OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Javier Valle-Inclán Alsina

Javier Valle-Inclán Alsina, també conegut com a Xabier del Valle-Inclán (Pontevedra, 7 de maig de 1959) és un bibliotecari i escriptor gallec.
Net de Ramón María del Valle-Inclán, es va formar com a bibliotecari, treballant a Saragossa, Santander i a Madrid, a la Biblioteca Nacional d'Espanya, i des del 1992 a la Biblioteca General de la Universitat de Santiago de Compostel·la. Entre les seves publicacions, es troben a més de diversos articles, alguns llibres que relaten diverses etapes de la biografia del seu avi, recollint informació a partir de diverses fonts, i també de la seva pròpia documentació personal. Un dels seus darrers treballs, publicat per l'editorial Laiovento, ha estat «Ramón del Valle-Inclán entre Galiza e Madrid (1912-1925)», una completa investigació sobre la vida i l'obra del dramaturg, narrador i poeta en uns anys essencials en la seva evolució personal, literària i ideològica. Anteriorment, havia publicat, conjuntament amb Carlos G. Reigosa i José Monleón, «La muerte de Valle-Inclán».

## Publicacions

* Ramón del Valle-Inclán entre Galiza e Madrid (1912-1925) (2016)
* Roberto Nóvoa Santos: las primeras páginas, amb Fernando J. Ponte Hernando i Thomas F. Glick com a prologuista (2011)
* La muerte de Valle-Inclán: El último esperpento, amb Carlos G. Reigosa i José B. Monleón (2008)
* Biografía de La Revista Blanca, 1898-1905 (2008)
* Entrevistas, conferencias y cartas, amb escrits de Ramón María del Valle-Inclán, conjuntament amb Xaquín del Valle-Inclán Alsina (1994)

## Referències

* ↑ Cambeiro, Xosé Manuel «Javier del Valle-Inclán Alsina: «Meu avó sentíase compostelán» Bibliotecario y escritor, a este nieto de Ramón María del Valle-Inclán». La Voz de Galicia, 07-03-2016 [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ Azancot, Nuria «Javier del Valle-Inclán: "La España de Luces de Bohemia se parece demasiado a la actual"». El Cultural, 28-10-2016 [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ «Valle-Inclán, por Valle-Inclán Alsina El nieto del escritor analiza en un libro la etapa de cambio ideológico entre 1912 y 1925». El Faro de Vigo, 10·11·2016 [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ Pastoriza, Francisco R. «Valle-Inclán entre Madrid y Galicia Se publica un ensayo sobre las estancias y los viajes de don Ramón del Valle-Inclán en Galicia y Madrid entre 1912 y 1925». Aquí Madrid, 28-07-2020. [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ «Javier del Valle-Inclán Alsina publica a obra 'Ramón del Valle-Inclán entre Galiza e Madrid (1912-1925)'». Diario Cultural - Radio galega. Corporación de Radio e Televisión de Galicia, 07-04-2017 [Consulta: 11 gener 2021].
* 1 2 3 4 «Xabier del Valle-Inclán». Dialnet. [Consulta: 11 gener 2021].
# Microspathodon bairdii

Microspathodon bairdii és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf de Califòrnia fins a l'Equador, incloent-hi les Illes Revillagigedo i les Illes Galápagos.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Elk River

«Elk River» té aquests significats:
# Freising

Freising és una ciutat de Baviera, a Alemanya, capital del districte de Freising. El 2019 tenia 48.634 habitants. La ciutat està localitzada al nord de Múnic vora el riu Isar, a prop de l'aeroport. Qualsevol persona que agafi un avió o aterri a l'aeroport de Múnic pot veure el nord de la ciutat amb els seus dos famosos turons, el turó de la catedral amb el castell i la catedral de Freising, Weihenstephan i també el turó amb la fàbrica de cervesa més antiga del món.

## Importància cultural

Freising és una de les ciutats més antigues de Baviera, i va guanyar importància com un important centre religiós de l'edat mitjana. Va ser i continua sent el centre d'una important diòcesi. Al monestir s'hi crearen alguns documents d'importància històrica, entre el 900 i el 1200: Els manuscrits de Freising, escrits en eslovè i la Chronica sive Historia de duabus civitatibus (Crònica o història de les dues ciutatsno traduït) pel bisbe Otto de Freising.
A la Biblioteca Estatal de Baviera, a Múnic hi ha més obres significatiues.

## Història

Les troballes arqueològiques demostren que aquesta zona va ser habitada a l'edat de bronze. Sant Corbinià de Freising vivia en un santuari que ja existia l'any 724; va ser precursor de la diòcesi de Freising, que va ser establerta després de la seva mort per Sant Bonifaci de Fulda. D'acord amb la seva "Vita" pel Bisbe Arbe que va ordenar que un os portés el seu equipatge cap als Alps després que el seu cavall de càrrega es morís. L'os de càrrega continua sent el símbol de la ciutat, que apareix en l'escut d'armes tot i que la seu de diòcesi es va traslladar a Múnic l'any 1821. Freising ha mantingut la seu de la diòcesi d'administració fins avui.
764-783 El Bisbe Arbe va fundar una biblioteca i un escriptori a l'abadia. L'assentament va començar a esdevenir un centre religiós.
El 996, a la ciutat de Freising hi va rebre els drets d'emperador Otto III. El 1158, Freising va començar a perdre la seva importància econòmica. El 1159 s'hi va construir la Catedral Romànica.

## Personatges il·lustres

* Otto de Freising (1112 - 1158), bisbe.
* Papa Benet XVI
* Ludwig Prandtl (1875-1953), físic pioner de l'aerodinàmica
* Benignus Ritter von Safferling (1825-1895), general i ministre de la Guerra
* Hans Edgar Oberstetter (1867 - 1933), compositor i baríton.

## Enllaços externs

* Lloc oficial
* Museu Freising
* Biblioteca oficial Baviera
# Beša (Nitra)

* No s'ha de confondre amb Beša (Košice).
Beša és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, a la frontera dels districtes de Levice i Nové Zámky. al sud-oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 5 de juliol de 1292.

## Referències

* 1 2 «Beša BeseslovenskymaďarskyanglickyZväčšiť písmo Zmenšiť písmo» (en eslovac). [Consulta: 4 desembre 2021].
# Refugi de Coms de Jan

El refugi de Coms de Jan és un refugi de muntanya de la Parròquia de Canillo (Andorra) a 2.220 m d'altitud i situat al fons de la Coma de Ransol entre Les Rebes i la Portella de la Coma de Varilles.
# Jerònima Llobet

Jerònima Llobet (Barcelona, 12 de novembre de 1665 - 13 de desembre de 1718) fou una laica barcelonina, molt devota, deixeble de Sant Josep Oriol. Ha estat proclamada venerable per l'Església catòlica.

## Biografia

Era filla d'Isidor Llobet, daguer de Barcelona, on nasqué en 1665. De petita mostrà inclinació a la religió i la vida pietosa i l'oració., i als sis anys ja feia dejunis. Incompresa pels seus pares, aquest li pegaven i l'obligaven a deixar les devocions. Pensant que estava posseïda, la van fer exorcitzar als 13 anys. Va refusar de casar-se, per lliurar-se a Déu, i feia grans penitències, menjant només pa i aigua i dormint sobre fustes. Cap als 20 anys, tingué com a confessor el que seria sant Josep Oriol, que l'animà a fer les seves penitències i devocions. En 1695 va emmalaltir i ja no se'n recuperà, i començà a tenir episodis místics com el sentiment del dolor de les nafres de Crist. A la mort d'Oriol, tingue com a confessors Ramon Rossell, Antoni Rialp i Francesc Blanc. Morí el 13 de desembre de 1718, en llaor de santedat. Se li atribuïren miracles i guariments després de la seva mort.

## Bibliografia

* Joan Francesc de Masdéu. Vida del beato Josef Oriol. Barcelona: Jordi, Roca y Gaspar, 1807. p. 218-221, "Vida de Gerónima Llobet, hija espiritual del beato".
# Mike Magill

Mike Magill fou un pilot estatunidenc de curses automobilístiques nascut el 8 de febrer del 1920 a Haddonfield, Nova Jersey.
Mike Magill va córrer a la Champ Car a les temporades 1955-1959 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis dels anys 1957-1959.
Mike Magill va morir a Haddonfield, Nova Jersey el 31 d'agost del 2006.

## Resultats a la Indy 500

| Any | Cotxe | Sortida | Vel. mitja | Ranking | Final | Voltes | V. líder | Retirat |
| 1957 | 77 | 18 | 140.411 | 24 | 24 | 101 | 0 | Accident |
| 1958 | 77 | 31 | 142.276 | 32 | 17 | 136 | 0 | Bandera |
| 1959 | 77 | 31 | 141.482 | 31 | 30 | 45 | 0 | Accident |
| Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | 282 | 0 | |
| Curses | 3 |
| Poles | 0 |
| Voltes líder | 0 |
| Victòries | 0 |
| Top 5 | 0 |
| Top 10 | 0 |
| Retirades | 2 |

## A la F1

El Gran Premi d'Indianapolis 500 va formar part del calendari del campionat del món de la Fórmula 1 entre les temporades 1950 a la 1960. Els pilots que competien a la Indy durant aquests anys també eren comptabilitats pel campionat de la F1.
Mike Magill va participar en 3 curses de F1, debutant al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1957.

### Palmarès a la F1

* Participacions: 3
* Poles: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Victòries: 0
* Pòdiums: 0
* Punts vàlids per la F1: 0
# Braux (Aube)

Braux és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 109 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Braux era de 109 persones. Hi havia 56 famílies de les quals 16 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 20 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 16 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 64 habitatges, 52 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 61 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 52 habitatges principals, 44 estaven ocupats pels seus propietaris i 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 6 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 64 persones, 50 eren actives i 14 eren inactives. De les 50 persones actives 45 estaven ocupades (28 homes i 17 dones) i 5 estaven aturades (1 home i 4 dones). De les 14 persones inactives 8 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Braux hi havia 54 unitats fiscals que integraven 121 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 19.593 €.

### Activitats econòmiques

Dels 8 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa immobiliària, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 paleta i 1 fusteria.
L'any 2000 a Braux hi havia 10 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 888 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Braux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Braux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Elk River (Idaho)

Elk River és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 156 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elk River tenia 156 habitants, 75 habitatges, i 54 famílies. La densitat de població era de 430,2 habitants/km².
Dels 75 habitatges en un 13,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 2,7% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 21,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 13,5% tenia menys de 18 anys, un 1,9% entre 18 i 24, un 19,2% entre 25 i 44, un 41% de 45 a 60 i un 24,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 53 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.000 $ i la renda mediana per família de 31.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.375 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 16.082 $. Aproximadament l'11,3% de les famílies i el 14,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elk River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elk River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Robinson Chalapud Gómez

Robinson Eduardo Chalapud Gómez (Ipiales, Nariño, 2 de gener de 1982) és un ciclista colombià, professional des del 2007. En el seu palmarès destaca el Campionat nacional en ruta de 2015, la Volta al llac Qinghai del 2019 i la Volta a l'Equador del 2022 i 2023.

## Palmarès

* 2003
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Boyacá
* 2008
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Boyacá
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Clásico RCN
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cundinamarca
* 2015
** Campió de Colòmbia en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Boyacá
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Vall del Cauca
* 2016
** Vencedor d'una etapa a la Clàssica de Girardot
* 2017
** 1r a la Clàssica de Fusagasugá i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Vall del Cauca
* 2018
** 1r a la Clàssica de Rionegro i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Equador
* 2019
** 1r a la Vuelta a la Independencia Nacional i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta al llac Qinghai
* 2021
** 1r a la Clásica de Rionegro
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Gran Santander
* 2022
** 1r a la Volta a l'Equador i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Guatemala
* 2023
** 1r a la Volta a l'Equador i vencedor d'una etapa
** 1r a la Vuelta a Nariño i vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2013. 94è de la classificació general
* 2014. 75è de la classificació general

## Referències

* ↑ Archives, Cycling. «Robinson Eduardo Chalapud Gómez» (en anglès). [Consulta: 8 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Remixes 2: 81–11

Remixes 2: 81–11 és una compilació de remescles del grup anglès de pop electrònic Depeche Mode. Publicat el 3 de juny de 2011, és la segona compilació d'aquest tipus després de Remixes 81–04 (2004) i conclou el contracte amb la discogràfica EMI. Abasta tota la trajectòria del grup i inclou nous arranjaments dels exmembres Vince Clarke i Alan Wilder. Estigué disponible en quatre formats diferents: un CD individual, una versió en triple CD, una descàrrega digital i un box set de sis LPs. Es va extreure un sol senzill, "Personal Jesus 2011", remescla de "Personal Jesus" realitzada per Stargate.

## Llista de cançons
### Edició un disc

Totes les cançons foren escrites i compostes per Martin Gore excepte les indicades.

### Edició tres discs
#### Disc 3
## Posicions en llistes

| Llista (2011) | Posició |
| Alemanya | 3 |
| Espanya | 5 |
| França | 11 |
| Itàlia | 9 |
| Portugal | 14 |
| UK Albums Chart | 24 |
| EUA Billboard 200 | 105 |

## Referències

* ↑ «Depeche Mode > Remixes 2: 81-11» (en anglès). EMI. Arxivat de l'original el 2011-07-04. [Consulta: 20 març 2012].
* ↑ «Depeche Mode "Personal Jesus 2011" - The Remixes, Out May 30th» (en anglès). webcitation.org, 14-04-2011. Arxivat de l'original el 2010-01-23. [Consulta: 20 març 2012].
* ↑ Spitz, Marc. «Q&A: Martin Gore of Depeche Mode» (en anglès). Vanity Fair, 07-06-2011. [Consulta: 20 març 2012].
* ↑ Toh, Christopher. «From DM To DJ» (en anglès). modefan.com, 22-02-2011. [Consulta: 20 març 2012].
* ↑ «Remixes 2 - 81-11 (Deluxe Edition) by Depeche Mode» (en anglès). iTunes Store UK. Apple Inc.. [Consulta: 28 maig 2012].
* ↑ «Remixes 2: 81-11 (Deluxe): Depeche Mode» (en anglès). Amazon.co.uk. [Consulta: 28 maig 2012].
* ↑ «Remixes 2: 81-11 (Deluxe) by Depeche Mode» (en anglès). HMV. [Consulta: 28 maig 2012].
* ↑ «Remixes 2: 81-11 (Deluxe), Depeche Mode» (en anglès). WiMP. Arxivat de l'original el 2012-05-26. [Consulta: 28 maig 2012].
* ↑ «Depeche Mode, Remixes 2: 81-11» (en alemany). Media Control Charts. [Consulta: 1r abril 2012].
* ↑ «Depeche Mode – Remixes 2: 81-11» (en anglès). Productores de Música de España. [Consulta: 1r abril 2012].
* ↑ «Depeche Mode – Remixes 2: 81-11» (en francès). Syndicat National de l'Édition Phonographique. [Consulta: 1r abril 2012].
* ↑ «Depeche Mode – Remixes 2: 81-11» (en anglès). Federation of the Italian Music Industry. [Consulta: 1r abril 2012].
* ↑ «Depeche Mode – Remixes 2: 81-11» (en anglès). Associação Fonográfica Portuguesa. [Consulta: 1r abril 2012].
* ↑ «Depeche Mode – Remixes 2: 81-11» (en anglès). The Official Charts Company. [Consulta: 1r abril 2012].
* ↑ «Remixes 2: 81-11 [6-LP - Depeche Mode]» (en anglès). Billboard. [Consulta: 1r abril 2012].

## Enllaços externs

* Remixes 2: 81-11 Arxivat 2012-03-24 a Wayback Machine. Lloc oficial (anglès)
# Garra congoensis

Garra congoensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al tram inferior del riu Congo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jerònima Verd Palou

Jerònima Verd Palou (Montuïri, 1 d'octubre de 1901 - Montuïri, 25 de novembre de 1985) fou la primera farmacèutica de Mallorca, també coneguda com a dona Jerònia.

## Biografia

Jerònima Verd Palou nasqué a Montuïri l'1 d'octubre del 1901.
Formà part de les cent dones que, entre el 1900 i el 1930 obtingueren el títol de batxillerat a Mallorca. Per a la majoria d'elles, l'obtenció del títol era el retorn a la llar, però Jerònima fou una de les que feren que el final del batxillerat signifiqués el principi dels estudis universitaris.
Estudià a Granada i als 22 anys, el 8 de febrer de 1924, fou expedit el seu títol de Llicenciada en Farmàcia. Jerònima fou, així, una de les 345 dones que l'any 1920 estaven cursant estudis universitaris a l'estat espanyol.
Un mes i mig després de llicenciar-se, el 29 de març de 1924, es col·legià (amb el número 153) al Col·legi de Farmacèutics de les Illes Balears per exercir la seva professió i ho feu en una farmàcia pròpia situada al seu domicili particular, al carrer Palma, número 2, de Montuïri. Amb aquest exercici com a apotecària, Jerònima feu història com a la primera dona farmacèutica de Mallorca.
Apreciada per la gent de poble, Jerònia fou una dona de vida activa i intensa i molt treballadora. Catòlica practicant, atenia personalment l'apotecaria des de després de la primera missa fins al vespre. Gran aficionada a la lectura i a la música, sovint tocava el piano. Fou membre del Cos d'Inspectors de Farmàcia i, la seva preocupació pel paper i el futur de la dona en el món laboral, obrí a casa seva un taller de brodadores per garantir que les al·lotes del poble tenguessin una feina i guanyessin un sou.
Jerònima es casà amb Juan Oliver Sastre, i fou la primera dona de Montuïri que celebrava la cerimònia del casament vestida de blanc. Fou, en realitat, la pionera de Montuïri en moltes coses que, en els anys 20, eren una mostra de valentia; viatjar a Granada per estudiar (viatge que havia de fer custodiada per dos guàrdies civils, ja que una dona no podria viatjar en tren de nit i tota sola), entrar sola en un cafè...
Morí el 25 de novembre del 1985.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Jerònima Verd Palou». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).

## Bibliografia

* Pascual, A., Llabrés, J. (coord.) (1997). Dones a les illes: treball, esplai i ensenyament (1895-1945). Palma: Impremta Politècnica.
# Béixec

Béixec és una entitat de població del municipi de Montellà i Martinet i de l'entitat municipal descentralitzada de Víllec i Estana, a la Baixa Cerdanya. Està situat als contraforts septentrionals de la serra del Cadí, entre la riera de Bastanist i el riu del Quer. Es troba a escassa distància de l'Alt Urgell, fet que el converteix en el poble més occidental de la Cerdanya, juntament amb Arànser. El 2019 tenia 5 habitants.
Fou senyoria de la comunitat de preveres de Puigcerdà. L'antiga església parroquial de Sant Iscle i Santa Victòria, romànica amb algun detall gòtic, és esmentada ja l'any 839 en l'acta de consagració de la catedral de la Seu d'Urgell.
Béixec va formar un municipi independent fins a mitjans del segle xix quan es va unir a l'antic municipi de Víllec i Estana.

## Referències

* ↑ «Béixec». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «251399 Montellà i Martinet». Idescat. [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ «255048 Beixas». Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842. INE. [Consulta: 26 agost 2020].
# Elk cloner

Elk Cloner fou el primer virus informàtic que no es va contenir en un laboratori, sino que es va expandir per la xarxa l'any 1982. Va ser escrit pels sistemes Apple II per Rich Skrenta, estudiant de només 15 anys.

## Origen i funcionament

Rich tenia talent pels ordinadors i sabia com modificar un disquet d'inici d'un videojoc, provocant que el mateix s'interrumpis inesperadament. Quan l'estudiant jugava amb els seus amics amb el seu disquet, els feia enfadar apagant-lo en el moment més emocionant. En el moment que els seus companys, amb el temps, aprengueren a desprogramar-lo per ells mateixos, Skrenta va crear un petit programa que anava incorporat en el disquet i que, a l'arrancar-se cinquanta vegades, apareixia aquest poema:
Elk Cloner: The program with a personality (Elk Cloner: El programa amb personalitat)
It will get on all your disks (Obtindrà tots els teus discos)
It will infiltrate your chips (S'infiltrarà en els teus chips)
Yes it’s Cloner! (Sí, és Cloner!)
It will stick to you like glue (S'enganxarà a tu com cola)
It will modify RAM too (Canviarà també la teva RAM)
Send in the Cloner (Envia Elk Cloner!)
Però, amb el que Richard no comptava és que, en crear aquest malware - que no rebria aquest terme fins anys després- es propagués d'un disquet a un altre amb una rapidesa que va acabar infectant a terceres persones, a més dels seus amics. En aquell moment, els infectats no sabien com reaccionar, tenint en compte que encara no s'havien comercialitzat els antivirus i no sabien com fer desaparèixer el poema. L'eliminació del virus però, tenia fàcil solució per a qui tingués coneixements en informàtica.

## Referències

* ↑ «What is Elk Cloner? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ «Elk Cloner». [Consulta: 9 desembre 2019].