OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tauromàquia a Turquia

La tauromàquia a Turquia (Türkiye'de boğa güreşi en turc) consisteix en lluites tradicionals de toros que s'organitzen a diversos llocs de Turquia.
Un d'aquests llocs és el yayla de Kafkasör, a 1.200 m d'altitud, en Artvin. L'any 2015, s'ha realitzat la 35a edició del Festival de Kafkasör, on han participat més de 100 toros que venen de les provincíes d'Artvin i de Rize. L'any 2015, els toros de Kafkasör van lluitar en sis categories, deste (fins a 380 kg), ayak (381– 430 kg) i küçükorta (431–500 kg), büyükorta, başaltı i baş. Aquestes últimes categories més grans van lluitar l'últim dia del Festival.
A Turquia també es fan festes de tauromàquia a Muğla i diversos districtes de la seva província cada estiu.

## Referències

* ↑ http://www.yeniasya.com.tr/habibe-isik/artvin-notlari_347583
* ↑ http://www.haberturk.com/spor/diger/haber/1094060-1200-metrede-baris-icin-gurestiren-gelenek Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.bugun.com.tr/son-dakika/kafkasorde-boga-guresleri-basladi-haberi/1691530 Arxivat 2015-07-30 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.haberler.com/artvin-kafkasor-de-bogalar-arenada-seyirciler-7416605-haberi/
* ↑ http://www.muglakulturturizm.gov.tr/TR,73674/boga-guresleri.html

## Vegeu també

* Bous al carrer
* Tauromàquia

## Enllaços externs

* Imatges de Tauromàquia en Artvin
* Imatges de Tauromàquia en Muğla
# Teodemir de Psalmodi

Teodemir (? - c. 825) fou un religiós occità de probable origen got, abat de Psalmodi. Segurament es tracta del Teodemir al que el sacerdot hispà Claudi (després bisbe Claudi de Torí) dedica els seus comentaris sobre el Gènesi, l'Èxode i el Levític, i del que Jonas, bisbe d'Orleans, lloa la regularitat, la pietat, el zel i l'erudició que diu era coneguda a tota França. Teodomir, tot i l'amistat, va refutar a Claudi, ja que els seus comentaris no estaven totalment d'acord amb el dogma, ni en els escrits ni en la paraula, i entrava en alguns errors sobre el culte de les imatges i de les relíquies. En una carta Teodomir esmena a Claudi que li contestà en termes de fidelitat i amargura, i Teodomir li va tornar a escriure per refutar-lo una segona vegada de la que només queda un fragment conservat per Jonas. Per aquests documents se sap que tenia a les seves ordres 140 religiosos.
Va rebre d'un senyor de Nimes de nom Braiding, béns considerables (al mateix temps Braiding va fer donacions a l'abadia d'Aniana a les diòcesis de Nimes, Uzès i Magalona i al Comtat de Gavaldà) en una carta en la qual s'esmenta per primer cop la vila d'Aimargues (Armasanica) situada a la costa (in littoriaria).

## Referències

* ↑ Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).
# Teresa Losada Campo

Teresa Losada Campo (Lugo, Galícia, 1943 – Sant Vicenç dels Horts, 25 d'agost de 2013) fou una religiosa franciscana i filòloga gallega.

## Biografia

Es doctorà en filologia semítica a la Universitat de Barcelona, i després es va fer religiosa franciscana Missionera de Maria i fou coneguda com la monja dels immigrants.
El 1974 va fundar Bayt Al-Thaqafa (Casa de la Cultura), una associació referent en el diàleg entre cristianisme i islam, amb seu a Barcelona i a Sant Vicenç dels Horts. L'entitat, formada per 60 voluntaris i 20 professionals, ajuda cada any a més de 4.000 immigrants àrabs residents a Catalunya a aconseguir la inserció social, sense que perdin les seves arrels, i alhora organitza activitats per a l'alfabetització en català i en castellà, cursos de promoció de la dona i de formació professional, activitats de suport a la llengua i a la cultura àrabs dels infants, etc. L'entitat està formada per les Germanes Franciscanes Missioneres de Maria i l'Ordre Hospitalària de Sant Joan de Déu.
El 2000 fou nomenada consultora del Consell Pontifici per al Diàleg Interreligiós de la Santa Seu per a les relacions amb els musulmans i el 2002 va rebre la Creu de Sant Jordi. La Generalitat de Catalunya també va atorgar-li el 2012 el Memorial Cassià Just a la seva trajectòria.
El funeral es va celebrar el 28 d'agost de 2013 a Sant Vicenç dels Horts i el 9 d'octubre de 2015 se li va fer un homenatge interreligiós a la Basílica de Santa Maria el Mar de Barcelona.

## Obres

* Islam, inmigración e inserción en Europa (1990)
* Es fundamentalista el islam en España? (2001)

## Referències

* 1 2 «Mor la religiosa Teresa Losada, coneguda com "la monja dels immigants", als 70 anys, a causa d'un càncer». 324.cat, 25-08-2013.
* ↑ De Ahumada, Laia. Monges. Barcelona: Fragmenta, 2008, p. 258. ISBN 978-84-92416-02-8.
* ↑ Teresa Losada Campo a bcn.cat
* ↑ «Mor als 70 anys la religiosa Teresa Losada, fundadora de Bayt Al-Thaqafa i filla adoptiva de Sant Vicenç dels Horts». Web de l'Ajuntament de Sant Vicenç dels Horts, 25-08-2013 [Consulta: 8 octubre 2013]. Arxivat 10 de juny 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-06-10. [Consulta: 8 octubre 2013].
* ↑ «Muere Teresa Losada, misionera conocida como la monja de los inmigrantes». La Vanguardia, 26-08-2013 [Consulta: 10 setembre 2013].
* ↑ «Muere Teresa Losada, la monja de los inmigrantes». El Periódico, 26-08-2013 [Consulta: 10 setembre 2013].
* ↑ «Funeral de Teresa Losada». CatalunyaReligio.cat. [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ «Homentatge a Teresa Losada a Santa Maria del Mar». CatalunyaReligió.cat. [Consulta: 24 octubre 2015].

## Enllaços externs

* El diàleg de la vida quotidiana. El testimoni de Teresa Losada Arxivat 2014-04-26 a Wayback Machine.. Entrevista realitzada per Xavier Alonso als quaderns deCristianisme i Justícia
* Web oficial de Bayt Al-Thaqafa Arxivat 2013-09-16 a Wayback Machine.
* Entrevista a Teresa Losada: "Veig la mort sense cap por". CatalunyaReligió.cat. Desembre, 2011
# The Vaccines

The Vaccines és un grup de música londinenc d'estil indie rock format a Londres l'any 2010. El formen Justin Young en veu i guitarra (que prèviament havia treballat sota el nom de Jay Jay Pistolet, tocant indie folk), Freddie Cowan a la guitarra (germà petit de Tom Cowan de The Horrors), l'islandès Árni Hjörvar al baix i Pete Robertson a la bateria.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* What Did You Expect from the Vaccines? (2011, Columbia Records)
* Come of Age (2012, Columbia Records)
* English Graffiti (2015, Columbia Records)
* Combat Sports (2018, Columbia Records)

### Àlbums en directe

* Live from London, England (2011)

### EP's

* Please, Please Do Not Disturb (2012, Columbia Records)
* Melody Calling EP (2013)

### Singles

* Wreckin' Bar (Ra Ra Ra) / Blow It Up (2010)
* Post Break-Up Sex (2011)
* If You Wanna (2011)
* All In White (2011)
* Nørgaard (2011)
* Wetsuit / Tiger Blood (2011)
* Why Should I Love You? (2012)
* No Hope (2012)
* Teenage Icon (2012)
* I Always Knew (2012)
* Bad Mood (2012)

### Banda sonora

Aparicions a videojocs:
* La cançó "Wreckin' Bar (Ra Ra Ra)" a la sèrie britànica SKINS cinquena temporada episodi 1
* La cançó "Wreckin' Bar (Ra Ra Ra)" al videojoc FIFA 12 de EA Sports i Electronic Arts
* La cançó "Bad Mood" al videojoc Need for Speed: Most Wanted (videojoc de 2012) de Criterion Games
Aparicions a Sèries de televisió
* La cançó "Wreckin' Bar (Ra Ra Ra)" a la sèrie original de HBO® Girls Arxivat 2013-01-27 a Wayback Machine..
* La cançó "I Always Knew" al final de la segona temporada de New girl
Aparicions a pel·lícules:
* La cançó "Wreckin' Bar (Ra Ra Ra)" a la pel·lícula Love Bite 2012.
"If You Wanna", el tercer single de The Vaccines, del seu tercer àlbum What Did You Expect from The Vaccines? que va aparèixer al Regne Unit el 18 de març de 2011 s'ha fet molt popular, entre altres coses, pel seu ús en anuncis de Rimmel London l'any 2012 i al nostre país per ser la cançó de l'anunci d'Estrella Damm en la campanya de l'estiu 2014.

## Referències

* ↑ «BBC Sound of 2011 - The Vaccines» (en anglès). BBC. [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ Murray, Robert. «The Vaccines / Adele Chart Battle» (en anglès). Clash, 17-03-2011. [Consulta: 16 març 2019].

## Enllaços externs

* The Vaccines - Lloc web oficial
* http://www.digitalspy.co.uk/music/singlesreviews/a298382/the-vaccines-post-break-up-sex.html
# The Survivalist

«The Survivalist» té aquests significats:
* The Survivalist (pel·lícula de 1987), pel·lícula estatunidenca dirigida per Sig Shore
* The Survivalist (pel·lícula de 2015), pel·lícula britànica dirigida per Stephen Fingleton
* The Survivalist (títol en català: El supervivent), pel·lícula estatunidenca de 2021 dirigida per Jon Keeyes
# Kenneth MacMillan

Kenneth MacMillan (Dunfermline, 11 de desembre 1929 - Londres, 29 d'octubre 1992) va ser un ballarí i coreògraf de dansa clàssica.
Va estudiar a l'escola del Sadler's Wells Theatre i va ballar en diverses de les seves companyies de ballet fins a 1946. La seva primera coreografia va ser Somnambulism de 1953, seguida de Danses concertants el 1955. La seva coreografia del ballet Romeu i Julieta de 1965, va tenir ressò internacional. Va ser director de dansa de l'Òpera Alemanya de Berlín entre 1966 i 1969. El 1970 va ser designat director del Royal Ballet of London i el 1977 va renunciar per tornar-se coreògraf principal de la companyia. Entre d'altres dels seus ballets es troben Anastasia de 1971, L'histoire de Manon de 1974 arranjament de Luca, que entrà molt aviat amb èxit en el repertori del Royal Ballet, en part mercès a la interpretació de la parella Antoinette Sibley-Anthony Dowell i Isadora de 1981.
Entre les seves coreografies més notables cal mencionar també: Triad (Prokófiev, 1972); The Seven Deadly Sins (Weill, 1973); Elite Syncopations (S. Joplin, 1974); The Four Seasons (Verdi, 1975) Rituals (Bartók, 1975). No tan sols per al Royal Ballet, sinó també per d'altres companyies va crear coreografies que han restat en el repertori, com Song of the Earth (Mahler, 1965).

## Referències

* 1 2 «Kenneth MacMillan, el maestro del ballet». El País, 31-10-1992 [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ Sulcas, Roslyn «Kenneth MacMillan’s School of Ballet Sex, Neurosis and Grit» (en anglès). The New York Times [Consulta: 2 maig 2021]. «More surprising, because less well-known, was “Concerto,” the first work that MacMillan made when he took up a new job as the artistic director of Deutsche Oper Ballet in Berlin in 1966. (He returned to England in 1969 to take up the directorship of The Royal Ballet.)»
* ↑ Craus, Massimiliano «Si festeggia William Shakespeare attraverso le coreografie di tutti i tempi» (en italià). Fanpage.it, 23-04-2016 [Consulta: 2 maig 2021]. «...Triad di Kenneth MacMillan per il Royal Ballet nel 1972...»
* ↑ «The Seven Deadly Sins» (en anglès). Royal Opera House Collections Online. Arxivat de l'original el 2021-05-02. [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ «Elite Syncopations taking stage» (en anglès). Salina Journal, 09-10-2020 [Consulta: 2 maig 2021]. «Elite Syncopations is a one-act ballet created in 1974 by Kenneth MacMillan for the Royal Ballet.»
* ↑ Levene, Louise «The long life of Kenneth MacMillan’s ‘Manon’» (en anglès). Financial Times, 26-09-2014 [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ Jennings, Luke «Song of the Earth/La Sylphide; Kenneth MacMillan: A National Celebration – review» (en anglès). The Guardian, 22-10-2017 [Consulta: 2 maig 2021]. «English National Ballet is currently touring Song of the Earth, perhaps MacMillan’s most profound and resonant work, which he created for Stuttgart Ballet in 1965.»
# Francesc Camps i Mercadal

Francesc Camps i Mercadal o Francesc d'Albranca (es Migjorn Gran, Menorca, 1852 - es Migjorn Gran, Menorca, 1929).
Metge, erudit i folklorista. Fill d'una família pagesa, es llicencià en medicina a Barcelona (1878) i s'establí as Migjorn Gran. Dedicat als estudis d'arqueologia, etnografia i folklore, publicà importants treballs, principalment en la "Revista de Menorca". Utilitzà el pseudònim Francesc d'Albranca, que arribà a fer-se popular a Menorca. Milità en el periodisme catòlic i tradicionalista, dins i fora de l'illa; publicà el recull d'articles titulat Derecho a la ignorancia (1894). La seva obra més important és Folklore menorquín (de la pagesía) (1918-21, premi de l'Ateneu de Maó (1912).

## Vida

Va néixer a la Cova, al terme d'Es Migjorn Gran l'any 1852. El seu pare era pagès a Albranca Vell, on ell va créixer i feu de missatge. Estudià el batxillerat a l'institut de Maó, tot compaginant els estudis amb la feina.
L'any 1878 es va llicenciar en Medicina i Cirurgia a la Universitat de Barcelona. Va exercir tota la vida com a metge del terme d'Es Migjorn i va adquirir una gran fama en el terreny de la medicina, de manera que era consultat arreu de Menorca en els casos més difícils. De 1912 a 1913 va col·laborar a la revista Llum Nova, un dels primers butlletins en català del seu poble natal.
Es va interessar especialment per les tradicions populars i per tot el que feia referència a la cultura popular: tradicions, llegendes, rondalles, cançons, folklore, arqueologia, etc. Va col·laborar amb Mossèn Antoni M. Alcover en l'elaboració del Diccionari català-valencià-balear. Signava els seus escrits amb el pseudònim de Francesc d'Albranca.
Fou membre corresponent de la Real Academia de la Historia i de l'Institut d'Estudis Catalans i soci emèrit de l'Ateneu de Maó.
Va morir a Es Migjorn Gran l'any 1929.

## Obra

El seu llibre més important és el titulat Folklore menorquí. De la pagesia (llibre premiat el 1911 per l'Ateneu de Maó i aparegut a la Revista de Menorca entre 1918 i 1921), un recull de les tradicions populars menorquines. Després de la seva mort s'han aplegat alguns dels seus articles en un llibre titulat Migjorn.
També va escriure articles de polèmica religiosa, recollits en part al volum Derecho a la ignorancia (1894).
La seva obra és escrita en el català dialectal de Menorca, que reflecteix la parla viva del seu temps.
Una bona part de la seva obra encara roman inèdita.

## Enllaços externs

* «Francesc Camps i Mercadal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Declaració del 2002 com a Any Albranca Arxivat 2006-04-27 a Wayback Machine.
# Telmatoscopus batillina

Telmatoscopus batillina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Femella: antenes d'1-1,02 mm de llargària amb l'escap una mica més llarg que el pedicel; fèmur més llarg que la tíbia; cara interna de l'aparell reproductor amb l'estructura esclerotitzada; ales de 2 mm de llargada i 0,80 d'amplada.
* El mascle no ha estat encara descrit.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia: Papua Occidental.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Nusshof

Nusshof és un municipi del cantó de Basilea-Camp (Suïssa), situat al districte de Sissach.

## Enllaços externs

* Nusshof en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
* Web oficial del municipi (alemany)
# Molay (Alt Saona)

Molay és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 59 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Molay era de 59 persones. Hi havia 27 famílies, de les quals 10 eren unipersonals (7 homes vivint sols i 3 dones vivint soles), 7 parelles sense fills, 7 parelles amb fills i 3 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 37 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 1 estava desocupat. 34 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 27 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien tres cambres, 11 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Molay el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 8 | 75 a 79 | 12 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 34 persones, 23 eren actives i 11 eren inactives. De les 23 persones actives 17 estaven ocupades (11 homes i 6 dones) i 6 estaven aturades (4 homes i 2 dones). De les 11 persones inactives 8 estaven jubilades i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Molay hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 208 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Molay a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Molay a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Montevallo

Montevallo és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 4.825 habitants.
La biblioteca musical de la Universitat de Montevallo li fou dedicada pòstumament a Lluís Benejam i Agell, que hi va donar classe, i en ella han quedat dipositats tots els seus manuscrits.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Montevallo tenia 4.825 habitants, 1.711 habitatges, i 946 famílies. La densitat de població era de 246,4 habitants/km².
Dels 1.711 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,4% hi vivien parelles casades, en un 15,1% dones solteres, i en un 44,7% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,3% tenia menys de 18 anys, un 36% entre 18 i 24, un 21,8% entre 25 i 44, un 14,1% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones hi havia 78,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 72,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.541 $ i la renda mediana per família de 40.164 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.222 $ mentre que les dones 23.705 $. La renda per capita de la població era de 16.468 $. Aproximadament el 14,5% de les famílies i el 24,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Luis Benejam Music Library». Arxivat de l'original el 2013-07-05. [Consulta: 6 abril 2013].
# Monteverdi (cràter)

Monteverdi és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 134 km de diàmetre. Porta el nom del compositor italià Claudio Monteverdi (1567-1643), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.

## Referències

* ↑ «Monteverdi». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 14 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Mn

Mn té els següents significats:
* Manganès, element químic de nombre atòmic 25 situat en el grup 7 de la taula periòdica.
* Domini .mn, Domini de primer nivell territorial corresponent a Mongòlia.
* Codi ISO per al mongol, llengua mongòlica parlada principalment a Mongòlia i a la Xina .
* Abreviatura de Monsenyor.
Viccionari
# Mlynica

Mlynica és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1268.
# Mlynárovce

Mlynárovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1414.
# Mountain Home (Idaho)

Mountain Home és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 11.143 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mountain Home tenia 11.143 habitants, 4.337 habitatges, i 2.957 famílies. La densitat de població era de 830,6 habitants/km².
Dels 4.337 habitatges en un 36,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,7% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 26,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,6% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.307 $ i la renda mediana per família de 41.485 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.724 $ mentre que les dones 21.905 $. La renda per capita de la població era de 17.029 $. Aproximadament el 8,6% de les famílies i el 10,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mountain Home». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mountain Home». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Monastiraki

Monastiraki (grec: Μοναστηράκι, literalment petit monestir) és un barri de la ciutat vella d'Atenes (Grècia), que rep el seu nom per la plaça de Monastiraki, a la intersecció del carrer Ermoú i l'avinguda Athinàs, i al costat de la Biblioteca d'Adrià. Els carrers principals de la zona són Pandróssou i Adrianoú.
Se sap que en aquesta plaça hi va haver una església i un monestir almenys des del segle x. L'església actual va ser construïda el 1678 i recentment va ser sotmesa a un procés de restauració. Alhora, es van fer obres a la plaça per a construir l'estació de metro de Monastiraki, que serveix les línies 1 i 3 del metro d'Atenes. Amb aquestes obres es van descobrir el que potser són les restes d'un edifici del segle v, on destaquen alguns mosaics.
El barri és conegut pel seu basar on, a banda d'altres productes, es poden comprar antiguitats, reproduccions de monedes, records per a turistes, roba de saldo, etc.
* La mesquita Tzisdarakis amb l'Acròpoli de fons, a Monastiraki
* Diversos tipus de koulouris a Atenes.
* Mercat de Monastiraki

## Referències

* 1 2 3 Kindersley, Dorling (2004). Top 10 Atenas. Madrid: Santillana Ed, p. 80. ISBN 84-03-50224-9 (castellà)