OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alton (Nou Hampshire)

Alton és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 4.502 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alton tenia 4.502 habitants, 1.825 habitatges, i 1.295 famílies. La densitat de població era de 27,5 habitants per km².
Dels 1.825 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.451$ i la renda mediana per família de 46.467$. Els homes tenien una renda mediana de 37.585$ mentre que les dones 29.375$. La renda per capita de la població era de 25.940$. Entorn del 5,4% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.

## Enllaços externs

* http://www.alton.nh.gov
* http://www.librarytechnology.org/lwc-displaylibrary.pl?RC=21532 Arxivat 2012-03-18 a Wayback Machine.
* http://mountmajorsnowmobileclub.com/
* http://www.nh.gov/nhes/elmi/htmlprofiles/alton.html
# Altona

«Altona» té aquests significats:
* Toponímia:
** Alemanya:
*** Altona-Altstadt o Altona Ciutat Vella, barri d'Hamburg, fins al 1864 una ciutat danesa independent
*** Altona-Nord, barri d'Hamburg
*** Altona (districte), divisió administrativa de l'estat federal alemany d'Hamburg
** Estats Units
*** Altona (Colorado)
*** Altona (Delaware)
*** Altona (Illinois)
*** Altona (Indiana)
*** Altona (Kentucky)
*** Altona (Michigan)
*** Altona (Missouri)
*** Altona (Nebraska)
*** Altona (Nova York), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York.
*** Altona (Oklahoma)
** Canada: Altona (Manitoba), ciutat a l'estat de Manitoba
** Austràlia:
*** Altona (Victòria), suburbi de Melbourne
*** Altona Meadows, suburbi de Melbourne
*** Altona North, suburbi de Melbourne
* Astronomia: (850) Altona, asteroide descobert el 1916 per l'astrònom Sergei Ivanovich Belyavsky.
# Amala (divisió administrativa)

Una amala —àrab: عمالة, ʿamāla— és una ‘província’, ‘districte’ o ‘regió administrativa’, en àrab.
Actualment, al Marroc és una subdivisió administrativa de segon nivell, de caràcter urbà, juntament amb els iqlims o províncies. El govern marroquí tradueix el mot per ‘prefectura’. Actualment el Marroc es divideix en 62 iqlims o províncies i 13 amales o prefectures urbanes: Agadir Ida-Outanane, Casablanca, Fes, Inezgane-Aït Melloul, M'diq-Fnideq, Marràqueix, Meknès, Mohammédia, Oujda-Angad, Rabat, Salé, Skhirate-Témara i Tanger-Assilah.

## Referències

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. "عمل". ISBN 978-84-412-1546-7.
# Ambaixada

Una ambaixada és la delegació representativa oficial i generalment permanent d'un estat en un altre, sovint a la seva capital, cosa que les distingeix dels consolats, radicats a qualsevol indret de l'estat. Amb resguard al Dret Internacional estes tenen estatus extraterritorial, és a dir, tot i ocupar territori nacional de l'estat amfitrió, aquestes estan deslligades de les lleis locals i en quasi totes les situacions gaudeixen del dret propi del país al que representen.
El paper d'una missió diplomàtica és el de protegir els interessos de la nació emissora en el país receptor dins dels límits establerts pel dret internacional; negociar amb el govern de l'estat amfitrió el que l'emissor demanda o espera; assabentar-se, per via legal, de les condicions i desenvolupaments de l'estat receptor i reportar-los al govern de la nació emissora; promoure les relacions amistoses entre ambdós estats i fomentar el seu creixement econòmic, cultural i científic. Els drets i exempcions (tals com la immunitat diplomàtica) d'aquestes missions estan assentades a la Convenció de Viena sobre relacions diplomàtiques de 1961.

## Referències

* ↑ «ambaixada». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Ambaixada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Anacroneuria nigrocincta

Anacroneuria nigrocincta és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Panamà.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Pictet, F.J., 1841. Histoire naturelle générale et particulière des insectes névroptères 1:236.
* 1 2 [ Catalogue of Life] (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Smithsonian Tropical Research Institute (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Stoneflies of the Genus Anacroneuria from Mexico and Central America (Plecoptera) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):163.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Hagen, 1861. Smith. Misc. Coll. 24.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:319.
* Needham & Broughton, 1927. J. N. Y. Entomol. Soc. 35(2):109-120 + 1 pl.
* Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:33.
* Zwick, P., 1972 (1971). Rev. Suiss. Zool. 78(4):1123-1194.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:272.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 25 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Perlidae Species Listing (anglès)
# Anacroneuria munchique

Anacroneuria munchique és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.
En el seu estadi immadur, és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Referències

* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Zúñiga, M. del C., B.P. Stark, W. Cardona, C. Tamaris-Turizo, & O.E. Ortega, 2007. Additions to the Colombian Anacroneuria fauna (Plecoptera: Perlidae) with descriptions of seven new species. Illiesia, 3(13):127-149. «PDF».

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Anacroneuria nigrolineata

Anacroneuria nigrolineata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jewett, 1958. Am. Midl. Nat. 60(1):163.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Stoneflies of the Genus Anacroneuria from Mexico and Central America (Plecoptera)
* ↑ Anacroneuria from Mexico and upper Mesoamerica (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):163.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:319.
* Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:33.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 1r desembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Ambrosia psilostachya

Ambrosia psilostachya és una espècie de planta herbàcia asteràcia. És nadiua de la major part d'Amèrica del Nord; inclou tot el sud del Canadà, Estats Units i Mèxic septentrional. S'ha difós a altres llocs del món incloent Catalunya.

## Descripció

Herbàcia perenne erecta amb tiges primes de fins a 2 metres d'alt. Les fulles són de fins a 12 cm de llargada amb molts lòbuls. Tija i fulles són piloses. Té un rizoma reptant.

## Usos

A la Baixa Califòrnia se'n fan infusions contra el mal de panxa. Presenta els sesquiterpens ambrosiol, coronopilíl, cumanina i altres. Extracte alcohòlic amb acció microbiana contra Staphylococcus aureus, Bacillus subtilis i Streptococcus faecalis.

## Taxonomia

Ambrosia psilostachya va ser descrita per A. P. de Candolle en Prodromus Systematis Naturalis Regni Vegetabilis 5: 526, 1836.

### Etimologia

psilostachya: epítet específic.

### Sinònims

* Ambrosia artemisiifolia var. trinitensis Griseb.
* Ambrosia californica Rydb.
* Ambrosia coronopifolia Torr. & A.Gray
* Ambrosia hispida Torr.
* Ambrosia lindheimeriana Scheele
* Ambrosia peruviana DC.
* Ambrosia psilostachya var. californica (Rydb.) S.F.Blake
* Ambrosia psilostachya var. coronopifolia (Torr. & A.Gray) Farw.
* Ambrosia psilostachya var. lindheimeriana (Scheele) Blank.
* Ambrosia rugelii Rydb.

## Referències

* ↑ «En medicina tradional mexicana». Arxivat de l'original el 2014-12-20. [Consulta: 17 novembre 2014].
* ↑ «Ambrosia psilostachya». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 28 desembre 2012].
* ↑ Ambrosia psilostachya en The Plant List

## Bibliografia

* CONABIO. 2009. Catálogo taxonómico de especies de México. 1. In Capital Nat. México. CONABIO, Mexico City.
* Correll, D. S. & M. C. Johnston. 1970. Man. Vasc. Pl. Texas i–xv, 1–1881. The University of Texas at Dallas, Richardson.
* Cronquist, A. J. 1980. Asteraceae. 1: i–xv, 1–261. In Vasc. Fl. S.E. U. S.. The University of North Carolina Press, Chapel Hill.
* Cronquist, A. J. 1994. Asterales. 5: 1–496. In A. J. Cronquist, A. H. Holmgren, N. H. Holmgren, J. L. Reveal & P. K. Holmgren (editors) Intermount. Fl.. Hafner Pub. Co., New York.
* Fernald, M. 1950. Manual (ed. 8) i–lxiv, 1–1632. American Book Co., New York.
* Flora of China Editorial Committee. 2011. Fl. China 20–21: 1–992. Science Press & Missouri Botanical Garden Press, Beijing & St. Louis.
* Flora of North America Editorial Committee, e. 2006. Magnoliophyta: Asteridae, part 8: Asteraceae, part 3. 21: i–xxii + 1-616. In Fl. N. Amer.. Oxford University Press, New York.
* Gibbs Russell, G. E., W. G. Welman, E. Reitief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. v. Wyk & A. Nicholas. 1987. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
* Gleason, H. A. 1968. The Sympetalous Dicotyledoneae. vol. 3. 596 pp. In H. A. Gleason Ill. Fl. N. U.S. (ed. 3). New York Botanical Garden, New York.
* Gleason, H. A. & A. J. Cronquist. 1991. Man. Vasc. Pl. N.E. U.S. (ed. 2) i–910. New York Botanical Garden, Bronx.

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
* FEIS Ecology
* Photo gallery
# Cantó de Sartène

El cantó de Sartène és una antiga divisió administrativa francesa situat al departament de Còrsega del Sud i la regió de Còrsega. Va desaparèixer el 2015.

## Geografia

El cantó s'organitza al voltant de Sartène dins el districte de Sartène. la seva altitud varia entre 0 m (Belvédère-Campomoro) i 1 320 m (Sartène), amb una altitud mitjana de 535 m.

## Administració

Llista de Consellers generals :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2002 | Paul-Jérôme Tramoni | PCF |
| 2002-2008 | Betty Tramoni | DVG |
| 2008-2015 | Pierre Versini | UMP |

## Composició

Llista de municipis :
| Nom | Població | Codi Postal | Codi Insee |
| Belvédère-Campomoro | 135 | 20110 | 2A035 |
| Bilia | 40 | 20100 | 2A038 |
| Foce | 110 | 20100 | 2A115 |
| Giuncheto | 69 | 20100 | 2A127 |
| Granace | 61 | 20100 | 2A128 |
| Grossa | 38 | 20100 | 2A129 |
| Sartène | 3 410 | 20100 | 2A272 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 3.155 | 3.360 | 4.410 | 3.476 | 3.960 | 3.863 |

## Enllaços externs

* El cantó de Sartène al web de l'Insee
# Etxarri

«Etxarri» té aquests significats:
* Toponímia:
** Etxarri (Iparralde), municipi d'Iparralde al territori de Zuberoa, que pertany administrativament al departament dels Pirineus Atlàntics
** Etxarri (Larraun), localitat navarresa pertanyent al municipi de Larraun
** Etxarri (Navarra), municipi de Navarra, a la comarca de Cuenca de Pamplona, dins la merindad de Pamplona
** Etxarri Aranatz, municipi a la comarca de Sakana, dins la merindad de Pamplona
* Miscel·lània: Aquilino Etxarri Olloquiegi (Pasaia, 1969), futbolista basc que jugava de migcampista defensiu
# Eusebio Díaz

«Eusebio Díaz» té aquests significats:
* Eusebio Díaz (futbolista)
* Eusebio Díaz Morera, empresari català
* Eusebio Díaz González, rector de la Universitat de Barcelona
# Dori Seda

Dori Seda fon una artista estatunidenca, autora de còmic underground amb els pseudònims de David Seda o Sylvia Silicosis.
Nascuda Dorthea Antonette Seda, filla d'un pintor aficionat, els seus pares l'animaren a ser artista, estudià belles arts en la Illinois State University i en acabant es mudà a Califòrnia, on es malguanyava la vida com a pintora i ceramista: influïda per les portades de ciència-ficció d'Ivan Albright i el còmic underground, Seda entrà a treballar en l'editorial Last Gasp, primer com a netejadora i més tard com a arxivera, en torns de nit per no coincidir amb els dibuixants; mentrestant, envià pàgines sota el pseudònim David Seda a l'editor de la revista Weirdo, Robert Crumb, el qual les publicà sense saber que les enviava una dona; més tard Seda publicà també en altres publicacions com Wimmen's Comix, Rip-Off Comix, Cannibal Romance, San Francisco Comic Book, Viper, Weird Smut, Yellow Silk i Tits & Clits.
Eccèntrica i addicta a l'alcohol, el tabac i altres drogues, les historietes de Dori Seda mostraven consum de substàncies, sexe i altres situacions considerades de mal gust en l'època: el segon editor de la Weirdo, Peter Bagge, refusà la publicació de la seua obra, encara que Crumb l'admirava i li prologà l'únic àlbum publicat en vida, Lonely Nights Comics: Stories To Read When the Couple Next Door Is Fucking Too Loud («Còmics de nits solitàries: històries per a quan els teus veïns ho fan amb massa escama»).

## Referències

* 1 2 3 Kjell Knudde. «Dori Seda» (en anglés). Lambiek, 01-10-2017. [Consulta: 13 abril 2018].
# Campionat del món de ciclisme en pista de 2002

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 2002 es va celebrar a Ballerup (Dinamarca) entre el 25 i el 29 de setembre de 2002.
Les competicions es van celebrar al Super Arena de Ballerup. En total es va competir en 15 disciplines, 9 de masculines i 6 de femenines. En aquesta edició van debutar el Scratch masculí i femení, i el Keirin femení.

## Resultats
### Masculí

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Sean Eadie Austràlia | Jobie Dajka Austràlia | Florian Rousseau França |
| Velocitat per equips | Regne Unit Chris Hoy Craig MacLean Jamie Staff | Austràlia Jobie Dajka Ryan Bayley Sean Eadie | Alemanya Jens Fiedler Sören Lausberg Carsten Bergemann |
| Persecució individual | Bradley McGee Austràlia | Luke Roberts Austràlia | Jens Lehmann Alemanya |
| Persecució per equips | Austràlia Peter Dawson Brett Lancaster Stephen Wooldridge Luke Roberts | Alemanya Jens Lehmann Sebastian Siedler Christian Bach Guido Fulst | Regne Unit Chris Newton Paul Manning Bradley Wiggins Bryan Steel |
| Quilòmetre contrarellotge | Chris Hoy Regne Unit | Arnaud Tournant França | Shane Kelly Austràlia |
| Cursa per punts | Chris Newton Regne Unit | Franz Stocher Àustria | Juan Curuchet Argentina |
| Keirin | Jobie Dajka Austràlia | José Antonio Villanueva Espanya | René Wolff Alemanya |
| Madison | Jérôme Neuville Franck Perque França | Roland Garber Franz Stocher Àustria | Juan Curuchet Edgardo Simón Argentina |
| Scratch | Franco Marvulli Suïssa | Tony Gibb Regne Unit | Stefan Steinweg Alemanya |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Natàl·lia Tsilínskaia Belarús | Kerrie Meares Austràlia | Katrin Meinke Alemanya |
| Persecució individual | Leontien Zijlaard-Van Moorsel Països Baixos | Olga Slyusareva Rússia | Katherine Bates Austràlia |
| 500 metres contrarellotge | Natàl·lia Tsilínskaia Belarús | Nancy Contreras Mèxic | Kerrie Meares Austràlia |
| Cursa per punts 25 km | Olga Slyusareva Rússia | Lada Kozlíková Txèquia | Vera Carrara Itàlia |
| Scratch | Lada Kozlíková Txèquia | Rochelle Gilmore Austràlia | Olga Slyusareva Rússia |
| Keirin | Li Na R.P. de la Xina | Clara Sanchez França | Rosealee Hubbard Austràlia |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Austràlia | 4 | 5 | 4 | 13 |
| 2 | Regne Unit | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 3 | Belarús | 2 | | | 2 |
| 4 | França | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 5 | Rússia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 6 | Txèquia | 1 | 1 | | 2 |
| 7 | R.P. de la Xina | 1 | | | 1 |
| 7 | Països Baixos | 1 | | | 1 |
| 7 | Suïssa | 1 | | | 1 |
| 10 | Àustria | | 2 | | 2 |
| 11 | Alemanya | | 1 | 5 | 6 |
| 12 | Espanya | | 1 | | 1 |
| 12 | Mèxic | | 1 | | 1 |
| 14 | Argentina | | | 2 | 2 |
| 15 | Itàlia | | | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a cyclingnews.com
# Cantó de Sedan-Oest

El cantó de Sedan-Oest és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Sedan. Té 11 municipis i part del de Sedan.

## Municipis

* Bosseval-et-Briancourt
* Chéhéry
* Cheveuges
* Donchery
* Noyers-Pont-Maugis
* Saint-Aignan
* Saint-Menges
* Sedan (part)
* Thelonne
* Villers-sur-Bar
* Vrigne-aux-Bois
* Wadelincourt

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1976 | Claude Soulet | PCF |
| 1976-2011 | Jean Stévenin | PS, després PRG |
| 2001- | Evelyne Welter | UDF, després Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 16.535 | 16.076 | 15.213 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Can Ros (Aiguaviva)

Can Ros és un edifici del municipi d'Aiguaviva (Gironès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa pairal que s'ha anat ampliant al llarg del temps amb diferents reformes. Porta solar de gran dovelles i finestrals amb detalls decoratius renaixentistes. Parets arrebossades i lleugerament esgrafiades. Interiorment presenta objectes de gran interès que ha deixat la família com: pasteres, escons, llar de foc, llits d'època napoleònica, retaules, etc. La part posterior presenta problemes d'humitat, ja que l'edificació resta semi soterrada. Cal també ressenyar el molí de vent.

## Referències

* ↑ «Can Ros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 novembre 2014].
# Cantó de Sent Sarnin de Rance

El cantó de Sent Sarnin de Rance és un cantó francès del departament de l'Avairon, situat al districte de Millau. Té 14 municipis i el cap cantonal és Sent Sarnin de Rance.

## Municipis

* Balaguièr de Rance
* La Bastida de Solatge
* Brasc
* Combret
* Copiac
* La Val e Ròcacesièira
* Martrinh
* Montclar
* Montfranc
* Plasença (Avairon)
* Postòmis
* Sant Jòri
* Sent Sarnin de Rance
* La Sèrra

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1931-1967 | Adrien Viguier | |
| 1979-1992 | Jacques Godfrain | RPR |
| 1992-2004 | Jean-Marie Sirgue | UDF |
| 2004- | Claude Boyer | Les Verts |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 4.717 | 5.430 | 4.732 | 4.321 | 3.718 | 3.403 | 3.463 |
# Carmelo Cabré i Rabadà

Carmelo M. Cabré i Rabadà, (Saragossa, 27 d'abril de 1925 - Barcelona, 3 d'abril de 2012) fou cofundador de la universitat EAE, juntament amb José de Orbaneja i Aragón. Va ser doctorat en Enginyeria Industrial, diplomat en Enginyeria de Mètodes, M.T.M, Relacions humanes i Control de Despeses per la Methods Engineering Council de Pennsylvania, Pittsburgh dels Estats Units d'Amèrica. Diplomat en Alta direcció d'Empreses, professor de l'Escola Tecnica superior d'Enginyers Industrials de Barcelona (actual ETSEIB), instructor de la Comissió Nacional de Productivitat Industrial, professor de l'Institut d'Economia de l'Empresa, havent pres part així mateix en diferents cursos organitzats per les principals universitats europees i nord-americanes.
El 1993, fou distingit amb la Medalla al treball President Macià.

## Referències

* ↑ ««DECRET 140/1993, de 20 d'abril, de proposta de concessió de les medalles i plaques President Macià 1993».», 27-06-2017.
# Can Savalls (la Pera)

Can Savalls és un mas als afores de la Pera (al Baix Empordà), prop del camí de Riuràs. La masia data dels segles XVII-XVIII, època a la qual pertanyen les dates inscrites a diversos llocs de l'habitatge. Hi va néixer el popular general carlí Francesc Savalls i Massot (1817-1885). és un gran casal de planta rectangular, de pedra, amb coberta de teula a dues vessants. La façana principal, orientada a llevant, mostra arcades de mig punt que serveixen de suport a la terrassa del primer pis. La porta principal d'accés és allindada, amb un gran bloc de pedra on hi ha la data del 1749. El mas conserva interessants interiors, amb sales que mostren la decoració original.

## Notes

* 1 2 «Mas Savalls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].