OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Serni d'Altron

Sant Serni d'Altron és l'església parroquial del poble d'Altron, en el terme municipal de Sort, a la comarca del Pallars Sobirà.
Pertanyia a l'antic municipi d'Altron. Es troba en el mateix nucli de població, a l'extrem nord del que fou la vila closa d'Altron. És una església mitjanament gran, d'una sola nau. En depenia la capella particular de la Immaculada de Casa Sobirana. És una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Església de planta rectangular amb capçalera orientada i porta d'arc de mig punt a la façana oest, sobre la qual s'obre també una rosassa. Al costat sud d'aquesta façana s'aixeca la torre-campanar de secció quadrada que passa a ser octogonal per sobre del nivell de la coberta de l'església, coronada per una coberta de licorella, material també emprat en el llosat de dues aigües que cobreix la nau.

## Referències

* ↑ «Sant Serni d'Altron». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Sort - Altron». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Serni d'Altron en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sant Serni de Besora

Sant Serni de Besora és l'església parroquial del nucli disseminat de Besora que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de Navès (Solsonès).

## Situació

L'església s'aixeca al sector de ponent del terme municipal, damunt de la carena de Besora, sota mateix del castell homònim. S'hi va des de la carretera C-26 (de Solsona a Berga), al seu pas pel terme de Navès, al km. 114,2 (42° 00′ 05″ N, 1° 36′ 22″ E﻿ / ﻿42.001501°N,1.606178°E﻿ / 42.001501; 1.606178). Aquí cal prendre la carretera a Besora i Busa. Carretera asfaltada i ben senyalitzada. Als 2,8 km un trencall a l'esquerra mena a l'església que es veu damunt mateix.

## Descripció

Església de planta rectangular i teulada a doble vessant amb una sola nau i petites capelles als costats. L'altar major és plateresc. Està orientada nord - sud, la porta és lateral amb portalada típicament neoclàssica.
Hi ha una gran torre campanar de tres cossos amb gàrgoles a la part superior, edificat al segle xviii. El parament és de carreus irregulars sense tallar.

### Notícies històriques

De la parròquia de Besora es tenen notícies des de l'any 839, en l'Acta de Consagració de la Catedral d'Urgell. Al segle xvii, ja s'havia fet vella i perillava. El bisbe de Solsona, va ordenar que se'n construís una de nova més avall que la primitiva i millor situada, al centre del terme.
L'església es va fer de nou i es va començar el 2 d'abril de 1651 pel rector Pere Condó. No es va edificar al lloc que volia el bisbe sinó que aprofitant la pedra de l'església vella, es va fer uns dos-cents metres més avall. Entre el 1684 i el 1688, l'escultor de Solsona Joan Balius va construir l'altar major (600 lliures) i va ser daurat per Joan Andreu, daurador de Sant Llorenç de Morunys. Abans i després, es van fer altres cinc altars.
Al segle xviii, es va edificar el campanar.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Serni de Besora». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 setembre 2014].

## Vegeu també

* Llista de monuments de Navès
# Sebastian Weigle

Sebastian Weigle (Berlín, 1961) és un director d'orquestra alemany. Des del 2004 fins al 2008 fou el director de l'Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu de Barcelona, on hi dirigí nombroses produccions i concerts amb un gran èxit reconegut. Els crítics d'òpera de Barcelona el van escollir millor director durant dues temporades consecutives, la 2004/2005 i la 2005/2006. Al desembre del 2006 va dirigir també amb un èxit contundent, una nova producció de Tiefland. Durant les dues últimes temporades com a titular del Liceu, però, la qualitat general de l'orquestra va baixar i l'actuació de Weigle va començar a ésser discutida, coincidint amb el canvi de director.
El 2008 passà a ser el director de l'Òpera de Frankfurt on va debutar amb Salomé la temporada 2002/2003 a la que li van seguir produccions de molt èxit com Die Frau ohne Schatten i La dama de piques. Al desembre del 2006 va dirigir també amb un èxit contundent, una nova producció de Tiefland.
Va rebre la seva formació musical a l'escola de música de Hanns Eisler i des del 1997 fins al 2002 va ser el director titular de la jove Orquestra Filharmònica de Brandenburg. Paral·lelament va dirigir un ample repertori a l'Staatsoper de Berlín.
Els compromisos operístics els van dur a dirigir a Barcelona, a l'Òpera de Cincinnati, a l'Staatsoper Dresden, a la Deutsche Opera de Berlín, a l'Òpera de Frankfurt, al Festival de Granada i al Teatre Nacional de Mannheim, a l'Òpera d'Austràlia a Sydney, al Volksoper de Viena i al Japó. Va debutar a Nova York el 2000. El 2003 el magazine Opernwelt el va elegir director de l'any pel seu destacable èxit amb Frau ohne Schatten a Frankfurt.
El gener del 2006 va tenir un reeixit debut amb Fidelio de Beethoven a la Staatsoper de Viena on dirigí funcions de Borís Godunov al desembre del 2007 i al gener del 2009.
Pel que fa als concerts, va treballar amb la Staatskapelle de Berlín i Dresden, amb la Sinfonie-Orchester de Berlín, amb la Deutsche Symphonie-Orchester Berlin, amb la Rundfunk-Sinfonieorchester de Berlín, amb l'Orquestra Simfònica de Bergen, amb les Orquestres Simfòniques d'Aalborg, d'Hamburg, de Helsingborg, de Jerusalem i de Trondheim, a Berlín i a Granada, amb Philharmoniker Hamburg, a Rundfunkorchester BR Munich amb la MDR amb l'Orquestra de Cambra Sueca, amb Niederösterreichische Tonkünstler, a la Radio-Sinfonieorchester de Stuttgart i a la RSO Viena, així com a Tòquio, Melbourne i al Festival Chicago del Gran Park de Chicago.
Després del seu debut al Festival d'estiu de Bayreuth amb la nova producció de Els mestres cantaires de Nuremberg el 2007 i la producció de Tiefland al Volksoper de Viena a l'octubre del 2007.
# Sant Magí de Cervera

Sant Magí de Cervera és una església amb elements neoclàssics de Cervera (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església de paredat amb la façana principal arrebossada i emblanquinada. A la façana cal destacar la portada d'arc carpanell amb una motllura llisa i una fornícula buida al damunt. A sobre presenta un rosetó senzill. A l'interior presenta volta de canó amb llunetes i cor als peus. La sagristia es troba en un nivell inferior degut a un tall de terreny. La sostrada de la sagristia és planta i allà es guarden uns quadres que abans es trobaven al voltant de l'altar Major.

## Història

El juliol de 1936 van cremar-se les imatges, els retaules, la vela del carrer, el púlpit, etc. Va ser derruït el campanar i la campana es va fondre. També van desaparèixer les robes i guarniments dels altars. L'església va quedar convertida en quadra per als cavalls de la col·lectivitat de llauradors. També va ser enderrocada l'escala del costat de l'evangeli i una sèrie d'envans, posant en comunicació la sagristia amb la nau principal de l'església. El paviment va quedar també força malmès.
Després de la guerra, la confraria de Sant Magí de la Brufaganya es va encarregar de renovar totalment l'església.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Magí de Cervera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Santíssima Trinitat (Botticelli)

* Per a altres significats, vegeu «Santíssima Trinitat (desambiguació)».
La Santíssima Trinitat, coneguda també com a Pala delle Convertite, és una obra del pintor renaixentista italià Sandro Botticelli. Està executada al tremp sobre fusta. Mesura 87 centímetres d'alt i 60 cm d'amplada. Pertany al període 1465-1467 (altres fonts del 1491-1493). Actualment és a les Courtauld Institute Galleries de Londres.
El quadre representa a la Santíssima Trinitat amb Maria Magdalena, Sant Joan Baptista i Tobies i l'Àngel.
La Santíssima Trinitat apareix com una visió entre els sants penitents, Magdalena i Joan, en un paisatge desert i desolat. El Baptista convida l'espectador a resar a la Trinitat, i Maria Magdalena torna la cara, plena d'emoció. La Magdalena penitent, una obra tardana de Donatello, va influir decisivament en aquesta Magdalena de Botticelli.
La pecadora penitent era la santa patrona del monestir de monges de les Magdalenes, i aquesta pala o retaule es va encarregar per a la seva església. Les figures de Tobies i l'àngel són molt petites en comparació amb la resta. Podien ser una referència als donants del retaule, el gremi de metges i farmacèutics: l'arcàngel Rafael era el seu sant patró.
# Sehiriya

Sehiriya era segurament una regió propera al límit nord del regne de Kuwaliya que rebia el seu nom d'un riu, i es trobava a la vora de la muntanya coneguda per Lawasa, on el rei Mursilis II es va assabentar que un gran llamp, un meteorit segurament, havia caigut al palau d'Apasa i havia ferit el rei d'Arzawa, Uhha-Ziti, que va contreure una malaltia i no podia aguantar-se dret, perquè els genolls li fallaven. Quan Mursilis va arribar a la ciutat d'Aura, es va trobar amb el rei Mashwiluwa de Kuwaliya que el va informar dels fets. Mashwiluwa va dir a Mursilis que "el bòlit que havia enviat el déu de les Tempestes havia ferit a Uhha-Ziti", el rei d'Arzawa, i havia quedat afectat per una greu malaltia i no podia bellugar les cames.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 128. ISBN 8446022532.
# Segle XXXII aC

El segle XXXII aC és un període de la història antiga que comprèn els anys inclosos entre el 3200 aC i el 3101 aC. Està marcat pel desenvolupament urbà de diverses civilitzacions, que expandeixen els seus dominis amb la guerra, i per l'adopció progressiva de l'escriptura.

## Política

No hi ha grans canvis respecte als nuclis de poder polític. Egipte comença el seu període dinàstic amb el regnat del faraó Narmer. És una època d'esplendor per a aquest poble, que unifica els governs municipals sota l'autoritat creixent del faraó, inaugurant el primer sistema que és una monarquia pròpiament dita. A Mesopotàmia acaba el període d'Uruk però continua el domini sumeri. Es produeix l'auge de la civilització minoica a Creta. Entre els nous pobles, cal destacar els avantpassats de la civilització ciclàdica, a Grècia

## Economia i societat

S'incrementa el comerç entre Egipte i Palestina, fet que explica les similituds d'alguns relats i costums culturals. S'intercanvien sobretot pedres i materials de luxe, com el lapislàtzuli o la plata i també coure per als recipients de la vida quotidiana.

## Invencions i descobriments

Egipte perfecciona la mastaba per enterrar els morts i de les antigues inscripcions a temples i documents comercials sorgeix el jeroglífic. Aquest sistema d'escriptura sembla independent dels caràcters cuneïformes mesopotàmics, que augmenten i s'estabilitzen en aquest període. Altres pobles començaran a incorporar l'escriptura a partir d'aquests dos models.

## Art, cultura i pensament

Segons les creences de l'hinduisme, el 3102 aC Krixna abandona la Terra i comença el Kali Yuga o període fosc de la humanitat. Aquest mite de decadència, segons el qual els homes viuen en un temps posterior a l'edat d'or en progressiva decadència, va ser molt comú durant tota l'antiguitat. Aquest segle també té un paper rellevant segons el calendari maia, ja que és quan comença el temps segons aquesta cultura.
A Malta es construeixen temples megalítics, un costum que posteriorment passarà a altres cultures europees, com la celta. La mitologia egípcia es va formant al voltant del déu Horus, que va acabar convertit en un Déu del Sol, una de les figures recurrents als panteons de diferents civilitzacions segons la mitologia comparada.
# Segle XXV aC

El segle XXV aC és un període de l'edat antiga que suposa l'entrada massiva de Sud-amèrica en la història i l'auge de l'Índia com a civilització. La sedentarització s'estén per zones d'Europa, Àsia i Àfrica.

## Política

La dinastia V d'Egipte continua la tasca dels seus predecessors, amb la construcció de piràmides i l'engrandiment del regne amb tractes de vassallatge. El mític Haik, fundador d'Armènia, hauria viscut en aquests anys. La civilització de la vall de l'Indus arriba a la màxima expansió territorial. Eannatum I fou el monarca sumeri més destacat del segle. A Groenlàndia es va desenvolupar la cultura Saqqaq.

## Economia i societat

Es consolida el patriarcat a la Xina amb les reformes de l'emperador Zhuanxu. A la península Ibèrica floreix la cultura de Los Millares, especialitzada en el treball del coure i el cuir. Els pobles del Perú fan ús abundant del cotó. Els primers papirs que es conserven amb text són el diari de Merer, uns documents administratius trobats a Wali al Gerf, a la riba del Mar Roig, que daten de la Dinastia IV cap al 2500 aC, i coincideixen amb l'estàtua d'un escriba més antiga coneguda.

## Invencions i descobriments

S'inventa l'arc compost, que permet llançar fletxes a més distància i suposa un avantatge en la guerra, especialment més endavant quan els arquers muntaran a cavall o en carro per sumar velocitat a la seva destresa. S'ideen noves tècniques de pesca a Escandinàvia.

## Art, cultura i pensament

Els escribes ocupen un lloc destacat en la transmissió cultural a Sumer, amb escoles i rangs propis. Gràcies a la seva feina es conserven documents i textos literaris d'aquesta època.

## Referències

* ↑ «Descoberts a Egipte el port i els papirs més antics del món». Sàpiens. [Consulta: 8 maig 2021].
* ↑ Kamrin, Janice. «Papyrus in Ancient Egypt» (en anglès). The Met, 01-03-2015. [Consulta: 23 novembre 2021].
# Selecció de futbol de Mali

La Selecció de futbol de Mali és l'equip representatiu del país a les competicions oficials. Està dirigida per la Federació Maliana de Futbol (en francès, Fédération Malienne de Football), pertanyent a la CAF.
És una selecció amb poca història internacional, centrada en la Copa d'Àfrica de Nacions, on ha participat en 12 ocasions, la millor de les quals fou el seu debut, quan va arribar a la final. També destaca la seva actuació als Jocs Olímpics d'Estiu de 2004.

## Història

Mali va arribar a la final de la Copa d'Àfrica de Nacions del 1972, però va perdre per 3-2 davant el Congo. No va tornar a classificar-se per a la fase final fins al 1994, quan va arribar a les semifinals, èxit que va repetir el 2002, 2004, 2012 i 2013.
Van jugar el seu primer partit de classificació per a la Copa del Món l'any 2000. A la fase de classificació de la CAF per al Mundial de 2002, Mali va perdre a la ronda preliminar contra Líbia. Dos anys més tard, el país va organitzar la Copa Africana de Nacions 2002.
La selecció sub-23 de Mali va aconseguir classificar-se per als Jocs Olímpics d'estiu del 2004 a Grècia. L'equip entrenat per Cheick Koné va aconseguir els quarts de final del torneig olímpic abans de perdre contra Itàlia.
A la fase de classificació per al Mundial del 2006, Mali es va imposar a Guinea Bissau a la ronda preliminar. A vuitens de final, Mali va quedar cinquè del seu grup. El 27 de març de 2005, van esclatar disturbis a Bamako després que Mali perdés un partit de classificació per al Mundial contra Togo per 2-1 amb un gol a l'últim minut.
En la Copa d'Àfrica de Nacions de 2010, Mali va ser notícia per remuntar un 4-0 en contra a onze minuts per al final i igualar a 4-4 amb Angola. Es considera una de les millors remuntades dels últims temps, juntament amb la famosa remuntada de Suècia contra Alemanya en un partit de classificació per al Mundial del 2014 amb el mateix resultat.

## Competicions internacionals
### Participacions en la Copa d'Àfrica

* 1957 a 1963 - No va participar
* 1965 a 1970 - No es va classificar
* 1972 - Final
* 1974 i 1976 - No es va classificar
* 1978 - Desqualificat
* 1980 - No va participar
* 1982 a 1986 - No es va classificar
* 1988 - Es va retirar
* 1990 i 1992 - No es va classificar
* 1994 - Semifinals
* 1996 a 2000 - No es va classificar
* 2002 - Semifinals
* 2004 - Semifinals
* 2006 - No es va classificar
* 2008 - Primera fase
* 2010 - Primera fase
* 2012 - Semifinals
* 2013 - Semifinals
* 2015 - Primera fase
* 2017 - Primera fase
* 2019 - Vuitens de final
* 2021 - Vuitens de final

## Referències

* ↑ «African Cup Of Nations 2002 - The Qualification». [Consulta: 14 abril 2023].
* ↑ «Italy down brave Mali in extra time (1:0)». Fédération Internationale de Football Association, 21-08-2004. Arxivat de l'original el 14 juliol 2014. [Consulta: 2 juliol 2014].
* ↑ «USATODAY.com - Mali soccer fans burn cars, riot after World Cup qualifier». [Consulta: 14 abril 2023].
* ↑ «Angola 4-4 Mali» (en anglès). BBC News, 10-01-2010.
# Selecció de futbol de Luxemburg

La Selecció de futbol de Luxemburg és l'equip representatiu del país a les competicions oficials. La seva organització va a càrrec de la Federació Luxemburguesa de Futbol, que pertany a la UEFA.
És una de les seleccions més fluixes del continent europeu i mai no s'ha classificat per a la fase final de cap competició internacional. El 1964 van estar a punt de classificar-se per a la ronda final de quatre equips de la Eurocopa: van derrotar la selecció dels Països Baixos per 1-1 i 2-1, i després van empatar amb Dinamarca per 3-3 i 2-2, per la qual cosa van haver de jugar un tercer partit definitiu en què els danesos finalment es van imposar per 1-0.
Tanmateix, el 10 de setembre de 2008 Luxemburg va aconseguir un resultat històric a les eliminatòries per al Mundial de Sud-àfrica 2010, ja que van guanyar, com a visitants, la selecció de Suïssa per 1-2.
Luxemburg, a més ha participat en els Jocs Olímpics següents: Anvers 1920, París 1924, Amsterdam 1928, Berlín 1936, Londres 1948 i Hèlsinki 1952.

## Luxemburg als Mundials

* 1930 - Sense participació
* 1934 a 2018 - No es va classificar

## Eurocopa

* 1960 - No hi participà
* 1964 a 2016 - No es va classificar

## Jugadors
### Jugadors amb més participacions

El 5 de setembre de 2015
| # | Nom | Període | Participacions |
| 1 | Jeff Strasser | 1993–2010 | 98 |
| 2 | René Peters | 2000- | 91 |
| 3 | Eric Hoffmann | 2002– | 88 |
| 4 | Carlo Weis | 1978–1998 | 87 |
| 5 | Mario Mutsch | 2005– | 80 |

### Màxims golejadors

El 5 de setembre de 2015
| Lloc | Jugador | Període | Gols |
| 1 | Léon Mart | 1939-1945 | 16 |
| 2 | Gustave Kemp | 1938-1945 | 15 |
| 3 | Camille Libar | 1938-1947 | 14 |
| 4 | Nicolas Kettel | 1946-1959 | 13 |
| 5 | François Muller | 1949-1954 | 12 |

## Seleccionadors

Actualitzat el 5 de setembre de 2015
| Entrenador | Anys |
| Sense seleccionador (comissió tècnica) | 1911-1978 |
| Louis Pilot | 1978-1984 |
| Paul Philipp | 1985-2001 |
| Allan Simonsen | 2001-2004 |
| Guy Hellers | 2004-2010 |
| Luc Holtz | 2010- |

## Vegeu també

* Estadi Josy Barthel

## Enllaços externs

* Arxius de partits de l'RSSSF
* Arxius de jugadors de l'RSSSF
# Selecció de futbol de Malawi

La Selecció de futbol de Malawi és l'equip representatiu del país a les competicions oficials. Està dirigida per l'Associació de Futbol de Malawi (en anglès, Football Association of Malawi), pertanyent a la Confederació Africana de Futbol (CAF).
És una selecció amb una pobre presència internacional, ja que només ha participat en dues fases finals de la Copa d'Àfrica de Nacions, i no ha passat mai de la primera ronda.

## Estadístiques

* Participacions en la Copa del Món = Cap
* Participacions en la Copa d'Àfrica = 2
* Primera Copa d'Àfrica = 1984
* Millor resultat a la Copa d'Àfrica = 1a ronda (1984 i 2010)
* Participacions olímpiques = Cap

## Competicions internacionals
### Participacions en la Copa del Món

* Des de 1930 a 1974 - No participà
* Des de 1978 a 1990 - No es classificà
* 1994 - Es retirà
* Des de 1998 a 2018 - No es classificà

### Participacions en la Copa d'Àfrica

* Des de 1957 a 1974 - No participà
* 1976 - 1978 - No es classificà
* 1980 - No participà
* 1982 - No es classificà
* 1984 - 1a ronda
* 1986 - No es classificà
* 1988 - No participà
* 1990 a 2008 - No es classificà
* 2010 - 1a ronda
* 2012 a 2017 - No es classificà
# Selecció de futbol de Malta

La selecció de futbol de Malta representa a Malta a les competicions internacionals de futbol. És controlada per la Malta Football Association.

## Participacions en la Copa del Món

* De 1930 a 1970 - No participà
* De 1974 a 2018 - No es va classificar

## Participacions en el Campionat d'Europa

* 1960 - No participà
* 1964 - No es classificà
* 1968 - No participà
* De 1972 a 2016 - No es classificà

## Vegeu també

* El futbol a Malta
* Associació Maltesa de Futbol

## Enllaços externs

* Web de la Federació Maltesa de Futbol
* www.maltasport.com
* www.maltafootball.com Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine.
* RSSSF
* UEFA.com
# Serguei Belikh

Serguei Belikh (en rus Сергей Белых) (2 de gener de 1971) és un ciclista rus professional des del 2010.

## Palmarès

* 2012
** Vencedor d'una etapa al Trofeu Joaquim Agostinho
* 2013
** 1r al Friendship People North-Caucasus Stage Race i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Udmúrtskaia Pravda
* 2014
** 1r al Tour de Constantina
** Vencedor d'una etapa al Tour de Sétif
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Friendship People North-Caucasus Stage Race

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Senta Fe de Peirolièras

Senta Fe de Peirolièras (francès Sainte-Foy-de-Peyrolières)és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Setantis

Els setantis (en llatí Sentantii, en grec antic Σετάντιοι) eren una tribu probablement del grup dels brigants (brigantes) a la costa occidental de la Britànnia romana, amb un port (Σεταντίων λιμήν segons Claudi Ptolemeu), Setantiorium Portus que devia ser proper a Caernarfon.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Setantii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 febrer 2021].
# Serrat del Rossinyol

El Serrat del Rossinyol és un serrat a cavall dels termes municipals de Monistrol de Calders, del Moianès, i de Mura, del Bages.
Està situat a ponent i al sud-oest de la masia del Rossinyol, a llevant de la carretera B-124, que discorre pel seu vessant occidental. Relliga el Coll Blanc i el Coll de Lligabosses.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Shackleton

«Shackleton» té aquests significats:
* Ernest Shackleton (1874 – 1922), explorador angloirlandès
* Expedició Shackleton-Rowett (1921-22), últim projecte antàrtic de Sir Ernest Shackleton
* Shackleton (cràter), cràter d'impacte al pol sud de la Lluna
* Shackleton Energy Company, empresa creada el 2007 a Del Valle (Texas, EUA) dedicada a construir equips i tecnologies necessàries per la mineria de la Lluna
* Glacera Shackleton, glacera a l'Antàrtida
* Plataforma de gel Shackleton, plataforma de gel a la costa est de l'Antàrtida