargbo». Arxivat de l'original el 27 de setembre 2007. [Consulta: 26 setembre 2019].
* ↑ «Former Sierra Leone captain Kargbo among African internationals banned for life by Fifa». BBC.com, 24-04-2019 [Consulta: 18 setembre 2019].
* ↑ «Kargbo Jnr unsure about Sierra Leone commitment after allegations against his father» (en anglès). BBC Sport, 27-07-2017.