OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dejuni de Guedalià

El Dejuni de Guedalià (en hebreu צום גדליה : Tsom Guedalià), és un dejuni ritual jueu, que se celebra el tercer dia del mes de Tixrí, immediatament després de la festa de Roix ha-Xanà. Anomenat a la Bíblia el dejuni del setè mes.
Va ser instituït al retorn de l'exili de Babilònia, al segle cinquè abans de Crist, per commemorar l'assassinat del governador de Judea, Guedalià, fill d'Ahicam.
Com a resultat de la mort de Guedalià es van destruir els darrers vestigis d'autonomia de Judea, després de la conquesta babilònica molts milers de jueus van ser assassinats, i els jueus restants van ser conduïts a l'exili.
Quan Nabucodonosor II Rei de Babilònia, va destruir el Santuari del Temple de Jerusalem i va exiliar als jueus a Babilònia, va permetre a uns pocs jueus romandre a la terra i va nomenar Guedalià Ben Ahikam com el seu governador, molts jueus que havien fugit a Moab, el país dels moabites, i altres països veïns, van tornar a la Terra d'Israel i plantaren vinyes, i van poder gaudir d'una treva després de la repressió anterior.
El malvat rei dels Ammonites però, va enviar a un jueu traïdor; Ixmael, fill de Netanià, per assassinar Guedalià. En el setè mes de Tixrí, Ixmael es va trobar amb Guedalià a la ciutat de Mispà, i va ser rebut cordialment. Guedalià havia estat advertit de la intenció assassina del seu convidat, però es va negar a donar crèdit als seus informants en la creença que el seu informe era simple calúmnia.
Ismael va assassinar Guedalià, juntament amb la majoria dels jueus que estaven amb ell, i va assassinar també a molts babilonis que estaven amb Guedalià.
És considerat un dejuni menor, del matí fins al vespre, excloent-hi les hores nocturnes. Si el dejuni és en dissabte, es trasllada al diumenge següent, ja que segons els preceptes del judaisme, quan és Sàbat no es pot fer dejuni. Tanmateix, quan coincideixen el Sàbat i Yom Kippur aleshores cal fer dejuni.

## Referències

* ↑ FES FESTA! Rituals, Cultures i Religions del món. Generalitat de Catalunya, 2018, pàg. 76.

## Enllaços externs

* Orthodox Union
# Nelson (Nebraska)

Nelson és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 587 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nelson tenia 587 habitants, 271 habitatges, i 150 famílies. La densitat de població era de 279,8 habitants per km².
Dels 271 habitatges en un 22,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,1% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 44,6% no eren unitats familiars. En el 41,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 25,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,3% tenia menys de 18 anys, un 3,9% entre 18 i 24, un 21% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 31,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 40.469 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.417 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 17.221 $. Aproximadament el 5,2% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nelson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nelson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lanmérin

Lanmérin (en bretó Lanvilin) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 331 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 227 | 261 | 245 | 286 | 328 | 331 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jacques Goisnard | |
# Anchamps

Anchamps és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 226 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Anchamps era de 226 persones. Hi havia 89 famílies de les quals 20 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 16 dones vivint soles), 24 parelles sense fills, 37 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 121 habitatges, 89 eren l'habitatge principal de la família, 29 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 107 eren cases i 1 era un apartament. Dels 89 habitatges principals, 79 estaven ocupats pels seus propietaris i 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 27 en tenien quatre i 52 en tenien cinc o més. 68 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 34 habitatges hi havia un automòbil i a 40 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Anchamps el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 16 |
| 8 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 12 | 45 a 49 | 8 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 12 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 8 | 20 a 24 | 4 |
| 12 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 12 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 147 persones, 100 eren actives i 47 eren inactives. De les 100 persones actives 79 estaven ocupades (48 homes i 31 dones) i 21 estaven aturades (8 homes i 13 dones). De les 47 persones inactives 14 estaven jubilades, 11 estaven estudiant i 22 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Anchamps hi havia 94 unitats fiscals que integraven 239 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.230 €.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Anchamps a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Anchamps a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Microsonda d'electrons

La microsonda d'electrons, microsonda electrònica o microsonda de Castaing (en anglès: electron probe microanalyser, EPMA) és una microsonda utilitzada com a mètode d'anàlisi dels elements químics inventada l'any 1951 per Raimond Castaing. Consisteix a bombardejar una mostra amb electrons i analitzar l'espectre electomagnètic dels raigs X emesos per la mostra davant aquest bombardeix d'electrons.
La conceentració dels elements des del bor al plutoni es pot mesurar a nivells tan baixos com 100 parts per milió (ppm). Millores recents permeten arribar a nivells d'uns 10 ppm.

## Generalitats

Quan es bombardeja una mostra, certs electrons cedeixen una part de la seva energia cinètica a l'àtom, provocant l'ejecció d'un electró de l'àtom; l'àtom es diu « excitat ». Si l'electró ejectat és pròxim al nucli, un electró d'una capa electrònica perifèrica davallarà cap a una capa d'energia més feble (l'àtom es desexcita), i d'aquesta manera emetrà un fotó. Del fet de l'energie de transició, aquest fotó pertanyerà al domini dels raigs X.
Sovint les microsondes s'acoblen a microscopis electrònics i s'analitza l'espectre per anàlisi dispersiva en longitud d'on (o WDS per wavelength dispersive spectroscopy),és a dir que els fotons X són separats per difracció sobre un cristall; o bé per dispersió de l'energia (o EDS perr energy dispersive spectroscopy), el detector aleshores és un semiconductor que produeix els pics de tensió proporcionals a l'energie del fotó.

## Instrumental

Una sonda electrònica està formada per una font d'electrons per dues o tres lents òptiques magnètiques. Els electons colpegen la mostra a analitzar amb una energie d'impacte que pot variar des d'alguns centenars d'eV fins a 50 keV. Els fotons emesos per la mostra són analitzats per espectròmetres de raigs X.

## Usos
### Ciència dels materials i enginyeria

Aquesta tècnica s'usa per analitzar la composició química de metalls, aliatges, ceràmica, i vidres.

### Mineralogia u petrologia

Moltes roques són agregats de grans minerals petits els quals poden donar la informació de quan es van formar i alterar. També es fa servir per estudiar roques extraterrestres (per exemple, meteorits)

### Paleontologia

En fòssils excepcionalment ben conservats com els del jaciment Burgess shale, poden conservar les parts toves dels organismes, aquesta tècnica permet conèixer la seva composició elemental.

## Referències

* ↑ Jansen, W.; Slaughter, M. «Elemental mapping of minerals by electron microprobe» (PDF). American Mineralogist, vol. 67, 5–6, 1982, pàg. 521–533.
* ↑ Zhang, X. & Briggs, D.E.G. «The nature and significance of the appendages of Opabinia from the Middle Cambrian Burgess Shale». Lethaia, vol. 40, 2, 2007, pàg. 161–173. DOI: 10.1111/j.1502-3931.2007.00013.x [Consulta: 20 agost 2008]. Arxivat 2012-12-08 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-12-08. [Consulta: 20 abril 2012].

## Enllaços externs

* Electron Probe Laboratory, Hebrew University of Jerusalem - web page of a lab describing their modern EPMA
# Mario Salieri

Mario Salieri (Nàpols, 29 de novembre de 1957) és un dels directors més destacats del cinema pornogràfic europeu i italià. Destaca per una cuidada posada en escena, una il·luminació molt treballada i una escenografia acurada, a més d'uns guions amb un argument elaborat.
Va començar la seua carrera en el món de la pornografia com a venedor de cintes semi-clandestí, ja que la legislació italiana era molt difusa. Posteriorment va obrir un sex-shop a Praga, on rodaria les primeres pel·lícules amateur. Amb la creació de 999 Black and Blue, a principis dels anys 90, es convertiria en un dels primers productors i distribuïdors de porno a Itàlia. Als seus primers films va destacar per l'actualitat i originalitat dels seus guions, buscant també una ambientació recognoscible per al públic italià, que s'identificaria amb les seues pel·lícules. A les seues primeres produccions destacarien artistes com Magdalena Lynn, qui es retiraria poc després i es casaria amb Mario Salieri, i un debutant Rocco Siffredi. L'èxit dels seus treballs primigenis li permetria disposar de millors pressupostos i estreles internacionals, sovint provinents de països de l'est d'Europa com Hongria.

## Referències

* ↑ «16th Annual NINFA Awards Names Winners», 26-06-2008. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 25 abril 2014].
* ↑ «La fábrica de sexo». El País, 21-01-2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Mario Salieri y la ingenieria del pecado». Jot Down.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Mario Salieri (anglès) (italià)
* Streaming oficial de Mario Salieri Arxivat 2011-02-08 a Wayback Machine. (alemany) (anglès) (castellà)

## Vegeu també

* Dràcula (Mario Salieri)
# Duellmanohyla schmidtorum

Duellmanohyla schmidtorum és una espècie de granota que viu a Guatemala i Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Santos-Barrera, G. & Muñoz Alonso, A. 2004. Duellmanohyla schmidtorum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Chapultepec (municipi)

Chapultepec és un municipi de l'estat de Mèxic. Chapultepec és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de San Mateo Atenco i San Antonio la Isla, al sud amb Tianguistenco, a l'oest amb Ocoyoacac i a l'est amb Mexicaltzingo.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ municipal de Chapultepec Arxivat 2018-06-08 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Amèlios

Amèlios o Ameli (grec antic: Ἀμέλιος; llatí: Amelius) fou un filòsof platònic que a les Suides se'l fa nascut a Apamea (Síria), però de qui Porfiri diu que va néixer a la Toscana.
Va ser deixeble de Plotí i mestre de Porfiri. Va citar l'opinió de Joan Evangelista sobre el Λόγος sense mencionar el nom de l'apòstol. Aquest comentari el va conservar Eusebi de Cesarea.

## Referències

* ↑ Amelius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 142
# Suvórovske

Suvórovske (en (ucraïnès): Суворовське, en rus: Суворовское) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 3.200 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Microspathodon

Microspathodon és un gènere de peixos de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Microspathodon bairdii (Gill, 1862)
* Microspathodon chrysurus (Cuvier a Cuvier i Valenciennes, 1830)
* Microspathodon dorsalis (Gill, 1862)
* Microspathodon frontalis (Emery, 1970)
* Microspathodon frontatus (Emery, 1970)

## Referències

* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Aburto-Oropeza, O. i Balart, E. F., 2001., Community structure of reef fish in several habitats of a rocky reef in the Gulf of California., Marine Ecology, 22:283-305.
* Carter, J.A. i L. Kaufman 2003: Pomacentridae (Pp. 1694-1700). In: Carpenter 2003 [ref. 27082]. The living marine resources of the Western Central Atlantic. v. 3.
* Cuesta, T.C., 1932., Lista de los peces de las costas de la Baja California., Inst. Biol. Mexico, Anal, 3(1):75-80.
* Gill, T.N., 1862., Catalogue of the fishes of Lower California in the Smithsonian Institution, collected by Mr. J. Xantus. Part 1., Proc. Acad. Nat. Sci. Phila., 14:140-151.
* Günther A. 1862. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Acanthopterygii Pharyngognathi and Anacanthini in the collection of the British Muesum. Cat. Fishes v. 4. i-xxi + 1-534.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* López, M. I. i Bussing, W. A., 1982., Lista provisional de los peces marinos de la Costa Rica., Revista de Biología Tropical, 30(1):5-26.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Vega, A.J., Villareal, N., 2003., Peces asociados a arrecifes y manglares en el Parque Nacional Coiba., Tecnociencia, 5:65-76.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nelson Dunford

Nelson Dunford (Saint Louis, 12 de desembre de 1906 - Sarasota, 7 de setembre de 1986) va ser un matemàtic estatunidenc.

## Vida i Obra

Dunford va estudiar matemàtiques a la universitat de Chicago en la qual es va graduar el 1932. A continuació va estar a la universitat Brown on va obtenir el doctorat el 1934, amb una tesi dirigida per Jacob Tamarkin. A partir de 1936 va ser professor de la universitat Yale en la qual es va jubilar el 1960.
Dunford és recordat principalment pel seu tractat sobre operadors lineals, en tres volums i més de 2500 pàgines, escrit conjuntament amb el seu alumne Jacob Schwartz i que és conegut en el món matemàtic com el Dunford i Schwartz.

## Referències

* ↑ Editors, 1987, p. 287.
* ↑ Dunford i Schwartz, 1988, p. 1 i ss.

## Bibliografia

* Dunford, Nelson; Schwartz, Jacob. Lineal Operators (3 volums) (en anglès). John Wiley and Sons, 1988. ISBN 0-470-22605-6.
* Editors «Nelson Dunford (1906-1986)» (en anglès). Notices of the American Mathematical Society, Vol. 34, Num. 2, 1987, pàg. 287. ISSN: 0020-9920.
# Chapter 24

«Chapter 24» és una cançó del grup britànic de rock progressiu Pink Floyd, que apareix a l'àlbum The Piper at the Gates of Dawn, com a segon tema del disc. La cançó va ser una de tantes de ser considerada com a part de l'àlbum "the best of". Echoes: The Best of Pink Floyd. Va ser escrita per Syd Barrett, i les s'inspira en el capítol 24 del llibre xinès Yì Jīng (El llibre dels canvis).

## Crèdits

* Syd Barrett - veu, guitarra
* Roger Waters - baix
* Richard Wright - teclats
* Nick Mason - bateria, percussió

## Referències

* ↑ Mabbett, 1995.
* ↑ Strong, 2004, p. 1177.
* ↑ Guthrie, James. «James Guthrie: Audio: Building A Compilation Album». Pink Floyd. Arxivat de l'original el 2 de juny 2010. [Consulta: 17 juny 2013].
* ↑ Chapman, Rob. «Distorted View – See Through Baby Blue». A: Syd Barrett: A Very Irregular Head. Paperback. Londres: Faber, 2010, p. 151. ISBN 978-0-571-23855-2.
* ↑ Palacios, 2010, p. 187.

## Bibliografia

* Mabbett, Andy. The Complete Guide to the Music of Pink Floyd (en anglès). Omnibus Press, 1995. ISBN 071194301X.
* Palacios, Julian. Syd Barrett & Pink Floyd: Dark Globe (en anglès). Rev.. Londres: Plexus, 2010. ISBN 0-85965-431-1.
* Strong, Martin C. The Great Rock Discography (en anglès). 4a. Edinburgh: Canongate Books, 2004. ISBN 1-84195-551-5.

## Enllaços externs

* Lletra de la cançó a MetroLyrics
# L'home de la camisa taronja

L'home de la camisa taronja (títol original en anglès, Man in an Orange Shirt) és un telefilm de la BBC, emès en dues parts. Va ser produït per Kudos Film and Television i es va estrenar el 31 de juliol de 2017 al canal BBC One. El drama cinematogràfic explica tres històries d'amor de dues generacions d'una família, a la dècada del 1940 i al 2017. S'ha doblat al català per a TV3, que el va emetre el 14 de gener de 2024.
Vanessa Redgrave, Julian Morris i Oliver Jackson-Cohen actuen en els papers principals, dirigits per Michael Samuels. El guió i la idea provenen de l'escriptor britànic Patrick Gale, la història familiar del qual és el nucli autobiogràfic de la trama. La pel·lícula va guanyar el premi Emmy Internacional 2018 al millor telefilm o minisèrie.

## Referències

* ↑ «Fitxa de doblatge L'home De La Camisa Taronja». Eldoblatge.com. [Consulta: 6 gener 2024].
* ↑ Clarke, Stewart «International Emmy Award Nominations Unveiled». Variety, 27-09-2018 [Consulta: 29 setembre 2018].
# Tales of Zestiria

Tales of Zestiria és un videojoc de RPG japonès produït per Namco Bandai Games. El joc de vídeo va ser llançat amb motiu de la celebració dels 20 anys de la franquícia Tals of sent est el quinzè joc de la sèrie principal, el joc està disponible per a les consoles PlayStation 3, PlayStation 4 i a més és el primer lliurament a la plataforma de PC de la mà de Steam. El joc s'ha convertit a més en el primer títol a ser anunciat a nivell mundial, confirmant-se la seva sortida al mercat europeu el dia 16 d'octubre de 2015 per a les versions de PlayStation 3, PlayStation 4 i el dia 20 d'Octubre per a la versió de Steam.
Com en els dos anteriors jocs, les seqüències d'animació van estar a càrrec de l'estudi d'animació Ufotable. Així mateix, el disseny de personatges va ser a càrrec de quatre dels col·laboradors principals de la franquícia, sent així, Mutsumi Inomata, Kosuke Fujishima, Daigo Okumura i Minoru Iwamoto seran els encarregats de dissenyar als personatges del videojoc. La música del mateix, va ser a càrrec de Motoi Sakuraba, conegut per les seves col·laboracions amb la sèrie.

## Desenvolupament

Tales of Zestiria va ser registrat al Japó, Europa i Amèrica entre agost i setembre de 2013. Namco a més va llançar un lloc web que a manera d'una campanya d'intriga iniciava la publicitat relativa al joc. Publicitat que conclogués finalment en un Stream emès en Nico Nico Douga el 12 de desembre de 2013. El joc va ser anunciat en aquest Stream i al mateix temps, es va anunciar la seva localització a Amèrica i Europa les quals sortiran al mateix temps que l'edició original japonesa del joc.

## Argument

En el continent perdut de Greenwood, les emocions negatives van provocar l'aparició d'unes criatures sobrenaturals cridades Hyoma. S'alimenten de l'energia negativa dels humans per reproduir-se, i això es converteix en un perill potencial. Una raça anomenada Tenzoku (família del cel) és cridada pels humans i s'imposa sobre els Hyoma. Els integrants de la raça Tenzoku són éssers especials que solament poden ser vists per humans amb suficient potencial espiritual. Els humans que interactuen amb els Tenzoku són anomenats Pastors, temuts i respectats pel seu increïble poder. Aquesta és la història de Sorey, un jove humà criat entre tenzoku, que després de la seva trobada amb la princesa Alisha, busca convertir-se en el nou pastor i portar una era en la qual els humans i els Tenzoku puguin coexisistir

## Referències

* ↑ «‘Tales of Zestiria’ anunciado para PlayStation 3». Arxivat de l'original el 2014-11-02. [Consulta: 1r març 2017].
* 1 2 «Tales of Zestiria llegará a PS4, PS3, y PC en octubre)».
# Microsoft To Do

Microsoft To Do (prèviament estilat com a Microsoft To-Do) és una aplicació de gestió de tasques basada en el núvol. Permet als usuaris gestionar les seves tasques des d'un telèfon intel·ligent, una tauleta i un ordinador. La tecnologia està desenvolupada per l'equip que hi ha al darrere de Wunderlist, que va ser adquirida per Microsoft i les aplicacions independents s'incorporen a la funció de Tasques existent de la gamma de productes d'Outlook.

## Història

Microsoft To Do es va llançar per primera vegada com a vista prèvia amb funcions bàsiques l'abril del 2017. Més tard es van afegir més funcions, inclòs el repartiment de llistes de tasques el juny de 2018.
Al setembre de 2019, es va presentar una actualització important de l'aplicació, adoptant una nova interfície d'usuari amb una semblança més propera a Wunderlist. El nom també es va actualitzar lleugerament eliminant el guionet de To-Do.

## Referències

* ↑ «Your Preview of Microsoft To-Do». Arxivat de l'original el 2020-11-11. [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ «New in Microsoft To-Do: List Sharing and Steps». Arxivat de l'original el 2020-09-01. [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ Foley, Mary Jo. «Microsoft redesigns To Do to make it look more like its Wunderlist predecessor» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2020].