OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Pere Sellarès

Casa Pere Sellarès és una obra del municipi de la Garriga (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil com a habitatge unifamiliar entre parets mitgeres, fent cantonada. Consta de planta baixa, pis i golfa. Assentada damunt un sòcol de carreu. Damunt la cornisa hi ha una espadanya d'obra vista, de perfil lobulat, coronada per un element arrebossat a manera de clau. La façana lateral, a partir del porxo està arrebossada. La barana del balcó és de ferro amb dibuixos geomètrics. Al pati posterior hi ha un pòrtic amb columnes i arcs d'obra vista. El capitell, de forma lobulada, rep un arc ogival rebaixat formant un arc de ferradura apuntat amb una estilització molt personal.

## Història

És la primera obra de l'arquitecte Raspall on trobem unes noves línies acadèmiques pel que fa a la decoració: capitell jònic, rectangles de pedra emmarcats per maons, etc.

## Referències

* 1 2 «Casa Pere Sellarès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
# Àngels Montolio Andreu

Àngels Montolio Andreu (L'Hospitalet, 6 d'agost de 1975) és una extennista catalana. Va iniciar la seva carrera tenistica al Centre de Tecnificació de la Federació Catalana de Tennis i va participar en tornejos internacionals des de l'any 1996. Es va retirar el 15 d'octubre de l'any 2003. El seu millor rànking mundial va ser vint-i-dosena al febrer de l'any 2002. És una de les esportives rellevants de la ciutat de l'Hospitalet. Actualment es dedica a la docència.

## Palmarès

Va guanyar tres títols del circuit professional WTA. El 21 d'abril de 2001 va guanyar el seu primer títol WTA a l'Obert d'Estoril (Portugal) contra Eleva Bovina per 3-6,6-3 i 6-2. El 12 de maig de l'any 2001 va guanyar l'obert de Bol a Croàcia contra Mariana Diaz per 3-6, 6-2 i 6-4. El 13 d'abril de 2002 va guanyar l'obert d'Oporto, Portugal, contra Megui Serna 6-1, 2-6 i 7-5. Els anys 1999 i 2001 va perdre les finals dels oberts de Palermo, Itàlia, i Madrid, Espanya. Va guanyar l'Orange Bowl de l'any 1993. Ha estat cinc vegades campiona de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Àngels Montolio Andreu». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Edición del viernes, 03 mayo 1996, página 35 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 19 gener 2021].
* ↑ «Ángeles Montolio dice adiós al tenis» (en castellano). El mundo.es, 13-02-2004. [Consulta: 13 febrer 2004].
* ↑ Repetició de la jugada.Història social de l'esport a l'Hospitalet, p. 376. ISBN ISBN 84-922206-8-6.
* ↑ «Àngels Montolio guanya el primer torneig de la seva carrera professional». LHDigital.cat, 17-04-2001.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Àngels Montolio Andreu - WTA (anglès)
* Fitxa d'Àngels Montolio Andreu - Billie Jean King Cup Arxivat 2020-10-26 a Wayback Machine. (anglès)
# Pla de Fenollet

El Pla de Fenollet és una extensa plana agrícola del terme municipal d'Almenar, al Segrià.
Està situat a prop i al sud-oest d'Almenar, a 1,5 quilòmetres de distància. És un altiplà situat entre el Canal d'Aragó i Catalunya, que queda a ponent, i el Canalet de Sant Jaume, situat a llevant. Té continuïtat cap al sud pel Pla de Saragossa, del terme municipal d'Alguaire, i al nord pel Pla d'Aubarrells, del mateix terme d'Almenar. És just al sud-oest del tossalet de lo Sassal.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
* «Pla de Fenollet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Escola d'Organització Industrial

L'Escola d'Organització Industrial fou la primera escola de negocis a Espanya i avui en dia fundació. Fundada el 1955 pel sociòleg Fermín de la Sierra, des de 1997 passà a ser una fundació.
Els objectius de la institució són: formar directius i tècnics a l'àmbit de l'empresa industrial, potenciar l'intercanvi entre el món empresarial i la universitat, promoció de la col·laboració amb centres de formació de grans grups empresarials i oferir màsters per a graduats sense experiència.
El 1955 va ser creada per acord dels ministeris d'Indústria i d'Educació. El primer president de l'escola fou el propi fundador i el 1957 es va fer el primer curs. Des de 1991, desenvolupà programes docents i de post-grau a Amèrica.
L'abril de 1997 es convertí en una fundació que pertany al Ministeri d'Indústria i Energia espanyol i diverses empreses: CDTI, CECA, Ericsson, Fundació Airtel Móvil i Retevisión.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 254. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ Álvaro Moya, Adoración «Redes empresariales, inversión directa extranjera y monopolio: el caso de Telefónica, 1924-1965». Revista de Historia Industrial, 34, 2007, pàg. 75.
* ↑ Gantman, Ernesto R.; Fernández Rodríguez, Carlos Jesús «Notas sobre la evolución del conocimiento administrativo en la República Argentina y su comparación con el caso español (1913-2007)». Cadernos EBAPE.BR, 6, 4, 2008, pàg. 12. DOI: 10.1590/S1679-39512008000400002.
# Celada del Camino

Celada del Camino és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 104 | 92 | 91 | 99 |
# Àngels Navarro i Simon

Àngels Navarro i Simon (Barcelona, 18 de gener de 1958) és llicenciada en psicologia i està especialitzada en psicomotricitat i teràpia a partir del joc, tema sobre el qual ha realitzat diversos estudis, conferències i exposicions. Durant molts anys, ha col·laborat en la secció de passatemps de El Periódico de Catalunya i de les revistes Escuela i Cavall Fort.
Va publicar el seu primer llibre el novembre de 2003 i, actualment, ja és autora de seixanta-vuit títols, entre ells, ¡Despegamos!, ¡Qué frío! ¡Qué calor!. A més, ha escrit una col·lecció de quatre quaderns escolars i ha desenvolupat dues col·leccions de vint-i-dos llibres d'entreteniment mental. També, ha realitzat projectes audiovisuals i multimèdia, com programes de televisió (Mueve tu Mente i Enginy), onze jocs d'internet i una col·lecció de dotze CD-ROM de passatemps mentals.

## Obres destacades

* ¡Bienvenido, Otoño! Combel, 2015.
* ¡Bienvenido, invierno! Combel, 2015.
* Monstruario. Combel, 2015.
* Cada dia un nou repte. Barcanova, 2016.
* Adivina y dibuja. Ediciones B, 2017.
* 50 juegos para resolver en menos de un minuto. Beascoa (Penguin Random House), 2017.
* 1001 cosas para buscar en menos de 1 minuto. Beascoa, 2018.
* Cerebro a tope. Círculo de lectores, 2018.
* ¡Cada día más retos! Barcanoca, 2018.

## Referències

* http://iemece.com/es/escritor/87/angels-navarro
* https://www.webconsultas.com/entrevistas/tercera-edad/angels-navarro-psicologa-y-autora-de-100-consejos-para-que-tu-cerebro-viva
* https://www.anayainfantilyjuvenil.com/ficha_autor.php?id=100010955 Arxivat 2017-02-25 a Wayback Machine.
* http://www.anikaentrelibros.com/autores/ngels-navarro
* https://www.elperiodico.com/es/sociedad/20080207/angels-navarro-elabora-el-programa-de-entrenamiento-mental-activa-tu-mente-29611
* http://www.rtve.es/alacarta/audios/lletra-lligada/lletra-lligada-entrevista-angels-navarro/2795718/
* https://www.casadellibro.com/libros-ebooks/angels-navarro/94391
# Pinkovce

Pinkovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1343.
# Monster Magnet

Monster Magnet és un grup de rock estatunidenc. La seva formació original la componien en Dave Wyndorf (veus i guitarra), John McBain (guitarra), Tom Diello (bateria), i Tim Cronin (veus i baix elèctric). El primigeni grup va utilitzar els noms de "Dog of Mystery" i "Airport 75" abans de quedar-se definitivament amb "Monster Magnet", que fou escollit com a referència a una joguina dels anys 60 del mateix nom, que a en Wyndorf li agradava quan era nen.

## Vegeu també

* Powertrip

## Enllaços externs

* Monster Magnet - Lloc web oficial
# Psychoda terskolina

Psychoda terskolina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Rússia i el Caucas.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Vaillant & Joost, 1983. On a small collection of Diptera Psychodidae from Caucasus (USSR) and Bulgaria. Reichenbachia 21:95-106.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Planes del Sero

Les Planes del Sero I és un jaciment arqueològic prehistòric que pertany al municipi de l'Albagés, a la comarca de Les Garrigues. L'any 2003 el Pla Especial va aprovar una sèrie de prospeccions arqueològiques per determinar l'afectació de la construcció del sistema de regadiu del canal Segarra-Garrigues, presentat pel Departament d'Argricultura, Ramaderia i Pesca de la Generalitat de Catalunya, l'objectiu era determinar l'afectació del projecte sobre el patrimoni arqueològic i paleontològic. La prospecció les van dur a terme els membres del Grup d'Investigació Prehistòrica (G.I.P.) de la Universitat de Lleida i es van documentar diversos jaciments arqueològics inèdits dins al moment, entre els quals es troba Les Planes del Sero.

## Situació geogràfica i geològica

El jaciment es troba al municipi de l'Albagés, a la comarca de Les Garrigues. Les coordenades UTM són X: 315017.41, Y: 4590665.96 i està situat a una altitud de 372 m sobre el nivell del mar. Està situat en un lloc d'explotació agropecuària, entre terrasses de camps de cultiu d'ametllers i oliveres.

## Descobriment i historiografia del jaciment

El jaciment es va localitzar l'any 2003 en una intervenció preventiva i de prospecció que es va fer als terrenys pròxims al Canal Segarra-Garrigues que es veien afectat per la construcció de l'embassament de l'Albegés. Els promotors van ser Reg de Catalunya SA. i la directora de la intervenció va ser l'arqueòloga Anna Colet Mercé. Les activitats al terreny es van dur a terme del 2 de juny al 15 de juliol del 2003. La totalitat del jaciment es veurà afectat per la construcció de l'embassament.

## Descripció

Es tracta d'un jaciment del paleolític a l'aire lliure.

## Les troballes

La totalitat del material es va localitzar al vessant aterrassat de l'entorn. Concretament, es van trobar 4 ascles de sílex, un fragment de sílex informe i un nucli laminar de sílex, tots ells amb abundant pàtina i concrecions. També, de manera superficial, es van trobar fragments de ceràmica d'època moderna i contemporània.

## Referències

* ↑ «eGestió Integral del Patrimoni Cultural Immoble».
# Celadió

Celadió (en llatí: Celadion o Cladianus) va ser el novè patriarca d'Alexandria. Va governar la seu de l'any 152 al 166.
Havia nascut a Alexandria, i va ser elegit durant el regnat de l'emperador Antoní Pius, el 16 de gener de l'any 152, després de la mort del seu predecessor Marcià.
El seu regnat va ser principalment pacífic. Va ser patriarca durant catorze anys, sis mesos i tres dies, i va morir durant el regnat de Marc Aureli i Luci Ver, el 16 de juliol de l'any 166. L'Església Ortodoxa Copta el considera sant.

## Referències

* ↑ «Keladion». Previous patriarcs. Patriarchate of Alexandria. [Consulta: 27 agost 2023].
* ↑ «The Departure of St. Cladianus (Celadion), the Ninth Pope of the See of St. Mark». copticchurch.net/synaxarium. St. Mark's Coptic Orthodox Church, Jersey City N.J. [Consulta: 27 agost 2023].
# Àngels Moreno

Àngels Moreno és el nom dels següents personatges:
* Àngels Moreno i Vercher (Gandia, 1939), escriptora valenciana
* Àngels Moreno Gutiérrez (València, 1993). metgessa i poetessa valenciana
# Pinnau

El Pinnau és un afluent de l'Elba que neix a Henstedt-Ulzburg a l'estat de Slesvig-Holstein (Alemanya) i que desemboca a l'Elba a Haselau. De Pinneberg fins a la desembocadura a l'Elba és navegable a plenamar, sobre una distància de 18,8 km. Abans, el riu va anomenar-se Ütristina o Aue to Ueterst (riu fins a Üterst). Després de la tempestat del 28 de desembre de 1248 va canviar el seu curs per atènyer el seu llit actual. A Klevendeich es troba el pont tornant més antic que encara funciona a Alemanya. Fins als anys 60 del segle passat, el Pinnau va ser uns dels rius més pol·luïts, però a poc a poc, la qualitat de l'aigua va millorant-se.
Després de les aigües altes del 1962, es va construir una resclosa antimarejada a la seva desembocadura que pot tancar-se quan hi ha un risc maror ciclònica que va ser acabada el 1969. Aquesta construcció que queda oberta en major part, de tal manera que l'effecte de la marea queda intacte i així es manté la fauna i la flora típica de tals rius. A l'estiu, aquesta resclosa a certes hores pot travessar-se amb bici o a peu, el que significa un escurçament considerable pels vianants. Fora de les hores d'obertura cal una marrada d'uns quatre kilòmetres cap al primer pont entre Neuendeich i Klevendeich, el pont tornant més vell de tota l'Alemanya i un monumlent llistat.

## Afluents

* Krambek
* Ebach
* Gronau
* Mühlenau,
** Moorbek
** Moorgraben
*** Wiemeldorfer Moorgraben
*** Schnelsener Moorgraben
** Beck
** Rugenwedelsau
** Düpenau
*** Holtbarggraben
*** Ballerbek
*** Grenzgraben
* Appener Au
* Bilsener Bek
* Bilsbek
* Ohrtbrookgraben

## Llocs d'interès

* La reserva natural "Haseldorfer Binnenelbe mit Elbvorland" (Elba interior d'Haseldorf i les terres fora dels dics)
* Les torres elèctriques més altes d'Europa, prop de Hetlingen
* El pont de Klevendeich
* El Pinnau a prop de Pinneberg
* Port del Pinnau a Uetersen
* Pont a Uetersen
* Pinnau davall d'Uetersen
* El Pinnau a l'est de Pinneberg
* El pont tornant de Klevendeich
* Un braç gelat del Pinnau a l'hivern 2008/9
* El Pinnau a Pinneberg

## Referències

* ↑ «La resclosa antimarejada del Pinnau» (alemany) al web del Hasseldorfer Elbmarsch (Els prats húmids de l'Elba de Hasseldorf)
* ↑ [««Horari d'obertura pels vianants de les rescloses del Pinnau i del Krückau» (alemany)». Arxivat de l'original el 2013-05-11. [Consulta: 16 juny 2013]. «Horari d'obertura pels vianants de les rescloses del Pinnau i del Krückau» (alemany)]
# Montserrat Vilella Cuadrada

Montserrat Vilella Cuadrada (Reus, 1966) és una psicòloga i política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la XI Legislatura.

## Biografia

És llicenciada en psicologia per la Universitat Autònoma de Barcelona, especialitzada en Psicologia Clínica. Ha treballat en un Equip d'Atenció a la Infància i Adolescència de la Generalitat de Catalunya al Consell Comarcal del Baix Penedès. Després ha estat coordinadora de Serveis Socials del Consell Comarcal del Baix Camp, psicòloga clínica del Grup Pere Mata i directora de la Residència i Centre d'Atenció Especialitzada Marinada de l'ICASS. També és membre del grup de reflexió sobre l'atenció a les persones amb autisme.
Militant de Convergència Democràtica de Catalunya, ha estat escollida regidora de benestar social a l'ajuntament de Reus a les eleccions municipals espanyoles de 2011 i 2015. En 2014 es va fer públic que era la regidora millor pagada del consistori de Reus.
Ha estat escollida diputada per Girona dins la llista de Junts pel Sí a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015.

## Referències

* ↑ Montserrat Vilella al web de l'ajuntament de Reus
* ↑ Composició del Ple Municipal de Reus, 2015 Arxivat 2015-11-21 a Wayback Machine. municat.gencat
* ↑ Els càrrecs de confiança i els assessors dels partits de Reus costen 600.000 € a reusdiari.cat, 4 de juny de 2014
* ↑ Fitxa del Parlament de Catalunya
# Psychoda transversa

Psychoda transversa és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àsia: l'Índia, incloent-hi l'Himàlaia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Brunetti, E., 1911. New Oriental Nemocera. Rec. Indian Mus. Vol. 4: 259-316.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Moth Flies and Sand Flies (Diptera: Psychodidae) of India (anglès)
* ↑ Psychodidae (Diptera) at the Zoological Survey of India Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Hangspitze

El Hangspitze és un massís de les muntanyes del Bregenzwald (Vorarlberg, Àustria) situat en el municipi de Mellau. El pic més alt culmina a 1.746 metres d'altura. Es troba a unes tres hores del nucli urbà de Mellau.

## Referències

* ↑ Kettner, Kurt (1997). Die Alpenvereinshütten: Ostalpen: Schutzhütten in Deutschland, Österreich und Südtirol (en alemany). Bergverlag Rother, pàg. 16.
# Espai8

Espai8 és un videojoc gratuït per a jugar en línia, creat pel programa de televisió per a joves, 3xl.net. Es va presentar l'octubre de 2003 Va tenir una molt bona acollida inicial, fet que va propiciar l'organització de diverses trobades de jugadors, i fins i tot, un concurs de MR-MISS Espai8. El desembre del 2003 tenia més de 21.000 usuaris. El 2005 va guanyar el premi de "millor joc interactiu de l'any" al Promax 05, a Nova York.

## Referències

* ↑ El espacio de TVC '3XL.net' estrena la segunda parte del juego online 'Espai8' Arxivat 2010-01-26 a Wayback Machine. LiderDigital.com
* ↑ Salva el teu planeta de ser socarrat pel sol al nou Espai8 Lamalla.cat
* ↑ Juga a "Espai8" del 3xl.net Actualitat tv3.cat
* ↑ Espai8 reuneix 500 membres en la Primera Convenció al saló del manga tv3.cat
* ↑ Espai 8 reúne a más de 21.000 usuarios MeriStation
* ↑ El 3alacarta, Espai8 i "Els matins a TV3" guanyen l'or als Promax 05 i el 3XL.net, la plata 3cat24

## Enllaços externs

* Cronologia de Hàlnic 12 des de la seva creació fins al sideri 90, per ssorgatem Arxivat 2005-08-16 a Wayback Machine.
# Planes de la Casanova

Les Planes de la Casanova són uns plan ocupats per camps de cultiu de la comarca del Solsonès que es troba al poble de Pinós, al municipi del mateix nom. Estan situats al SO de la masia de la Casanova, entre els 668 i els 682 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Castell de Beaufort (Luxemburg)

El Castell de Beaufort (en luxemburguès: Buerg Beefort; en francès: Château de Beaufort) és una estructura que data del segle xi consistent en les ruïnes d'una fortalesa medieval i un castell renaixentista adjacent. Es troba a Beaufort, a l'est de Luxemburg.

## Història

Probablement va ser al segle xi que el castell va començar com una petita fortalesa en forma de quadrat en una gran roca protegida per un fossat i una segona paret per damunt d'una vall.
Després de diversos canvis en la propietat, incloent Pierre de Coumont (1774) i Jean Théodore Baron de Tornaco-Vervoy (1781), el castell va ser abandonat, va caure en mal estat i, al començament del segle xix, va ser utilitzat com a pedrera. El 1850, va ser inclòs per l'Estat com un monument nacional. El 1893, el nou propietari Henri Even el va restaurar i, el 1928, Edmond Linkels va obrir el castell medieval als visitants. El 1981, la propietat va ser adquirida per l'Estat.

## Galleria

* Vista del castell el 2008
* Dibuix per Nicolas Liez (1834)
* Altre vista del castell

## Vegeu també

* Llista de castells de Luxemburg

## Referències

* 1 2 3 «Beaufort: The Castle» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-01-29. [Consulta: 8 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Château de Beaufort (francès)
# Xiuladora variable

La xiuladora variable (Colluricincla fortis) és un ocell de la família dels paquicefàlids (Pachycephalidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de l'est i sud-est de Nova Guinea i els propers arxipèlag D'Entrecasteaux i illes Trobriand.

## Taxonomia

Espècie que ha estat separada de Colluricincla megarhyncha arran els treballs de Marki et al. 2018

## Referències

* ↑ PZ Marki, J Fjeldså, M Irestedt i KA Jønsson. 2018. Molecular phylogenetics and species limits in a cryptically coloured radiation of Australo-Papuan passerine birds (Pachycephalidae: Colluricincla). Molecular Phylogenetics and Evolution 124: 100–125.
# Plaça d'Eivissa (Barcelona)

La Plaça d'Eivissa és al barri d'Horta de Barcelona. De traçat irregular, té una àrea de 924 m² i forma part del nucli antic del barri d'Horta.

## Història

La plaça es projectà el 1889, amb el nom de plaça del Progrés, a l'espai obert davant d'edificis existents (un d'ells del 1777). Hi donaven els carrers Pere Pau, baixada del Mercat, carrer de la Dona i carrer Dolça (actual carrer de Fulton). La plaça no tenia inicialment comunicació directa amb el carrer Major (actual carrer d'Horta). Entre els carrers Pere Pau i el desaparegut carrer de la Dona, hi havia una masia també desapareguda. Des de la dècada de 1950 hi ha pisos i una galeria comercial.
A finals del segle xix s'hi van construir 28 barraques perimetrals del mercat d'abastos, passant a nomenar-se durant uns pocs anys la plaça del Mercat. La iniciativa era privada, i 20 anys després va revertir en l'Ajuntament, que hi va construir més parades a la zona central. Amb la inauguració el 1901 del tramvia elèctric que venia des de Barcelona, augmentà el tràfic de la plaça: persones, carros, mercat ...
El 1907, després de l'agregació d'Horta a Barcelona (el 1904), se li va donar el nom de plaça d'Eivissa. El 1921 es va aprovar un projecte d'eixamplament per fer-la més gran i menys irregular.
El 19 de març de 1965 l'alcalde Josep Maria de Porcioles hi inaugurà l'escultura Eivissenca, que representa una dona d'Eivissa amb el vestit típic, obra de Joan Centelles i Roig, mort pocs mesos abans.
L'any 1967 hi arriba el metro, amb una sortida de l'estació d'Horta de la línia 5 a la mateixa plaça, i sortides al carrers del Tajo i Lisboa.
Actualment és una zona residencial on es pot trobar en determinades ocasions, com per exemple per Sant Jordi o altres celebracions i festes, petits comerços ambulants. Des de 1927 en una cantonada de la plaça hi ha el bar Quimet d'Horta, establiment catalogat com a emblemàtic.

## Referències

* 1 2 Art públic al web de l'ajuntament de Barcelona.
* 1 2 Díez i Quijano, Desideri. El que ha estat i és Horta. Barcelona: Graó, Stat. Cooperativa, juliol 1982. ISBN 84-2917-1914-8.
* 1 2 3 Giménez i Compte, Carlota. L'Abans: Recull gràfic de la Vall d'Horta (1861 - 1978). El Papiol: Editorial Efadós, juny 2012. ISBN 978-84-15232-22-3.
* ↑ «El mercat de la plaça d’Eivissa». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Horta | Metro línia 5 (L5)». Transports Metropolitans de Barcelona.
* ↑ «Catàleg del Patrimoni Arquitectònic, Històric-Artístic i Paisatgístic dels Establiments Emblemàtics de la Ciutat de Barcelona».». Bcnroc. Ajuntament de Barcelona.

## Bibliografia

* Bou i Roura, Lluís. Ajuntament de Barcelona. Itineraris Horta-Guinardó. Ajuntament de Barcelona, 2002. Dipòsit legal B.22.877-2002. ISBN 84-7609-991-6.