OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Les Collégiennes

Les Collégiennes és una pel·lícula de comèdia dramàtica de 1957 dirigida per André Hunebelle i protagonitzada per Marie-Hélène Arnaud, Christine Carère i Estella Blain. Va suposar el debut cinematogràfic de Catherine Deneuve (acreditada com Catherine Dorléac).

## Sinopsi

Les aventures sentimentals de Catherine, una adolescent de 18 anys, i les reaccions de gelosia o amistat de les seves companyes.

## Repartiment

* Marie-Hélène Arnaud - Catherine Royer
* Christine Carère - Monique
* Estella Blain - Martha
* Gaby Morlay - Madame Ancelin
* Henri Guisol - Christian Brenner
* Véronique Verlhac - Solange
* Agnès Laurent - Anne-Marie
* Paul Guers - Gilles Mareuil
* Sophie Daumier - Nicole
* Jacqueline Corot - Sophie
* Anna Gaylor - Geneviève
* Anita Treyens - Betty
* Sylvie Dorléac - Adélaïde
* Madeleine Barbulée - Madam Letellier
* Made Siamé - Supervisora de noues
* Elga Andersen - Hélène
* Fernand Fabre - Doctor
* Catherine Deneuve - Alumna
* Gérard Barray - Periodista de televisió
* Yvonne Monlaur - Noia més gran
* Georgina Spelvin - Noia en topless #2 (Insert USA, no acreditada)
* Louisa Colpeyn
* Marcelle Hainia

## Estrena

La pel·lícula es va estrenar a França el 1957 per Sirius Films i a Amèrica el 1961 per Audubon Films, per a la qual la pel·lícula va ser doblada i reeditada i Radley Metzger va afegir material addicional, fent-la més explícita. La versió en DVD, com la versió francesa al cinema, està modestament censurada a partir de les seqüències d'escolars nues a la dutxa (inclosa Agnès Laurent). La versió d'exportació "Twilight Girls", en canvi, estaria completa.

## Referències

* ↑ «Catherine Deneuve's six-decade career rewarded at French festival» (en anglès), 22-06-2016.
* ↑ Gorfinkel, Elena. Lewd Looks: American Sexploitation Cinema in the 1960s (en anglès). U of Minnesota Press, 2017-10-15. ISBN 978-1-4529-5489-9.
* ↑ Wittern-Keller, Laura. Freedom of the Screen: Legal Challenges to State Film Censorship, 1915-1981 (en anglès). University Press of Kentucky, 2008-01-11. ISBN 978-0-8131-3840-4.

## Enllaços externs

* Les Collégiennes a Ciné-Ressources
* Les Collégiennes a UniFrance
* Les Collégiennes a YouTube
# Barbus stigmasemion

Barbus stigmasemion és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.
Els adults poden assolir els 8,5 cm de longitud total. Es troba al riu Ubangui (Àfrica).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
# Elkhart

«Elkhart» té aquests significats:
* Elkhart (Illinois), localitat estatunidenca
* Elkhart (Indiana), localitat estatunidenca
* Elkhart (Iowa), localitat estatunidenca
* Elkhart (Kansas), localitat estatunidenca
* Elkhart (Texas), localitat estatunidenca
* Comtat d'Elkhart, comtat estatunidenc a l'estat d'Indiana
* Elkhart Lake, localitat estatunidenca a Wisconsin
# Màquia

La màquia és una formació vegetal densa i ombrívola formada per arbustos alts (1,5-4 m) de tipus esclerofil·le, és a dir, adaptada a la sequera.

## Particularitats

És pròpia de les terres de la Mediterrània amb una gran sequera estiuenca: sud d'Europa, nord d'Àfrica i zones del Pròxim Orient com el sud de Turquia i el Líban. Als Països Catalans ocupa les muntanyes mitjanes i baixes del País Valencià, les Illes Balears i la major part de Catalunya. Ecosistemes anàlegs a la màquia es poden trobar a les regions de clima mediterrani de Califòrnia (chaparral), Xile, Sud-àfrica (fynbos) i el sud d'Austràlia (kwongan).
De la paraula màquia, d'origen italià, deriva el mot francès maquis que a la II Guerra Mundial i la Guerra Civil espanyola es va emprar per designar els guerrillers que s'amagaven entre aquest tipus de vegetació.
Les espècies vegetals a la màquia són força variables, s'hi troben espècies arbustives (arboç, marfull, llentiscle, margalló, etc.) però també es poden trobar alguns arbres, de mida reduïda, com l'alzina, el roure, l'auró negre o l'ullastre. Es diferencien dos grans tipus de comunitat vegetal, les espècies que les caracteritzen poden estar complementades per d'altres:
* Màquia continental de garric i arçot (Rhamno-Quercetum cocciferae)
* Màquia litoral de garric, margalló i llentiscle (Querco-Pistacietum lentisci o Querco-lentiscetum)

## Màquia continental de garric i arçot

Aquest tipus de màquia es caracteritza per una altura i densitats força variables i la presència d'un estrat herbaci poc important. Es troba en zones interiors de clima continental sec com la Depressió Central catalana. A l'estrat arbori es pot trobar: pi blanc, garric. A l'estrat arbustiu es pot trobar: càdec, arçot, savina comuna.

## Màquia litoral de garric, margalló i llentiscle

Aquest tipus de màquia es caracteritza per una altura i densitat importants (fins a 4 metres, però normalment d'un a dos metres) i la presència d'espècies que no toleren el fred (psicrofobes). Es troba a la zona costanera de la Mediterrània amb clima sec, sobre sòls prims, de vegades calcaris i rocosos.
A l'estrat arbori podem trobar: pi blanc, garrofer, ullastre A l'estrat arbustiu podem trobar: margalló, garric, llentiscle, arçot
També es pot trobar l'arítjol, la rogeta o l'esparreguera.

## Vegeu també

* Matollar
# Mniochloa

Mniochloa és un gènere de plantes de la família de les poàcies. És originari de Cuba.
El gènere va ser descrit per Mary Agnes Chase i publicat a Proceedings of the Biological Society of Washington 21: 185186. 1908. (27 de juliol del 1908)

## Etimologia

El nom del gènere deriva del grec mnio (molsa) i chloé (herba), al·ludint a herbes molsoses.

## Taxonomia

* Mniochloa pulchella (Griseb.) Chase
* Mniochloa strephioides (Griseb.) Chase

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2015-05-09. [Consulta: 29 gener 2010].
* ↑ «Mniochloa». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 25 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Grassbase - The World Online Grass Flora
# Oyrareingir

Oyrareingir [ˈɔiɹaɹˌɔnʤɪɹ] és un poble del municipi de Tórshavn de l'illa Streymoy de les illes Fèroe.
La població l'any 2021 era de 42 persones. El codi postal és FO 415. Aquest vilatge és tan petit i les seves escasses cases es troben tan disperses entre els afores dels pobles veïns de Signabøur i Kollafjørður que apareix en ben pocs mapes. Ni tan sols apareix en el millor atles en línia de les illes Fèroe. La carretera principal de les illes Fèroe (Núm. 10) de Tórshavn a Klaksvík hi passa a través. L'altra única carretera -una de petita que duu a algunes granges- s'anomena á Oyrareingjum.

## Vegeu també

* Llista de municipis de les illes Fèroe

## Referències

* ↑ «Kortal.fo - Finst tað í Føroyum, so finst tað á Kortalinum». [Consulta: 23 agost 2014].

## Enllaços externs

* torshavn.fo - Pàgina municipal (en feroès i anglès)
* Web danesa amb fotografies d'Oyrareingir
* Oyrareingir a Google maps
# Les Collades de Baix

Les Collades de Baix és una partida rural del terme municipal de Conca de Dalt (antic terme d'Hortoneda de la Conca), al Pallars Jussà, en l'àmbit de l'antic poble del Mas de Vilanova, o Vilanoveta.
Són al camí de pujada a Sant Corneli, a la part de llevant d'aquest serrat, prop d'on enllaça amb el cim de Montagut. Al seu est-nord-est hi ha les Collades de Dalt, a poca distància. El seu territori pertanyia a l'antic poble del Mas de Vilanova o Vilanoveta.
Hi passa el camí de Sant Corneli, que des de les Collades segueix cap a ponent per tal de pujar al cim d'aquesta serra i muntanya.
Aquesta extensa partida abraça 640,2260 hectàrees de pinedes i pastures, amb zones de matolls, bosquina i improductives.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 14 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Comtat de la Viñaza

El Comtat de la Viñaza és un títol nobiliari espanyol creat el 22 de maig de 1872 pel rei Amadeu I a favor de Cipriano Muñoz y Ostaled.
Aquest Títol va ser elevat a la Grandesa d'Espanya el 15 de novembre de 1910 pel rei Alfons XIII, sent Cipriano Muñoz y Manzano el II comte de la Viñaza.

## Comtes de la Viñaza

| | Titular | Període |
| Creació per Amadeu I |||
| I | Cipriano Muñoz y Ostaled | 1872-1881 |
| II | Cipriano Muñoz y Manzano | 1881-1933 |
| III | Carlos Muñoz de Laborde y Roca-Tallada | 1951-2001 |
| IV | Carlos Muñoz de Laborde y Bardín | 2002-actual titular |

## Història dels Comtes de la Viñaza
### Cipriano Muñoz y Ostaled (1819-1881), I comte de la Viñaza.

    Casat amb María Josefa Manzano. El succeí el seu fill.

### Cipriano Muñoz y Manzano (1862-1933), II comte de la Viñaza.

    Casat amb María de la Concepción Roca-Tallada y Castellano, Dama de la Reina Victòria Eugènia d'Espanya. El succeí, en 1951, del seu fill Carlos Muñoz y Roca-Tallada que s'havia casat amb Alejandra Laborde, el fill d'ambdós, per tant el seu net.

### Carlos Muñoz de Laborde y Roca-Tallada (1914-2002), III comte de la Viñaza.

    Casat amb Dolores Bardín y García de la Llave. El succeí el seu fill:

### Carlos Muñoz de Laborde y Bardín (n. en 1944), IV comte de la Viñaza.
## Referències

* Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", CSIC.
# Barbus sublimus

Barbus sublimus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del riu Tigris.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Coad, B.W. i N. Najafpour, 1997. Barbus sublimus, a new species of cyprinid fish from Khuzestan Province, Iran. Ichthyol. Explor. Freshwat. 7(3):273-278.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Todd Creek

Todd Creek és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 1.299 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Todd Creek tenia 1.299 habitants, 441 habitatges, i 381 famílies. La densitat de població era de 43,4 habitants per km².
Dels 441 habitatges en un 39,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 81,2% hi vivien parelles casades, en un 2,7% dones solteres, i en un 13,6% no eren unitats familiars. En el 7,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,95 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 33,8% entre 25 i 44, un 29% de 45 a 60 i un 5,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 83.676 $ i la renda mediana per família de 90.310 $. Els homes tenien una renda mediana de 56.063 $ mentre que les dones 35.524 $. La renda per capita de la població era de 35.792 $. Entorn del 3,5% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Todd Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Todd Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
# Elke Kahr

Elke Kahr (Graz, 2 de novembre de 1961) és una política austríaca militant del Partit Comunista d'Àustria (KPÖ). És regidora de la ciutat estiriana de Graz des del 2005 i va ser tinent d'alcalde del juny del 2016 a l'abril del 2017. A les eleccions municipals de Graz de 2021, Kahr i el seu partit KPÖ van guanyar amb el 29% dels vots, superant així la llista de l'alcalde Siegfried Nagl del Partit Popular d'Àustria, que va dimitir posteriorment.

## Trajectòria

Elke Kahr va ser adoptada a l'edat de tres anys, va créixer en un districte obrer i, després de completar l'escola primària i secundària, va assistir a l'escola comercial de Grazbachgasse. Després de treballar a l'Oesterreichische Kontrollbank, va assistir a l'acadèmia empresarial nocturna, on es va graduar el 1984.
Membre del KPÖ des de 1983, és activa en nombroses iniciatives ciutadanes, socials i de pau, destacant la seva tasca en l'assistència habitacional a Graz amb un telèfon d'emergència per a llogaters que proporciona assessorament legal. Del 2005 al 2017 va ser regidora d'habitatge.
A les eleccions municipals de Graz de 2012, el seu partit va obtenir el segon lloc amb gairebé el 20% dels sufragis, fet que va ser un resultat únic a Àustria. Kahr va poder aprofitar els èxits del seu predecessor polític, Ernest Kaltenegger. Després de la dimissió de l'anterior vicealcalde i consellera social Martina Schröck (SPÖ), Kahr va ser elegida nova tinent d'alcalde amb 38 de 46 vots emesos al consell local. Després de les eleccions municipals de Graz de 2017 i amb el 20,34% dels vots, es va convertir en regidora de transports de la ciutat.
Kahr dona dos terços del seu salari net mensual com a regidora a projectes locals de beneficència i, per tant, ha donat uns 900.000 euros durant el seu mandat. Viu des de 1988 amb l’antic president del partit estatal de KPÖ, Franz Stephan Parteder, i tenen un fill.

## Referències

* ↑ «ORF TVThek, 12:20.». Arxivat de l'original el 2021-09-28. [Consulta: 29 setembre 2021].
* ↑ Lebenslauf der künftigen Stadträtin Elke Kahr. In: kpoe-graz.at. 6. Oktober 2005, abgerufen am 28. September 2021.
* ↑ Baltner, Adam. «El municipalisme comunista que guanya a Àustria». Catarsi Magazín, 25-09-2021. [Consulta: 29 setembre 2021].
* ↑ Gerald Winter-Pölsler: Elke Kahr: Die rote Revolution von Graz. In: Kleinezeitung.at. 25. November 2012, abgerufen am 28. September 2021.
* ↑ KPÖ-Stadträtin Elke Kahr neue Vizebürgermeisterin in Graz. In: sn.at. Salzburger Nachrichten, 16. Juni 2016, abgerufen am 28. September 2021.
* ↑ Colette M. Schmidt: Elke Kahr: „Sonny“ tritt aus Kalteneggers Schatten. In: derStandard.at. 25. November 2012, abgerufen am 28. September 2021.
# Morgan Parker

Morgan Parker és una poeta i editora nord-americana. És autora de les col·leccions de poesia Other People’s Comfort Keeps Me Up At Night (Switchback Books, 2015) i There are More Beautiful Things than Beyoncé (Tin House Books, 2017).

## Educació

Parker es va graduar en Antropologia i Escriptura Creativa per la Universitat de Colúmbia i va obtenir un màster en poesia per la Universitat de Nova York.

## Carrera

Parker és editora en Little A i Day One. Ha ensenyat escriptura creativa en la Universitat de Colúmbia, ha sigut cocuradora de les sèries de lectures Poets With Attitude (PWA) amb Tommy Pico, creadora i amfitriona de Reparations, Live! al Ace Hotel de Nova York, i és membre de The Other Black Girl Collective amb la poeta i intèrpret Angel Nafis.
La seua poesia ha sigut inclosa en publicacions com The Awl, Poetry Foundation, Tin House i altres. El seu treball també ha sigut inclòs en Why I Am Not A Painter (Argos Books), The BreakBeat Poets: New American Poetry in the Age of Hip-Hop, y The Best American Poetry 2016.
Al desembre de 2015 va ser seleccionada com a la bloguera destacada de la Poetry Foundation.

## Premis i honors

* 2017 - National Endowment for the Arts Literature Fellowship
* 2016 - Pushcart Prize
* 2013 - Gatewood Prize
* 2012 - Cavi Canem Fellowship

## Vida personal

Parker va viure a Nova York però es va traslladar al sud de Califòrnia en l'estiu de 2017.

## Referències

* ↑ «About» (en anglès). [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «Ace Hotel New York | Midtown Manhattan Hotel | NYC Hotel» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-10-14. [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ Collective, The Other Black Girl. «The Other Black Girl Collective» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-01-09. [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «Fractures Through Time: Our Eleventh Annual Look at Debut Poets | Poets & Writers» (en anglès). [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «Let Me Handle My Business, Damn by Morgan Parker» (en anglès), 14-10-2017. [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «Poets & Writers Looks at 2015 Debut Poetry Collections by Harriet Staff» (en anglès), 14-10-2017. [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «[http://cavecanempoets.org/fellow/parker-morgan/ Cave Canem » Blog Archive  » Parker, Morgan]» (en anglès). [Consulta: 14 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Oysho

Oysho és una cadena de botigues de roba que està englobada en el grup Inditex. Aquesta cadena que va ser fundada l'any 2001 dedicada majoritàriament al públic jove i informal a preus assequibles. Entre els seus productes hi ha llenceria i roba interior femenina (encara que abasta també pijames, complements, vestits de bany a la temporada estival). També compta entre els seus col·leccions amb roba per a nena i nadó.
Com la resta de cadenes del grup Inditex, Oysho té presència el 2016 amb 636 botigues a Espanya i un ampli nombre de països d'arreu del món com Portugal, Grècia, Itàlia, Mèxic, Veneçuela, Aràbia Saudita i Kuwait entre altres països.

## Referències

* ↑ agències «Inditex guanya el 10% més i supera els 3.000 milions». El Punt Avui, 16-03-2017, pàg. 45.
* ↑ Blanco, Xabier R.; Salgado, Jesús. Amancio Ortega, de cero a Zara: El primer libro de investigación sobre el Imperio Inditex (en castellà). La Esfera de los Libros, 2004. ISBN 9788490605363.
* ↑ «Oysho» (en anglès). Inditex. Arxivat de l'original el 2014-07-02. [Consulta: 1r juny 2017].
# Llac Viedma

El Llac Viedma, d'aproximadament 80 km de longitud i ubicat a l'extrem sud-est de l'Argentina, és el més llarg dels llacs formats per abrasió glacial.
El llac és alimentat sobretot per la Glacera Viedma, ubicada a la punta oest. Aquesta gelera fa 5 km d'ample, descendeix des del camp de gel patagó sud i desemboca al llac Viedma.
# Comtat de la Romera

El Comtat de la Romera és un títol nobiliari espanyol, creat per la reina Isabel II el 28 de gener de 1847, a favor de Francisco de Paula Orlando y Fernández del Torco, Ministre d'Hisenda en dues ocasions, durant el regnat d'Isabel II.

## Comtes de la Romera

| | Titular | Període |
| Creació per Isabel II |||
| I | Francisco de Paula Orlando y Fernández del Torco | 1847-1869 |
| II | María Jacinta Orlando e Ibarrola | 1869- |
| III | María de la Concepción López-Roberts y Orlando | |
| Rehabilitación por Francisco Franco |||
| IV | Carlos Orlando y Soto | 1961-1995 |
| "V" | "María Luisa Orlando Bonet" | "1995-2000" (anul·lat) |
| V | Carlos Orlando Bonet | 2000-2002 |
| VI | Marta Orlando de la Torre | 2002-actual titular |

## Història dels comtes de la Romera

* Francisco de Paula Orlando y Fernández del Torco (1800-1869), I comte de la Romera.
* Casat amb Carmen Chaix y Tomasí.
* Casat amb Encarnación Ibarrola y Mollinero, marquesa de Zambrano. El succeí, del seu segon matrimoni, la seva filla:
* María Jacinta Orlando e Ibarrola, II comtessa de la Romera
* Casada amb Dionísio López Roberts. La succeí la seva única filla:
* María de la Concepción López-Roberts y Orlando (n. en 1858), III comtessa de la Romera.
* Casada amb Fernando Jordán de Urríes y Ruiz de Arana, I marquès de Novallas, fill de Juan Nepomuceno Jordán de Urríes y Salcedo V marquès de Ayerbe.
* Casada amb Luis Fernández de Córdoba y Remón Zarco del Valle, III marquès de Mendigorría. Sense descendents d'aquest matrimoni.
El títol cau en l'oblit fins que el 29 de setembre de 1961 és rehabilitat per:
* Carlos Orlando y Soto, IV comte de la Romera. Le sucedió, en 1995:
* "María Luisa Orlando Bonet", "V comtessa de la Romera", des de 1995 al 2000, any en què li va ser revocat el títol per atorgar-li-ho a:
* Carlos Orlando Bonet, V comte de la Romera. El succeí la seva filla:
* Marta Orlando de la Torre, VI comtessa de la Romera

## Referències

* Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
# Austrolebias ibicuiensis

Austrolebias ibicuiensis és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ «Austrolebias ibicuiensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Teurioquesmes

Els teurioquesmes (en llatí Teurichaemae, en grec antic Τευριοχαῖμαι) eren una tribu germànica que va habitar el territori al sud dels queruscs, al nord de les muntanyes dels Sudets, segons diu Claudi Ptolemeu, modernament comarca del Vogtland i l'Erzgebirge.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Teuriochaemae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 1r agost 2021].