OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Duna fòssil

Una duna fòssil és una formació de sorra mesclada amb la sal de l'aigua del mar, que creen formes, amb forats o planes. Aquest tipus de fenomen, el podem trobar en les roques de la platja que estan en contacte amb la sorra i l'aigua marina a la vegada.

## Vegeu també

* Duna
* Fòssil

## Enllaços externs

* Fossil Dunes. WEST COAST ABROAD (anglès)
* Duna fósil (castellà)
* Coasts: Sand and Dunes Arxivat 2018-09-20 a Wayback Machine.. U.S. Geological Survey (anglès)
# Ducat de Dentelin

Ducat de Dentelin, fou un antic territori de França, situat en part a la regió de Normandia actual.
S'estenia, segonse es creu, al llarg de les costes de la Mànega entre el Sena i el Somme, tenint l'Oise al sud-est, i del qual eren part les ciutats de Boulogne-sur-Mer, Thérouanne, Tournai, Arras, i Cambrai. Aquest ducat, esmentat a la crònica de Fredegari, va formar sota els merovingis, als segles VI i VII, un gran feu que va pertànyer en principi als reis de Nèustria; però l'any 600, Clotari II es va veure obligat a cedir-lo a Teodobert II, rei d'Austràsia. Els successors d'aquest últim el van conservar fins al regnat de Dagobert I que, encara en vida, el va donar (634) en el repartiment dels seus dominis, al seu jove fill Clodoveu II, més tard rei de Nèustria. Des d'aquesta època, el ducat de Dentelin va quedar unit a la Neustrie, i va deixar de figurar a la història.

## Font

* (francès) Diccionari Bouillet
* (francès) Charles Meriaux, "Thérouanne et son diocèse jusqu’à la fin de l'époque carolingienne". Bibliothèque de l'école des Chartes, volum 158, número 2, a «Persée : Portail de revues en sciences humaines et sociales».
* (francès) Pierre Riché, Dictionnaire des Francs: Les Carolingiens, sv "Dentelin (Duché de)". Bartillat, 1997. ISBN 2-84-100125-3
# E88

La ruta europea E88 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Ankara (Turquia) i finalitza a Refahiye (Turquia). Té una longitud de 621 km. Té una orientació d'est a oest i passa per les ciutats d'Ankara, Yozgat, Sivas i Refahiye.
# Easy to Wed

Easy to Wed és una pel·lícula musical americana d'Edward Buzzell estrenada el 1946. El guió és de Dorothy Kingsley, adaptació actualitzada del guió cinematogràfic de la pel·lícula de 1936 Libeled Lady de Maurine Dallas Watkins, Howard Emmett Rogers, i George Oppenheimer.

## Argument

Connie, una milionària, amb l'ajuda del seu pare decideix demandar un diari per difamació. El rotatiu l'acusa de trencar matrimonis perquè sedueix homes casats. Llavors el diari contracta un expert faldiller per comprometre-la.

## Repartiment

* Van Johnson: William Stevens 'Bill' Chandler
* Esther Williams: Connie Allenbury Chandler
* Lucille Ball: Gladys Benton
* Keenan Wynn: Warren Haggerty
* Cecil Kellaway: J.B. Allenbury
* Carlos Ramirez: Ell mateix
* Ben Blue: Spike Dolan
* Ethel Smith: Ella mateixa
* June Lockhart: Barbara 'Babs' Norvell
* Grant Mitchell: Homer Henshaw
* Josephine Whittell: Sra. Burns Norvell
* Paul Harvey: Curtis Farwood
* Jonathan Hale: Hector Boswell
* James Flavin: Joe
* Celia Defecte: Mary, la secretària de Farwood
* Sybil Merritt: Recepcionista

## Producció

Aquesta va ser la primera pel·lícula en la qual Williams va cantar i havia de treballar amb Harriet Lee, el provador de veu de la MGM. Tanmateix, Williams canta en part en portuguès, fent-t'ho encara més difícil per a ella. L'estudi llavors va contractar Carmen Miranda per posar a punt tant Williams com Johnson.
Va ser la segona pel·lícula de Johnson i Williams junts, després de Thrill of a Romance, que havia tingut molt èxit al box office. Williams deia que els dos havien estat seleccionats perquè "Van i jo lligàvem. Mirava com nosaltres ens manteníem junts com a parella. Era tant el noi americà com era la noia americana. Quan la Segona Guerra Mundial apuntava al final, es van convertir en icones que simbolitzaven les virtuts d'Amèrica que a la gent li agradaven més. Van representar tots els joves que se n'havien anat a la guerra pel seu país, i jo representava les noies que estaven esperant."
La biografia de Van Johnson, MGM's Golden Boy afirma que l'actuació de Lucille Ball com Gladys "mostra l'embrió del seu paper de Lucy Ricardo en la posterior sèrie de televisió I Love Lucy. També afirma que Keenan Wynn havia tingut un accident de moto abans del rodatge, i li havia quedat una ferida a la boca. Com a resultat, havia de parlar entre dents. També va perdre trenta lliures en quatre setmanes.

## Referències

* 1 2 Williams, Esther. The Million Dollar Mermaid: An Autobiography, 1999. ISBN 0-15-601135-2.
* ↑ Box Office Report listing for 1945 (en anglès).
* ↑ Davis, Ronald L. Van Johnson: MGM's Golden Boy, 2001. ISBN 1-57806-377-9.
# Eate

Eate és un personatge de la mitologia basca. Crea tempestes i desastres naturals. En algunes fonts també és el déu del foc i del gel.
A la zona de Goierri es creu que és la causa de tempestes, riuades i forts vents. Quan s'acosta una calamarsa o un terrible incendi, se sent la seva veu.
Altres noms: Egata (Zegama), Ereheta (Azpeitia), Erots (Arakil), Erreate.
Les barbes d'Ereeta (Ereetaren bizarrak) són les flames d'un bosc o casa incendiat.

## Alguns altres personatges i vells déus arrel de la paraula Eate

Edelate o Edelas va ser un déu dels Pirineus de Comenge, a l'època romana. El seu nom apareix en algunes inscripcions, i pot tenir alguna cosa a veure amb Eate.
Es va trobar un altar amb una inscripció adreçada al déu Edelat de Luscan.

## Referències

* ↑ Lurker, Manfred. Dictionary of gods and goddesses, devils and demons. Routledge, 1987, p. 104. ISBN 978-0-7102-0877-4.
* ↑ Eliade, Mircea; Charles J. Adams. The Encyclopedia of religion, Volume 2. Macmillan, 1987, p. 81. ISBN 978-0-02-909710-6.

## Bibliografia

* José Miguel de Barandiaran, obras completas. Autor, José Miguel de Barandiaran. Editorial, la gran enciclopedia vasca, Bilbao 1976.
* Enciclopedia General Ilustrada del Pais Vasco, Historia General de Euskal Herria. Editorial, Auñamendi, Zarautz 1978.
* Pequeño diccionario de mitologia vasca y pirenaica. Autor Olivier de Marliave. Editorial, Alejandria, Barcelona 1995.

## Enllaços externs

* (castellà) Edelate, Auñamendi entziklopedia
* (castellà) Eate, Auñamendi Entziklopedia
# Eijsden-Margraten

Eijsden-Margraten (Èèsjde-Mergraote en limburguès) és un municipi de la província de Limburg, al sud-est dels Països Baixos.
Es va crear l'1 de gener de 2011 amb la fusió d'Eijsden i Margraten

## Enllaços externs

* Eijsden-Margraten - Lloc web oficial
# Elena Neira Borrajo

Elena Neira Borrajo, més coneguda senzillament com a Elena Neira, és una investigadora i professora universitària espanyola, especialitzada en els nous models de distribució audiovisual.
Llicenciada en Dret per la Universitat de la Corunya, i amb Comunicació audiovisual per la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), disposa d'un Master en estudis de la Unió Europea. Exerxeix com a professora dels estudis de comunicació a la (UOC) i és membre del grup GAME per la mateixa universitat. També és professora de Distribució audiovisual a la Universitat Internacional de Catalunya (UIC).
Les seves línies de recerca principals són l'impacte de les plataformes de streaming a la indústria televisiva tradicional ia l'espectador. Elena Neira és col·laboradora habitual dels programes especials de Movistar Plus+ a les gales dels Premis Emmy, els Globus d'Or i els Oscar. També ha impartit diverses xerrades i conferències, inclosa una TED Talk sobre Netflix i ha estat escollida com una de les 50 dones més influents del negoci audiovisual espanyol segons la revista Forbes. Entre les seves publicacions destaquen els llibres El espectador social (2013) i La otra pantalla (2015). El seu darrer llibre és Streaming Wars: la nueva televisión (2020), un assaig sobre com veiem la televisió avui dia.

## Publicacions

* Streaming Wars. La nueva televisión (2020)
* La casa de las flores - Fan Book (2019)
* Élite - Fan Book (2019)
* La revolución over the top. Del VOD a la televisión por Internet, coautora (2016)
* Data management in audiovisual industry. Netflix as case stydy, coautora (2016)
* La participación de la audiencia en la televisión, coautora (2016)
* La otra pantalla. Redes sociales, móviles y la nueva televisión (2015)
* Marketing cinematográfico. Cómo promocionar una película en el entorno digital, coautora i coordinadora (2015)
* El espectador social: las redes sociales en la promoción cinematográfica (2009)

## Referències

* ↑ «Elena Neira, profesora e investigadora». Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB), 2022 [Consulta: 28 octubre 2022].
* ↑ Roldán, Álvaro «Elena Neira (experta audiovisual): "Me parece prematuro hablar de una crisis de Netflix"». El Confidencial, 02-07-2022 [Consulta: 28 octubre 2022].
* ↑ Senar Canalís, Óscar «Elena Neira: “Somos un libro abierto para Netflix”. Elena Neira, profesora de la UOC y experta en el fenómeno de las plataformas digitales, participa en la charla inaugural del VI Congreso del Libro Electrónico de Barbastro». El Correo de Aragón, 07-11-2018 [Consulta: 28 octubre 2022].
# Edvaldo Izídio Neto

Edvaldo Izídio Neto, més conegut com a Vavá, (12 de novembre 1934 a Recife, Brasil - 19 de gener 2002) fou un futbolista brasiler que jugava de davanter.
La seva trajectòria esportiva transcorregué a molts clubs del Brasil, Espanya, Mèxic i els Estats Units, destacant al C.R. Vasco da Gama, Atlètic de Madrid, S.E. Palmeiras o Club América.
Fou 23 cops internacional amb Brasil, amb qui marcà 14 gols i disputà els Mundials de 1958 i 1962, proclamant-se campió en ambdues edicions, on marcà 5 i 4 gols respectivament.

## Palmarès

* Copa del Món de futbol: 1958, 1962
* Campionat pernambucano: 1949 amb Sport Club do Recife
* Campionat carioca: 1952, 1956, 1958 amb C.R. Vasco da Gama
* Campionat paulista: 1963 amb Sociedade Esportiva Palmeiras
* Torneig Rio-São Paulo: 1958 amb C.R. Vasco da Gama
* Copa del Rei de futbol: 1960, 1961 amb Atlètic de Madrid
* Màxim golejador de la Copa del Món: 1962

## Referències

* ↑ Edvaldo Izídio Neto a BDFutbol
* ↑ Edvaldo Izídio Neto a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Todos os brasileiros - 1958» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1962» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Llegendes de la Copa del Món Arxivat 2008-06-06 a Wayback Machine.
# Eddyville

«Eddyville» té aquests significats:
* Eddyville (Illinois)
* Eddyville (Iowa)
* Eddyville (Kentucky)
* Eddyville (Nebraska)
# Eddystone

Eddystone és un dels diversos protocols disponibles per a la implementació de la funcionalitat anomenada Beacon Bluetooth LE i va ser desenvolupat per l'empresa Google. Eddystone ve del nom d'un far marítim situat al sud-oest del Regne Unit. Va ser creada com un perfil del protocol Bluetooth LE el juliol de l'any 2015.

## Detalls tècnics

* Eddystone és de codi obert amb llicència Apache 2.0
* Igual que un far marítim la comunicació és unidireccional, del beacon cap al dispositiu o dispositius dintre del camp proper.
* Eddystone té quatre tipus de trama:
** Eddystone-UID transmet un codi identificador que permet de rebre informació a les aplicacions dels dispositius propers. La qual cosa es pot emprar com a localització en espais tancats, identificació d'objectes físics i interacció de les maneres més diverses.
** Eddystone-EID transmet un identificador rotatiu encriptat per tal d'augmentar la seguretat del protocol. La funcionalitat és la mateixa que l'anterior.
** Eddystone-TLM emet informació pròpia del beacon. La qual pot incloure el nivell de bateria, dades del sensor, o altra informació rellevant pels administradors del beacon.
** Eddystone-URL emet una cadena URL que adreça a una pàgina web segura amb SSL.

## Vegeu també

* Beacon Bluetooth LE
* Beacon AltBeacon

## Referències

* ↑ «Beacons | Google Developers» (en anglès). https://developers.google.com. Arxivat de l'original el 2017-07-09. [Consulta: 3 juny 2017].
* ↑ «What is Eddystone? - Estimote Developer» (en anglès). http://developer.estimote.com.+[Consulta: 3 juny 2017].
* ↑ «4 Eddystone Use Cases - Blog - Kontakt.io» (en anglès). Kontakt.io, 21-07-2015.
* ↑ «Eddystone format | Beacons | Google Developers» (en anglès). https://developers.google.com. Arxivat de l'original el 2017-07-14. [Consulta: 3 juny 2017].
# El Pujol Nou

El Pujol Nou és una masia situada al municipi d'Artés a la comarca catalana del Bages. S'hi troba una alzina emblemàtica, catalogada dins els arbres d'interès local i comarcal i també declarada arbre monumental per la Generalitat el 1998. La masia té una protecció al nivell municipal.

## Referències

* ↑ Jordi Montlló i Balart (redacció), Inventari Patrimoni Cultural d' Artès: Memòria tècnica Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine., Diputació de Barcelona, Actium.cat, Mataró, 2007, pàgina 26
* ↑ Artes Arxivat 2011-12-17 a Wayback Machine. in Pueblos de España, consultat 29 de febrer de 2012 (castellà)
* ↑ Jordi Montlló i Balart; op.cit., pàgina 27

## Vegeu també

* El Pujol Vell
# El Sant Crist del Fossar (l'Estany)

El Sant Crist del Fossar és la capella del cementiri municipal de l'Estany, al terme municipal del mateix nom, de la comarca del Moianès.
Està situada en el cementiri municipal de l'Estany, al nord de la població, al sud-est del Pla de la Crossa i al sud de la masia de la Crossa. És al capdamunt dels carrers de Vic i del Pedró, del poble de l'Estany.
És una capella petita, d'una sola nau.

## Referències

* ↑ GAVÍN, Josep M. "Bages 5". A: Inventari d'esglésies. Barcelona: Artestudi Edicions i Arxiu Gavín, 1979. ISBN 84-85180-18-6
# El año del descubrimiento

El año del descubrimiento és una pel·lícula documental hispano-suïssa del 2020 dirigit per Luis López Carrasco. La pel·lícula es va projectar el 25 de gener al Festival Internacional de Cinema de Rotterdam, on va participar al Concurs Tiger. La pel·lícula va ser seleccionada per al concurs internacional de la 35a edició del Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata, on va guanyar l'Àstor d'Or a la millor pel·lícula.

## Sinopsi

El documental es remunta a l'any 1992, 500 anys després del descobriment d'Amèrica, que va convertir Espanya en un imperi global. És l'any que Espanya es va presentar al món com una democràcia moderna amb l'Expo 92 de Sevilla i els Jocs Olímpics de Barcelona, després dels anys foscos de la dictadura franquista. També és l'any en què van sorgir ferotges protestes a Cartagena com a resultat de la política de desindustrialització anunciada. En un bar de Cartagena, la gent mira enrere i explica la seva història.

## Ressenyes

A Rotten Tomatoes, el 100% dels 5 crítics dona una valoració positiva a la pel·lícula, amb una nota mitjana de 9,50 / 10.

## Premis i nominacions

| Any | Esdeveniment | Categoria | Nominat | Resultat |
| 2020 | IFFR (49a edicóe) | Premi Tigre | El año del descubrimiento | Nominat |
| 2020 | Mar del Plata (35a edició) | Astor d'Or | El año del descubrimiento | Guanyador |
| 2020 | XXVI Premis Cinematogràfics José María Forqué | Millor documental | El año del descubrimiento | Guanyador |
| 2020 | XXXV Premis Goya | Millor documental | El año del descubrimiento | Guanyadora |
| 2020 | XXXV Premis Goya | Millor muntatge | Sergio Jiménez | Guanyador |
| 2020 | VIII Premis Feroz | Millor documental | El año del descubrimiento | Guanyador |

## Referències

* ↑ El año del descubrimiento, web oficial de l'IFFR, 19 desembre 2020
* ↑ Todos los premios, al web del festival, 19 de desembre de 2020
* ↑ «The Year of the Discovery». Fandango Media. [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ Young, Neil. «The Year of the Discovery (El ano del descubrimiento): Film Review Rotterdam 2020». The Hollywood Reporter, 26-01-2020. [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ 'Las niñas' y 'Antidisturbios', ganadoras de los premios Forqué, Las Provincias, 16 de gener de 2021
# El baile de la Victoria

El baile de la Victoria és una pel·lícula espanyola del 2009 rodada a Xile, i dirigida per Fernando Trueba.
El guió és d'Antonio Skármeta, Fernando Trueba i Jonás Trueba (fill de l'anterior). Es tracta de l'adaptació de la novel·la homònima d'Antonio Skármeta, guanyadora del premi Planeta 2003.
La pel·lícula fou escollida per a representar Espanya en els Oscars de 2009.

## Repartiment

* Ricardo Darín: Nicolás Vergara Grey
* Abel Ayala: Ángel Santiago
* Miranda Bodenhöfer: Victoria Ponce
* Ariadna Gil: Teresa Capriatti

## Argument

És una història situada en l'arribada de la democràcia a Xile, quan el president decreta una amnistia general per a tots els presoners sense delictes de sang. Ángel Santiago (Abel Ayala) és un jove que decideix exercir la venjança dels abusos rebuts a la presó i a la vegada planeja un robatori per al qual necessitarà ajuda.

## Referències

* ↑ Notícia sobre els exemplars venuts del llibre
* ↑ Notícia sobre les candidatures espanyoles per als Oscars al Diari de Girona

## Enllaços externs

* Article de la pel·lícula a ExtraCine Arxivat 2009-09-22 a Wayback Machine. (castellà)
# El baile (pel·lícula)

El baile és una pel·lícula espanyola de 1959 dirigida per Edgar Neville, segons l'obra de teatre del mateix Neville

## Sinopsi

Principis del segle xx. Pedro i Julián, amics des de la infància, estan units per dues passions: l'entomologia i l'amor per Adela. Encara que Adela tria a Pedro, Julián no es rendeix i està disposat a continuar lluitant pel seu amor mentre visqui. Per part seva, Adela, que és jove i bonica, no es resigna a passar-se tota la vida tancada entre animalons. Vol viure la vida, anar als balls, coquetejar. I la desgràcia arriba… això és "el ball", el ball aquest al qual sempre volen assistir però que la confortabilitat o el conformisme els fa resistir-se a anar-hi una vegada i una altra. La pel·lícula és completament teatral, perquè gairebé tot succeeix en una habitació. La història es divideix en tres actes: Joventut cap al 1915, maduresa cap als anys 30 i vellesa en els anys 50.

## Repartiment

* Conchita Montes - Adela / Adeita
* Albert Closas - Pedro
* Rafael Alonso - Julián

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| Millor actor secundari | Rafael Alonso | Guanyador |

## Referències

* ↑ Mira, Alberto. The A to Z of Spanish Cinema. Rowman & Littlefield, 2010.
* ↑ El baile. Revista de cine filmaffinity
* ↑ El «baile» de Edgar Neville: un tiempo dormido, Víctor García Ruiz
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1959». CEC. Arxivat de l'original el 2018-02-12. [Consulta: 31 març 2018].
# El Serrat Alt (Lladurs)

* Per a altres significats, vegeu «El Serrat Alt».
El Serrat Alt és una serra situada als municipis de Lladurs, Olius i Solsona (Solsonès), amb una elevació màxima de 871,9 metres.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# El lince perdido

El lince perdido e és una pel·lícula de animació, produït per l'empresa granadina Kandor Graphics, en col·laboració amb l'antiga Conselleria de Medi Ambient de la Junta d'Andalusia i la productora d'Antonio Banderas, Green Moon. Va obtenir el Goya a la millor pel·lícula d'animació en l'edició de 2008.
Els mitjans i el públic la van rebre molt positivament, i l'han considerat la millor pel·lícula espanyola d'animació realitzada fins avui.

## Argument

Félix, un linx maldestre i amb mala sort, és internat en un centre de recuperació del parc de Doñana, per curar-se de les seves ferides. Durant la seva estada, el centre és atacat per mercenaris contractats per un milionari excèntric, anomenat Noè, que pretén crear una espècie d'arca de Noè per salvar espècies en perill d'extinció. Per agraïment, ja que el van ajudar a aconseguir la seva fortuna. Per a això contracta els serveis d'un despietat caçador anomenat Newman.
Juntament amb Gus, un camaleó amb problemes de camuflatge; Beea, una cabra hispànica sense por al risc; Astarté, un falcó venjatiu; i Rupert, un talp pare de família nombrosa, tiraran per terra els plans de Noè i Newman. Tot això, transcorre en paisatges dels Parcs Naturals d'Andalusia.

## Premis rebuts

* Millor pel·lícula Festival Internacional Animadrid, 2008
* Esment Especial Festival Internacional d'Animació 2008
* Goya a la millor pel·lícula d'animació, 2009.
* Premi del Jurat al San Diego Latino Film Festival, 2009
* Premi especial Festival de Cinema de Giffoni (Itàlia), 2009
* Preseleccionada Millor pel·lícula d'animació Oscars, 2010.

## Referències

* ↑ «El lince perdido», una historia de libertad, ABC, 26 de desembre de 2008
* ↑ «El lince perdido - El cine en 20minutos.es».
* ↑ «El lince perdido - ficha en Cinestrenos.com». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 24 maig 2020].
* ↑ «Críticas de 'El lince perdido' (2008) - FilmAffinity».
* ↑ On Madrid, El País, 2008
* ↑ 'El lince perdido' recibe el primer premio del festival internacional 'Animadrid', El Ideal, 4 d'octubre de 2008
* ↑ El lince perdido al web dels Goya
* ↑ El Ciclo de cine europeo de animación Hucha Animada proyectará la película El Lince Perdido, el7set, 18 de febrer de 2013
* ↑ The Missing lynx al web del Festival de Giffoni
* ↑ El Mundo:"'Planet 51' y 'El lince perdido', preseleccionados a los Oscar"

## Enllaços externs

* El lince ibérico a Dailymotion
# Elizabeth Arden

Florence Nightingale Graham (Woodbridge, Ontario, 31 de desembre de 1881 - Nova York 18 d'octubre de 1966), més coneguda com a Elizabeth Arden va ser una empresària i cosmetòloga canadenca, fundadora de l'empresa de cosmètics Elizabeth Arden, Inc., una de les líders del sector. El 1929 Arden tenia 150 salons de luxe als Estats Units i Europa, propietària única de l'empresa i, en el pic de la seva carrera, va ser una de les dones més riques del món.

## Referències

* ↑ «Elizabeth Arden». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Elk River (Minnesota)

Elk River és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2008 estimate tenia 23.187 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elk River tenia 16.447 habitants, 5.664 habitatges, i 4.400 famílies. La densitat de població era de 148,9 habitants per km².
Dels 5.664 habitatges en un 45,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,7% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 22,3% no eren unitats familiars. En el 17,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,3% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 33,9% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.114 $ i la renda mediana per família de 65.471 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.230 $ mentre que les dones 30.023 $. La renda per capita de la població era de 21.808 $. Entorn del 2,5% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elk River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elk River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].