OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Gallés i Malats

Josep Gallés i Malats (Castellterçol, 1863-1920), va ser un pintor de retrats i temàtica religiosa.
Era besnet segon del músic de Castellterçol Josep Gallés i Salabert. Considerat un home polifacètic, va mirar de fer-se jesuïta, però no va ser acceptat a causa de patir atacs epilèptics, i va dedicar la seva vida a la pintura, la fotografia i la literatura, entre altres activitats. Va ser col·laborador del Diccionari de la Llengua Catalana que va editar l'IEC el 1913. Durant la seva vida reuní una gran col·lecció d'objectes artístics i històrics que formaren el Museu Gallés el qual, malauradament, fou dispersat a la seva mort.
Entre la seva obra pictòrica figura un gran retrat del també castellterçolenc, Enric Prat de la Riba, primer president de la Mancomunitat de Catalunya.

## Obres

* Las Maravellas de Castelltersol descritas en vers. Vic: Tipografia Vicense, 1900

## Referències

* ↑ «Informació sobre gent il·lustre de Castellterçol». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 desembre 2010].
* 1 2 Visita a Rocabruna i conferència sobre Josep Gallés en el tercer cap de setmana de "artistes retrobats del Moianès", VilaWeb. 23-2-2002.
* ↑ Dialectologia Catalana. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1914, p. 68 [Consulta: 7 desembre 2010].
* ↑ Jardí, Enric. Casa-Museu Prat de la Riba, Castellterçol: guía històrica i arquitectònica. Curial, 1997, p. 30. ISBN 9788472568280 [Consulta: 7 desembre 2010].
* ↑ Inventari BNC
# A Night At The Opera

A Night At The Opera és el nom de les següents obres:
* Una nit a l'òpera (A Night At The Opera) una pel·lícula dels Germans Marx de 1935, titulada en català Una nit a l'òpera
* A Night At The Opera (àlbum de Queen), disc del grup Queen de 1975
# Dinavar

Dinavar (àrab Dinawar) fou una vila del Djibal que va existir a l'edat mitjana a la vora del canal Cam-i Dinawar, prop de Kermanshah.
Fou una vila fundada pels selèucides, potser sobre una localitat ja existent. S'hi va instal·lar una colònia de grecs on es practicava el culte a Dionís. Va passar als parts i després als sassànides. El 642 va caure en mans dels àrabs després de la batalla de Nihawand i aviat va agafar el nom de Mah al-Kufa (probablement "Kufa de la Mèdia") que es va traslladar a dos districtes, un el de la mateixa ciutat amb les terres altes i l'altre el de les terres baixes amb centre a Karmisin (Kermanshah), amb Hulwand a l'oest, Azerbaidjan al nord, Hamadan a l'est i Masabaghan al sud. Fou una ciutat prospera que al segle X era no gaire menys que la ciutat de Hamadan.
Després del 930 els conflictes la van arruïnar: el daylamita Mardawidj la va conquerir el 931 i molts habitants van morir. El cap kurd Hasanwayh va fundar un regne amb centre a Dinawar governat per la seva dinastia els hasanwàyhides, i la va conservar fins a la seva mort el 979. Després va esdevenir una petita vila objecte de saqueig pels turcmans oghuz el 1772/1773, però que mal que bé va subsistir fins al final del segle xiv quan fou destruïda finalment per Tamerlà. Avui només en resten ruïnes.
Personatges destacats de la ciutat foren el lingüista Ibn Kutayba, el gramàtic, astrònom i matemàtic Abu Hanifa Ahmad ibn Dawud al-Dinawari, Abu Said Nasr ibn Yakub al-Dinawari i Abu Muhammad Abd Allah ibn Hamadan Mubarak al-Dinawari.

## Referències

Dinavar a Encyclopedia Iranica per C.E. Bosworth
# Hyacinthoides hispanica

Hyacinthoides hispanica és una espècie de planta de la família de les asparagàcies. Es distribueix pel sud de França, Portugal i Itàlia. A Espanya se la troba al sud, centre i oest. Habita sobre sòls llimosos i argilosos frescos, rics en nutrients, sovint pobres en calç, en terres cultivades, matolls, boscos mixtes de roures i faigs, de castanyers i boscos de ribera.
És una planta de semiombra que destaca encara que d'escassa altura, ja que no sobrepassa els 30 cm, de fulles amples, d'1,5 a 3,5 cm, i de 20 a 50 cm de longitud, basals, lanceolades, paral·lelinèrvies, llises i llustroses, desproveïdes de pecíol, que apareixen amb les flors. Tija floral sense fulles, erecte i brillant, de 10 a 30 cm. Arrel bulbosa. Flors hermafrodites, erectes o ascendents, en raïm cònic fluix, no unilateral, amb de 4 a 16 flors, amplament acampanades, no oloroses i de color violeta, i que a la base es troben 2 petites fulletes punxegudes de color verd blavós; Pètals oberts des de la base, amb 6 estams. Les anteres són blaves; ovari súper, format per 3 carpels soldats. Fruit verd en càpsula trilocular i esfèrica, amb llavors negres. La pol·linització l'efectuen els insectes i de la propagació s'encarreguen les formigues.

## Referències

* ↑ «Hyacinthoides hispanica a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 11 juliol 2017].

## Bibliografia

* Flora of North America Editorial Committee, e. 2002. Magnoliophyta: Liliidae: Liliales and Orchidales. Fl. N. Amer. 26: i–xxvi, 1–723.
* González Corregidor J.& Parejo A. (1999): Plantas Silvestres de la Flora Ibérica, Toledo, Grijalo ISBN 84-253-3336-9
# Fotogramas de Plata 2001

La 52a cerimònia de lliurament dels Fotogramas de Plata 2001, lliurats per la revista espanyola especialitzada en cinema Fotogramas, va tenir lloc el 25 de febrer de 2002 a la discoteca Joy Eslava de Madrid. La gala fou presentada per l'actriu Anabel Alonso.

## Candidatures
### Millor pel·lícula espanyola

| Pel·lícula | Director | Resultat |
| En construcció | José Luis Guerín | Guanyadora |

### Millor pel·lícula estrangera

| Pel·lícula | Director | Resultat |
| Desitjant estimar | Wong Kar-wai | Guanyadora |

### Millor actriu de cinema

| actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Victoria Abril | Sin noticias de Dios | Candidata |
| Pilar López de Ayala | Juana la Loca | Guanyadora |
| Paz Vega | Lucía y el sexo Sólo mía | Candidata |

### Millor actor de cinema

| Actor | Pel·lícula | Resultat |
| Sergi López i Ayats | Arde, amor El cielo abierto Hombres felices Sólo mía | Guanyador |
| Tristán Ulloa | Lucía y el sexo No ploris Germaine | Candidat |
| Eduardo Noriega | El espinazo del diablo Visionarios | Candidat |

### Millor actor de televisió

| Actor | Sèrie de televisió | Resultat |
| Florentino Fernández | 7 vidas | Candidat |
| Imanol Arias | Cuéntame cómo pasó Dime que me quieres Severo Ochoa: La conquista de un Nobel | Guanyador |
| Unax Ugalde | Periodistas | Candidat |

### Millor actriu de televisió

| Actriu | Sèrie de televisió | Resultat |
| Ana Duato | Cuéntame cómo pasó Severo Ochoa: La conquista de un Nobel | Guanyadora |
| Anabel Alonso | 7 vidas | Candidata |
| María Galiana | Cuéntame cómo pasó | Candidata |

### Tota una vida

| Intérprete | Resultat |
| Manuel Alexandre | Guanyador |

### Millor actriu de teatre

| Actriu | Muntatge | Resultat |
| Paloma San Basilio | My Fair Lady | Candidata |
| Julia Gutiérrez Caba | Madame Raquin | Candidata |
| Concha Velasco | Hello, Dolly! | Guanyadora |

### Millor actor de teatre

| Actor/Companyia | Muntatge | Resultat |
| Pepón Nieto | La cena de los idiotas | Candidat |
| Joaquim Kremel | La jaula de las locas | Candidat |
| José Sacristán | My Fair Lady La muerte de un viajante | Guanyador |

## Referències

* ↑ Pilar López de Ayala y Sergi López consiguen los Fotogramas de Plata, El País, 26 de febrer de 2002
* ↑ Pilar López de Ayala, espectacular con un traje rojo, recogió un nuevo premio, Hola, 26 de febrer de 2002

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2001
* XVI Premis Goya
* XI Premis de la Unión de Actores
* 46a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
* I Premis Barcelona de Cinema
* XI Premis Turia

## Enllaços externs

* Consulta dels Fotogramas de Plata de l'any a l'IMDB
# Nora Calderwood

Nora Calderwood (Blairgowrie, 14 de març de 1896 - Selly Oak, abril 1985) va ser una matemàtica escocesa.

## Vida i Obra

Calderwood va néixer a la població escocesa de Blairgowrie, al comtat de Perth, on el seu pare era director de l'escola pública; però quan ella era encara petita va ser nomenat professor de l'Escola Normal d'Escòcia a Edimburg i va fer la seva escolarització en aquesta ciutat. El 1914 va ingressar a la universitat d'Edimburg en la qual es va graduar el 1920. El curs següent va començar a donar classes a la universitat de Birmingham fin el 1963 en que es va retirar.
Durant els primers anys a Birmingham va obtenir el doctorat, dirigida per Alec Aitken (1931). A Birmingham es va especialitzar en les classes d'àlgebra.

## Referències

* ↑ Hunter, 2015, p. 2.
* ↑ Bertrand, 2013, p. 42.

## Bibliografia

* Bertrand, Philip V. «Study with George Styan» (en anglès). Discussiones Mathematicae Probability and Statistics, Vol. 33, Num. 1-2, 2013, pàg. 41-46. ISSN: 1509-9423.
* Hunter, Jeffrey J. «Shayle R. Searle: Pioneer in Linear Modelling» (en anglès). Australian & New Zealand Journal of Statistics, Vol. 57, Num. 1, 2015, pàg. 1-14. DOI: 10.1111/anzs.12107. ISSN: 1467-842X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Nora Calderwood» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Nora Isobel Calderwood (1896 - 1985)». Book of Proofs, 2016. Arxivat de l'original el 28 d’octubre 2021. [Consulta: 4 gener 2021]. (anglès)
# Cometa Humason

El Cometa Humason, nom oficial C/1961 R1 (a.k.a. 1962 VIII i 1961i), és un cometa no periòdic, descobert per Milton L. Humason el primer de setembre de 1961. El seu periheli estava molt més enllà de l'òrbita del planeta Mart, en 2.133 Unitats Astronòmiques. El seu període és 2940 anys, i el seu diàmetre aproximadament 41 kilòmetres. És un cometa gegant, molt més actiu que un estel normal per la seva distància al Sol, amb una magnitud absoluta de +1.5, cent vegades més brillant que un cometa mitjà. És precisament la seva grandària el que li dona la seva rellevància.
# Juan Bautista de Espinosa

Juan Bautista de Espinosa (1590 - 1641) va ser un pintor espanyol documentat a Madrid entre 1612 i 1641.

## Biografia

De la seva obra únicament es coneixia un bodegó de peces de plata donat a conèixer quan era propietat de la Fundació Hilman Reksten de Bergen (Noruega; actualment en el Museu de Belles Arts d'Astúries, col·lecció Masaveu) signat Joanes Bapta. Despinosa faciebat Anno D'1624. Per tal motiu va ser considerat pintor especialitzat en bodegons i va ser confós amb el seu homònim Juan de Espinosa.
En 1612 va ingressar en la confraria del Sagrament de la parròquia de Sant Sebastià a Madrid i un any després va llogar una casa anomenant-se pintor del duc del Infantado, per qui va pintar alguns retrats perduts. En 1614, Juan Andrés de la Roble, pintor i veí de Madrid, que feia compatible l'ofici de pintor amb el comerç de pintures, declarava en el seu testament que Juan Bautista de Espinosa li devia un San José amb el Nen en braços, ben acabat, i «catorze tauletes per a retrats».
En una data incerta va taxar el retaule major de l'església d'Alcaudete de la Jara (Toledo), el que va fer pensar que repartís el seu treball entre Madrid i Toledo. Podria confirmar-ho un retrat signat «Espinosa f. anno 1616.», suposadament de Sebastián de Covarrubias, qui havia mort tres anys abans de la signatura del retrat.
Poc més se sap d'ell, tret que havia mort ja en 1641, quan la seva vídua, Magdalena Muñoz, va fer testament. Estilísticament és pintor estretament vinculat a l'obra de Juan van der Hamen, amb el seu mateix sentit de l'ordre i de la simetria.
Existeix un artista homònim amb el qual de vegades se li confon, Juan de Espinosa, pintor de bodegons actiu a Madrid entre 1628 i 1659.

## Referències

* ↑ Agulló, p. 136.
* ↑ David Rodríguez Luna, Retablo Mayor de la iglesia de la Concepción de Alcaudete de la Jara
* ↑ Caylus. «Retrato de Sebastián de Covarrubias y Orozco con toga de jurista». Arxivat de l'original el 2013-10-02. [Consulta: 27 setembre 2013].
* ↑ Agulló, p. 65.

## Bibliografia

* Agulló Cobo, Mercedes, 1978. Agulló Cobo, Mercedes. Noticias sobre pintores madrileños de los siglos XVI y XVII, pp. 21-22. Granda : Universidad de Granada, 1978. ISBN 84-338-0082-5.
* Pérez Sánchez, Alfonso I., 1983. Pérez Sánchez, Alfonso E. Pintura española de bodegones y floreros de 1600 a Goya. Catálogo de la exposición. Madrid : Ministerio de Cultura, 1983. ISBN 84-500-9335-X.
* Pérez Sánchez, Alfonso I., 1992. Pérez Sánchez, Alfonso E. Pintura barroca en España 1600-1750. Madrid : Ediciones Cátedra, 1992. ISBN 84-376-0994-1.
# Acapulco de Juárez

Acapulco de Juárez (del nàhuatl, que vol dir «lloc de grandes canes») és un municipi de l'estat de Guerrero, a Mèxic. Acapulco és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Guerrero. Limita al nord amb els municipis de Chilpancingo, al sud amb l'oceà Pacífic, a l'oest amb Coyuca de Benítez i a l'est amb San Marcos.

## Referències

* ↑ Monografia municipal d'Acapulco de Juárez Arxivat 2016-04-22 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)

## Enllaços externs

* «Enciclopedia de los Municipios de México». Instituto Nacional para el Federalismo y el Desarrollo Municipal, 2005. Arxivat de l'original el 30 de setembre de 2007.
# Disulfur de difenil

Difenil disulfur és el compost químic de fórmula (C₆H₅S)₂. És cristal·lí incolor, sovint abreujat com Ph₂S₂.

## Preparació

El difenil disulfur normalment es prepara per oxidació de tiofenol:
    2 PhSH + I₂ → Ph₂S₂ + 2 HI

## Referències

* ↑ Ravikumar,K. S.; Kesavan, V.; Crousse, B.; Bonnet-Delpon, D.; Bégué, J.-P. (2003). "Mild and Selective Oxidation of Sulfur Compounds in Trifluoroethanol: Diphenyl Disulfide and Methyl Phenyl Sulfoxide". Org. Synth. 80: 184.
# Indiscreta

Indiscreta (títol original: Indiscreet) és un telefilm americà dirigit per Marc Bienstock, difós l'any 1998 a la televisió. Ha estat doblada al català.

## Argument

Detectiu privat, Michael és contractat per un multimilionari que té dubtes sobre la fidelitat de la seva dona.Però el que l'investigador descobreix és que l'esposa es dedica a cuidar a la seva anciana mare, i passa el temps a la platja prenent massa alcohol i nedant en el mar. Durant una llarga absència del marit, Michael tampoc no troba res en aquest sentit, i quan intenta suïcidar-se, la salva... i s'enamora d'ella. Quan el marit torna, aquest és assassinat. Comença una investigació policíaca i el detectiu serà el principal sospitós de l'assassinat de l'espòs.

## Repartiment

* Luke Perry: Michael Nash
* Vladimir Nemirovsky: Sean Brodie
* Adam Baldwin: Jeremy Butler
* Lisa Edelstein: Beth Sussman
* Kirk Baily: Larry Neal
* James Read: Zachariah Dodd
* Laura Rogers: Katie Johnson
* Gloria Reuben: Eve Dodd
* Peter Coyote: inspector Roos

## Referències

* ↑ «Indiscreta». esadir.cat.
* ↑ «Indiscreet». Allociné.
# Francisco Ramalho Jr.

Francisco Ramalho Jr. (Santa Cruz das Palmeiras, 1940) és un guionista i productor de cinema brasiler.

## Carrera

Va produir diverses pel·lícules dels directors Héctor Babenco — O Beijo da Mulher Aranha, Jugant en els camps del senyor i Corazón iluminado —, Ana Carolina i Roberto Santos. El 1964 va produir, escriure i dirigir el seu primer llargmetratge, Anuska, Manequim e Mulher, basat en l'obra d'Ignácio de Loyola Brandão.
El 1983, va fundar la productora Ramalho Jr. Filmes, amb la qual va produir les seves pel·lícules Canta Maria (2006) i O Contador de Histórias (2010), de Luiz Villaça, entre altrrs.

## Filmografia

* Anuska, Manequim e Mulher (1968)
* Sabendo Usar Não Vai Faltar (1976)
* À Flor da Pele (1976)
* O Cortiço (1978)
* Paula - A História de uma Subversiva (1979)
* Filhos e Amantes (1981)
* Besame Mucho (1987)
* Canta Maria (2006)

## Referències

* ↑ «Francisco Ramalho Jr.». AdoroCinema.
* 1 2 «Francisco Ramalho Jr.». Filme B.

## Enllaços externs

* Enciclopédia Itaú-Cultural
* Livro "Francisco Ramalho Jr. — Éramos Todos Paulistas", de Celso Sabadin] para download gratuito no site da Imprensa Oficial do Estado de São Paulo
# Ossogovo

Ossogovo o Ossogovske Planina és una serralada situada a la frontera de Macedònia del Nord i Bulgària, entre les valls dels rius Estrímon, Vardar i Morava.

## Origen del nom

Hi ha moltes llegendes sobre l'origen del nom Ossogovo, però la més famosa és que va ser lliurat pels miners saxons que estaven cercant or i plata a la regió en el passat. Segons aquesta llegenda, el nom prové de les paraules antigues germàniques "osso" (déu) i "gov" (lloc) que significa "un lloc diví".

## Galeria

* Ossogovo a Bulgaria
* Aspecte de l'Ossogovo a Macedònia durant la primavera

## Referències

* ↑ «Muntanya d'Ossogovo: àrea protegida, directiva de les aus».
* ↑ Котев, Йордан. «Осоговската планина» (en búlgar). Arxivat de l'original el 10 d’octubre 2008. [Consulta: 12 novembre 2008].
# Coen Vermeltfoort

Coen Vermeltfoort (Heeswijk, Bernheze, Brabant del Nord, l'11 d'abril de 1988) és un ciclista neerlandès, professional des del 2007, quan va debutar amb l'equip del seu país Rabobank Continental, filial del Belkin Pro Cycling Team. Després de quatre anys al filial, va donar el salt el 2011 al primer equip.
Com amateur va guanyar proves importants com la París-Roubaix sub-23 del 2008. Com a professional destaquen tres edicions de la Ster van Zwolle, així com altres curses d'un dia belgues.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa etapa de l'Olympia's Tour
* 2008
** 1r a la París-Roubaix sub-23
** Vencedor de 2 etapes de l'Olympia's Tour
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Bretanya
** 1r al Tour de Drenthe
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Guillem Tell
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 2010
** 1r a la Zellik-Galmaarden
** Vencedor de 2 etapes de l'Olympia's Tour
* 2013
** 1r a l'Arno Wallaard Memorial
** 1r al Gran Premi del 1r de maig - Premi d'honor Vic de Bruyne
** Vencedor d'una etapa etapa de l'Olympia's Tour
* 2014
** Vencedor d'una etapa del Circuit de les Ardenes
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour
** Vencedor de 3 etapes de la Fletxa del Sud
* 2015
** 1r a l'Omloop van de Glazen Stad
* 2016
** Vencedor de 2 etapes de la Fletxa del Sud
* 2019
** 1r a la Slag om Norg
** 1r a la Ster van Zwolle
** 1r a la Ronde van Groningen
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour
* 2020
** 1r a l'Omloop van de Braakman
* 2021
** 1r a la Ster van Zwolle
* 2022
** 1r al PWZ Zuidenveld Tour
** 1r al Tour d'Overijssel
** 1r a la Districtenpijl-Ekeren-Deurne
** 1r a la Ronde van de Achterhoek
** 1r al Gran Premi Rik Van Looy
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics
* 2023
** 1r a la Ster van Zwolle
** 1r al Tour d'Overijssel
** 1r a l'Omloop der Kempen
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics

## Enllaços externs

* Fitxa de Coen Vermeltfoort (sitiodeciclismo.net)
* Fitxa de Coen Vermeltfoort (museociclismo.it)
# Orquestra Filharmònica de Londres

L'Orquestra Filharmònica de Londres (sovint abreujada com LPO), amb seu a Londres, és una de les orquestres més importants del Regne Unit. Té la seu al Royal Festival Hall. També fa concerts al Congress Theatre, d'Eastbourne i al Brighton Dome.
Va ser creada l'any 1932 per Thomas Beecham i va fer el seu primer concert el 7 d'octubre d'aquell mateix any. El 1939 esdevingué autònoma, és a dir, les decisions sobre els aspectes de la gestió les prenen els mateixos membres de l'orquestra. Durant la Segona Guerra Mundial va mantenir una destacable activitat, tot fent gires pel país i oferint música orquestral en llocs on habitualment no hi havia oportunitat d'assistir a concerts simfònics. La LPO és la principal orquestra resident del Festival d'Òpera de Glyndebourne.
Entre els seus directors principals cal destacar Adrian Boult (1950-1957), Bernard Haitink (1967-1979) i Georg Solti (1979-1983). El 2000, Kurt Masur va ser nomenat per al càrrec. El 2007 hi va accedir Vladimir Jurowski.

## Enregistraments de bandes sonores i música popular

A més de fer diversos concerts de música clàssica, la LPO ha enregistrat diverses bandes sonores de pel·lícules, entre les que cal esmentar Lawrence d'Aràbia, Philadelphia, La missió i El senyor dels anells: La germandat de l'anell, El senyor dels anells: Les dues torres, i El senyor dels anells: El retorn del rei així com alguns àlbums de CD de la sèrie de videojocs Dragon Quest, i la banda sonora de Xenosaga Episodi I. També ha participat, ocasionalment, en enregistraments de música popular, com ara l'àlbum Corea Concerto de Chick Corea o Once de Nightwish. A mitjan dècada del 1990 la LPO va llançar uns àlbums d'homenatge a bandes de rock com Led Zeppelin, Mike Oldfield i Pink Floyd amb versions de llurs cançons.

## Directors principals

* Vladimir Jurowski (2007 -)
* Kurt Masur (2000 - 2007)
* Franz Welser-Möst (1990-1996)
* Klaus Tennstedt (1983-1990)
* Sir Georg Solti (1979-1983)
* Bernard Haitink (1967-1979)
* John Pritchard (1962-1966)
* William Steinberg (1958-1960)
* Sir Adrian Boult (1950-1957)
* Eduard van Beinum (1947-1950)
* Thomas Beecham (1932-1939)

## Enllaços externs

* Plana web oficial
# Julián del Castillo Sánchez

Julián del Castillo Sánchez (c. 1864) va ser un militar espanyol.

## Biografia

Militar professional, pertanyent a l'arma d'infanteria. Va participar en la Guerra de Cuba, durant la qual va guanyar la Creu Llorejada de Sant Ferran. El juliol del 1936, al començament de la Guerra civil, tenia 72 anys i es trobava a Madrid retirat de l'Exèrcit, amb el rang de tinent.
S'uniria al nou Exèrcit Popular de la República, ocupant diversos llocs de comandament. Va tenir un paper rellevant durant la defensa de Madrid. A la fi de febrer de 1937 va assumir el comandament de la 17a Brigada Mixta, amb el seu lloc de comandament a Morata de Tajuña Va mantenir el comandament fins a finals d'any. A la fi d'abril de 1938 va ser nomenat comandant de la 50a Divisió, de nova creació, amb la qual intervindria en la campanya de Llevant. Al juliol va assumir breument el comandament del VIII Cos d'Exèrcit, en el front d'Extremadura. Posteriorment assumiria el comandament de la 63a Divisió, aconseguint el rang de tinent coronel.
Cap al final de la contesa era comandant militar d'Almeria. Al març de 1939, després del cop de Casado, va ser destituït.

## Notes

* ↑ Va ser substituït per Germán Garay Ibáñez. Pel que sembla hauria estat destituït del càrrec pel seu passat comunista.

## Referències

* 1 2 3 Engel, 1999, p. 31.
* 1 2 Salas Larrazábal i Salas Larrazábal, 1986, p. 359.
* ↑ Engel, 1999, p. 185.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 296.
* ↑ Quirosa-Cheyrouze, 1986, p. 239.
* ↑ Marín Cara, 2010, p. 182.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Marín Cara, Antonio. La comunidad de los jesuitas de Almería en el período 1929-1939. Universidad de Almería, 2010. ISBN 978-84-8240-937-5.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Editorial San Martín, 1981.
* Quirosa-Cheyrouze, Rafael. Política y guerra civil en Almería. Cajal, 1986.
* Salas Larrazábal, Jesús María. Historia general de la Guerra de España. Madrid: Rialp, 1986.