OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lathroteles

Lathroteles és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrit per John Frederick Gates Clarke el 1971. Conté només una espècie, Lathroteles obscura, descrita pel mateix autor el mateix any, que es troba a Rapa Iti a la Polinèsia Francesa.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea.
# Polvorín Fútbol Club

El Polvorín Fútbol Club és un club de futbol gallec de la ciutat de Lugo, fundat el 1991. Des de 2015 és l'equip filial del Club Deportivo Lugo. La temporada 2019/20 juga a la Tercera Divisió.

## Història

La Sociedade Deportiva e Cultural Polvorín es va fundar l'any 1991, amb el nom del camp de futbol situat al carrer Xosé Novo Freire i de l'antic Club Deportivo Polvorín, un dels fundadors del Club Deportivo Lugo juntament amb la Ximnástica Lucense.
El 13 d'agost de 2015 el club es va convertir en el filial del Club Deportivo Lugo, que llavors jugava a la Segona Divisió.

## Dades del club

* Temporades a 1a: 0
* Temporades a 2a: 0
* Temporades a 2aB: 0
* Temporades a 3a: 2
* Millor posició a 3a: 10è (temporada 2018-19)

## Palmarès

* Preferent Galícia (1): 2017/18
* Segona Galícia (2): 1994/95, 2011/12

## Referències

* 1 2 «Sellado el convenio de filialidad CD Lugo – Polvorín FC» (en castellà), 13-08-2015.
# Eubul d'Atarneu

Eubul (grec antic: Εὔβουλος), probablement nascut a Bitínia al segle iv aC, va ser un banquer grec.
Va prestar diners a un oficial persa, prenent com a garantia les terres d'Assus i Atarneu a Mísia, i així es va convertir en governant dels dos regnes. Eubul també és famós per la seva relació amb l'esclau Hèrmies, que va heretar el títol de governador a la seva mort. Hèrmies va convidar Xenòcrates de Calcedònia i Aristòtil a la seva cort, i Aristòtil es va casar amb la filla adoptiva o neboda d'aquest Hèrmies, segons Estrabó i Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ Calhoun, George Miller. The Business Life of Ancient Athens. Washington, DC: Beard Books, 2002, p. 125. ISBN 9781587981180.
# Auguste Chapuis

Auguste Paul Jean Baptiste Chapuis (Dampierre-sur-Salon, 20 d'abril de 1858 - París, 6 de desembre de 1933) fou un musicòleg, organista i compositor francès.
En la seva infantesa fou escolà, entrant després en el Conservatori de París, en el que va obtenir els primers premis d'harmonia (1877), i d'orgue (1880). Tingué per mestre César Franck i Théodore Dubois. Obtingué (1886) el premi Rossini que atorgà l'Acadèmia de Belles Arts per la seva escena lírica Els jardins d'Almide, i dos anys després el nomenaren organista de l'església de San Roc. Estrenà a l'Òpera Còmica de París la partitura d'Engueerrande en 3 actes (1892). El 1894 obtingué una classe d'harmonia en l'esmentat Conservatori de París i al mateix temps el nomenament d'inspector principal per l'ensenyament del cant a les escoles del municipi d'aquella ciutat. A més de les obres citades, se li deuen: Janed, drama líric; Les Douceurs de Saint Cyr, comèdia lírica; Caresses d'amour, Poèmes d'amour, Les sept paroles de Christ, oratori; diverses Misses, alguns toms de Melodies, tres toms de cors, en tres sèries respectives: per a homes, per a dones o nens i mixtes, amb acompanyament d'orquestra; peces orquestrals per a piano i música per a violoncel i altres instruments. Fou nomenat cavaller de la Legió d'Honor.

## Referències

* ↑ Enciclopedia Vniversal Ilvstrada Evropeo-Americana (en castellà). vol. 16. Madrid: Espasa-Calpe, 1915, p. 1567. ISBN 84-239-4519-7.
# Joc mortal (pel·lícula de 2020)

Joc mortal (títol original en anglès, Triggered) és una pel·lícula de comèdia de terror sud-africana coescrita i dirigida per Alastair Orr. La pel·lícula és protagonitzada per Reine Swart, Liesl Ahlers, Russell Crous, Steven John Ward, Cameron Scott amb Craig Urbani i Sean Cameron Michael. Un conjunt de nou amics es troben lligats a armilles suïcides per un antic professor i són obligats a matar-se els uns als altres fins que en quedi un. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ «Exclusive Interview with TRIGGERED Director Alastair Orr». Dread Central, 03-11-2020.
* ↑ «Exclusive Interview with Alastair Orr, Director of Triggered». YouTube.
* ↑ «Triggered». Goita què fan, ara!. [Consulta: 26 juny 2024].
# Teun van Vliet

Teun van Vliet (Vlaardingen, Holanda Meridional, 22 de març de 1962) és un ciclista neerlandès, ja retirat, que fou professional entre 1984 i 1990. La seva millor temporada fou la de 1987, quan guanyà la Gant-Wevelgem, l'Omloop Het Volk i la Volta als Països Baixos. El 1988 va vestir el mallot groc del Tour de França durant tres etapes.
El 1990, amb tan sols 28 anys, hagué de posar punt-i-final a la seva carrera esportiva arran d'una malaltia intestinal crònica que va requerir una cirurgia. A la dècada del 2000 va sobreviure a dos tumors cerebrals. Una biografia, publicada el 2010 als Països Baixos, explica les seves desventures.

## Palmarès

* 1979
** Campió del món júnior en Puntuació
* 1982
** 1r a la Volta a l'Empordà
* 1984
** 1r al Circuit des Mines
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
** Vencedor d'una etapa de la Volta als Països Baixos
* 1985
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Irlanda
* 1986
** 1r al Gran Premi d'Isbergues
** 1r a Groot-Ammers
** 1r a la Liedekerkse Pijl
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Irlanda
** Vencedor d'una etapa de la Coors Classic
* 1987
** 1r a la Volta als Països Baixos i vencedor d'una etapa
** 1r a la Gant-Wevelgem
** 1r a l'Omloop Het Volk
** 1r a la Profronde van Wateringen
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa
** Vencedor d'una etapa de la Challenge Costa Brava

### Resultats al Tour de França

* 1985. Abandona (16a etapa)
* 1987. 84è de la classificació general
* 1988. Abandona (9a etapa). Porta el mallot groc durant 3 etapes
* 1989. 124è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1986. 79è de la classificació general
* 1988. 57è de la classificació general

## Referències

* ↑ «VAN VLIET Teun». [Consulta: 25 febrer 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Teun VAN VLIET» (en italià). [Consulta: 25 febrer 2023].
* ↑ (neerlandès) «Teun Van Vliet Blijft genezen van inoperabele hersentumor glioblastoom multiforme graad IV», 23-07-2008. Arxivat de l'original el 2011-04-27. [Consulta: 31 desembre 2010].
* ↑ (neerlandès) «Het wilde leven van Teun Van Vliet», 29-06-2010. [Consulta: 31 desembre 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa de Teun van Vliet a sitiodeciclismo.net
# Pozo Cañada

Pozo Cañada és un municipi de la província d'Albacete, es troba a 24 km d'Albacete, 128 km de Múrcia i 275 km de Madrid. Està situat al sud-est de l'autovia A-30, comunicat per aquesta amb Múrcia i la capital albacetenya. Té 117,16 km² i una població de 2.825 habitants (INE 2007), que es divideixen entre el nucli urbà i alguns llogarets disseminats. El municipi es troba entre els Llanos de Albacete i les Terres Altes entorn de Chinchilla de Monte-Aragón, en un espai de transició amb els Campos de Hellín, participant de diverses característiques de les comarques citades, d'aquí la presència del primer molí de vent de la Manxa per la part sud, situat en el Turó del Molí de la localitat. Se situa dintre de la comarca històrica de la Manxa de Montearagón, així com dintre de la Mancomunitat Monte Ibérico-Corredor de Almansa.
# Eubi de Tebes

Eubi, en llatí Eubius, en grec antic Εὔβιος, fou un escultor grec.
Era nadiu de la ciutat de Tebes. Va fer unes estàtues de marbre blanc de l'Hèrcules Promac a la seva capella de Tebes. Va treballar conjuntament amb l'escultor Xenòcrit de Tebes. L'esmenta Pausànias.

## Referències

* ↑ Xenocritus, Eubius. William Smith, Ed. A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1295
# Aubonne (Vaud)

Aubonne és un municipi del cantó suís del Vaud, situat al districte de Morges. Fins al 2008 era el cap del districte homònim.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Juan Bautista de Bassecourt y Baciero

Juan Bautista de Bassecourt y Baciero (Alacant, 1818 - 1870) fou un aristòcrata i polític valencià, comte de Santa Clara i baró de Mauals i Petrés. Era fill d'Andrés María de Bassecourt y Burguinio, III comte de Santa Clara i baró de Maials, i María Antonia Baciero y Fernández de Córdoba, baronessa de Petrés. Heretà els títols dels seus pares i com a conseqüència era un dels principals contribuents d'Alacant. Fou membre del Partit Moderat, amb el que fou escollit regidor de l'ajuntament d'Alacant i membre de la Comissió d'Instrucció Pública. El 1846 fou president de la "Compañía Alicantina de Fomento" i el 1858 governador civil de la província d'Alacant i membre de la Societat Constructora del ferrocarril Aranjuez-Alacant. També fou president de la Diputació d'Alacant de gener a juliol de 1858, de gener a abril de 1867 i de juliol a setembre de 1868. Després de la revolució de 1868 deixà la política i morí poc després. Va tenir com a nets el polític Alfonso de Sandoval y Bassecourt i l'artista i diplomàtic Manuel Harmsen Bassecourt.

## Referències

* ↑ Juan Bautista de Bassecourt y Baciero a geni.com
* ↑ Juan Bautista de Bassecourt al web de la Diputació d'Alacant
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.64. ISBN 9788495484802.

## Enllaços externs

* Juan Bautista de Bassecourt a l'Alicantepedia.
# Jordanus (constel·lació)

Jordanus o Fluvius Jordanus, el riu Jordà, va ser una constel·lació creada per Petrus Plancius en la seva esfera celeste de 1.612. El naixement del riu estava prop de la cua de l'Ossa Major, en l'actual constel·lació dels Llebrers, fluïa després entre l'Ossa i Lleó, a l'àrea avui ocupada per Leo Minor i Linx, per desembocar prop de la Girafa. Els estels més brillants de Jordanus eren Cor Caroli (α Canum Venaticorum) i α Lyncis. La constel·lació no va ser reflectida en els atles de Johann Elert Bode i va caure en desús.

## Referències

* ↑ «Jordanus. Star Tales (Ian Ridpath)».
# Ca la Quica

Ca la Quica és una obra de l'Arboç (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edificació de planta baixa, annexada a can Rossell, ara museu de puntes al coixí i casa de cultura. De la façana en destaca la portalada adovellada d'arc de mig punt que, al seu lloc, està emmarcada per un arc apuntat de majors dimensions encara visible. Al costat hi ha una finestra rectangular protegida amb una reixa de ferro forjat. El mur de façana continua per sobre de la planta baixa, on destaca una finestra geminada, record de l'existència d'una construcció de majors dimensions.
A l'interior hi trobem un auditori de nova factura amb tots els equipaments actuals.

## Referències

* 1 2 «Ca la Quica». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 gener 2019].
# Prunet

Prunet és un poble del municipi rossellonès de Prunet i Bellpuig, als Aspres (Catalunya del Nord). De població disseminada, té el seu centre a l'església de sant Esteve, a 445 metres d'altitud. Es comunica amb la vall de la Cantarana pel coll de Prunet.
Està situat en el sector nord-oriental del terme comunal, enlairat dalt d'una carena. Es tracta d'una parròquia d'hàbitat dispers, pràcticament sense nucli urbà.
Prunet s'originà al segle x, a conseqüència de la reconquesta carolíngia, en dos nuclis anomenats Prunedell d'Amunt i d'Avall. Als segles X o XI, Prunedell d'Avall (en l'actualitat Prunet de Baix) passà a tenir església, l'actual de Sant Esteve de Prunet. Prunedell d'Amunt tenia tan sols una capella dedicada a santa Maria, que al segle xiii apareix documentada com a Nostra Senyora del Coll i que el segle xvii esdevingué ermita; situada vora l'actual termenal dels municipis de Prunet i Bellpuig, Queixàs i Calmella, resta en territori d'aquest darrer.

## Referències

* ↑ «El poble de Prunet en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-08-12. [Consulta: 12 juliol 2016].

## Bibliografia

* Becat, Joan. «126 - Prunet i Bellpuig». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Prunet i Bellpuig». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Enllaços externs

* Breus notes històriques (francès)
* Fotografia de Nostra Senyora del Coll
# Eubul (jurista)

Eubul (llatí: Eubulus) fou magister scriniorum de l'Imperi. Fou un dels membres de la comissió del nou nomenada per Teodosi II el 429 per compilar un codi de lleis, projecte que després fou abandonat. Després fou comes i qüestor. El 435 aC fou nomenat membre de la comissió del setze encarregada de compilar el codi Teodosià, però no fou un dels que es va destacar en la tasca. Portava els títols d'il·lustre i magnífic.

## Referències

* ↑ Graves, John Thomas. «Eubulus». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Juan Bautista Valldecabres Rodrigo

Juan Bautista Valldecabres Rodrigo (Quart de Poblet, 1861 - València, 26 d'agost de 1936) fou un empresari i polític valencià, diputat a Corts espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era un dels principals propietaris de terres de l'Horta valenciana, president d'Electro Hidráulica del Turia SA i militant del Partit Conservador. Fou president de la Diputació de València i diputat pel districte de Torrent de l'Horta a les eleccions generals espanyoles de 1914, 1918, 1919 i 1920, i senador el 1916 i el 1923.
Durant aquests anys exercí nombrosos càrrecs, com el de president de la Cambra de la Propietat Urbana, conseller de la Junta d'Obres del Port, i soci protector de l'Associació de la Premsa de València. El 1935 ingressà a la Dreta Regional Valenciana. Quan esclatà la guerra civil espanyola va restar a València, malgrat que l'aconsellaren tornar a Quart, i fou assassinat el 26 d'agost de 1936 amb Enrique Trénor Despujols i Conrado Díaz Martínez per elements anarquistes incontrolats.

## Enllaços externs

* Expedient del Senat
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Josep Corrons i Espinal

Josep Corrons i Espinal (Manresa, 19 de març de 1928) és un metge català especialitzat en cardiologia.
Va començar a estudiar a les germanes de la Casa de la Caritat i després als germans de les Escoles Cristianes, on va estar fins que va esclatar la guerra civil. El seu avi va morir en un bombardeig que va patir la ciutat de Manresa el 1938, fet que el va impactar molt. Acabada la guerra va prosseguir els seus estudis a l'Institut Lluís de Peguera. Al 1945 va començar la carrera de Medicina a València. Va estudiar-hi tres anys. Després va tornar a la Universitat de Barcelona on va fer les especialitats mèdiques amb catedràtics com Agustí Pedro Pons i Pere Farreras i Valentí. Va treballar al dispensari de Pedro Pons i va acabar la carrera l'any 1951. El 1952 va ingressar a l'Escola de Cardiologia de la Universitat de Barcelona, on anys més tard exerciria de professor. A mitjans de la dècada del 50 va començar a exercir de cardiòleg a Manresa, al mateix temps que treballava com a metge d'urgències. També va ser metge forense de categoria especial a Barcelona, del 1955 fins a la seva jubilació el 1993.
Al llarg de la seva carrera, va impulsar diferents iniciatives assistencials a Manresa, com la fundació Ampans, que treballa per millorar la qualitat de vida de les persones amb discapacitat intel·lectual a l'àrea del Bages, i la Unitat Coronària (1974-1996), un centre especialitzat en l'atenció de malalties del cor, que va arribar a ser tot un referent en aquest àmbit, atès que va ser el primer que hi va haver a Catalunya fora de Barcelona. També va ser membre de la junta fundadora de l'Escola d'Infermeria Farreras Valentí de Manresa.
Membre del Gremi Sant LLuc, el 1966 va fundar, juntament amb el pintor Estanislau Vilajosana, el ginecòleg Ramon Llatjós i el metge Josep Saló, la Llibreria Símbol, dedicada a la venda i difusió de llibres en català.
Va ser militant de Convergència i Unió i va formar part de les llistes pel Congrés dels Diputats en les eleccions de 1986.

## Referències

* 1 2 Sardans, Jordi «Josep Corrons i Espinal». El Pou de la Gallina, 188, Maig 2004, p. 34-38. ISSN: 2253-6647.
* ↑ Berengueras, Sílvia; Sardans, Jordi «Metges humanistes: més que una professió». El Pou de la Gallina, 303, Novembre 2014, p. 10-11. ISSN: 2253-6647 [Consulta: 19 octubre 2017].
# Burjassot Club de Futbol

El Burjassot Club de Fútbol és un club de futbol de la ciutat de Burjassot, (l'Horta, País Valencià). Va ser fundat el 1913 com Club Verano Burjassot. Posteriorment al 1914 es fusiona amb el club Los ingenuos. Al temps de la II República, la denominació del club canvià a CD Republicano Arxivat 2016-11-06 a Wayback Machine.. Actualment juga al grup VI de la Tercera divisió a l'estadi Los Silos.

## Uniforme

* Samarreta: a franges verticals grogues i violeta
* Pantaló: blanc

## Història

* 1 temporada enSegona divisió
* 20 temporades en Tercera divisió
Millor posició: 6é – 1939/1940 – Segona divisió
Últimes temporades:
* 2001/2002: - Tercera Divisió - 2n
* 2002/2003: - Tercera Divisió - 12é
* 2003/2004: - Tercera Divisió - 17é
* 2004/2005: - Tercera Divisió - 11é
* 2005/2006: - Tercera Divisió - 5é
* 2006/2007: - Tercera Divisió - 6é
* 2007/2008: - Tercera Divisió - 11é
* 2008/2009: - Tercera Divisió - 7é
* 2009/2010: - Tercera Divisió - 12é
* 2010/2011: - Tercera Divisió - 18é

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Burjassot CF Arxivat 2006-12-06 a Wayback Machine.
# Portada/efemèride agost 22

Deng Xiaobing amb Jimmy Carter.
« 21 d'agost · 22 d'agost · 23 d'agost »
# Lawsonbauerita

La lawsonbauerita és un mineral de la classe dels sulfats. Va ser anomenada l'any 1979 per Pete J. Dunn, Donald Ralph Peacor i Bozidar Darko Sturman en honor de Lawson Henry Bauer; químic de la Jersey Zinc Co. i especialista en minerals de Franklin. La lawsonbauerita és isosteructural amb la shigaïta i la torreyita i és l'anàleg de maganès d'aquesta última.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la lawsonbauerita pertany a «07.D - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; plans d'octaedres que comparteixen vores» juntament amb els següents minerals: langita, posnjakita, wroewolfeïta, spangolita, ktenasita, christelita, campigliaïta, devil·lina, ortoserpierita, serpierita, niedermayrita, edwardsita, carrboydita, glaucocerinita, honessita, hidrohonessita, motukoreaita, mountkeithita, shigaïta, wermlandita, woodwardita, zincaluminita, hidrowoodwardita, zincowoodwardita, natroglaucocerinita, nikischerita, felsőbányaïta, torreyita, mooreïta, namuwita, bechererita, ramsbeckita, vonbezingita, redgillita, calcoalumita, nickelalumita, kyrgyzstanita, guarinoïta, schulenbergita, theresemagnanita, UM1992-30-SO:CCuHZn i montetrisaïta.

## Característiques

La lawsonbauerita és un sulfat de fórmula química (Mn$^{2+}$,Mg)$_9$Zn₄(SO₄)₂(OH)$_{22}$·8H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.

## Formació i jaciments

La lawsonita es forma com a mineral secundari en dipòsits de zinc estratiformes i metamorfitzats. A la seva localitat tipus s'ha descrit associada a zincita, sussexita, pirocroïta, franklinita i calcita. S'ha descrit només a la seva localitat tipus: Mina Sterling, al districte miner de Franklin, Nova Jersey, Estats Units

## Referències

* ↑ «Lawsonbauerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Baga del Coll

La Baga del Coll, és una obaga del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada al vessant oriental i nord-oriental de la muntanya de Trullars, a l'esquerra del torrent de Caldat, al nord de la masia del Coll i al sud-oest de la de Rubió.
La seva continuïtat cap a ponent és la Baga del Molí d'en Sala.
Tot i ser dins del terme municipal de Monistrol de Calders, pertany a la masia del Coll, del terme veí de Granera.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Julián Álvarez (desambiguació)

Julián Álvarez (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Julián Álvarez, futbolista argentí que juga en la posició de davanter.
* Julián Álvarez (polític), jurista i polític argentí-uruguaià de la primera meitat del segle xix .
* Julián Álvarez (polític nascut el 1981), advocat i polític argentí, membre del Partit Justicialista.
* Julián Álvarez Ortega, polític espanyol, membre del Partit Andalusista.
# Tracey Ann Jacobson

Tracey Ann Jacobson (1965) és una diplomàtica estatunidenca, que va ser ambaixadora a Turkmenistan, Tadjikistan i Kosovo. Jacobson va rebre rebre el Bachelor of Arts per la Universitat Johns Hopkins, i el Master of Arts per l'Escola d'Estudis Internacionals Avançats Paul H. Nitze de la mateixa universitat. Jacobson ha estudiat albanès, serbi, francès, rus, castellà, coreà i tadjik.
Va exercir com a secretària executiva adjunta al Consell de Seguretat Nacional de la Casa Blanca, on va facilitar el desenvolupament d'iniciatives de política exterior pel Conseller de Seguretat Nacional i el President. Jacobson, membre de carrera del Servei Exterior dels Estats Units, ha treballat a l'estranger a Seül, Nassau i Moscou. Les seves tasques domèstiques han inclòs l'Oficina d'Intel·ligència i Investigació, l'Oficina d'Afers de l'Hemisferi Occidental, i l'Oficina del Subsecretari de Gestió. També es va exercir com a directora adjunta de l'Institut del Servei Exterior del Departament d'Estat.
Va ser ministra-consellera de l'ambaixada dels Estats Units a Riga, ambaixadora dels Estats Units a Turkmenistan de l'agost 2003 al juliol de 2006, i ambaixadora dels Estats Units a Tadjikistan des de l'agost de 2006 fins a la seva dimissió l'agost de 2009, quan seria substuïda per Kenneth E. Gross, Jr. De 2012 a 2015, Jacobson va ser ambaixadora a Kosovo. Des de l'agost de 2015, Jacobson ha estat servint com a subsecretària adjunta principal de l'Oficina d'Afers d'Organitzacions Internacionals.

## Referències

* ↑ "Tracey Ann Jacobson (1965–)".
* ↑ Tracey A. Jacobson (2008-06-25).
* ↑ «Ambassador Tracey Ann Jacobson». Embassy of the United States, Pristina, 24-11-2014. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2015. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ «Tracey Ann Jacobson». U.S. Department of State, 01-08-2015. [Consulta: 19 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Succession history from the US embassy Dushanbe web site Arxivat 2014-08-22 a Wayback Machine.
* Appearances on C-SPAN