OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enigmail

Enigmail és una extensió dels programes Mozilla Thunderbird i Mozilla Suite que afegeix funcionalitats de xifrat i signatura digital utilitzant el programa GNU Privacy Guard (GPG).
Enigmail permet xifrar o signar el correu que s'envia, desxifrar i verificar el correu rebut i també permet importar i exportar claus públiques.

## Referències

* ↑ «Enigmail». Softcatalà. Arxivat de l'original el 12 de març 2016. [Consulta: 7 gener 2016].

## Vegeu també

* GNU Privacy Guard
* Mozilla Thunderbird
* Mozilla

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Enigmail
* Enigmail - Lloc web oficial
* Enigmail Informació a Softcatalà
# Apomys hylocetes

Apomys hylocetes és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Són rosegadors de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 227 a 260 mm i una cua de 127 a 152 mm. Poden arribar a pesar fins a 45 g. Es troba exclusivament a l'illa de Mindanao a les Filipines. Viu en boscs primaris montans a 1.900 msnm i a boscs a molsa a 2.250-2.800 msnm.

## Referències

* ↑ Lawrence R. Heaney & Al. «A synopsis of the mammalian fauna of the Philippine Islands». Fieldiana Zoology, 88, 1998.
* ↑ «Apomys hylocetes» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN).
* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# Jordi Dauder, la revolució pendent

Jordi Dauder, la revolució pendent és una pel·lícula documental catalana del 2012 dirigida per Antoni Verdaguer i en el qual repassa la vida de l'actor Jordi Dauder a través d'una entrevista que va concedir poques setmanes abans de morir i en la qual es ressalta el seu aspecte més reivindicatiu. Fou presentat a la Mostra de Cinema Llatinoamericà de Lleida el març de 2012.

## Sinopsi

Poc abans de morir el 16 de setembre de 2011, l'actor Jordi Dauder fa un total de 14 reflexions, moltes d'elles fetes en el seu discurs quan va rebre el Gaudí d'Honor als Premis Gaudí de 2011 en les quals reivindica l'orgull de ser actor i el servei als personatges, recorda els seus orígens, els del seu pare, actor i perseguit pel franquisme. I considera que el premi rebut és un estímul, un estímul per seguir lluitant per la nostra cultura, per la nostra identitat, pel nostre cinema. És un espai nostre, és realment la lluita per la nostra república, del cinema o del que sigui. El documental s'estructura narrativament en apartats temàtics per tractar aspectes del seu treball artístic i el seu compromís polític. Hi participen també Calixto Bieito, Juan Diego Botto, José Sanchis Sinisterra, Ferran Mascarell, Lluís Llach, Ken Loach o Josep Maria Benet i Jornet.

## Premis

Als Premis Gaudí de 2013 fou guardonat amb el Gaudí a la millor pel·lícula documental, mentre que Lluís Llach fou nominat a la Millor música original.

## Referències

* ↑ Jordi Dauder, la revolució pendent a ara.cat
* ↑ Jordi Dauder, la revolució pendent, núvol.com, 15 de desembre de 2012
* ↑ Jordi Dauder, la revolució pendent, catorze.cat
* ↑ Ramon Térmens: ‘Jordi Dauder era un tipus ultrarevolucionari de debò’, nuvol.com, 1 de febrer de 2013
* ↑ Jordi Dauder, la revolució pendent Arxivat 2020-07-25 a Wayback Machine. al web de l'Acadèmia del Cinema

## Enllaços externs

* Jordi Dauder, la revolució pendent a ccma.cat
# Mas Carandell

El Mas Carandell és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una edificació aïllada i envoltada de jardí arbrat. En un principi va ser un habitatge unifamiliar de planta rectangular, format per planta baixa i tres pisos. L'accés és a la façana est. Els extrems nord i sud són dos cossos de planta baixa i terrassa-galeria, a nivell del primer pis, coberta. La part central té un pis més enretirat de la façana principal. Hi ha obertures a la façana compostes ordenadament segons l'eix de simetria. Presenta galeries laterals amb arquera renaixentista i barana amb balustres. Els ampits de façana són massissos, amagant la coberta.
La façana principal presenta tres balcons al primer pis i finestres al segon. Hi ha un estucat simulant paredat i esgrafiats amb diversos motius als paraments superiors, que han estat restaurats. La distribució de l'interior és poc ordenada en contrast amb el volum exterior. Hi ha terrat per damunt del segon pis, a la façana principal, amb cobertes inclinades amb teula àrab ceràmica. Persianes de llibret i enrotllables de fusta.
S'ha rehabilitat l'interior per adequar-lo a l'ús actual. En una primera intervenció es va afegir una planta al cos principal, i posteriorment ha sofert diverses reformes (un ascensor per la mobilitat, augment de la superfície, substitució de la fusteria antiga...). A la part posterior de l'edifici hi ha l'aulari, que s'estén ocupant gairebé tota la longitud de l'illa que conformen els terrenys del mas. Allà hi han els tallers, les aules, els vestidors, l'administració i la direcció i els serveis complementaris, segons les necessitats de l'Institut Municipal de Formació.

## Història

La primera datació és de l'any 1816. Havia estat una hisenda important, el Mas de Bové o Bover, que portava el nom de la seva antiga propietària, Amàlia Bové. L'edifici encara és notable. Als anys quaranta era propietat de la família Carandell (d'aquí prové el canvi de nom) i posteriorment de propietat municipal.
El Barri Gaudí ocupa part de l'antiga finca i ara tot el sector és trasbalsat per edificacions. Mentre va ser propietat de la família Carandell s'hi celebraren diverses festes literàries i socials. Actualment és seu de l'Institut Municipal de Formació i Empresa, i el seu interior s'ha adaptat a les noves necessitats, amb afegits exteriors que permeten encara visualitzar l'antic mas.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas Carandell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
* ↑ Sardà Ferran, Jordi (et al.) (eds.). Fets urbans: guia d'arquitectura de Reus, vol. o1: camí de Castellvell. Reus: Ajuntament de Reus; COAC, 2024, p. 12-13. ISBN 9788409559305.
* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 112. ISBN 8486387655.
* ↑ «Mas Carandell». [Consulta: 5-IX-2014].
# Parachelon grandisquamis

Parachelon grandisquamis és un peix teleosti de la família dels mugílids i de l'ordre dels perciformes. Va ser descrit com a Mugil grandisquamis per A. Valenciennes el 1836.
Pot arribar als 40 cm de llargària total. És un peix migratori molt comú a les llacunes i estuaris, viu en aigua marina, dolça i salobrosa. Es troba a les costes de l'Atlàntic oriental (des de Mauritània fins a Guinea Equatorial).

## Referències

* ↑ Eschmeyer, William; van der Laan, Richard; Fricke, Ron. «Parachelon grandisquamis» (en anglès). Eschmeyer's Catalog of Fishes. California Academy of Sciences, 07-12-2020.
* 1 2 Sa-a, Pascualita; Musschoot, Tobias. «Parachelon grandisquamis (Valenciennes, 1836) Largescaled mullet» (en anglès). [Consulta: 29 gener 2021].
# Equip mixt

En les tres primeres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu el Comitè Olímpic Internacional (COI) va permetre la participació d'esportistes de diferents Comitès Olímpics Nacionals en un mateix equip. El COI els integrà sota la denominació d'Equip mixt i amb el codi de ZZX.

## Medalles

| Edició | Or | Argent | Bronze | Total | Rànquing |
| Atenes 1896 | 1 | 1 | 1 | 3 | 11è |
| París 1900 | 6 | 3 | 3 | 12 | 4t |
| Saint Louis 1904 | 1 | 1 | 0 | 2 | 6è |
| Total | 8 | 5 | 4 | 17 | 52è |

### Medalles per països combinats

| Comitès | Or | Argent | Bronze | Total |
| França Regne Unit | 2 | 1 | 1 | 4 |
| Austràlia Regne Unit | 1 | 0 | 1 | 2 |
| Regne Unit Estats Units | 1 | 0 | 1 | 2 |
| Cuba Estats Units | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Dinamarca Suècia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| França Països Baixos | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Alemanya Regne Unit | 1 | 0 | 0 | 1 |
| França Estats Units | 0 | 2 | 0 | 2 |
| Egipte Grècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Regne Unit Espanya Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Bohèmia Regne Unit | 0 | 0 | 1 | 1 |

### Medalles per esport

| Esport | Or | Argent | Bronze | Total |
| Vela | 2 | 0 | 0 | 2 |
| Tennis | 1 | 3 | 3 | 7 |
| Polo | 1 | 1 | 1 | 3 |
| Atletisme | 1 | 1 | 0 | 2 |
| Rem | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Esgrima | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Joc d'estirar la corda | 1 | 0 | 0 | 1 |

## Notes

* ↑ L'Equip mixt ocupa la posició 52a en el rànquing de medalles combinant les edicions d'estiu i d'hivern.
# Kopytka

Kopytka, o també coneguts a Polònia com szagówki, és un plat típic de massa de la gastronomia de Polònia, semblant als nyoquis italians. Es creen a partir d'una massa de patata i farina. La massa s'estén en tires llargues, que s'aixafen i es tallen de forma diagonal a l'eix longitudinal, fent paral·lelograms. Després es couen en aigua amb sal en ebullició. Se solen servir com a complement, tot i que també pot ser el plat principal amb trossos de cansalada i ceba fregida.

## Referències

* ↑ Cuisiniere, Sarah-Curious. «Kopytka (Polish Potato Dumplings) Recipe • Curious Cuisiniere» (en anglès americà), 21-02-2014. [Consulta: 27 gener 2024].
# Apuleu (tribú de la plebs)

* No s'ha de confondre amb Luci Apuleu Saturní (tribú 102 aC).
Apuleu (llatí: Appuleius) va ser un magistrat romà del segle i aC. Formava part de la Gens Apuleia, una família romana d'origen plebeu i patrici.
Va ser proscrit pels triumvirs l'any 43 aC i va fugir amb la seva dona a Sicília. És probablement el mateix Apuleu de què parla Apià, i diu que va ser tribú de la plebs.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/263?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=AppuleiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 248. ]
# Josep Pujol i Codina

Josep Pujol i Codina (1932, Sant Vicenç de Castellet, 15 de novembre del 2019, Castellar del Vallès) fou un químic català, creador del pastisset Pantera Rosa.
El pastisset Pantera Rosa fou creat per Josep Pujol l'any 1973 mentre treballava a la fàbrica BIMBO de Granollers. En una entrevista a RAC1 de l'any 2007, afirmava que el pastisset que li va donar la fama fou creat de casualitat, quan feia proves barrejant pastissets Bucaneros, xocolata blanca fosa i colorant Aquesta barreja li va quedar de color rosa i just la fàbrica acabava de comprar una llicència de la Pantera Rosa.
Josep Pujol va morir a l'edat de 86 anys a Castellar de Vallès.

## Referències

* 1 2 3 «Mor creador del famós pastisset Pantera Rosa». Regió 7.com. [Consulta: 21 novembre 2019].
* ↑ «La Pantera Rosa se queda huérfana». [Consulta: 21 novembre 2019].
* ↑ «Adeu a Josep Pujol, l'inventor del pastisset Pantera Rosa». L'actual. [Consulta: 21 novembre 2019].
# Mariana Sadovska

Mariana Sadovska (Lviv, Ucraïna, 1972) és una actriu, cantant, música, artista d'estudi, compositora i etnògrafa musical ucraïnesa, resident a Colònia.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-03-07. [Consulta: 16 agost 2021].
# Quint Petil·li

Quint Petil·li (en llatí: Quintus Petillius o Petilius) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Formava part de la gens Petíl·lia, una gens romana d'origen plebeu.
Quint Petil·li va ser tribú de la plebs l'any 185 aC, juntament amb un segon Quint Petil·li. Els dos són anomenats els Petil·lis (Petillii o Petilii) i van actuar coordinament i en el mateix sentit.
Sembla que els Petilii van proposar a Cató el censor que iniciés una acusació contra Escipió Africà el Vell per haver estat subornat per Antíoc III el Gran i haver tractat a aquest rei amb excessiva benevolència. Els Petillii, com a tribuns, van portar endavant el procés. Altres referències diuen que l'acusació la va fer Marc Nevi i no els Petilii.
A la mort d'Escipió Africà aquell mateix any, els Petilii van presentar un projecte de llei demanant realitzar una investigació per saber qui havia rebut diners d'Antíoc sense haver pagat al tresor romà.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 213.
# Jardí mediterrani del Mas de la Serra

El Jardí Mediterrani del Mas de la Serra és un antic centre d'ecologia terrestre que forma part del patrimoni de l'Observatori Oceanològic de Banyuls de la Marenda del terme comunal de Banyuls de la Marenda, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
Està situat en el Mas d'en Reig, a ponent del poble de Banyuls de la Marenda, en una moderna urbanització denominada Es Pardal, a prop i al sud de la Mare de Déu de la Saleta.

## Història

Des de la seva fundació el 1957 pel professor Georges Petit, qui era en aquell moment director del Laboratori Aragó de Banyuls de la Marenda, el Centre d'Ecologia Terrestre Mediterrani, conegut més familiarment pel nom de Mas de la Serra, estava destinat a l'ensenyament superior i a la recerca en el camp de l'ecologia terrestre. El 2008, el Laboratori Aragó tancà les portes del jardí, després de les darreres activitats de recerca, per tal de reobrir-lo el 2010. Des d'aleshores, aquest antic centre d'ecologia terrestre és obert al públic i presenta la biodiversitat de la Catalunya Nord.

## El jardí avui dia

Des del juny del 2010, aquest jardí mediterrani és obert al gran públic amb accessos adaptats per a les persones de mobilitat reduïda. El parc s'estén sobre 3 ha, i una successió de medis reconstituïts permet als visitants de descobrir una síntesi de l'excepcional diversitat de la regió, des dels alts cims muntanyosos fins a les dunes sorrenques del litoral. També hi ha una sala de conferències i una exposició permanent.
S'hi pot descobrir:
* les terrasses amb les seves plantes del món sencer;
* un oliverar amb experiències en curs sobre l'evolució del comportament de les formigues;
* un prat de Brachypodes;
* una estació meteorològica existent en aquest lloc des del 1957;
* un laboratori públic;
* una sala d'exposicions sobre la biodiversitat;
* un bosc.

## Informacions pràctiques
### Horaris

| Temporada alta | Temporada mitjana | Temporada baixa |
| De l'1 de juliol a1 21 d'agost del 2015 7j/7 | Del 7 d'abril al 30 de juny del 2015 i de l'1 de set al 30 de set del 2015 | De l'1 de feb al 7 d'abril del 2015 i de l'1 d'oct al 31 de des del 2015 |
| 10h00 - 12h30 / 14h00 - 18h00 | De dimecres a diumenge 14h00 - 18h00 | Obert sobre reserva per a l'acolliment de grups i escolar |
(Tancament anual el gener)

### Tarifes

Individual:
| Tiquets | Adults | Infants |
| Aquàrium | 5 € | 2,50 € |
| Jardí | 5 € | 2,50 € |
| Aquàrium + Jardí | 7,50 € | 4 € |
* Gratuït per als infants de menys de 3 anys
* Tarifes reduïdes per als grups a partir de 10 persones i per als estudiants, els disminuïts i els aturats, sota presentació d'un justificant
* Xecs de vacances acceptats / El pagament per targeta només és possible à l'Aquàrium
* La venda de tiquets s'atura mitja hora abans del tancament, a tots dos llocs.
| Animacions | Visites guiades (1H) | Taller descoberta (1H) |
| Al Jardí | 2 € per persona | 4 € per nen |

## Referències

* ↑ El Jardi mediterrani del Mas de la Serra en els ortofotomapes de l'iGN

## Enllaços externs

* Pàgina web del Jardí del Mas de la Serra
# Equipació del Club Universitario de Deportes

L'equipació del Club Universitario de Deportes és la utilitzada pels seus jugadors i jugadores a les competicions. Els colors del club són crema amb granat a la samarreta i pantalons, els mitjons són de color negre.

## Cronologia
### Primera

| 1924-1928 | 1933-1956 | 1972-2001 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 |
| 2022 | 2023 |

### Segona

| 2001 | 2002 | 2003-2004 | 2005-2006 | 2007-2008 | 2009 | 2010 | 2011 |
| 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020 | 2021 | 2022 |

### Tercera

| 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 |

## Referències

* ↑ «Lista la nueva piel: Universitario presentó su camiseta para la temporada 2022». [Consulta: 12 maig 2023].
* ↑ «Universitario presentó su nueva camiseta para la temporada 2023». [Consulta: 12 maig 2023].
# Kor (Núbia)

Kor fou una fortalesa egípcia a Núbia construïda vers el 1850 aC, situada uns 5 km al sud de Buhen.
Fou part d'un conjunt de fortaleses de la regió, destinades tant al comerç com a la protecció contra el regne de Kerma.
Fou evacuada al final de la Dinastia XIII, després del 1700 aC.

## Vegeu també

* Fortaleses de l'antic Egipte a Núbia
# Aràbia (desambiguació)

«Aràbia» té aquests significats:
* Aràbia, península del continent asiàtic.
* Aràbia (província romana), nom que rebia durant la dominació romana el territori dels àrabs.
* Aràbia Feliç, denominació alternativa del Iemen.
* Aràbia Pètria, subdivisió de la província romana d'Aràbia.
* Aràbia Saudita, regne del sud-oest d'Àsia que ocupa la major part de la península aràbiga.
* Satrapia d'Aràbia, entitat administrativa de la Pèrsia aquemènida.
# José Corrales Egea

José Corrales Egea (Larraix, Marroc, 1921 - 28 de juny de 1990) va ser un escriptor nascut al Marroc espanyol, que escrigué en castellà. Va escriure la seva primera novel·la, Hombres de acero, quan tenia quinze anys. Es va llicenciar en filosofia i lletres. Va exercir de professor de llengua i literatura; va arribar a donar classes a La Sorbona durant el seu exili a París. Va ser col·laborador de les revistes Insula, Cuadernos para el Diálogo i Triunfo.

## Obres

* Hombres de acero (1935)
* Por la orilla del tiempo (1954)
* La otra cara
* El haz y el envés (1a edició en francès el 1960)
* La novela española actual (1969)
* Semana de pasión (1976)

## Referències

* «José Corrales Egea». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «José Corrales Egea, escritor» (en castellà). El País, 29-06-1990 [Consulta: 28 maig 2010].
* Caballero Bonald, José Manuel; Gutiérrez Carbajo, Francisco. Dos días de setiembre. ISBN 8497401433.

## Enllaços externs

* Devuélveme la voz: José Corrales Egea a Ràdio París
# Matilde Mastrangi

Matilde Raspa Mastrangi (São Paulo, 18 de març de 1953) és una actriu brasilera.

## Carrera

Mastrangi era originalment un fotomodel que també posava per a la revista Sétimo Céu. El 1971, la cantant Wanderley Cardoso la va organitzar per treballar com a ballarina al programa de televisió de Silvio Santos.
Mastrangi va debutar com a actor el 1974 amb As Cangaceiras Eróticas, una comèdia eròtica de Roberto Mauro. Va continuar la seva carrer d'actiu amb pel·lícules com Bacalhau (1976). Es va convertir en una figura popular de pornochanchadas i durant aquests anys va ser considerada com una de les actrius més importants del gènere juntament amb Helena Ramos i Aldine Müller.
Després de la popularitat de la pornochanchada, va passar a altres gèneres, incloses totes les pel·lícules dirigides per Guilherme de Almeida Prado com Perfume de Gardênia. Va posar per al número de febrer de 1984 de Playboy Brasil.

## Vida personal

Mastrangi està casada amb l'actor Oscar Magrini, que va conèixer durant el rodatge d'Uma Ilha Para Três, el 1980. La parella té una filla anomenada Isabella (1991) i viu a Atibaia.

## Filmografia

* 1974 - As Cangaceiras Eróticas
* 1975 - Bacalhau
* 1975 - Cada um dá o que tem (Episodi: "Uma grande vocação")
* 1976 - Incesto
* 1976 - Já não se faz amor como antigamente
* 1977 - Emanuelle Tropical
* 1980 - A Noite das Taras
* 1980 - As Intimidades de Analu e Fernanda
* 1980 - Orgia das Taras... Jandira
* 1980 - Palácio de Vênus
* 1980 - Sócias do Prazer
* 1981 - A Cafetina de Meninas Virgens
* 1981 - A Cobiça do Sexo
* 1981 - As Taras de Todos Nós
* 1981 - Em Busca do Orgasmo
* 1981 - Pornô!
* 1981 - Volúpia ao Prazer
* 1982 - A Noite das Taras II
* 1982 - Amor estranho amor
* 1982 - Pecado Horizontal
* 1983 - Corpo e Alma de Mulher
* 1983 - Flor do Desejo
* 1983 - Tudo na Cama
* 1984 - Caçadas Eróticas
* 1984 - Como Salvar Meu Casamento (S.O.S. Sex-Shop)
* 1984 - Erótica, a Fêmea Sensual
* 1987 - A dama do Cine Shanghai
* 1992 - Perfume de Gardênia
* 1997 - Glaura
* 1998 - A Hora Mágica
* 2007 - Quem Comeu o Raspa?

### Televisió

* 1989 - Cortina de Vidro - Emanuele
* 1984 - Vereda Tropical - Marilinda

## Referències

* ↑ «Adoro Cinema Brasileiro - Matilde Mastrangi». Arxivat de l'original el 2010-04-09. [Consulta: 12 desembre 2020].
* 1 2 Dramaturgia Brasileira - Matilde Mastrangi Arxivat 2010-02-22 a Wayback Machine.
* 1 2 Confraria de Cinema - Matilde Mastrangi Arxivat 2011-07-06 a Wayback Machine.
* ↑ IMDB Biography
* ↑ Portada de la revista a mercadolivre.com
* ↑ Cinemateca Brasileira Depravação : Orgia das Taras [http://cinemateca.gov.br/bases/?FILMOGRAFIA-025063%5BEnllaç+no+actiu%5D [em linha]]
# Ratxka

El Ratxka - Рачка (rus) - és un riu de Rússia. És un afluent del Moskvà. Té 1,8 km de llarg.

## Referències

* ↑ mosriver.narod.ru: Река Рачка, abgerufen zu Pfingsten 2011
# Osceola (Nebraska)

Osceola és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 921 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Osceola tenia 921 habitants, 381 habitatges, i 235 famílies. La densitat de població era de 399,6 habitants per km².
Dels 381 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,9% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 38,1% no eren unitats familiars. En el 36,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 26,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.737 $ i la renda mediana per família de 46.354 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.906 $ mentre que les dones 19.432 $. La renda per capita de la població era de 17.037 $. Aproximadament el 5,2% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Osceola». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Osceola». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.