OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Longeville-sur-Mogne

Longeville-sur-Mogne és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 107 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Longeville-sur-Mogne era de 107 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 41 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 6 estaven desocupats. 46 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 41 habitatges principals, 36 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 13 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Longeville-sur-Mogne el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 70 persones, 48 eren actives i 22 eren inactives. De les 48 persones actives 45 estaven ocupades (24 homes i 21 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 22 persones inactives 11 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació de material elèctric, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Longeville-sur-Mogne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Longeville-sur-Mogne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Barranc de l'Obaga (Castissent)

El Barranc de l'Obaga, és un dels barrancs del territori de Castissent, dins de l'antic terme de Fígols de Tremp, actualment inclòs en el terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà. Tanmateix, el tram final del barranc és dins del terme municipal de Sant Esteve de la Sarga.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Dotproject

Dotproject és una eina opensource orientada a la gestió de projectes, l'administració de recursos per al desenvolupament d'un producte, la producció del qual requereix un conjunt d'activitats o tasques que es desenvolupin entre elles de forma paralela o independent.
Està desenvolupat en php, i requereix una base de dades MySQL.
Sistema operatiu: Linux, Windows, Mac.
Llicència: 1a versió: BSD 2a versió: GNU

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Josep Espinasa i Massaguer

Josep Espinasa i Massaguer (Montcada i Reixac, 14 de maig de 1894 – Ciutat de Mèxic, 11 d'octubre de 1961) fou un pediatre i polític català, mort a l'exili.

## Biografia

Fill de Ramon Espinasa i Nebot i germà d'Antoni Espinasa i Massaguer, posteriorment president del Centre Català de Caracas. Estudià medicina, tot especialitzant-se en pediatria el 1921. Força actiu en la vida social de Montcada i Reixac, el mateix any fou fundador del Foment de la Sardana i de l'Associació Benèfico-Instructiva Ateneu Domingo Fins, de la que en fou president de 1921 a 1924. A les eleccions municipals de 1922 fou escollit regidor a l'ajuntament de Montcada i Reixac, però la dictadura de Primo de Rivera el va fer deixar el càrrec.
Durant les eleccions municipals espanyoles de 1931 fou un dels fundadors del Centre Nacionalista Republicà, que després es va integrar en Esquerra Republicana de Catalunya, i amb el que fou escollit alcalde de la seva vila, càrrec que va ocupar fins al 1933. Durant el seu mandat es creà el Dispensari Municipal i diverses escoles.
El 27 de gener de 1939, poc abans d'acabar la guerra civil espanyola, juntament amb la seva esposa Dolors Closas i Miralles, el jutge de pau de Montcada Lluís Pedrola i Briansó i els seus dos fills van travessar la frontera francesa cap a l'exili pel coll de Banyuls. Durant un temps va exercir com a metge a Perpinyà fins que el 12 de juliol de 1939 es va embarcar a Bordeus cap a Mèxic, establint-se primer a Veracruz i després a Ciutat de Mèxic, on es dedicà a l'exercici privat de la pediatria.
Durant els anys d'exili va impartir conferències a l'Orfeó Català de Mèxic, fou membre de la Borsa del Metge Català a Mèxic (que va presidir uns anys) i va guanyar dos cops premis dels Jocs Florals de la Llengua Catalana a l'exili. L'estiu de 1960 va visitar un cop a Catalunya i després tornà a Mèxic, d'on ja no es mouria.

## Obres

* Eugenesia y enfermedades de la infancia (1941)
* Dietética infantil (1944)
* Manual de urgencias en pediatría (1952), llibre de text
* La comarca del Vallès (1954), premi Maspons i Camarasa als Jocs Florals de Sao Paulo.
* Contes per a infants (1955), premi Francesc Macià als Jocs Florals de San José de Costa Rica.

## Referències

* ↑ Riera i Llorca, Vicenç. Els exiliats catalans a Mèxic. Barcelona: Editorial Curial, 1994, p. 264.
* ↑ Biografia de Josep Espinasa a Esquerra a Mèxic (1941-1980), p. 133, de la Fundació Josep Irla
* ↑ Josep Espinasa i la ruta de l'exili montcadenc, 6 de febrer de 2009
# O'danielita

L'O'danielita és un mineral de la classe dels arsenats, que pertany al grup de l'alluaudita. Rep el nom en honor de Herbert O'Daniel (1903-1977), professor de mineralogia a la Universitat de Múnic, a Alemanya.

## Característiques

L'O'danielita és un arsenat de fórmula química Na(Zn,Mg)₃H₂(AsO₄)₃. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba en forma de grans anèdrics, aplanats en {100} i allargats al llarg de [001]; amb cristalls fent intercreixements de fins a 3 mm. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats a la Universitat de Stuttgart, a Alemanya, amb el número de registre NM09, i al Museu Nacional d'Història Natural dels Estats Units, amb el número de registre 145966.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Tsumeb, a la localitat homònima, dins la regió d'Otjikoto, a Namíbia, on sol trobar-se associada a altres minerals com: tsumcorita, tennantita, stranskiïta, prosperita, lavendulana, köttigita, koritnigita, adamita i calcocita. Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «O'Danielite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 març 2018].
# Santa Júlia

Santa Júlia és el nom dels següents personatges:
* Júlia, màrtir, 16 d'abril, 15 de juliol, 27 de juliol i 1 d'octubre. 14 de Juliol
* Júlia de Còrsega, màrtir a Còrsega o Cartago, 22 de maig.
* Júlia de Mèrida, màrtir a Mèrida, 10 de desembre.
* Júlia de la Rena, religiosa, 9 de gener.
* Julie Billiart 8 d'abril.
# Martí Vidal Corella

Martí Vidal Corella (València, 1 de gener de 1895 - 4 de juny de 1976) fou un pintor i fotògraf (com ho foren també els seus germans Vicent i Luis), nascut a una família de varies generacions d'artistes que van ser pioners de la fotografia.
Fill de Martí Vidal Romero, el iniciador d'una saga de fotògrafs valencians que durà fins a l'actualitat en la persona del net del seu germà Luis Vidal Corella, Luis Vidal Ayala.
Cursà estudis a l'Acadèmia de Sant Carles; i la seua obra fou valorada positivament, com demostra la obtenció de la tercera medalla en l'Exposició Regional d'Art de 1914, i a l'any següent, la primera.
Va ser deixeble de Mariano Benlliure i mestre de Ferran Hurtado Sanchis.
Va concursar en diferents ocasions, aconseguint nous premis. Va ser fotògraf artístic, professional del reportatge gràfic de premsa. La seva plaça està situada al districte marítim.

## Referències

* 1 2 3 «Pintor y fotógrafo. Las Provincias». [Consulta: 31 maig 2018].
* 1 2 Press, Europa «El Museo Benlliure (Valencia) rinde homenaje al pintor Vidal Corella, representante de la Escuela Levantina» (en castellà). europapress.es, 26-09-2006.
* ↑ «Libros de Martín Vidal Corella - Arte10.com». [Consulta: 31 maig 2018].
* ↑ «Red Digital de Colecciones de Museos de España - Museos» (en castellà). [Consulta: 31 maig 2018].
# Network File System

Network File System (NFS) és un protocol de sistema de fitxers en xarxa originalment desenvolupat per Sun Microsystems el 1983, que permet a un ordinador client accedir a fitxers a través de xarxa fàcilment, com si els dispositius físics d'emmagatzemament (normalment discs durs) estiguessin directament connectats a l'ordinador. NFS funciona sobre el protocol RPC. S'especifica al RFC 1094, RFC 1813 i RFC 3530 (que deixa obsolet el RFC 3010).

## Referències

* ↑ «What is a Network File System (NFS)? - Definition from Techopedia» (en anglès). [Consulta: 25 abril 2019].
* ↑ «Network file systems and Linux» (en anglès). [Consulta: 2 maig 2019].

## Vegeu també

* Sistema virtual de fitxers
# Barranc de la Bassa (Arbul)

* Aquest article tracta sobre el barranc d'Arbul. Si cerqueu el barranc homònim, vegeu «Barranc de la Bassa (Isona)».
El Barranc de la Bassa és un barranc del terme municipal de Tremp, dins de l'antic terme de Fígols de Tremp, en l'àmbit de l'antic poble d'Arbul.
Es forma a 980 metres d'altitud, a la Serra d'Arbul, al nord-est del Pla de la Bassa, des d'on davalla cap al sud-oest fins que en arribar al Pla de la Bassa, a ponent de la Bassa de Carrasquet, trenca en angle recte cap al sud-est. Al nord de la Solana d'Arbul i a ponent de l'Obaguet s'aboca en el barranc d'Eloi.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Doto carinova

Doto carinova és una espècie de mol·lusc gastròpode de la família dels dòtids. Se n'ha trobat un únic espècimen, que fou recollit a 277 m de profunditat al mar de Weddell i feia 13 mm de llargada. El seu nom específic, carinova, deriva de les paraules llatines carina ('quilla') i ova ('ous') i es refereix a la marcada protuberància que s'observa en la massa d'ous d'aquest animal. Es diferencia de D. antarctica, una espècie simpàtrica, pel fet de tenir el cos més llarg i pàl·lid, entre altres característiques. Com que fou descobert fa poc temps, el seu estat de conservació encara no ha sigut avaluat.

## Referències

* ↑ Moles, J.; Wägele, H.; Ballesteros, M.; Pujals, Á.; Uhl, G.; Avila, C «The End of the Cold Loneliness: 3D Comparison between Doto antarctica and a New Sympatric Species of Doto (Heterobranchia: Nudibranchia)» (en anglès). PLoS ONE, 11, 7, 2016, pàg. e0157941. DOI: 10.1371/journal.pone.0157941.
# José Antonio Coto Roquet

José Antonio Coto Roquet (Figueres, 8 de febrer de 1986) és un economista, diputat al Parlament de Catalunya en la IX i X legislatures.
És llicenciat en Economia per la Universitat de Barcelona i Executive MBA per IESE. També te és graduat universitari en Dret per la Universitat Oberta de Catalunya. Entre 2008 i 2010 va treballar a l'assessoria KPMG com a auditor i des de novembre de 2015 treballa com a consultor a l'àrea professional de Transaccions de KPMG.
Fou elegit diputat pel Grup Parlamentari Popular a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2010 i 2012. Va ser el diputat electe més jove al parlament de Catalunya.

## Referències

* ↑ Fitxa del Parlament de Catalunya
* ↑ Discussió al Parlament amb David Fernández (CUP) a youtube
* ↑ José Antonio Coto i Dolors Montserrat tanquen llistes del PP al Berguedà a Nació Digital, 23 d'abril de 2015

## Enllaços externs

* Article de José Antonio Coto
# Old Bay Seasoning

Old Bay Seasoning és una barreja d'herbes i espècies típica de l'estat de Maryland, als Estats Units. Actualment, és produïda per McCormick & Company.

## Història

L'any 1937, Gustav Brunn va emigrar del poble bavarès de Bastheim (Alemanya) a Baltimore, la principal ciutat de Maryland. L'any 1939, va fundar una empresa d'espècies anomenada la Baltimore Spice Company. Brunn va ser el creador d'Old Bay, que en un primer moment va anomenar "Delicious Brand Shrimp and Crab Seasoning" (Condiment per a gambes i cranc de la marca Deliciosa). Hom diu que moltes tavernes de Baltimore van començar a vendre crancs cuits al vapor i condimentats amb la barreja salada, ja que animava els clients a comprar més cervesa. L'any 1990, l'empresa McCormick & Company va comprar els drets del condiment a la Baltimore Spice Company i va passar a ser l'unic productor d'Old Bay.

## Nom

Rep el nom de l'Old Bay Line, o "vella línia de la badia". Aquest va ser el sobrenom de la Baltimore Steam Packet Company, una empresa de transport en vaixell que existia de 1840-1962 i que transportava passatgers per la Badia de Chesapeake, sobretot de Baltimore a Norfolk, Virgínia.

## Ingredients i ús

Inclou llavors d'api, mostassa, pebre vermell, llorer, clau, pebre de Jamaica, gingebre, macís, cardamom, canyella i papika, entre d'altres espècies. S'afegeix a una gran quantitat de menjars, sobretot a la cuina regional de Maryland. S'associa principalment amb cranc blau i d'altres tipus de marisc, però també s'afegeix a menjars com patates, crispetes, pollastre, blat de moro o ous.

## Referències

* 1 2 «The History of Old Bay Seasoning» (en anglès), 06-11-2018. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 20 maig 2019].
* ↑ «The Spice of Baltimore» (en anglès), 14-03-2018. Arxivat de l'original el 2020-02-29. [Consulta: 20 maig 2019].
* ↑ «Old Bay: The Life of Spice» (en anglès), 06-06-2018. [Consulta: 14 juny 2019].
* ↑ «McCormick adds Old Bay products to its spice rack». The Baltimore Sun, 01-11-1990 [Consulta: 6 juny 2011]. Arxivat 2012-09-26 a Wayback Machine.
* ↑ «Seafood Seasoning, Recipes, and Cooking Tips» (en anglès). [Consulta: 11 juny 2019].
# Santa Linya

Santa Linya és una vila del municipi de les Avellanes i Santa Linya, a la Noguera. Era cap de municipi fins que, el 1970, va fusionar-se amb les Avellanes.
El nucli urbà està situat, amb una altitud de 567 m sobre el nivell del mar, a la part central llevantina dels Aspres del Montsec, dits també Pre-Montsec, que comprenen les serres marginals dels prepirineus que s'estenen des de la Serra del Montsec fins a la Plana d'Urgell, ja en la depressió central. Les seves cases ocupen un promontori que uneix la roca del castell, al sud, amb les costes de la muntanya del serrat de la Guàrdia, al nord, dominant el barranc de Sant Miquel que discorre, pregon, als seus peus. Es comunica amb les Avellanes, enllaçant amb la carretera C-12 (eix de l'Ebre), per mitjà de la carretera LV-9042 (4,8 km). Aquesta mateixa carretera es prolonga cap a l'est fins a l'estació de Santa Linya de la línia de ferrocarril de Lleida a la Pobla (6 km).
Santa Linya tenia 274 habitants l'any 1950, que van anar disminuint fins a 68 habitants el 2000. Actualment (2019) en té 57.

## Llocs d'interès

* L'església parroquial de Santa Maria, romànica, capçada per un absis semicircular, amb una sòbria portada d'arc de mig punt adovellada i un campanar de planta quadrada de factura més tardana.
* La capella de Sant Salvador, també dins del poble, d'origen romànic, amb la data 1885 a la dovella central de la portada.
* A uns 2 km del poble en direcció a les Avellanes, a tocar de la carretera, hi ha la petita ermita de Sant Miquel, també romànica, però molt modificada. Dona nom al barranc que flueix per sota Santa Linya i desguassa al pantà de Camarasa.
* L'ermita de Sant Urbà, romànica, és situada en el conjunt arqueològic de Montclús, prop del castell i el vilatge, envoltat d'agulles rocalloses dins el caòtic barranc de Sant Urbà.
* El Balconet de Santa Linya és un mirador situat dalt del cingle de la dreta del pantà de Camarasa, 330 metres per damunt de les aigües (41° 56′ 30″ N, 0° 50′ 36″ E﻿ / ﻿41.941696°N,0.843445°E﻿ / 41.941696; 0.843445), amb una vista excepcional del vermells penya-segats del Coscoll. S'hi arriba amb vehicle per pista forestal. Poc abans un sender ben senyalitzat, però un xic dificultòs, porta a les runes de la capella de Sant Pere de Queralt,41° 56′ 59″ N, 0° 50′ 18″ E﻿ / ﻿41.949633°N,0.838313°E﻿ / 41.949633; 0.838313 també en un conjunt de merlets al barranc de Sant Pere.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Lladonosa, 1983, p. 290.
* ↑ Cortès, 1984, p. 88.
* ↑ «250371 Avellanes i Santa Linya, les». Idescat. [Consulta: 27 juliol 2020].

## Bibliografia

* Lladonosa, Josep. Gran geografia comarcal de Catalunya. Vol. X. 1a edició. Sant Vicenç dels Horts: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1983. ISBN 84-85194-40-3.
* Cortès, Manuel. El Montsec i muntanyes veïnes: guia excursionista. Lleida: Centre Excursionista de Lleida, 1984. ISBN 84-398-2235-9.
# Martí Vergés i Massa

Martí Vergés i Massa (Vidreres, 8 de març de 1934 - Viladecans, 17 de febrer de 2021) fou un destacat futbolista català dels anys 60.
Va jugar dues temporades al Vidreres, al Barcelona Aficionats, Espanya Industrial (amb el qual assolí l'ascens a primera divisió) i al primer equip del FC Barcelona entre 1956 i 1966 amb el qual disputà 372 partits i marcà 43 gols. Fou 12 cops internacional A, 4 B i 1 olímpic amb la selecció espanyola, amb la qual disputà la Copa del Món de Xile 62, on jugà dos partits contra Mèxic i Brasil. Jugava de centrecampista i interior. També va ser internacional amb la selecció catalana. Es va retirar en acabar la temporada 1965-1966, quan tenia 32 anys i encara era titular indiscutible. El 2015 va ser homenatjat per la institució blaugrana, dins l'homenatge a la Generació Helenio Herrera.

## Trajectòria esportiva

* Vidreres
* Barcelona Aficionats
* Espanya Industrial
* FC Barcelona: 1956-1966

## Palmarès

* Copa de les Ciutats en Fires (3): 1955-58, 1958-60, 1965-66
* Lliga espanyola (2): 1959, 1960
* Copa del Rei (3): 1957, 1959, 1963

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ Tortajada, Oriol. «Mor Martí Vergés, als 86 anys». [Consulta: 17 febrer 2021].
# Magnesiotaaffeïta-6N'3S

La magnesiotaaffeïta-6N’3S és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la taaffeïta. Va ser anomenada com a taaffeïta en honor del comte Edward Charles Richard Taaffe, gemmòleg de Dublín (Bohèmia, Àustria-Hongria, 1898 - Dublín, Irlanda, 1967), qui va descobrir el mineral el 1945. Va ser el primer cas d’un mineral nou descobert com a gemma facetejada. El sufix va ser afegit per Armbruster et al. (2002) com a polisoma de la magnesiotaaffeïta. En el món de la gemmologia és coneguda com a musgravita.

## Característiques

La magnesiotaaffeïta-6N’3S és un òxid de fórmula química Mg₂BeAl₆O₁₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 8 i 8,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la magnesiotaaffeïta-6N'3S pertany a «04.FC: Hidròxids (sense V o U), amb OH, sense H₂O; octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: bernalita, dzhalindita, söhngeïta, burtita, mushistonita, natanita, schoenfliesita, vismirnovita, wickmanita, jeanbandyita, mopungita, stottita, tetrawickmanita, ferronigerita-2N1S, magnesionigerita-6N6S, magnesionigerita-2N1S, ferronigerita-6N6S, zinconigerita-2N1S, zinconigerita-6N6S i magnesiotaaffeïta-2N'2S.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a l'Ernabella Mission, a la Serralada de Musgrave (Austràlia Meridional, Austràlia), on sol trobar-se associada a la flogopita, la safirina i l'espinel·la. També ha estat descrita a Madagascar, Tanzània, França, Àustria, Groenlàndia i l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Magnesiotaaffeite-6N’3S» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 març 2021].
* ↑ «Musgravite» (en anglès). Gemdat.org. [Consulta: 11 març 2021].
# Network Information Service

Network Information Service (conegut pel seu acrònim NIS, que en català significa Sistema d'Informació de Xarxa ), és el nom d'un protocol de serveis de directoris client-servidor desenvolupat per Sun Microsystems per a l'enviament de dades de configuració a sistemes distribuïts com ara noms d'usuaris i hosts entre ordinadors sobre una xarxa.

## Referències

* ↑ Hunt, Craig. TCP/IP Network Administration (en anglès). O'Reilly Media, 2010, p.60. ISBN 0596002971.

## Vegeu també

* NFS
* XDR