OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bisazza

Bisazza és un fabricant italià de mosaics, mosaics de vidre exclusius i líder del mercat en mosaics d'alta qualitat.

## Història

Bisazza va ser fundada el 1956 per Renato Bisazza (1925-2012) amb el nom de Vetricolor a Montecchio Maggiore al sud-oest de Vicenza. Des de llavors, l'empresa Bisazza ha estat produint rajoles de mosaic de vidre que defineixen el disseny que han aconseguit un reconeixement mundial. El desembre de 1999, Piero Bisazza es va fer càrrec de la companyia del seu pare. El 2002, es va ampliar la direcció per incloure la germana Rossella Bisazza.
El 2005, a la companyia hi treballaven 900 persones en quatre plantes de producció i va tenir una facturació de 100,4 milions d'euros. El 2007, la facturació va ser de 134 milions d'euros.
Les pedres de vidre estan fetes a mà amb tecnologia antiga i tenyides amb òxids de sorra. Els maons de mosaic de vidre de Bisazza s'utilitzen en banys de luxe, decoració de botigues, hotels i restaurants, i també es van utilitzar en estacions de metro de Viena, Nàpols i Londres.

## Obres històriques creades per Bisazza

* Palazzo Galmanini Portaluppi (Milà), Viale Beatrice d'Este 23 - 1956, Milà de Piero Portaluppi i Gualtiero Galmanini
* Interiors del Nou Museu d'Art Contemporani - Nova York. Ryūe Nishizawa i Kazuyo Sejima
* Interiors de l'estació de St. Moritz - St. Moritz
* Interiors del Groninger Museum - 1994, Gorninga. Alessandro Mendini
* Butaca Proust monumental - 2005, Montecchio Maggiore. Alessandro Mendini
* Interiors de Estació de Toledo a Nàpols - 2012, Nàpols. Oscar Tusquets
* Interiors de La Seine Musicale - Boulogne-Billancourt

## Referències

* 1 2 3 Online Steinchenweise, 2005.
* ↑ Verena Mayer. Kein Stein auf dem anderen, 2004.
* ↑ Harriet Baker. Mosaics for modern times, 2015.
* 1 2 Elisabetta Povoledo. Success, bit by bit. A former ballerina in Italy helps her family build an international brand of luxury mosaics.
* ↑ Ulla Rogalski. Còpia arxivada [Consulta: 10 setembre 2019]. Arxivat 2017-10-21 a Wayback Machine.
* ↑ «A study of brands. Bisazza's high-end products a modern glass act», 2009.
* ↑ «Elementarteilchen». Euro (Revista, antigament de finances), p. 5.

## Bibliografia

* Lou Andrea Savoir: Bisazza. In: Pattern Design: Applications and Variations. Rockport Publishers, 2007, ISBN 1-59253-379-5, S. 266
* Gruppo Bisazza S.p.A. In: John C. Dove (Hrsg.): Who's Who in Italy. Rockport Publishers, 1990, ISBN 978-88-85246-26-3, S. 2223
# Torrent de Budeu

El torrent de Budeu és un torrent del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, en territori del poble de Bóixols.
És al nord-est de Bóixols, a llevant de la Serra de Cal Mestre i al sud del Clot del Tinyola. Es forma per la unió dels barrancs de Fontmil i de Cal Cerdà just al sud del punt quilomètric 18 de la carretera L-511, des d'on davalla cap al sud-est per abocar-se en el riu de Pujals.

## Enllaços externs

* El Torrent de Budeu en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Casa Oller (Cassà de la Selva)

La Casa Oller és una obra del municipi de Cassà de la Selva (Gironès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La façana molt senzilla de composició acadèmica. Destaquen les grans obertures de la planta baixa i els balcons del primer pis. Utilització de la pedra natural per formalitzar la planta baixa, així com per emmarcar les obertures del primer pis. Baranes de ferro forjat. Cal destacar l'ampli jardí que hi ha al darrere de l'edifici.

## Història

Anteriorment hi havia un edifici escolar en el mateix indret. L'any 1918-20 es reformà tot l'edifici i es transforma en habitatge. Actualment és desocupat.

## Referències

* 1 2 «Casa Oller». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2015].
# Uishdish

Uishdish o Umildish fou una província de Manna, i el nom assiri del modern Azerbaidjan (territori entre Tabriz i Maragha).
El rei Rusa I (735-713) d'Urartu havia instigat contra el rei Aza de Manna al rei Mit'atti de Zikurti i als prínceps de Misianda i Umildish (aquest darrer governat pel príncep Bagdatti), que eren els seus vassalls en aquest temps. Aza fou derrotat i enderrocat per una facció anti-assíria de la seva pròpia cort, resultant mort probablement assassinat (717 aC). Es va posar al tron a Ullusunu, germà del rei mort i els vencedors van obtenir importants cessions, entre les quals 22 ciutats o districtes fronterers per a Rusa I que s'emportava la part principal. El 716 aC Sargon II d'Assíria va decidir anar a la zona; el príncep Bagdatti d'Umildish fou fet presoner i executat (espellat viu) al mateix lloc on havia estat mort Aza. Ullusunu va haver de retre homenatge a Sargon. Al segle vii aC el país fou poblat pels cimmeris i va agafar el nom de Gamir (de gimirru = cimmeris).

## Referències

* ↑ Boardman, John. Cambridge Ancient History (en anglès). Cambridge University Press, 1924, p. 353. ISBN John Boardman.
* ↑ M. Chahin The kingdom of Armenia: a history.
# Tower (Cork)

Tower (en gaèlic irlandès Teamhair) és un suburbi puixant de la ciutat de Cork, al comtat de Cork, a la província de Munster. En el Cens de 2002 la població era de 3.032 habitants, després d'haver crescut un espectacular 116,3% des del cens de 1991. En el cens de 2006 però, la població era de 3.102.
Tower es troba a la parròquia d'Inniscarra, que es troba a 3 km de la localitat de Blarney, llar de la famosa Pedra de Blarney.
Els primers habitatges de Tower van ser construïdes pels constructors O'Mahony fa més de cent anys al llarg del Model Village Road. Algunes finques de Tower inclouen Seanacloc, Oakmount, Laureston Crescent i Gleann Na Ri

## Vegeu també

* Cork Metropolità
Viccionari
# Triaenopogon microsquamis

Triaenopogon microsquamis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: la Xina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Unió Laurediana

Unió Laurediana (UL) és un partit de Sant Julià de Lòria de dreta i conservador que es presenta a les eleccions comunals i generals d'Andorra.
Són presents al Comú de Sant Julià de Lòria juntament amb el Partit Liberal d'Andorra (PLA). A les eleccions generals no es presenta en la llista nacional sinó a la comunal.

## Història

A les eleccions generals del 2011 guanyaren dos escons, contribuint a la majoria absoluta de Demòcrates per Andorra (DA), partit amb el qual col·laboraven. A les eleccions generals de 2015 es van presentar en coalició amb els Liberals d'Andorra. Per a les eleccions generals del 2019 es presentaran dins de la coalició de la Tercera via on el un dels seus militants, Josep Pintat Forné encapçalarà la llista nacional.

## Resultats electorals
### Consell General

| Elecció | Vots | % | Escons | +/– | Candidat | Govern |
| 2001 | 813 | 7,9 | 2 / 28 | Nou | Marc Pintat Forné | Oposició |
| 2005 | - | - | 0 / 28 | 2 | No es presentà | No es presentà |
| 2009 | 1080 | 51 | 2 / 28 | 2 | Montserrat Gil Torné | Oposició |
| 2011 | 1349 | 61,8 | 2 / 28 | = | Montserrat Gil Torné | Oposició |
| 2015 | 1088 | 47'5 | 2 / 28 | = | Josep Majoral Obiols | Oposició |
| 2019 | 1.156 | 44,74 | 2 / 28 | = | Josep Majoral Obiols | Oposició |

### Eleccions Comunals a Sant Julià de Lòria

| Elecció | Vots | % | Escons | +/– | Posició |
| 1999 | 824 | 100 | 12 / 12 | Nou | 1r |
| 2003 | 809 | 47,9 | 9 / 12 | 3 | = 1r |
| 2007 | 1128 | 58,6 | 10 / 12 | 2 | = 1r |
| 2011 | 1232 | 64 | 10 / 12 | = | = 1r |
| 2015 | 977 | 49,64 | 3 / 12 | 7 | 2n |
| 2019 | 1.159 | 48,6 | 9 / 12 | 6 | 1r |

## Referències

* ↑ «Càrrecs electes». Eleccions.ad. Govern d'Andorra, 2007. Arxivat de l'original el 2008-12-19. [Consulta: 6 abril 2011].
* ↑ Dins de la Coalició Reformista
* 1 2 En coalició amb Liberals d'Andorra
* ↑ Dins de la coalició Tercera Via-Unió Laurediana-Independents, que va traure altres dos escons a la circumscripció nacional
* 1 2 En coalició amb el Partit Liberal d'Andorra
* ↑ En coalició amb Demòcrates per Andorra
* ↑ En coalició amb Tercera Via
# Vall-llobera

«Vall-llobera» té aquests significats:
* Antroponímia: Vall-llobera (cognom)
* Toponímia:
** Vall-llobera (Tona), paratge de Tona (Osona)

## Vegeu també

* Vall-llobrega
# Trutruca

La trutruca (de la mapudungun: trutruka ) o petranca és un aeròfon del gènere de les trompes, difós principalment entre el poble maputxe de Xile i l'Argentina. És semblant a l'erke i a la trompa dels Alps per la seva forma. El so que produeix és estrident i greu -la gravetat de el so depèn de la freqüència de les seves vibracions: un so més greu és aquell amb menor freqüència (Hertz) i més agut un amb més freqüència (Hertz) -, amb escasses variacions tonals. La trutruca s'utilitza com a senyal a distància, crit de guerra o com acompanyament musical en activitats socials i religioses.

## Descripció

L'instrument té dues parts principals, que són el cos i la botzina. El cos d'aquest instrument està construït de canya de colihue entre 2 i 5 metres de llarg i de 2 a 10 cm de diàmetre. La canya es talla longitudinalment en dues meitats per buidar-la i després s'ajunten les dues meitats amb fil de llana o fils de budells animals i està folrat amb un intestí animal, generalment de cavall (avui dia) per evitar la fuita d'aire a l'executar l'instrument. La botzina té un pavelló fet amb una banya de boví despuntat que està unit a la canya amb fibres vegetals o fils de budells d'animals. Una versió petita i més moderna d'aquest instrument es fabrica amb un tros de tub plàstic enrotllat.
Es poden obtenir diferents notes i variacions en la trutruca pel canvi de pressió que s'exerceix al bufar i per la posició dels llavis. Els instruments són recolzats a terra o en un tronc per a la seva execució. Es fa sonar principalment en rituals i esdeveniments socials com el guillatún, el camaruco, el loncomeo i en cerimònies funeràries.

## Referències

* ↑ Alejandro Horacio Soldano. Leyendas nativas argentinas de la Patagonia: recopilaciones. Editorial Dunken, 2006, p. 68–. ISBN 978-987-02-2036-7.

## Vegeu també

* Instrument de vent
* Erke
* Trompa dels Alps
* Trompa del Tibet

## Enllaços externs

* Instruments maputxes
* La trompeta per José María Ortí
# Vassíliev

Vassíliev - Васильев (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 30 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Velko Markov

Velko Petrov Markov, conegut com a Milton, va ser un socialista revolucionari búlgar i dirigent de l'Organització Interna Revolucionària de Macedònia.
Velko Markov va nàixer el 12 de febrer de 1870 en el si d'una família pobra a l'aldea de Seltsé, al Municipi de Kruševo, i llavors part de l'Imperi Otomà. En 1892 o 1894 es va traslladar a Sofia, on va treballar com a constructor i fuster. Es va associar amb Vasil Glavinov i es va convertir en membre del Partit socialdemòcrata obrer búlgar. Va ser fundador del sindicat de fusters de Sofia i del Partit Socialista de Macedònia en 1896. En 1899 es va traslladar a Kruševo i posteriorment es va instal·lar a Bitola com a fuster. A Bitola va crear un cercle socialista, i el 2 de juny de 1900 va organitzar una conferència socialista a Kruševo, en la qual els grups socialistes van decidir aliar-se en l'Organització Interna Revolucionària de Macedònia (VMRO).
Al març de 1901 es va unir al grup de Nicolas Rusinsky però a l'agost Markov ja s'havia convertit en el líder del grup. A Kruševo els ciutadans van protestar contra el cap de la policia Ali Effendi. Però el comitè de recerca i Ali Effendi van efectuar persecucions i pallisses. Moltes persones van ser arrestades, i una dotzena del grup de Markov, incloent-hi tres professors entre els quals s'hi trobava Peter Ivanov en van ser expulsats. El 26 de maig, el grup es trobava al poble de Rakitnitsa, atacat per tropes i partisans i va començar una batalla que va durar tot el dia. El rebel Tircho Karev, de Kruševo, va intentar suïcidar-se, però va fallar i va demanar als seus companys que el mataren. Des de Kruševo es va enviar ajuda sota el comandament de Iordan Piperkata però no van aconseguir travessar el cèrcol. El destacament va informar de sis morts, incloent-hi la de Velko Markov, i varis van ser capturats. Giurtxin Naumov i tres rebels van aconseguir trencar el cèrcol i fugir dels turcs.
L'endemà, van ser assassinats sis vilatans de Rakitnitsa, van ser ferides dues persones, 30 persones van ser torturades, 14 cases cremades i altres 14 saquejades. El professor i revolucionari Andrei Hristov també va ser torturat.

## Referències

* ↑ Nikolov, Boris Y. ВМОРО - псевдоними и шифри 1893-1934. Звезди, 1999, p. 65.
* ↑ Македонска енциклопедија. Skopje: Македонска академија на науките и уметностите, 2009, p. 920.
* ↑ Bozinovski, Zdravko. Веле Марков, 2002, p. 26.
* ↑ Илюстрация Илинден, 6, 5, maig 1933, pàg. 1-3 [Consulta: 7 gener 2017].
* ↑ България. 4. Sofia: Издателство на Българската академия на науките, 1984, p. 75.
* ↑ Nikolov, Boris Y. Вътрешна Македоно-одринска революционна организация. Войводи и ръководители (1893-1934). Sofia: Биографично-библиографски справочник, 2001, p. 99.
* ↑ Silyanov, Christo. Освободителните борби на Македония. 1, p. 142.
* ↑ Silyanov, Christo. Освободителните борби на Македония. 1, p. 143.
# Unas-ank

Unas-ank (Unas viu) va ser un príncep egipci de la dinastia V. Era l'únic fill del faraó Unas i va ser príncep hereu, però no es va arribar a convertir mai en faraó.

## Biografia

Unas-ank era l'únic fill del faraó Unas, l'últim governant de la dinastia V. La seva mare es deia Nebet. Va exercir de sacerdot de la deessa Maat, que representa l'ordre i la veritat. També va ser el supervisor de l'Alt Egipte.
Si Unas-ank hagués viscut, hauria succeït al seu pare. Tanmateixò, va morir abans que ell, i va acabar sent succeït per Teti, el cunyat d'Unas-ank, ja que era el marit de la seva germana Iput.
Unas-ank va ser enterrat a Saqqara.

## Referències

* ↑ «A list of Queens of Ancient Egypt» (en anglès). euler.slu.edu. Arxivat de l'original el 2014-07-23. [Consulta: 1r març 2024].
* ↑ «Unis-Pyramid Cemetery at Saqqara» (en anglès). euler.slu.edu. Arxivat de l'original el 2011-06-01. [Consulta: 1r març 2024].
# Santa Lliga (1684)

La Santa Lliga fou una aliança contra l'Imperi Otomà entre els Habsburg, la Confederació de Polònia i Lituània, Rússia i la república de Venècia que es va formar el 5 de març de 1684 a Linz.
Els francesos no es van unir a la Lliga ja que França havia acceptat reviure una aliança franco-otomana el 1673, a canvi que Lluís XIV de França fos reconegut com a protector dels catòlics a l'Imperi otomà, i Lluís XIV va aprofitar l'inici de la guerra per ampliar les fronteres orientals de França a la Guerra de les Reunions, prenent Luxemburg i Estrasburg en el tractat de Ratisbona de 1684.
Les tropes otomanes es van revoltar i van marxar sobre la capital sota la direcció de Siyawush Pasha d'Alep i el sultà fou deposat el 8 de novembre de 1687 i el va succeir el seu fill Solimà II. Amb la mesura que la Lliga Santa aconseguia guanys contra l'Imperi Otomà, capturant Belgrad el 1688, els francesos van començar a preocupar-se que els seus rivals dels Habsburg es fessin massa poderosos i finalment es tornarien contra França. La Revolució Gloriosa també va ser motiu de preocupació per als francesos, ja que Guillem d'Orange-Nassau fou convidat pels nobles anglesos a prendre el control d'Anglaterra com a rei. Finalment, els francesos van envair l'Electorat del Palatinat per assetjar Philippsburg el 27 de setembre de 1688, trencant la treva i desencadenant la Guerra dels Nou Anys, que va donar l'oportunitat al nou gran visir de reorganitzar i revigoritzar l'exèrcit otomà.
Després d'una guerra desastrosa pels turcs l'aliança va aconseguir grans avantatges en el tractat de pau de Karlowitz el 26 de gener de 1699 que marca el final de l'hegemonia turca al sud-est d'Europa.

## Referències

* ↑ von Pastor, Ludwig. The History of the Popes from the Close of the Middle Ages: Volume XXXII. (en anglès). Kegan Paul and Co., 1891, p. 199-200.
* ↑ Smyth, James Carmichael. Chronological epitome of the wars in the Low countries, from the Peace of the Pyrenees in 1659, to that of Paris in 1815 (en anglès), 1825, p. 68-69.
* ↑ Balfour, John Patrick Douglas. The Ottoman Centuries. Nova York: Morrow Quill Paperbacks, 1977, p. 350–351. ISBN 978-0-688-08093-8.
* ↑ Lynn, John A. The Wars of Louis XIV: 1667–1714 (en anglès). Longman, 1999, p. 194. ISBN 0582056292.
* ↑ Davies, Brian. Empire and Military Revolution in Eastern Europe (en anglès). A&C Black, 2011, p. 5. ISBN 1441162380.
# Ser

* Per a altres significats, vegeu «SER».
El Ser és un riu de Catalunya neix a la Serra de Finestres prop de Santa Pau dins del Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa. Davalla pel sud fins al nucli de Santa Pau quan canvia el seu curs cap a l'est recollint aigües de diversos torrents i rieres entre ells el Ritort fins a arribar a Serinyà el qual depassa pel nord fins a desembocar al Fluvià. La seva conca, incloent els seus afluents, recull aigües dels municipis de Santa Pau, Sant Ferriol, Besalú, Mieres (la Garrotxa), Serinyà i Sant Miquel de Campmajor (Pla de l'Estany).
La vall tectònica d'aquest riu és al peu de l'escarpament de falla de les serres del Corb i de Finestres, on hi ha els volcans més importants de la Garrotxa (Volcà de Santa Margarida i el Croscat).
L'estació d'aforament de Serinyà dona, per a la conca de 113 km² d'aquest riu, un cabal mitjà fins a 1969 de 144 m$^3$/s.
Entre els ponts que hi ha per passar el Riu Ser, en destaca el pont de la carretera vella de Banyoles a Besalú que hi ha a Serinyà, format a partir de dos arcs el·líptics.

## Referències

Viccionari
# Santonià

| Període | Època | Estatge | Edat (Ma) |
| Paleogen | Paleocè | Danià | (més recent) |
| Cretaci | Superior | Maastrichtià | 72,1 ± 0,2 |
| Cretaci | Superior | Campanià | 83,6 ± 0,2 | 83,6 ± 0,2 |
| Cretaci | Superior | Santonià | 86,3 ± 0,5 | 86,3 ± 0,5 |
| Cretaci | Superior | Coniacià | 89,8 ± 0,3 | 89,8 ± 0,3 |
| Cretaci | Superior | Turonià | 93,9 | 93,9 |
| Cretaci | Superior | Cenomanià | 100,5 | 100,5 |
| Cretaci | Inferior | Albià | ~ 113,0 | ~ 113,0 |
| Cretaci | Inferior | Aptià | ~ 125,0 | ~ 125,0 |
| Cretaci | Inferior | Barremià | ~ 129,4 | ~ 129,4 |
| Cretaci | Inferior | Hauterivià | ~ 132,6 | ~ 132,6 |
| Cretaci | Inferior | Valanginià | ~ 139,8 | ~ 139,8 |
| Cretaci | Inferior | Berriasià | ~ 145,0 | ~ 145,0 |
| Juràssic | Superior | Titonià | (més antic) |
| Comissió Internacional d'Estratigrafia (2020) ||||
El Santonià (de la ciutat de Saintes a França) és un estatge faunístic del Cretaci superior. Comprèn el període entre fa 85,8 ± 0,7 milions d'anys i fa 83,5 ± 0,7 milions d'anys.

## Bibliografia

* Gradstein, F.M.; Ogg, J.G. & Smith, A.G.; 2004: A Geologic Time Scale 2004, Cambridge University Press.
* ↑ «Taula Cronostratigràfica Internacional v. 2020/03» (PDF). Comissió Internacional d'Estratigrafia. [Consulta: 17 març 2021].
# Sebastián Elorza Uría

Sebastián Elorza Uría (Azkoitia, 17 de gener de 1940) va ser un ciclista basc, que fou professional entre 1962 i 1971. En aquests anys aconseguí 8 victòries, sent les més importants a la Bicicleta Eibarresa de 1965 i el Circuit de Getxo de 1964.

## Palmarès

* 1962
** Vencedor d'una etapa al Circuito Montañés
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
* 1963
** 1r a la Volta al Baztán
* 1964
** 1r al Circuit de Getxo
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Llevant
* 1965
** 1r a la Bicicleta Eibarresa i vencedor d'una etapa
* 1969
** Vencedor d'una etapa a la Volta a La Rioja

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1963. 20è de la classificació general
* 1964. 11è de la classificació general
* 1965. 17è de la classificació general
* 1966. 11è de la classificació general
* 1968. 25è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1963. 36è de la classificació general
* 1964. 23è de la classificació general
* 1965. 26è de la classificació general
* 1966. 31è de la classificació general
* 1967. Abandona (12a etapa)
* 1966. 38è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1967. 45è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
* Palmarès a urtekaria.com Arxivat 2007-10-06 a Wayback Machine.
# Scribneria

Scribneria és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* S. bolanderi (Thurb.) Hack.
# Saxwes

Els saxwes (o gbe, saxwes) són els membres d'un grup ètnic que parlen gbe, saxwe i viuen al departament de Mono, al sud-oest de Benín. Els saxwes són membres del grup de pobles ètnics guineans; el seu codi ètnic és NAB59e i el seu ID és 14797.

## Població i geografia

El 2002 hi havia 170.000 saxwes (segons el joshuaproject n'hi ha 244.000). El seu territori està situat als municipis de Houéyogbé i de Bopa, al departament de Mono, al sud-oest de Benín. Aquest territori està situat principalment entre el llac Aheme i el riu Kouffo, a l'est i el llac Toho, a l'oest. És fronterer amb el territori dels cis i dels aja, al nord; amb els kotafons, aja i de watxis a l'oest; amb els xweles, al sud; i amb els ayizos i gbesis, a l'est.

## Llengua

Els saxwes parlen la llengua gbe, saxwe.

## Religió

El 72% dels saxwes són cristians i el 28% creuen en religions africanes tradicionals. Dels cristians, el 42% són catòlics, el 35% protestants, el 21% pertanyen a esglésies independents i el 2% són considerats altres cristians. El 16% dels saxwes cristians són seguidors del moviment evangèlic.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Gbe, Saxwe. A language of Benin». ethnologue. [Consulta: 10 febrer 2015].
* 1 2 «Language: Gbe, Saxwe». joshuaproject. [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ «Ethnicity. Gbe, Saxwe in Benin». joshuaproject. [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Benín. El Gbe, Saxwe és el número 46» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 28 octubre 2015].
* ↑ «Religion. Gbe, Saxwe in Benin» (en anglès). joshuaproject. [Consulta: 10 febrer 2015].
# Sebastião da Fonseca Lucas

Sebastião da Fonseca Lucas (26 de juliol de 1927 - 27 de gener de 2000), conegut com a Matateu, fou un futbolista portuguès de la dècada de 1950. Fou 27 cops internacional amb la selecció portuguesa. Pel que fa a clubs, defensà els colors de CF Os Belenenses 13 temporades.
El seu germà Vicente da Fonseca Lucas també fou futbolista.

## Referències

* ↑ Lenda do futebol português Matateu tenta vencer a morte (Portuguese football legend Matateu tries to beat death); Record, 7 desembre 1999 (portuguès)
* ↑ Sebastião da Fonseca Lucas Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Sebastião da Fonseca Lucas a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Matateu. Ele é que foi o D. Sebastião (Matateu. The real D. Sebastião) Arxivat 2012-05-25 a Wayback Machine.; i, 27 gener 2010 (portuguès)
* ↑ Portugal stats at Eu-Football
* ↑ Perfil a foradejogo
* ↑ Perfil a thefinalball