OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# LV-9121

La LV-9121 és una carretera antigament anomenada veïnal, actualment gestionada per la Diputació de Lleida. La L correspon a la demarcació provincial de Lleida, i la V a la seva antiga consideració de veïnal.
És una carretera del Pallars Jussà, de la xarxa local de Catalunya, de 7,75 quilòmetres de llargària, que té l'origen a la C-13, en terme de Castell de Mur, prop de l'Estació de Cellers-Llimiana i el destí final en el poble de Llimiana. Just en el seu arrencament, travessa la Noguera Pallaresa, per damunt del Pantà dels Terradets, pel Pont nou de Monares, que substitueix l'antic Pont de Monares, submergit actualment sota les aigües de l'embassament.
Només trepitja dos termes municipals: Castell de Mur i Llimiana, i mena a la vila de Llimiana i, a través de pistes rurals, al veïnat dels Masos de Llimiana, o el Mas de Solduga. Ja a prop de Llimiana, prop del punt quilomètric 6,7 troba l'arrencament d'una pista rural asfaltada (carretera local, de fet), que mena a Sant Cristòfol de la Vall, Sant Martí de Barcedana, Mata-solana, l'Hostal Roig i enllaça, a les Forques, sota el Cinglo del Desferrador de la Serra del Cucuc amb la carretera L-913, que mena a Vilanova de Meià.
En 7,75 quilòmetres de recorregut puja 401,1 m.

## Estadístiques del trànsit

* Any 2004: LV-9121 Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF
* Any 2005: LV-9121 Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF
* Any 2006: LV-9121 Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF
* Any 2007: LV-9121 Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF
* Any 2008: LV-9121 Arxivat 2010-04-04 a Wayback Machine. PDF.

## Referències

* ↑ «LV-9121 - Diputació de Lleida» ( PDF). Diputació de Lleida. [Consulta: 14 març 2021].
* ↑ «La Diputació invertirà 570.000 euros més en un nou tram de la carretera de Llimiana». Nació Digital, 28-02-2019 [Consulta: 14 març 2021].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alternança elèctrica

Les alternances elèctriques són un fenomen electrocardiogràfic d'alternança de l'amplitud a l'eix del complex QRS entre batecs i una possible línia de base erràtica. S'observa en el taponament cardíac i el vessament pericàrdic greu i es creu que està relacionat amb canvis en l'eix elèctric ventricular a causa de la presència de líquid al pericardi, ja que el cor trontolla essencialment dins del sac pericàrdic ple de líquid.
L'ecocardiograma del cor demostra un balanç característic juntament amb la tensió alterna a l'ECG.
En general, es poden observar alternances elèctriques amb taponament i taquicàrdia de reentrada de la unió AV estreta amb una via accessoria (com la síndrome de WPW). Un fenomen similar, pseudo-alternans, es pot observar en el PVC bigeminal (contracció ventricular prematura) a l'interval PR, la pre-excitació d'alternància i el bloc de branques d'alternància. En la seva majoria, però, la condició més greu a descartar és el taponament.
Les alternances elèctriques amb taquicàrdia sinusal són un signe molt específic d'un gran vessament pericàrdic. Això es deu al moviment de balanceig del cor a la cavitat pericàrdica que provoca una variació ritme a batec en l'eix QRS i l'amplitud. Els pacients amb taponament cardíac i compromís hemodinàmic s'han de fer pericardiocentesi d'urgència.

## Referències

* 1 2 Antonio Bayés de Luna. Clinical Arrhythmology. John Wiley and Sons, 2011, p. 351. ISBN 9781444391732.
* ↑ Electrical Alternans with Pericardial Tamponade, New England Journal of Medicine, 20 August 2015, doi:10.1056/NEJMicm1408805

## Bibliografia

* Kantharia, Bharat K. «Electrical Alternans: Background, Pathophysiology, Etiology», 16-10-2021. [Consulta: 6 novembre 2022].
* Ingram, David; Strecker-McGraw, Margaret K. «Electrical Alternans», 08-08-2022. [Consulta: 6 novembre 2022].

## Enllaços externs

* «Ventricular Arrhythmia Clinical Practice Guidelines (ESC, 2022)». [Consulta: 6 novembre 2022].
# Summer '68

«Summer '68» és la tercera cançó de l'àlbum Atom Heart Mother del grup britànic de rock progressiu Pink Floyd.

## Composició

El tema fou escrit i compost, i també cantat per Richard Wright. Va ser enregistrat als estudis Abbey Road el mes de juliol de 1970. La lletra descriu la trobada de Wright amb una groupie, i tracta de les gires i el món groupie, i es tracta de Wright demanant a una groupie com se senten sobre el que estan fent:
| « | Tens temps abans de sortir a saludar un altre home? | » |
| — Richard Wright, lletra de la cançó |||
La cançó comença amb una suau i relaxada introducció de piano, i posteriorment, amb la melancòlica veure de Wright, el tema va explicant amb sentit crític sobre l'esforç d'una banda després de tantes gires i tantes groupies que han passat nits senceres esperant conèixer als seus ídols rere l'escenari o fora, en un hotel. En la lletra es pot entendre que és el mateix teclista dels Pink Floyd qui pregunta a una d'elles què sent ella, sobre el que estan apunt de fer. Wright li dona a entendre a la noia que després de les sis hores de suposat amor, ell agafarà les maletes i se n'anirà a una altra ciutat amb els seus amics i podria ser, que hi trobi altres noies assedegades de rock com ella.
A més, Wright fa una crítica sobre l'estil de vida dels roquers en aquella època, on tot era excessos, descontrol i passar-ho bé, sense entendre la paraula moderació ni donar-se compte que la vida a vegades passa factura al final del camí.

## Edició

A part d'aparèixer a la segona cara de l'àlbum, la cançó va formar part d'un senzill editat l'any 1971, al Japó, en el que a la cara A hi trobem la cançó Julia Dream, i Summer '68 a la cara B.

## Crèdits

* Richard Wright - veu, piano i orgue Hammond
* Roger Waters - baix
* David Gilmour - guitarra acústica
* Nick Mason - bateria
* Abbey Road Session Pops Orchestra - orquestra

## Referències

* 1 2 Strong, Martin C. Canongate Books. The Great Rock Discography (en anglès). 7a, 2004, p. 1177. ISBN 1-84195-551-5.
* ↑ Mabbett, Andy. The Complete Guide to the Music of Pink Floyd (en anglès). Londres: Omnibus Press, 1995. ISBN 0-7119-4301-X.
* ↑ «Summer '68 by Pink Floyd» (en anglès). Songfacts.com. [Consulta: 16 juny 2017].
* ↑ «Pink Floyd Singles» (en anglès). PinkFloyd.com. [Consulta: 16 juny 2017].

## Enllaços externs

* «Pink Floyd Lyrics». Metrolyrics. Arxivat de l'original el 13 de juliol 2016. [Consulta: 16 juny 2017].
# Mariusz Witecki

Mariusz Witecki (Kielce, Voivodat de Santa Creu, 10 de maig de 1981) és un ciclista polonès, professional des del 2003 fins al 2016. En el seu palmarès destaca el Campionat nacional en ruta de 2006.

## Palmarès

* 2004
** 1r al Memorial Andrzej Trochanowski
* 2006
** Campió de Polònia en ruta
* 2008
** 1r a la Copa dels Càrpats
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2009
** 1r a la Szlakiem Grodów Piastowskich
* 2010
** 1r al Memorial Henryk Łasak
* 2012
** 1r al Memorial Józef Grundmann i Jerzy Wizowski
** 1r a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# La Immaculada (Miravet)

La Immaculada és una obra de Miravet (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada dins del nucli urbà de la vila de Miravet, al bell mig del terme, al passeig de l'Església. Església d'una sola nau amb absis semicircular no marcat en planta. La nau presenta el sostre pla dividit en tres tramades decorades. L'absis també presenta el sostre pla i al seu costat hi ha la sagristia. Als peus del temple hi ha el cor, situat damunt del vestíbul d'accés al temple. La il·luminació es fa mitjançant uns grans finestrals rectangulars, decorats amb vitralls de colors, que ocupen tota l'alçada del mur lateral de llevant. Al fons de l'absis hi ha dos finestrals rectangulars, també amb vitralls acolorits. La façana principal presenta un portal d'accés d'arc angular o de frontó, damunt del qual hi ha un gran finestral rectangular dividit en tres obertures i protegit per un sistema a manera de lamel·les emblanquinades. Separant les obertures hi ha la següent inscripció: "AVE MARIA GRATIA PLENA". A l'extrem nord-est hi ha el campanar, de planta circular i amb obertures estretes i allargades. L'accés a la campana es fa mitjançant unes escales de cargol de fusta.

## Història

L'església nova és situada al nord-est del nucli antic de Miravet on s'ha estès modernament la població, al camí vers Benissanet, sent bastida després de la guerra civil de 1936-39 i consagrant-la a la verge Immaculada vers el 1969. Cal esmentar que la imatge de la Mare de Déu de la Gràcia que posseeix va ser traslladada des de l'església vella.

## Referències

* 1 2 3 «La Immaculada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
* ↑ «Goigs a la Mare de Déu de Gràcia de Miravet». [Consulta: 2022].

## Enllaços externs

* «La Immaculada». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Alopochen

Alopochen és un gènere d'ocells de la família dels anàtids. Només conté una espècie viva, l'oca egípcia, a la qual cal afegir-ne almenys dues extintes en època històrica.

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023) aquest gènere està format per tres espècies
* Oca d'Egipte (Alopochen aegyptiacus).
* Oca de la Reunió (Alopochen kervazoi), extinta cap a l'any 1690.
* Oca de l'illa de Maurici (Alopochen mauritianus), extinta cap a l'any 1690
Val a dir que també s'hauria de considerar:
* Oca de Madagascar (Alopochen sirabensis), extinta en època prehistòrica, podria ser una subespècies d'Alopochen mauritianus.

## Referències

* 1 2 «Screamers, ducks, geese, swans» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 27 desembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 74 i 839. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Tachty

Tachty és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1399.
# Mike LeDonne

Michael LeDonne (nascut a Bridgeport, Connecticut, 1956) és un compositor, pianista i organista de jazz, participant dels estils post bop i hard bop.
Els seus pares van ser propietaris d'una botiga de música, sent el seu pare guitarrista de jazz. A l'edat de 21 anys va graduar-se al Conservatori de Música de Nova Anglaterra i va traslladar-se a la ciutat de Nova York, tocant a la Widespread Depression Jazz Orchestra. L'any 1988 va debutar als estudis de gravació amb el Milt Jackson Quartet. Va tocar amb Jackson durant 11 anys, esdevenint el director musical del quartet. També ha treballat amb altres mestres del jazz, com ara Benny Goodman, Sonny Rollins, Bobby Hutcherson, Art Farmer o Dizzy Gillespie. Actualment treballa amb Benny Golson com a sideman, i dirigeix així mateix els seus propis grups, tot actuant amb ells arreu del món.
El pianista de jazz Oscar Peterson ha descrit LeDonne com "un dels pianistes més prometedors i amb més talent d'aquesta època".

## Selecció discogràfica

* Bout Time (1988), Criss Cross
* Soulmates (1993), Criss Cross
* Then and Now (2000), Criss Cross
* Smokin' Out Loud (2004), Savant
* The Groover (2010) Savant

## Enllaços externs

* All Music
* Biografia a Smokejazz.com Arxivat 2006-11-16 a Wayback Machine.
* Web oficial de Mike LeDonne Arxivat 2006-10-31 a Wayback Machine.
# Mas Morera

* Aquest article tracta sobre l'edifici de Vallromanes. Si cerqueu la masia de Manresa, vegeu «La Morera (Manresa)».
Mas Morera és una obra del municipi de Vallromanes (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici civil. Actualment, es troba en un estat tan ruïnós, que fins i tot s'hi ha prohibit l'entrada. Malgrat tot és remarcable per les seves dimensions, ja que la torre és la més gran de tot el poble i sembla que havia estat la més interessant pel que fa a les qualitats arquitectòniques. S'hi accedeix per un llarg camí particular que porta fins a una era situada al davant de la façana, que consta d'un cos central rectangular i dues torres que el flanquegen, de base quadrada. La decoració sembla que estava dins l'estil modernista, a base de rajola de la qual encara queden algunes restes, i de línies ondulants.

## Història

No queda res als arxius municipals que permeti conèixer l'any de construcció. És possible que sigui dels primers anys del segle xx.
Al començament del camí particular hi ha una data escrita que diu: any 1272. Potser hi havia hagut en el mateix lloc una antiga masia.

## Referències

* 1 2 3 Text importat de: «Mas Morera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 27 gener 2016] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# EM Strasbourg Business School

EM Strasbourg Business School és una escola de negocis europea amb seus a Estrasburg. Va ser fundada el 1919. EM Strasbourg se situa entre les escoles de negocis més ben valorades del món: el 2019 va ocupar la vuitanta-cinquenaposició a la llista de les millors escoles de negocis europees publicada pel Financial Times. EM Strasbourg imparteix també un programa de doctorat i diferents programes de màster d'administració especialitzats en màrqueting, finances, emprenedoria i altres disciplines. Els programes de l'escola compten amb una triple acreditació, a càrrec dels organismes AMBA, EPAS i AACSB. Per l'escola hi han passat més de 22.000 estudiants que després han ocupat llocs de responsabilitat en el món dels negocis i la política, com ara Jean-Marc Zulesi (Polític francès).

## Referències

* ↑ (anglès)European Business School Rankings 2019 Arxivat 2020-03-28 a Wayback Machine.
* ↑ (francès)L'EM Strasbourg reçoit l'accréditation Amba

## Enllaços externs

* EM Strasbourg Business School - Lloc web oficial
# Nikola Radulović

Nikola Radulović (Zagreb, Croàcia, 26 d'abril de 1973) és un exjugador de bàsquet amb doble nacionalitat italiana i croata. Amb 2.07 metres d'alçada, jugava en el lloc d'aler pivot. Va ser internacional amb la selecció italiana.

## Carrera esportiva

Va començar jugant a les catgeories inferiors de la Cibona Zagreb, i va jugar en diferents equips croats fins al 1999, en que va fitxar pel Emlakbank Ortakoy de la lliga turca. Després va jugar a les lligues grega, italiana i francesa, abans de fitxar pel DKV Joventut la temporada 2002-03. Va jugar a Badalona dues temporades, fitxant més tard pel Fórum Filatélico Valladolid. Després d'altres dues temporades se'n va anar a jugar a la lliga ucraïnesa. Es va retirar l'any 2012 jugant a Itàlia.

## Referències

* ↑ Nikola Radulović jugador a l'ACB
* ↑ «Nikola Radulovic: Seguro de vida durante cuatro años» (en castellà). Endesa Basket Lover, 22-10-2015 [Consulta: 11 juny 2018].
# La Immaculada Concepció de la Pineda

La Immaculada de la Pineda, formalment la Immaculada Concepció de Maria, és la capella privada de la masia de la Pineda, pertanyent al poble de Riells del Fai del terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental.
La capella forma part dels edificis agrupats de la important masia de la Pineda. És un petit edifici del barroc popular, sense absis exempt.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Vallès Oriental. Barcelona: Arxiu Gavín i Editorial Pòrtic, 1990 (Inventari d'esglésies, 23). ISBN 84-7306-410-0.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Clitofó

Clitofó (en llatí Cleitophon, en grec antic Κλειτοφῶν "Kelitophon") fou un escriptor rodi de data incerta, que va escriure diverses obres:
* 1. Γαλατρικά (història dels gals), de la que Plutarc n'explica un fragment paral·lel a la llegenda de Tarpeia, on una dona d'Efes va trair a la ciutat de Roma obrint la porta al gal Brennus.
* 2. Ἰνδικά. Plutarc en cita una recepta mèdica contra la icterícia, inclosa en el desè llibre.
* 3.Ἰταλικά.
* 4.Κτίσεις, que tracta sobre l'origen de diverses ciutats.

## Referències

* ↑ Cleitophon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 785
# Tachisme

El taquisme (del francès tachisme, derivat de tache - taca) fou un estil de pintura abstracta desenvolupat durant els anys 1940 i 1950. Sovint se'l considera com l'equivalent europeu de l'expressionisme abstracte estatunidenc. Altres noms d'aquest moviment són l'art informal (similar a l'action painting) i abstracció lírica (relacionat amb l'abstracció lírica estatunidenca). Els artistes del Grup CoBrA i del japonès Gutai també estan relacionats amb el taquisme.
Després de la Segona Guerra Mundial el terme Escola de París sovint es referia al taquisme. Alguns dels membres més destacats foren Jean Dubuffet, Pierre Soulages, Nicolas de Staël, Hans Hartung, Serge Poliakoff i Georges Mathieu.
Segons Chilvers, el terme taquisme «s'utilitzà per primer cop en aquest sentit al voltant del 1951 (s'ha atribuït l'encunyació del terme als crítics francesos Charles Estienne i Pierre Guéguen) i circulà amplament a partir del llibre del pintor i crític francès Michel Tapié Un Art autre (1952).»
El taquisme fou una reacció al cubisme i es caracteritza per una pinzellada espontània, degoteigs i taques de pintura directament provinents del tub, i de vegades gargots que recorden la cal·ligrafia.

## Artistes

* Pierre Alechinsky, (n. 1927) - (Grup Cobra)
* Karel Appel, (1921-2006) - (Grup Cobra)
* Jean René Bazaine, (1904 - 2001)
* Roger Bissière, (1888 - 1964)
* Norman Bluhm, (1921-1999)
* Camille Bryen, (1902 – 1977)
* Alberto Burri, (1915 - 1995)
* Jean Dubuffet, (1901 - 1985)
* Agenore Fabbri (1911-1998)
* Jean Fautrier, (1898 - 1964)
* Lucio Fontana (1899-1968)
* Sam Francis, (1923 - 1994)
* Elaine Hamilton (n. 1920)
* Hans Hartung, (1904 - 1989)
* Laurent Jiménez-Balaguer, (n. 1928)
* Paul Jenkins, (n. 1923)
* Asger Jorn, (1914-1973) - (Grup Cobra)
* André Lanskoy, (1902 - 1976)
* Georges Mathieu, (n. 1921)
* Henri Michaux, (1899 - 1984)
* Serge Poliakoff, (1900 - 1969)
* Maria Helena Vieira da Silva, (1908 - 1992)
* Pierre Soulages, (n. 1919)
* Nicolas de Staël, (1914 - 1955)
* Michel Tapié, (1909-1987)
* Antoni Tàpies, (1923-2012)
* Bram van Velde, (1895 - 1981)
* Wols (Alfred Otto Wolfgang Schulze), (1913 - 1951)
* Zao Wou Ki, (n. 1921)
* Las Tachas, (2013-)

## Referències

* Chilvers, Ian; A dictionary of twentieth-century art Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. Oxford; Nova York: Oxford University Press, 1998 ISBN 0-19-211645-2
* Tapié, Michel; Un art autre où il s'agit de nouveaux dévidages du réel' Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. París, Gabriel-Giraud et fils, 1952 OCLC 1110556
* Tiampo, Ming. Gutai and Informel Post-war art in Japan and France, 1945--1965. (Worldcat link: Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.) (Dissertation Abstracts International, 65-01A) ISBN 0-496-66047-0 9780496660476

## Enllaços externs

* L'informalisme europeu Arxivat 2012-04-13 a Wayback Machine. en artehistoria
# Milutin Šoškić

Milutin Šoškić (en serbi: Милутин Шошкић; 31 de desembre de 1937) fou un futbolista serbi de la dècada de 1960.
Fou 50 cops internacional amb la selecció iugoslava. Guanyà la medalla d'or als Jocs Olímpics de 1960.
Defensà els colors de FK Partizan i 1. FC Köln.

## Referències

* ↑ Perfil a reprezentacija.rs
* ↑ Milutin Šoškić Fitxa a Fussballdaten
* ↑ «Olimpijski komitet Srbije uručio priznanja veteranima sporta» (en serbian). Blic, 09-09-2010. [Consulta: 28 setembre 2016].
* ↑ «Milutin Šoškić». worldfootball.net. [Consulta: 31 maig 2013].
* ↑ Milutin Šoškić a National-Football-Teams.com (anglès)
# Mas Puig de Rajols

Mas Puig de Rajols és una obra de Susqueda (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El mas Puig de Rajols és una gran casa de planta rectangular, estructura basilical i amb dues plantes i golfes.
Les obertures són rectangulars i emmarcades de pedra sorrenca amb llindes monolítiques. Un costat de l'estructura basilical ha estat anivellada i habilitada amb un assecador amb obertura de fusta. La porta principal conté una llinda monolítica amb la data gravada de 1770. A sobre, un gran bloc de pedra sorrenca mostra, en mal estat, la llegenda següent: IOSEPh FONT Y PVITX DE RAJOLS ME FECIT.
A la part posterior hi ha diverses dependències de treball i serveis. Davant la casa hi ha les restes de l'antiga era de batre.
A la façana es conserven restes d'un rellotge de sol amb pintura vermella i blanca on hi ha un sol pintat.

## Història

L'edifici actual està datat a l'entorn del 1770 encara que el mas pot ser més antic.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mas Puig de Rajols». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# El Calvari (Alcanar)

El Calvari és un conjunt del municipi d'Alcanar inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És format per un recinte quadrangular, als afores del poble, delimitat per un mur perimetral de maçoneria d'uns 2 metres d'alçada, aixecat entorn d'un turonet. Al cim hi ha la capella, a la que s'hi accedeix a través de carrers organitzats en forma de bancals i rampes en ziga-zaga, aprofitant el desnivell. Les capelletes del Via Crucis es distribueixen al llarg d'aquests carrers.
La porta d'accés al recinte, en forma d'arcada i més moderna que la resta del mur, està situada a la part inferior del turó.
La capella, de planta quadrada i murs de maçoneria, té, a la façana, una porta amb llinda i brancals de pedra, i una petita fornícula com les del Via Crucis amb un òcul a sobre. La cornisa dibuixa al cim un frontó triangular, malgrat que l'acabament és rectangular.
Al coronament superior hi ha una petita espadanya. El segle xix, Mn. Andreu Queralt va col·locar la campana d'aquesta espadanya a la capella que porta el nom de Maria dels Dolors.
Hi ha unes capelletes en forma de fornícula apuntada sobre pilars de maçoneria, on es representen les escenes de la Passió. Els Calvaris són uns elements urbans molt freqüents als municipis del Baix Ebre i Montsià, en relació amb un costum més estès per la regió valenciana que per la resta de Catalunya.
Actualment només s'utilitza un cop l'any, per Quaresma, quan s'hi va a resar el Via Crucis o "resar les creus" com diuen popularment.

## Història

S'hi ha trobat documentada, el 1776, una ermita de Santa Magdalena, a la ubicació del calvari primitiu, i se sap que ja en 1794, aquesta Sant Magdalena ja es trobava en mal estat. L'antic Calvari estava situat a l'extrem superior del raval, al punt conegut com "Les Eres del Calvari".
A mitjan segle xix, essent rector de la parròquia Francesc Roqueta, es va projectar la construcció del nou Calvari per iniciativa d'Andreu Sancho, trinitari exclaustrat, i Miquel Gil, apotecari, que recolliren almoines i organitzaren rifes. Els veïns van ajudar amb prestacions personals.
Gràcies a aquests esforços, el Calvari es va poder inaugurar el 1855 amb un Via Crucis.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «El Calvari». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* «El Calvari». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.