OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Queer as Folk

«Queer as Folk» té aquests significats:
* Queer as Folk (Estats Units), co-producció televisiva dels Estats Units/Canadà, basada en la sèrie britànica del mateix nom.
* Queer as Folk (Regne Unit), sèrie de televisió britànica (1999) que narra la vida de tres homes gais a Manchester.
# Puig d'Ases

«Puig d'Ases» té aquests significats:
# Pseudoeurycea aurantia

Pseudoeurycea aurantia és una espècie d'amfibi urodel (salamandres) de la família Plethodontidae. És endèmica de Mèxic.
El seu hàbitat natural són els montans humits. Està amenaçada d'extinció a causa de la destrucció del seu hàbitat.
# Pràsies

Pràsies (en llatí Prasiae o Brasiae, en grec antic Πρασιαί o Βρασιαί) era una ciutat de la costa oriental de Lacònia que Pausànies descriu com la més allunyada de les ciutats d'Eleutero-Lacònia en aquesta part del país, i a uns 200 estadis per mar de Cifant. Diu també que la ciutat tenia un port, i que el seu nom derivava del soroll de les onades (Βράζειν) segons els seus habitants.
Els atenencs la van incendiar el segon any de la guerra del Peloponès (430 aC) sota el comandament de Pèricles, i el seu territori va tornar a ser saquejat pels atenencs i pels argius el 414 aC, segons Tucídides. Estrabó diu que era una de les ciutats que pertanyien als argius, i també diu que abans havia pertangut als lacedemonis. Durant el període macedoni, Pràsies va passar a mans d'Argos junt amb altres ciutats de Lacònia, però August la va restaurar i la va incloure dins a les ciutats de l'Eleutero-Lacònia.
Pausànies menciona una cova on Ino va alletar a Dionís, un temple d'Aquil·les i un altre d'Asclepi, i un petit turó on hi havia quatre figures de bronze que no feien més que un peu d'alçada. Una representava Atena, i les altres podrien ser els Dioscurs o els Coribants.
Les seves restes podrien ser a Tyró.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Prasiae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 desembre 2020].
# Quint Fabi Màxim (àugur)

Quint Fabi Màxim (llatí: Quintus Fabius Q. f. Q. n. Maximus) va ser un magistrat romà. Era el segon fill de Quint Fabi Màxim. Formava part de la gens Fàbia, i era de la família dels Fabi Màxim.
Va ser elegit àugur l'any 203 aC, tot i que era molt jove i no havia tingut prèviament cap càrrec. Va ocupar el lloc deixat vacant pel seu pare. Valeri Màxim, qui l'anomena Quint Flavi, explica que l'edil Gai Valeri el va acusar davant del poble. Catorze tribus van votar per la seva culpabilitat, però la darrera va declarar la seva innocència. Valeri va dir que no tenia importància si era culpable mentre fos castigat; el poble indignat, el va absoldre.

## Referències

* ↑ «Q. Fabius Q. f. Q. n. Maximus». Digital Prosopography of the Roman Republic. [Consulta: 16 novembre 2020].
* ↑ Smith, William (ed.). «6. Q. Fabius Q. f. Q. n. Maximus». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown and co., 1867, p. 994.
* ↑ Smith, William (ed.). «3. Q. Flavius». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown and co., 1867, p. 173.
# Rakítnoie (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Rakítnoie».
Rakítnoie - Ракитное (rus) - és un poble (un possiólok) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2021 tenia 10.048 habitants. És la seu administrativa del districte (raion) homònim.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования муниципального района "Ракитянский район" Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Aleksandrovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 9 gener 2022].
# Quintana del Pidio

Quintana del Pidio és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero. Limita amb Gumiel de Mercado, Gumiel de Izán i Aranda de Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 215 | 192 | 181 | 180 |
# Quintana del Castillo

Quintana del Castillo és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Està format pels nuclis de:
* Abano
* Castro de Cepeda
* Donillas
* Escuredo
* Ferreras
* Morriondo
* Palaciosmil
* Quintana del Castillo
* Riofrio
* San Feliz de las Lavanderas
* La Veguellina
* Villameca
* Villarmeriel

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1380 | 1185 | 1073 | 1043 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Qatar World Rally Team

Qatar World Rally Team va ser un equip de ral·li privat qatarià, el qual va disputar diferents proves del Campionat Mundial de Ral·lis els anys 2012 i 2013, inscrivint-se dins del campionat de constructors, acabant sisè al 2012 i quart al 2013. Els seus pilots més destacats foren Nasser Al-Attiyah i Thierry Neuville.

## Trajectòria

La temporada 2012, l'equip estigué gestionat des de França per Citroën Racing, competint amb un Citroën DS3 WRC. El pilot principal fou Nasser Al-Attiyah, qui disputà vuit dels ral·lis del campionat, aconseguint com a millor resultat un quart lloc al Ral·li de Portugal. Puntualment també disputaren alguna prova Thierry Neuville, Chris Atkinson i Hans Weijs.
De cara a la temporada 2013, l'equip passa a gestionar-se des de M-Sport, traslladant la seva seu a Cumbria (Anglaterra) i disputant els ral·lis amb un Ford Fiesta RS WRC. El belga Thierry Neuville disputa tots els ral·lis del campionat, aconseguint acabar al podi en 7 de les proves i finalitzant segon del Campionat, tan sols superat per Sébastien Ogier amb un Volkswagen Polo R WRC. Nasser Al-Attiyah disputaria amb l'equip cinc ral·lis, Juho Hänninen dos ral·lis i Matthew Wilson un ral·li.

## Referències

* ↑ Shacki. «Nasser Al-Attiyah - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 8 febrer 2023].
* ↑ Shacki. «Thierry Neuville - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 8 febrer 2023].
* ↑ «Sebastien Ogier, Campeón de Mundo de Rallyes 2013» (en espanyol europeu). [Consulta: 8 febrer 2023].
# Ram de flors en una llotja

Ram de flors en una llotja (Bouquet dans une loge) és un quadre de 40 × 51 cm, de Pierre-Auguste Renoir i dipositat al Museu de l'Orangerie de París.

## Història

Com Manet i Degas, Renoir va interessar-se pel món de l'espectacle. Però no es fixà en l'escena, sinó en els espectadors, en els quals trobà motius de la vida moderna, mundanitats, vestits, efectes inèdits de la il·luminació artificial.

## Descripció

El ram de teatre, rodó, embolicat amb un paper blanc, que ací veiem sobre una butaca, era un accessori freqüent de l'espectadora elegant. La llotja tan sols és suggerida per la il·luminació lateral, procedent de l'escena, i per l'esbós d'una barana, a la dreta. L'audàcia de la disposició el·líptica fa d'aquesta natura morta una excepció en l'obra de Renoir.
Aquest ram de flors és molt proper del que sosté una de les noies del quadre titulat Al concert: la llotja (Williamstown, Sterling and Francine Clark Art Institute), datat el 1880 per l'artista.

## Referències

* ↑ Museu de l'Orangerie Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine. (francès) i (anglès)
* 1 2 3 4 Pierre Georgel, José Francisco Yvars, Jean-Pierre Labiau, 2002. De Renoir a Picasso: obres mestres del Musée de l'Orangerie, París. Barcelona: Fundació "la Caixa". ISBN 8476647808. Pàgs. 70-71.

## Enllaços externs

* Museoteca (castellà)
# Pàmfils

Els pàmfils (en grec antic Παμφύλιοι) eren un poble de l'Àsia Menor, d'origen europeu però amb altres aportacions ètniques, que vivia a Pamfília. Probablement eren una barreja d'habitants autòctons amb altres procedents de Cilícia, on s'haurien barrejat amb altres ètnies gregues, i segons Estrabó amb grups de grecs que després de la guerra de Troia van fer cap a aquells territoris. Després s'hi van establir diverses colònies gregues.
Eren la mateixa ètnia que vivia a Psídia. El seu nom podria voler dir "totes les tribus" (πᾶν ("pan"), neutre de πᾶς (pas) "tots" i φυλή ("filē"), "raça, tribu") però com que la seva analogia amb el grec és incerta no es pot assegurar. Una tradició diu que va ser Pàmfil, al capdavant d'un grup de doris, el que va colonitzar el territori i li donà el seu nom. Esteve de Bizanci atribueix el nom de Pamfília a una noia anomenada així, filla de Raci i Manto.
Els pàmfils no van ser un poble gaire important ni van tenir mai cap poder. Segons Heròdot, a la invasió de Grècia per Xerxes només van aportar 30 naus, davant de les 50 que aportaven els licis o les 100 dels cilicis. Quan Alexandre el Gran va vèncer l'Imperi Persa, els pàmfils van ser incorporats a Macedònia, i després de la derrota d'Antíoc III el Gran, els romans els van incloure al regne de Pèrgam. Algunes ciutats de Pamfília, com Aspendos i Side, no estaven habitades per pàmfils, sinó que eren colònies gregues que van mantenir la seva independència fins i tot sota domini persa.
En els seus costums i organització social, els pàmfils eren molt semblants als cilicis, diu Estrabó, i van participar amb ells en l'exercici de la pirateria. Afegeix que les ciutats dels pàmfils eren els llocs on es guardaven els tresors conquerits pels pirates cilicis. Es dedicaven sobretot a la navegació, com es mostra a les seves monedes. La seva llengua presentava influències gregues, segons Flavi Arrià, però no era en absolut grec, i el seu alfabet, tot i que era parcialment grec, era un alfabet propi. Les seves monedes també mostren una forta influència artística grega. Els seus déus eren els déus grecs especialment Zeus, Àrtemis i Dionís.
El seu nom s'ha convertit en sinònim d'apàtic i lent per actuar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Papphylia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 febrer 2021].
# Pàmmenes d'Egipte

Pàmmenes d'Egipte (en grec antic Παμμένης Pamménēs; en llatí Pammĕnēs) (segle I dC) va ser un astròleg famós desterrat a Sardenya en temps de Neró. Allà va conèixer i es va fer amic d'Antisti Sosià, castigat també amb l'exili per haver fet uns poemes crítics contra Neró.
Antisti Sosià va veure que per l'emperador les delacions tenien molta importància, i va decidir denunciar Pàmmenes. Va robar a l'astròleg documents amb els horòscops d'il·lustres personatges romans, com ara Publi Anteu o Ostori Escapula. Sosià va escriure a l'emperador dient-li que Anteu i Escapula conspiraven contra l'ordre establert i contra la figura de l'emperador. Sosià va ser cridat a Roma a prestar declaració, i l'emperador va donar ordre de matar Escapula mentre Anteu, davant dels fets, es va suïcidar. Pàmmenes sembla que va ser condemnat a mort i executat a Sardenya.
Aquest astròleg va ser també alquimista i naturalista. Claudi Elià, al segle ii, dona el títol d'una de les seves obres, Sobre els animals salvatges, on Pàmmenes assegurava haver vist a Egipte escorpins alats que tenien dos agullons verinosos i serps bicèfales amb dues potes a la cua.

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 234. ISBN 8481641618.
# Rançonnières

Rançonnières és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 114 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rançonnières era de 114 persones. Hi havia 58 famílies de les quals 21 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 17 dones vivint soles), 21 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 71 habitatges, 56 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 70 eren cases i 1 era un apartament. Dels 56 habitatges principals, 52 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 11 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 45 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 28 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Rançonnières el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 12 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 12 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 56 persones, 33 eren actives i 23 eren inactives. De les 33 persones actives 30 estaven ocupades (18 homes i 12 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 23 persones inactives 8 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Rançonnières hi havia 53 unitats fiscals que integraven 110 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 13.127 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Rançonnières hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rançonnières a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rançonnières a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Rafael Zaldívar

Rafael Zaldívar (San Alejo, 1834 - París 1903), polític salvadorenc. Estudià Medicina i arribà a ser professor de fisiologia i higiene a la Universitat de Guatemala. Elegit diputat el 1860, ocupà diversos càrrecs diplomàtics i la cartera del Ministeri de Guerra. Fou elegit president d'El Salvador el 1876, amb el suport del president guatemalenc Justo Rufino Barrios, després del derrocament d'Andrés del Valle. Reelegit per a la presidència el 1880 i el 1884, portà a terme una política anticlerical, unionista i conservadora, i realitzà importants obres públiques arreu del país. A més, fomentà l'educació pública i la indústria. Aconseguí, d'altra banda, amortitzar el deute públic nacional. S'oposà a la idea de la reunificació centroamericana que pretenia Justo R. Barrios.
L'any 1885, el general Menéndez el derrocà. Aprofità per realirzar un viatge a Europa, passant per Madrid, on fou rebut pel rei Alfons XII, qui li oferí un sopar a palau. Fou elegit acadèmic de la Llengua i de Medicina, i el van fer soci de l'Ateneo i de l'Asociación Económica de Amigos del País, a Madrid. En tornar a El Salvador, va ser un dels fundadors de l'Academia Salvadoreña.

## Referències

* ↑ «Biografia de Rafael Zaldívar» (en castellà). [Consulta: 21 maig 2017].
# Ramon de Caldes

Ramon de Caldes (? - 1199). Fou jurista i degà de la Catedral de Barcelona (1162-1199).

## Obra

Per encàrrec del rei Alfons II d'Aragó el Cast, ordenà el dipòsit documental dels comtes de Barcelona i rei d'Aragó. Entre el 1194 i el 1193 destrià els documents vàlids per als drets de la corona i els feu copiar en el Liber feudorum maior, compilant gairebé mil escriptures.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Catalana: Ramon de Caldes

## Vegeu també

* Liber feudorum maior
# Redigobius tambujon

Redigobius tambujon és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines i Indonèsia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Herre A. W. C. T., 1927. Gobies of the Philippines and the China Sea. Monogr. Bur. Sci. Manila Monogr. 23. 1-352.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1854. Ichthyologische waarnemingen, gedaan op verschillende reizen in de residentie Banten. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 7: 309-326.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.
* ↑ Herre, A.W.C.T. i A.F. Umali, 1948. English and local common names of Philippine fishes. U. S. Dept. of Interior and Fish and Wildl. Serv. Circular Núm. 14, U. S. Gov't Printing Office, Washington. 128 p.
* ↑ Koumans, F.P., 1953. Gobioidea. A: M. Weber i L. de Beaufort (eds.) Fishes of the Indo-Australian Archipelago, Vol. 10. E.J. Brill, Leiden. 423 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Redigobius macrostoma

Redigobius macrostoma és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima subtropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Herre A. W. C. T., 1927. Gobies of the Philippines and the China Sea. Monogr. Bur. Sci. Manila Monogr. 23. 1-352.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Günther, A., 1861. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 3. Gobiidae, Discoboli, Pediculati, Blenniidae, Labyrinthici, Mugilidae, Notacanthi. Londres. Cat. Fishes v. 3: i-xxv + 1-586 + i-x.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H., 1993. Coastal fishes of south-eastern Australia. University of Hawaii Press. Honolulu, Hawaii. 437 p.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.
* ↑ Larson, H.K., 2001. A revision of the gobiid fish genus Mugilogobius (Teleostei: Gobioidei), and its systematic placement. Rec. West. Aust. Mus. (Suppl. Núm. 62):1-233.
* ↑ Mazumder, D., N. Saintilan i R.J. Williams, 2006. Fish assemblages in three tidal saltmarsh and mangrove flats in temperate NSW, Australia: a comparison based on species diversity and abundance Wetlands Ecology and Management 14:201-209.
* ↑ Neira, F.J., A.G. Miskiewicz i T. Trnski, 1998. Larvae of temperate Australian fishes: laboratory guide for larval fish identification. University of Western Australia Press. 474 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* McDowall, R.M., 1997. The evolution of diadromy in fishes (revisited) and its place in phylogenetic analysis. Rev. Fish Biol. Fish. 7(4):443-462.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ratolí de Thomas d'Antonio Brack

El ratolí de Thomas d'Antonio Brack (Thomasomys antoniobracki) és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del nord del Perú, on viu a altituds d'entre 2.670 i 2.720 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos montans. Té una llargada de cap a gropa de 184-188 mm. Fou anomenat en honor del professor, ecologista, escriptor, polític, fotògraf, presentador de televisió, conservacionista, divulgador científic i investigador peruà Antonio José Brack Egg. Com que fou descobert fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Ruelas i Pacheco, 2021, p. 015.
* ↑ Ruelas i Pacheco, 2021, p. 012.
* ↑ Ruelas i Pacheco, 2021, p. 014.

## Bibliografia

* Ruelas, D.; Pacheco, V. «A new species of Thomasomys Coues, 1884 (Rodentia: Sigmodontinae) from the montane forests of northern Peru with comments on the "aureus" group» (en anglès). Revista peruana de biología, 28, 3, 2021, pàg. e19912. DOI: 10.15381/rpb.v28i3.19912.
# Ratolí de Thomas de Loja i Piura

El ratolí de Thomas de Loja i Piura (Thomasomys lojapiuranus) és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al sud de l'Equador i el nord del Perú. El seu hàbitat natural són els boscos montans humits. Es nodreix de llavors i petits invertebrats. Té una llargada de cap a gropa de 107-146 mm, la cua de 136-165 mm i un pes de 44-75 g. Fou anomenat en honor dels pobles nadius de la província equatoriana de Loja i la regió peruana de Piura.

## Referències

* 1 2 Pacheco i Ruelas, 2023, p. 43.
* ↑ Pacheco i Ruelas, 2023, p. 19.

## Bibliografia

* Pacheco, V.; Ruelas, D. «Systematic Revision of Thomasomys cinereus (Rodentia: Cricetidae: Sigmodontinae) from Northern Peru and Southern Ecuador, With Descriptions of Three New Species» (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 461, 1, 2023, pàg. 1-72. DOI: 10.1206/0003-0090.461.1.1.