OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pi de Sibèria

El pi de Sibèria (Pinus sibirica) és una espècie de conífera de la família Pinaceae que es troba a Sibèria, on tolera els vents forts i freds fins com a mínim -60 °C.

## Distribució

Viu des de la longitud 58°E a les muntanyes Urals fins a 126°E a la serralada Stanovoi al sud de la república Sakhà, i a la latitud des de Igarka a 68°N a la vall del riu Ienissei fins a 45°N a Mongòlia.
Al nord creix a baixa latitud, típicament 100-200 m, en canvi més al sud arriba a 1.000-2.400 m d'altitud. Sovint arriba al límit arbori en la seva zona. Els arbres poden fer 30-40 m d'alt i viure un màxim de 800-850 anys.

## Descripció

Els fascicles de fulles aciculars estan en grups de cinc fulles que fan de 5 a 10 cm de llarg. Les pinyes fan de 5 a 9 cm de llargada i els pinyons (que són comestibles) de 9 a 12 mm. Es considera sovint com una varietat o subespècie del pi suís (Pinus cembra) tanmateix se'n diferencia per tenir les pinyes lleugerament més grosses i tres canals de resina a les fulles en lloc dels dos canals del pi suís.
El pi de Sibèria resisteix una malaltia fúngica del fong Cronartium ribicola i té interès per fer varietats de pins resistents per hibridació.

## Cultiu

Es fa servir força en parcs i jardins de clima fred, com al Canadà central, tolera els vents forts i freds fins com a mínim -60 °C. D'aquesta espècie, com d'altres pinyons, se n'obté oli de pinyó.

## Referències

* Conifer Specialist Group (1998). Pinus sibirica. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 maig 2006 (en anglès).

## Enllaços externs

* Pinetum.org: Pinus sibirica cone picture
# Dimitr Rànguelov (futbolista)

Dimitr Rànguelov (7 de maig de 1983, Sofia) és un futbolista búlgar.
Ha jugat amb la selecció nacional, i pel que fa a clubs, ha jugat a RC Strasbourg, Borussia Dortmund,Maccabi Tel Aviv FC, Energie Cottbus, FC Luzern i Konyaspor.

## Referències

* ↑ «БФС честити рождения ден на Димитър Рангелов». BFS. Arxivat de l'original el 2014-01-11. [Consulta: 12 març 2010].
* ↑ «Dimitar Rangelov wechselt zum FC Luzern» (en alemany). Borussia Dortmund, 03-07-2012. [Consulta: 3 juliol 2012].
* ↑ «Borussia Dortmund After Cottbus Striker Rangelov». Goal.com. Arxivat de l'original el 8 de març 2014. [Consulta: 14 juny 2009].
* ↑ «he:מכבי סיכמה על השאלת ראנגלוב» (en hebrew). maccabi-tlv.co.il, 04-09-2010. Arxivat de l'original el 8 setembre 2010. [Consulta: 4 setembre 2010].
* ↑ «Rangelov zurück nach Cottbus» (en alemany). 2. Bundesliga. Arxivat de l'original el 30 juny 2011. [Consulta: 29 setembre 2010].
* ↑ Gruhn, Andreas. «Der BVB muss erwachsen werden» (en alemany). rp-online.de, 15-08-2012. [Consulta: 15 octubre 2012].
* ↑ Zocher, Thomas. «Rangelov makes Luzern switch». Skysports.com, 11-07-2012. [Consulta: 20 gener 2013].

## Enllaços externs

* Estadístiques de Rànguelov (anglès)
# Graphephorum

Graphephorum és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins. És propi d'Amèrica del Nord.

## Taxonomia

* G. flexuosum Thurb.
* G. pringlei Scribn.

## Referències

* ↑ Tropicos, Graphephorum Desv.
* ↑ Desvaux, Nicaise Augustin. 1810. Nouveau Bulletin des Sciences, publié par la Société Philomatique de Paris 2: 189
* ↑ Grassbase - The World Online Grass Flora
* ↑ Kew World Checklist of Selected Plant Families
* ↑ Biota of North America 2013 county distribution maps
# Camacupa

Camacupa (fins 1975 Vila General Machado) és un municipi de la província de Bié. Té una extensió de 9.469 km² i 141.760 habitants. Comprèn les comunes de Camacupa, Cuanza, Ringoma, Santo António da Muinha i Umpulo. Limita al nord amb els municipis de Nharea i Luquembo, a l'est amb els municipis de Cuemba, Moxico i Luchazes, al sud amb el municipi de Chitembo i a l'oest amb els municipis de Catabola i Kuito.

## Referències

* ↑ Camacupa al web del cens d'Angola
# Suetri

* No s'ha de confondre amb Suelters.
Els suetri (en llatí Suetri, en grec antic Σουητρίοι) van ser un poble lígur situat per Plini el Vell al nord dels oxibis (oxibii) que vivien al sud de Frejus i fins a Antibes. Els suetri són el darrer poble esmentat al Trofeu dels Alps. La seva ciutat principal era Salinae.

## Referències

* ↑ Whitaker, John. The course of Hannibal over the Alps ascertained, Volum 1 (en anglès). Londres: J. Stockdale, 1794, p. 109.
# Tepetlixpa

Tepetlixpa és un municipi de l'estat de Mèxic. Tepetlixpa és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb el municipi de Juchitepec, i a sud i oest amb Morelos, i a l'est amb Ozumba.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Tepetlixpa Arxivat 2017-01-23 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Cuerdas

Cuerdas és un curtmetratge de animació espanyol, escrit i dirigit per Pedro Solís García i produït per la festa P.C. Va obtenir el Goya al millor curtmetratge d'animació. És el segon premi Goya rebut pel seu director després de rebre el mateix guardó pel seu curtmetratge La bruxa, l'any 2011.
Cuerdas va obtenir el Guinness World Records al Curtmetratge més premiat l'any 2019.

## Sinopsi

La rutina de María en el col·legi es veurà alterada per l'arribada d'un nen molt especial. Aviat es convertiran en amics inseparables.
La pel·lícula, repleta de matisos, narra una tendra història d'amistat entre dos nens molt especials però també és una obra que parla de valors i il·lusions i que és capaç de captivar a l'espectador des que apareix en pantalla el primer fotograma i s'escolta la primera nota musical fins als agraïments finals.

## Premis

El curtmetratge ha estat premiat amb:
* 2014. El Goya al millor curtmetratge d'animació.
* 2014. Bisnaga de plata al Millor Curtmetratge d'Animació en el Festival de Màlaga.
* 2014. Worldfest - Houston International film & video festival (Estats Units): Remi de bronze al millor curtmetratge animat.
* 2015. Guinness World Records - Most awards won by an animated short film.
* 2019. Guinness World Records - Most awards won by a short film.

## Referències

* ↑ Academia del Cine Español. «Premio Goya Cortometraje Animación 2014» (en castellà), 13-02-2011. [Consulta: 5 maig 2014].
* ↑ Academia del Cine Español. «Premio Goya Cortometraje Animación 2011» (en castellà), 13-02-2011. [Consulta: 5 maig 2014].
* ↑ Academia del Cine Español. «Premio Goya» (en castellà). [Consulta: 26 juliol 2017].
* ↑ 'FESTIVAL DE MÁLAGA CINE ESPAÑOL'. «Palmarés Cortometrajes ANIMAZINE», 26-04-2014. Arxivat de l'original el 5 de maig de 2014. [Consulta: 5 maig 2014].
* ↑ 'Worldfest'. «Remi Winners 2014». Arxivat de l'original el 7 de desembre de 2013. [Consulta: 5 maig 2014].
* ↑ 'Guinness World Records'. «Guinness World Records». Arxivat de l'original el 2020-09-23. [Consulta: 31 desembre 2018].
* ↑ 'Guinness World Records'. «Guinness World Records». Arxivat de l'original el 2021-12-05. [Consulta: 5 agost 2019].

## Enllaços externs

* Web de Cuerdas
* Web de Guinness World Records
# Dimitr Berbàtov

Dimitr Ivanov Berbàtov (Blagòevgrad, Bulgària, 30 de gener del 1981), és un exfutbolista professional búlgar. Jugà principalment al Bayer Leverkusen, a l'AS Monaco, el Manchester United FC i per la selecció búlgara com a davanter.

## Trajectòria

El seu primer equip va ser el poderós CSKA Sofia, en el qual va jugar 50 partits i va marcar 25 gols dins la lliga domèstica. Així es va forjar un nom en el futbol del seu país abans de ser traspassat al Bayer Leverkusen alemany. Al costat de Michael Ballack, Oliver Neuville i altres figures, va arribar a la final de la Lliga de Campions de la UEFA de 2002. Al seu torn, va ser subcampió de la Lliga alemanya i de la Copa d'Alemanya.
Degut les seves bones actuacions al país germà, Berbàtov va fitxar pel Tottenham Hotspur FC el maig del 2006, sent el jugador búlgar més cotitzat del mercat europeu, superant als seus compatriotes Valeri Bojinov i Martin Petrov. La xifra del seu traspàs es va estimar en 16 milions d'euros. En l'equip londinenc va tenir bones actuacions, tant en el futbol local com en competicions europees. El seu ídol sempre va ser Alan Shearer i a més va reconèixer aprendre molt del seu pare, que també va ser futbolista.
Amb la Selecció de Bulgària ha estat internacional en gairebé setanta ocasions, marcant més de 40 gols. Va participar en l'Eurocopa de 2004, en un paper molt discret del combinat oriental.
L'1 de setembre de 2008, abans del tancament del període de fitxatges, el Tottenham i el Manchester United FC van arribar a un acord pel seu traspàs per una xifra propera als 38 milions d'euros.

## Enllaços externs

* Dimitr Berbàtov - Lloc web oficial (anglès)
* Perfil a la Pàgina Oficial del Manchester United (anglès)
# Juan Gutiérrez Moreno

Juan Gutiérrez Moreno, més conegut com a Juanito (Cadis, 23 de juliol de 1976) és un exfutbolista andalús que jugava a la demarcació de defensa.
El gener de 2011 va signar pel Reial Valladolid, després de deixar l'Atlètic de Madrid.

## Estadístiques

    Dades actualitzades el 28 de gener de 2011.
| Temporada | Club | Competició | Partits | Gols |
| 1997/98 | Real Betis B | Tercera divisió | 37 | 1 |
| 1998/99 | Real Betis B | Tercera divisió | 27 | 2 |
| 1999/00 | Real Betis B | Tercera divisió | 34 | 4 |
| 2000/01 | Recreativo de Huelva | Segona divisió | 36 | 0 |
| 2001/02 | Real Betis Balompié | Primera divisió | 26 | 2 |
| 2002/03 | Real Betis Balompié | Primera divisió | 25 | 2 |
| 2003/04 | Real Betis Balompié | Primera divisió | 36 | 4 |
| 2004/05 | Real Betis Balompié | Primera divisió | 33 | 4 |
| 2005/06 | Real Betis Balompié | Primera divisió | 34 | 2 |
| 2006/07 | Real Betis Balompié | Primera divisió | 34 | 2 |
| 2007/08 | Real Betis Balompié | Primera divisió | 35 | 1 |
| 2009/10 | Atlètic de Madrid | Primera divisió | 17 | 2 |
| 2010-11 | Atlètic de Madrid | Primera divisió | 0 | 0 |
| 2010-11 | Reial Valladolid | Segona divisió | 0 | 0 |

## Palmarès
### Real Betis

* 1 Copa del Rei: (2005)

### Atlético de Madrid

* 1 Lliga Europa de la UEFA: (2009-10)
* 1 Supercopa d'Europa de futbol (2009-2010)

### Selecció espanyola

* 1 Campionat d'Europa de futbol: 2008

## Referències

* ↑ «Juanito signa pel Valladolid fins al 2012» (en castellà). Marca.com, 24-01-2011. [Consulta: 29 gener 2011].

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
* Fitxa a Betisweb Arxivat 2013-09-07 at Archive.is (castellà)
Juanito amb la selecció espanyola - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Espanya – Eurocopa 2004
1 Cañizares •
2 Capdevila •
3 Marchena •
4 Albelda •
5 Puyol •
6 Iván Helguera •
7 Raúl •
8 Baraja •
9 F. Torres •
10 Morientes •
11 Luque •
12 Gabri •
13 Aranzubía •
14 Vicente •
15 Raúl Bravo •
16 Xabi Alonso •
17 Etxeberria •
18 César •
19 Joaquín •
20 Xavi •
21 Valerón •
22 Juanito •
23 Casillas •
Entrenador: Iñaki Sáez
Selecció de futbol d'Espanya – Copa del Món de Futbol 2006
1 Casillas •
2 Salgado •
3 Pernía •
4 Marchena •
5 Puyol •
6 Albelda •
7 Raúl •
8 Xavi •
9 F. Torres •
10 Reyes •
11 Luis García •
12 Antonio López •
13 Iniesta •
14 Xabi Alonso •
15 Sergio Ramos •
16 Senna •
17 Joaquín •
18 Cesc •
19 Cañizares •
20 Juanito •
21 Villa •
22 Pablo •
23 Reina •
Entrenador: Luis Aragonés
Selecció de futbol d'Espanya – Eurocopa 2008
1 Casillas •
2 Albiol •
3 Navarro •
4 Marchena •
5 Puyol •
6 Iniesta •
7 David Villa •
8 Xavi •
9 F. Torres •
10 Fàbregas •
11 Capdevila •
12 Cazorla •
13 Palop •
14 Xabi Alonso •
15 Sergio Ramos •
16 Sergio García •
17 Dani Güiza •
18 Arbeloa •
19 Senna •
20 Juanito •
21 David Silva •
22 de la Red •
23 Reina •
Entrenador: Luis Aragonés :
# Graphephorum melicoides

Graphephorum melicoides abans Dupontia cooleyi A. Gray amb el nom nou de Graphephorum melicoides var. majus, és una espècie de planta poàcia de distribució nord-americana.

## Referències

* http://www.itis.gov/servlet/SingleRpt/SingleRpt?search_topic=TSN&search_value=800742
# Campionat del Món d'esgrima de 1938

El Campionat del Món d'esgrima de 1938 fou la segona edició del Campionat del Món d'esgrima. Es va disputar a Piešťany, Txecoslovàquia.

## Resultats
### Resultats masculins

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Floret individual | Gioacchino Guaragna | Giorgio Bocchino | André Gardère |
| Floret per equips | ItàliaGiorgio Bocchino Gioacchino Guaragna Gustavo Marzi Giuliano Nostini Renzo Nostini | FrançaRené Bougnol Jéhan de Buhan Jean Coutte Édouard Gardère Charley Lion | TxecoslovàquiaHervarth Frass von Friedenfeldt Jiří Jesenský Jindřich Kakos Bohuslav Kirchmann Zdenko Rybka František Vohryzek |
| Espasa individual | Michel Pécheux | Edoardo Mangiarotti | Bernard Schmetz |
| Espasa per equips | França Pierre Bitchine Henry Brethous Henri Dulieux Michel Pécheux Bernard Schmetz Albert Wolff | SuèciaFrank Cervell Hans Drakenberg Gustaf Dyrssen Carl Forssell Bengt Ljungquist Sven Thofelt | Itàlia Carlo Agostoni Roberto Battaglia Dario Mangiarotti Edoardo Mangiarotti Saverio Ragno |
| Sabre individual | Aldo Montano | Aldo Masciotta | Giuseppe Perenno |
| Sabre per equips | Itàlia Giulio Gaudini Gustavo Marzi Aldo Masciotta Aldo Montano Giuseppe Perenno Mauro Racca | França Marcel Faure Edward Gardère Louis Taillandier Jean-François Tournon | Països Baixos Willem Driebergen Antonius Montfoort Frans Mosman Jacques Vandervoodt Franciscus van Wieringen |

### Resultats femenins

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Floret individual | Marie Šedivá | Carmen Slabochová | Jenny Addams |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Itàlia | 4 | 3 | 2 | 9 |
| 2 | França | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 3 | Txecoslovàquia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | Suècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| . | Països Baixos | 0 | 0 | 1 | 1 |
| TOTAL | TOTAL | 7 | 7 | 7 | 21 |

## Referències

* ↑ The Guinness Encyclopaedia of Sports Records & Results. Fencing World Championships, pages 165-167. Guinness Superlatives Ltd, 1987. ISBN 0-85112-492-5.
* ↑ Medaller masculí de floret
* ↑ Medaller masculí d'espasa
* ↑ Medaller masculí de sabre
* ↑ Medaller femení de floret
# Tephrocactus

Tephrocactus és un gènere de plantes fanerògames que pertany a la família de les cactàcies (Cactaceae).
Tephrocactus és un gènere de plantes de la família dels cactus (Cactaceae). El nom botànic del gènere deriva de la paraula grega tephra per a "cendra", fent referència als brots de color cendra d'algunes espècies.
El nom botànic del gènere deriva de la paraula grega tephra per a "cendra", fent referència als brots de color cendra d'algunes espècies.

## Descripció

Són espècies petites i atapeïdes del gènere Tephrocactus ques se ramifiquen a la part superior del brot o just abans, de manera que els brots es troben en files. verticals. Les arrels són fibroses. Les seccions dels brots són cilíndriques o per contra ovoides i notablement estructurades. Les seves fulles petites i cilíndriques cauen aviat. Les arèoles tenen pèls, gloquidis i espines. Estan enfonsats en cavitats esfèriques o amb forma de pera que només tenen una petita obertura.
Les flors terminals i ben obertes són blanques, de color blanc rosat, grocs o vermells. S'obren durant el dia.
Els fruits secs i esquinçats estan coberts de gloquidis i, poques vegades, d'algunes espines. Les llavors de diferents mides són de color blanc groguenc a marró i estan comprimides lateralment.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per Charles Lemaire i publicat a Les Cactées 88, a l'any 1868. L'espècie tipus és: Tephrocactus diadematus (Lem.) Lem.

### Etimologia

Tephrocactus: nom genèric que deriva de les paraules gregues: tephra, "cendre", que fa referència al color de la planta) i cactus per la família.

## Espècies

Espècies acceptades per la Royal Botanic Garden Kew:
* Tephrocactus abditus D.J.Ferguson & Janeba
* Tephrocactus alexanderi (Britton & Rose) Backeb.
* Tephrocactus aoracanthus (Lem.) Lem.
* Tephrocactus articulatus (Pfeiff.) Backeb.
* Tephrocactus aulacothele (F.A.C.Weber) R.Kiesling & Oakley
* Tephrocactus bonnieae (D.J.Ferguson & R.Kiesling) Stuppy
* Tephrocactus molinensis (Speg.) Backeb.
* Tephrocactus nigrispinus (K.Schum.) Backeb.
* Tephrocactus recurvatus (Gilmer & H.P.Thomas) D.R.Hunt & Ritz
* Tephrocactus verschaffeltii (Cels ex F.A.C.Weber) D.R.Hunt & Ritz

## Referències

* ↑ «Tephrocactus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «Accepted Species Tephrocactus Lem.» (en anglès). Royal Botanic Gardens Kew | Plants of the World Online. [Consulta: 27 juliol 2024].

## Enllaços externs

* http://cactiguide.com/cactus/?genus=Tephrocactus
# DaMarcus Beasley

DaMarcus Lamont Beasley (nascut a Fort Wayne, Indiana, Estats Units, el 24 de maig del 1982) és un futbolista estatunidenc que actualment juga de centrecampista, extrem o davanter al Rangers de la Scottish Premier League i per la selecció dels Estats Units. També ha jugat en equips com el PSV Eindhoven i el Manchester City al llarg de la seva carrera. Recentment, a l'estiu del 2009 va aconseguir amb el seu país el subcampionat de la Copa Confederacions.

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Perfil Arxivat 2010-01-07 a Wayback Machine. a la pàgina oficial del Rangers (anglès)
# Pierre-Ossian Bonnet

Pierre Ossian Bonnet (1819-1892) va ser un matemàtic francès.

## Vida i Obra

Bonnet neix a Montpeller, fill d'un empleat de banca. Ingressa a l'École Polytechnique el 1838 juntament amb Joseph Serret amb qui farà amistat. En graduar-se, continua els seus estudis a l'École Nationale des Ponts et Chaussées, però renuncia a una carrera d'enginyer per dedicar-se a l'ensenyament i la recerca.
A l'École Polytechnique va ser successivament professor ajudant el 1844, examinador d'accés el 1861, examinador d'alumnes el 1869 i director d'estudis el 1872. També donava algunes classes addicionals a l'École Normale Supérieure. En ser revocat del seu lloc el 1878, obté la càtedra d'astronomia de la Universitat de la Sorbona, succeint a Urbain Le Verrier. El 1883 també és nomenat membre del Bureau des Longitudes, en substitució de Joseph Liouville.
El camp de treball més important de Bonnet va ser la geometria diferencial en la que va introduir els conceptes de curvatura i torsió geodèsiques. En aquest camp, va generalitzar una fórmula de Gauss, que avui coneixem com teorema de Gauss-Bonnet.

## Referències

* ↑ «Pierre-Ossian Bonnet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Struik, Dictionary of Scientific Biography.
* ↑ Lafontaine, página 12.

## Bibliografia

* Lafontaine, Jacques. Introduction aux variétés différentielles (en (francès)). EDP Sciences, 2010. ISBN 978-2-7598-0572-3.
* Givental, Alexander «Geometry of Surfaces and the Gauss–Bonnet Theorem» (en (anglès)). . Berkeley Math Circle, pàg. 1-12.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Pierre-Ossian Bonnet» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Struik, D.J. «Bonnet, Pierre-Ossian». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 31 gener 2017].
# Disc de Newton

El disc de Newton és un dispositiu atribuït a Isaac Newton que consisteix en un cercle amb sectors pintats de colors: vermell, taronja, groc, verd, turquesa, blau i lila. En fer girar el disc a una gran velocitat, es veuen els colors combinats formant el color blanc. Amb aquest dispositiu es demostra que el color blanc està format pels set colors de l'arc de Sant Martí. Això passa pel fenomen de la persistència retinal, l'ull segueix amb la impressió que ha rebut la retina i li sembla que es tracta d'un únic color perquè òpticament el nostre cervell barreja tots els colors que s'estan movent a gran velocitat.
Isaac Newton va descobrir el 1666 que la llum blanca pot dividir-se en els seus colors components mitjançant un prisma i va trobar que cada color pur es caracteritza per una reflectivitat específica. Va fer passar un raig de llum solar a través d'un orifici d'una habitació obscura perquè amb la inclinació adequada, travessés un prisma de vidre i, d'aquesta manera, obtenir l'espectre visible de la llum solar, demostrant que aquesta està composta per infinitat de raigs simples amb diferents angles de refracció cadascun. En fer passar els raigs descomposts de la llum solar per un segon prisma, aquest invertit respecte a l'anterior, va tornar a obtenir un únic raig de llum monocromàtica.
La segona part de l'experiment, la reunió dels colors descomposts en un únic raig de llum blanca, és la que motiva el disc de Newton, disc que està dividit en una sèrie de sectors amb els colors de l'espectre, que en fer-lo girar a gran velocitat crea l'efecte òptic que fa que vegem tot el cercle de color blanc.

## Referències

* ↑ Newton, Isaac. Opticks or, a Treatise of the Reflections, Refractions, Inflections, and Colours of Light (en anglès).
* ↑ Weinhold, Adolf Ferdinand; Loewy, Benjamin. Introduction to Experimental Physics, Theoretical and Practical: Including Directions for Constructing Physical Apparatus and for Making Experiments (en anglès). Longmans, Green, 1875.
* ↑ Newton, Isaac «A letter of Mr. Isaac Newton, Professor of the Mathematicks in the University of Cambridge; containing his new theory about light and colors: sent by the author to the publisher from Cambridge, Febr. 6. 1671/72; in order to be communicated to the R. Society» (en anglès). Philosophical Transactions of the Royal Society of London, 6, 80, 19-02-1672, pàg. 3075–3087. DOI: 10.1098/rstl.1671.0072. ISSN: 0261-0523.
* ↑ Mémoires de l'Academie royale des sciences, des lettres et des beaux-arts de Belgique (en francès). L'Académie., 1878.
# Juan de la Dehesa Rubiano

Juan de la Dehesa Rubiano (Avilés, 8 de febrer de 1779-Madrid, 5 de novembre de 1839) va ser un polític espanyol, ministre durant la minoria d'edat d'Isabel II d'Espanya.
Era un jurista liberal asturià que va ser Fiscal de l'Audiència i ministre de Gràcia i Justícia durant la regència de Maria Cristina de Borbó-Dues Sicilies entre febrer i juny de 1835, sota els governs de Francisco Martínez de la Rosa i el Comte de Toreno. Fou escollit senador per la província de Tarragona de 1837 a 1839.

## Referències

* ↑ Juan de la Dehesa a xtec.es
* ↑ Fitxa del Senat
# Cal Groc

Cal Groc és una casa del llogaret de la Plana, al municipi d'Alcover (Alt Camp), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està situada al peu antic de l'antic camí de Picamoixons a Alcover.
Es tracta d'un conjunt de grans dimensions format per l'antiga casa de coberta a dues vessants i amb petites finestres i un magatzem adossat a l'habitatge per la part del jardí, amb estable golfes de petites obertures. L'interior de la casa és d'aspecte força sumptuós.
A la finca hi ha un gran jardí amb palmeres.
La porta principal és formada per dos pilars decorats amb trencadís de ceràmica verda i reixa de ferro.
L'obra és de paredat arrebossat.

## Història

L'edificació original data de 1780, segons consta en una rajola de l'estança principal de la casa.
Al llarg del temps ha experimentat diverses modificacions, la més remarcable de les quals fou la construcció d'una nova porta d'entrada d'inspiració modernista realitzada en la dècada de 1930.
En els anys seixanta fou enderrocada la casa dels frares annexa a l'edifici i va ser necessari construir uns contraforts de maó i formigó per reforçar l'estructura de la casa. Adossat a Cal Groc hi ha l'única resta de la casa dels frares, que és un arc ogival conegut com l'Arc de la Plana.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Cal Groc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 febrer 2016].