OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Heiligenberg

Heiligenberg (en alsacià Hellebari) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 562 habitants.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Regió de Molsheim-Mutzig.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 326 | 350 | 464 | 508 | 535 | 562 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Guy Ernst | |
# Colchester (desambiguació)

«Colchester» té aquests significats:
* Colchester, ciutat al nord del comtat d'Essex (Anglaterra)
* Colchester (Connecticut), població dels Estats Units a l'estat de Connecticut.
* Colchester (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois.
* Colchester (Vermont), població dels Estats Units a l'estat de Vermont.
# Xerraire estriat

El xerraire estriat (Grammatoptila striata) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae) i única espècie del gènere Grammatoptila Reichenbach, 1850.

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, freqüentment de rododendres a l'Himàlaia del nord i est de l'Índia des d'Himachal Pradesh cap a l'est fins Arunachal Pradesh, cap al sud a Khasi i Cachar, Manipur i Nagaland, sud-est del Tibet, sud-oest de la Xina al nord-oest de Yunnan i oest i nord-est de Myanmar.

## Referències

* ↑ «Xerraire estriat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Alessandro Vanotti

Alessandro Vanotti (Bèrgam, 16 de setembre del 1980) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre el 2004 i el 2016.
Va debutar l'any 2004 en el ciclisme professional en l'equip de Gianluigi Stanga, el De Nardi. El 2005 va fitxar pel Domina Vacanze-De Nardi, també dirigit per Stagna. El 2012 fitxà junt a Vincenzo Nibali per Astana Qazaqstan Team, equip on finalitzà la seva carrera esportiva a finals del 2016, després de patir una fractura a la tíbia esquerra durant la pretemporada. En el seu palmarès sols destaca una etapa de la Settimana Ciclistica Lombarda del 2007.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Settimana Ciclistica Lombarda

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. 44è de la classificació general
* 2005. 74è de la classificació general
* 2006. 69è de la classificació general
* 2007. 107è de la classificació general
* 2008. 86è de la classificació general
* 2009. 107è de la classificació general
* 2010. 76è de la classificació general
* 2011. 73è de la classificació general
* 2013. Abandona (14a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2007. 66è de la classificació general
* 2008. 75è de la classificació general
* 2013. 113è de la classificació general
* 2015. 135è de la classificació general
* 2016. 97è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2005. 133è de la classificació general
* 2009. 120è de la classificació general
* 2011. 133è de la classificació general
* 2012. 118è de la classificació general
* 2014. 147è de la classificació general

## Referències

* ↑ «VANOTTI Alessandro». [Consulta: 10 novembre 2022].
* ↑ published, Cycling News. «Nibali signs two-year contract with Astana» (en anglès), 02-08-2012. [Consulta: 10 novembre 2022].
* ↑ «Fracture du plateau tibial pour Alessandro Vanotti après une chute à l'entraînement». [Consulta: 10 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Alessandro VANOTTI» (en italià). [Consulta: 10 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Alessando Vanotti a sitiodeciclismo.ne
# Teologia pública

La teologia pública és el compromís i el diàleg cristians dins de l'església i especialment amb la societat en general. Busca el benestar i una societat justa per a tothom, involucrant qüestions d'interès comú per construir el bé comú. Aquesta és la teologia cristiana que parla amb la societat i no només a la societat. Això es fa presentant la posició cristiana d'una manera que es pugui entendre públicament i, per tant, oberta al debat públic i la investigació crítica.

## Evolucions clau

El terme teologia pública va ser encunyat per primera vegada per Martin Marty per contrastar amb la religió civil. La religió civil mira de manera més general a la religió en relació amb l'estat, mentre que la teologia pública està arrelada en un punt de vista i identitat cristiana a mesura que considera les seves contribucions a la societat i l'estat.
David Tracy va preguntar-se què volia dir el "públic" en "teologia pública"; i identifica tres públics amb els quals la teologia pública hauria d'intentar dialogar: la societat en general, el món acadèmic i l'església. Suggereix que, tenint en compte aquests públics, el llenguatge i els raonaments utilitzats haurien de ser obertament accessibles per a tothom i no expressar-se en termes teològicament elitistes. Com que Tracy va identificar aquests tres públics, altres han suggerit l'addició d'altres "públics" com ara l'economia, el dret, el mercat, els mitjans de comunicació i altres comunitats religioses.
Algunes figures destacades en aquest camp són Dietrich Bonhoeffer, William Temple, Martin Luther King Jr., Desmond Tutu, Jürgen Moltmann, Ronald Thiemann, Dorothee Soelle, John Courtney Murray, Reinhold Niebuhr, Duncan Forrester, Max Stackhouse, i Sebastian C. H. Kim.

## Referències

* ↑ Day i Kim, 2017, p. 14.
* ↑ Forrester, 2004, p. 6.
* ↑ Marty, 1974, p. 359.
* ↑ Stackhouse, 2004.
* ↑ Tracy, 1981, p. 3–5.
* ↑ Stackhouse, 1998, p. 166.
* ↑ Benne 1995 ; Kim 2011, p. 19.
* ↑ Kim, 2011, p. 10–14.
# Ibn Faradj al-Djayyani

Abu-Úmar Àhmad ibn Muhàmmad ibn Fàraj al-Jayyaní, més conegut simplement com a Ibn Fàraj al-Jayyaní, fou un poeta, antologista i historiador andalusí del segle x.
Se sap ben poc de la seva vida, més enllà que va formar part de la cort del califa al-Hàkam II al-Mustànsir (961-976). Arran d'una sàtira sobre el califa, aquest el va tancar a la presó, d'on no en sortiria fins a la mort. Malgrat estar encarcerat, va seguir escrivint poemes i llibres. Va tenir dos germans també poetes, Abu-Saïd Uthman i Abu-Muhàmmad Abd-Al·lah, dels quals solament en coneixem el nom i uns pocs versos.
Ibn Fàraj deu la seva fama a una antologia de la poesia andalusina titulada Kitab al-hadàïq ("Llibre del jardins"), citada per tots els antologistes posteriors i que, tanmateix, s'ha perdut. Tot i així, en podem conèixer part del contingut gràcies a les nombroses cites en les antologies posteriors. La va escriure per rivalitzar amb la famosa antologia de poesia àrab oriental Az-zahra d'Ibn Dawud al-Isfahaní. Com que aquesta obra tenia cent capítols amb cent versos cadascun, Ibn Fàraj va decidir que la seva antologia en tindria dos-cents, de capítols, i cadascun dos-cents versos. El Llibre dels jardins és considerat una de les primeres mostres de la maduresa cultural de l'Àndalus, de la presa de consciència de la seva pròpia identitat i de la seva tendència a trencar amb els models orientals.
Com a poeta, se'n conserven una bona quantitat de poesies. Es tracta, majoritàriament, de poemes de temàtica floral o eròtica. Com a historiador, s'atribueix a Ibn Fàraj l'obra Tarikh al-muntazín wa-l-qaïmín bi-l-Àndalus wa-akhbaru-hum ("Història i notícies dels insurgents i rebels de l'Àndalus"), perduda i que segurament hauria escrit essent a la presó.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn Faradj al-Djayyānī".
# Comarques de Catalunya per superfície

Comarques de Catalunya ordenades per superfície
| # | Nom | km² | Percentatge |
| 1 | La Noguera | 1.784,1 | 5,56% |
| 2 | L'Alt Urgell | 1.446,5 | 4,50% |
| 3 | El Segrià | 1.396,7 | 4,35% |
| 4 | EL Pallars Sobirà | 1.377,9 | 4,23% |
| 5 | L'Alt Empordà | 1.357,5 | 4,17% |
| 6 | EL Pallars Jussà | 1.260,1 | 3,92% |
| 7 | Osona | 1.245,0 | 3,86% |
| 8 | El Berguedà | 1.184,9 | 3,69% |
| 9 | El Bages | 1.094,2 | 3,40% |
| 10 | El Baix Ebre | 1.034,8 | 3,22% |
| 11 | El Solsonès | 1.001,2 | 3,12% |
| 12 | La Selva | 995,1 | 3,10% |
| 13 | El Ripollès | 956,2 | 2,98% |
| 14 | L'Anoia | 866,3 | 2,70% |
| 15 | La Ribera d'Ebre | 827,3 | 2,58% |
| 16 | Les Garrigues | 797,6 | 2,48% |
| 17 | La Terra Alta | 743,4 | 2,31% |
| 18 | El Vallès Oriental | 735,9 | 2,29% |
| 19 | La Garrotxa | 735,4 | 2,29% |
| 20 | El Montsià | 735,4 | 2,29% |
| 21 | La Segarra | 722,8 | 2,25% |
| 22 | El Baix Empordà | 701,7 | 2,19% |
| 23 | El Baix Camp | 697,1 | 2,17% |
| 24 | La Conca de Barberà | 650,2 | 2,02% |
| 25 | La Val d'Aran | 633,6 | 1,97% |
| 26 | L'Alt Penedès | 592,8 | 1,85% |
| 27 | El Vallès Occidental | 583,2 | 1,82% |
| 28 | L'Urgell | 579,7 | 1,81% |
| 29 | El Gironès | 575,4 | 1,79% |
| 30 | La Cerdanya | 546,6 | 1,70% |
| 31 | L'Alt Camp | 538,0 | 1,68% |
| 32 | El Priorat | 498,6 | 1,55% |
| 33 | El Baix Llobregat | 485,7 | 1,51% |
| 34 | L'Alta Ribagorça | 426,9 | 1,33% |
| 35 | El Maresme | 398,9 | 1,24% |
| 36 | El Moianès | 337,9 | 1,05% |
| 37 | EL Tarragonès | 318,9 | 0,99% |
| 38 | El Pla d'Urgell | 305,1 | 0,95% |
| 39 | El Baix Penedès | 296,2 | 0,92% |
| 40 | El Pla de l'Estany | 262,8 | 0,82% |
| 41 | El Garraf | 185,3 | 0,58% |
| 42 | El Barcelonès | 144,7 | 0,45% |
| - | Total | 32.144,0 | 100% |

## Vegeu també

* Catalunya
* Comarques de Catalunya
* Comarques de Catalunya per població

## Enllaços externs

* Web de l'Institut d'estadística de Catalunya
# Xu Zhiming

Xu Zhiming –en xinès, 徐志明– (29 de gener de 1980) és un esportista xinès que va competir en judo, guanyador d'una medalla de bronze al Campionat Asiàtic de Judo de 2000 en la categoria de –90 kg.

## Palmarès internacional

Campionat Asiàtic :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2000 | Osaka ( Japó) | 3 | –90 kg |

## Referències

* ↑ Xu Zhiming Arxivat 2012-12-18 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ Xu Zhiming en Judoinside.com (anglès)
# Trujillanos

Trujillanos és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Alessandro Tonani

Alessandro Tonani (Lodi Vecchio, Llombardia, 18 de juny de 1898 – Varese, Llombardia, 2 de juny de 1938) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1920 i 1928. Va competir tant en ruta com en pista, on guanyà tres curses de sis dies.

## Palmarès en ruta

* 1920
** 1r a la Coppà d'Inverno
* 1924
** 1r a la Gènova-Ventimiglia
* 1924
** 1r a la Coppà d'Inverno
* 1925
** Vencedor d'una etapa de la Zuric-Berlín

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1923. 21è de la classificació general

## Palmarès en pista

* 1927
** 1r als Sis dies de Berlín (amb Willy Lorenz)
** 1r als Sis dies de Dortmund (amb Willy Lorenz)
* 1928
** 1r als Sis dies de París (amb Onésime Boucheron)

## Referències

* ↑ «TONANI Alessandro 1». [Consulta: 24 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Alessandro TONANI» (en italià). [Consulta: 24 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine.
# Terratrèmols de l'Ebre de 2013

Els terratrèmols de l'Ebre de 2013 foren una sèrie de diversos centenars de sismes, la majoria d'ells d'escassa magnitud i imperceptibles, que es van produir entre setembre i octubre de 2013 al sud de Catalunya i nord del País Valencià.

## Antecedents

L'abril de 2012 es produí un terratrèmol de 3,1 en l'escala de Richter als voltants de la plataforma d'injecció del Projecte Castor. Fou qualificat com a "normal" per l'Observatori de l'Ebre.

## Els terratrèmols

Des de mitjans de setembre de 2013 es produïren diversos centenars de sismes, la majoria d'ells d'escassa magnitud i imperceptibles, a la zona on el projecte Castor estava injectant gas. Malgrat això, l'1 d'octubre tingué lloc un terratrèmol de 4,2 a l'escala de Richter, causant alarma a les poblacions pròximes on es percebé (en Alcanar, Benicarló, Cervera del Maestrat, Càlig, Peníscola, Sant Carles de la Ràpita i Vinaròs fou sentit amb una intensitat de grau III). Els treballs d'injecció de gas foren paralitzats el 16 de setembre després dels primers tremolors i l'empresa Escal UGS reconegué que els terratrèmols podien estar vinculats al projecte Castor, però que el normal hagués estat que el tipus d'activitats generades provoquessin microsismes de magnitud 1 o 2,6.
El 2014 un informe de l'Institut Geològic i Miner d'Espanya va constatar que les operacions d'injecció de gas van ser les responsables d'aquests terratrèmols.

## Paralització de les activitats

El 4 d'octubre de 2013 la Guàrdia Civil investigà in situ el cessament de l'activitat a instàncies de la Fiscalia de Castelló, i l'empresa concessionària va cobrar 1.350 milions d'euros com a indemnització en novembre de 2014.

## Referències

* ↑ «El terremoto del Castor de Vinaròs es "normal"». El Periódico Mediterráneo. [Consulta: 14 novembre 2014].
* ↑ «Castor torna a avisar amb un terratrèmol de 4,2 graus». La Veu PV. [Consulta: 14 novembre 2014].
* ↑ «La empresa del proyecto Castor reconoce que los temblores son "mayores de lo esperado"». Público. [Consulta: 14 novembre 2014].
* ↑ «Un segon informe confirma que les injeccions de gas del Castor van provocar els terratrèmols a l'Ebre». Ara, 28-05-2014. [Consulta: 24 gener 2014].
* ↑ «La Guàrdia Civil inspecciona la plataforma marina del magatzem Castor per ordre de la Fiscalia». Ara. [Consulta: 14 novembre 2014].
* ↑ «Florentino Pérez ja ha cobrat els 1.350 milions d'indemnització pel Castor». Ara, 13-11-2014. [Consulta: 24 gener 2014].
# Montevideo Cricket Club

El Montevideo Cricket Club (MVCC) és un club esportiu uruguaià de la ciutat de Montevideo.

## Història

Va ser fundat el 18 de juliol de 1861 per immigrants anglesos. El seu predecessor fou el desaparegut Victoria Cricket Club, fundat el 1842.
El club és considerat el vuitè club de rugbi més antic (i el primer fora d'Europa) segons el World Rugby Museum de Twickenham. A més de criquet, futbol i rugbi, el club practica hoquei herba, bàdminton i tennis.
El 1868, el MVCC disputà el seu primer partit de criquet internacional davant l'Argentí Buenos Aires Cricket Club. És el primer partit internacional conegut jugat a Sud-amèrica. El primer partit de futbol el disputà el 1878, enfrontant-se a un vaixell visitant. També juga el 1881 davant el Montevideo Rowing Club, primer partit entre dos clubs al país. També juga el primer partit internacional davant el "Buenos Aires Team" a Montevideo el 1889.

## Palmarès
### Rugbi Unió

* Campionat uruguaià de rugbi (3)
       1951, 1953, 1956

### Hoquei herba

* Campionat femení:
       1987, 1989, 1993, 1997
* Campionat masculí:
       2000

## Referències

* 1 2 Historia del club at official website Arxivat 9-7-2007 a Wayback Machine., consulta 1 febrer 2013
* ↑ «World Rugby 1820-1870 at RFU.com». Arxivat de l'original el 2013-11-04. [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ "Decano entre decanos" by Claudio Barragán & Gustavo Castro at El Area website
* ↑ El Origen Británico del Deporte Argentino by Víctor Raffo, Gráfica MPS (2004) - ISBN 978-987-43-8107-1
* ↑ "Museo del MVCC" on MVCC website

## Bibliografia

* Richards, Huw A Game for Hooligans: The History of Rugby Union (Mainstream Publishing, Edimburg, 2007, ISBN 978-1-84596-255-5)
* The Development of Rugby in the River Plate Region: Irish Influences by Hugh FitzGerald Ryan in "Irish Migration Studies in Latin America", Society of Irish Latin American Studies.

## Enllaços externs

* Official site
# Concili de Nimes

El concili de Nimes fou una reunió de bisbes celebrada a la ciutat de Nimes l'1 d'octubre del 396 (probablement, una altra possibilitat seria el 394), i una part tractava de condemnar als itacians i l'altra als priscil·lianistes.
Sant Martí de Tours fou un dels que més es van oposar als priscil·lianistes; però Itaci i altres col·legues eren partidaris de la mort dels sectaris en lo que Sant Martí no va estar d'acord. Els partidaris d'Itaci van ordenar a Fèlix com a bisbe de Trèveris i primat de les Gàl·lies; Fèlix era segons Sulpici Sever un home sant i digne del càrrec però els que el van instal·lar no ho eren i estaven tacats de la sang dels pricil·lianistes; això va provocar un cisma. Sant Marti va flaquejar i va contactar amb els bisbes seguidors d'Itaci (que havien anat a l'ordenació de Fèlix com a bisbe de Treveris), i va donar suport a la persecució dels sectaris fins a la mort; després es va penedir i es va autocastigar imposant-se que en endavant no aniria a cap altra reunió de bisbes. A la mort de Valentinià II a mans d'Arbogast a Viena del Delfinat, Sant Martí fou cridat al concili a Nimes (396?), segurament en relació a l'afer dels itacians, però va refusar assistir. Louis Duchesne dona la llista de 21 participants: Aprunculus, Ursus, Genialis (de Cavaillon ?), Syagrius, Alitius (de Cahors ?), Aper, Felix, Solinus, Adelfus, Remigius, Epetemius (d'Angers ?), Modestus, Eusebius, Octavius, Nicesius, Evantius, Ingenuus (d'Arle), Aratus, Urbanus, Melanus i Toeferius. Els absents més notables, a part de Sant Martí, Proculus de Marsella, Simplicius de Viena del Delfinat i Suacrius o Siagri del Velai.
Encara que es proposà una condemna del pricil·lianisme sembla que no es va aconseguir; no obstant el concili va refusar el diaconat femení que demanaven els priscil·lianistes.
La data del concili és acceptada generalment com el 396 però subsisteix algun dubte sobre el 394. El concili se sap que es va fer l'1 d'octubre de l'any dels cònsols augusts Arcadi i Honori, el que tant permet situar-lo el 394 com el 396. Com que Sant Martí vivia (va morir el 397) tampoc això serveix d'ajut. Però Luis Duchesne remarca que fins al 6 de setembre de 394 la Gàl·lia va estar en mans de l'usurpador Eugeni i considera poc probable que entre aquesta data i l'1 d'octubre es pogués organitzar un concili (convocatòria, preparació, viatges...)

## Notes

* ↑ Hi ha altres versions que expliquen de manera diferent la seva presència a Trèveris i la seva absència a Nimes

## Referències

* ↑ Duchesne, Louis. Fastes épiscopaux de l'ancienne Gaule. Tome 1: Provinces du Sud-Est (en francès). Adamant Media Corporation, 2002. ISBN 1421216272.

## Bibliografia

* Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).
* Jean-Rémy Palanque, Le diocèse d'Aix en Provence - Paris, Editions Beauchesne - Collection, Histoire des diocèses de France - 1975
# Wayne Allwine

Wayne Allwine (Glendale, 7 de febrer de 1947 – Los Angeles, 18 de maig de 2009) va ser un actor de veu estatunidenc, famós per ser la tercera veu de les tres que va tenir el ratolí Mickey. A més del seu treball de veu, Allwine també havia estat editor d'efectes de so en pel·lícules i programes de televisió. En paral·lel a la seva activitat com actor va tocar la guitarra rítmica i la bateria en grups de Dixieland. El 1991, es va casar amb Russi Taylor, que va ser una de les veus de Minnie Mouse.

## Referències

* ↑ Obituaris del Diari Avui de 30 de maig de 2009, pag. 32 https://pandora.girona.cat/viewer.vm?id=0001387543&page=32&search=
* ↑ «Firehouse Five Plus Two». Rbistudio. [Consulta: 22 febrer 2022].
* ↑ «Remembering Wayne Allwine, the Official Voice of Mickey Mouse». [Consulta: 22 febrer 2022].
# Amphilius platychir

Amphilius platychir és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Sierra Leone, Guinea, Costa d'Ivori i conca del riu Congo a Zàmbia.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Eccles, D.H. 1992. FAO species identification sheets for fishery purposes. Field guide to the freshwater fishes of Tanzania. Prepared and published with the support of the United Nations Development Programme (project URT/87/016). FAO, Roma, Itàlia. 145 p.
* ↑ Balon, E.K. i D.J. Stewart 1983. Fish assemblages in a river with unusual gradient (Luongo, Africa - Zaire system), reflections on river zonation, and description of another new species. Env. Biol. Fish. 9(3/4):225-252.
# Montezuma (Indiana)

Montezuma és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.179 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Montezuma tenia 1.179 habitants, 476 habitatges, i 343 famílies. La densitat de població era de 734,2 habitants/km².
Dels 476 habitatges en un 30,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 14,7% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.111 $ i la renda mediana per família de 35.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.803 $ mentre que les dones 19.219 $. La renda per capita de la població era de 13.754 $. Entorn del 16,9% de les famílies i el 20,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Montezuma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Montezuma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.