OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gillespie

Gillespie és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 3.412 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gillespie tenia 3.412 habitants, 1.452 habitatges, i 936 famílies. La densitat de població era de 908,5 habitants/km².
Dels 1.452 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,8% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 35,5% no eren unitats familiars. En el 31% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 17,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.168 $ i la renda mediana per família de 40.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.032 $ mentre que les dones 23.136 $. La renda per capita de la població era de 19.042 $. Aproximadament el 8,6% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gillespie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gillespie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Global Environment Outlook

Global Environment Outlook, més conegut pel seu acrònim GEO és una sèrie d'informes sobre medi ambient publicats periòdicament pel Programa de les Nacions Unides per al Medi Ambient (PNUMA). El projecte GEO es va iniciar en resposta als requisits d' informe ambiental de l'Agenda 21 de les Nacions Unides i a una decisió del Consell de Govern del PNUMA de maig de 1995 que demanava la producció d'un nou informe global complet de l'estat del medi ambient.
Fins ara s'han publicat sis informes GEO: GEO-1 el 1997, GEO-2000 el 1999, GEO-3 el 2002, GEO-4 el 2007, GEO-5 el 2012 i GEO-6 el 2019.

## Referències

* ↑ Sánchez, Esther «La ONU pide cambios sin precedentes para evitar la catástrofe medioambiental del planeta». , 13-03-2019 [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ «UN Environment Yearbooks/Global Environmental Outlook Yearbooks».
# Glacera d'Otemma

La glacera d'Otemma es troba a Suïssa, al cantó del Valais. Es troba al sud-oest dels Alps Penins al llarg de la frontera amb Itàlia, al sud de Pigne d'Arolla. Té 8 quilòmetres de llarg i 1 quilòmetre d'amplada. La glacera i els seus camps de neu cobreixen una àrea de 16 km². La Dranse de Bagnes emergeix de la glacera d'Otemma. Les seves aigües es capturen al llac Mauvoisin abans de continuar cap al Roine.

## Geografia
### Característiques físiques

La glacera té com a origen les geleres enganxades al flanc sud/sud-est del Pigne d'Arolla (3.790 m). Arribant a aproximadament 3.100 metres, el gel es separa en dues parts: una que marxa cap al sud-oest per formar la glacera d'Otemma i l'altra que es dirigeix cap al nord-est per unir-se a la Glacera d'Arolla. El coll de Charotane (3.037 m) estableix el límit entre les dues glaceres. A aproximadament 3.000 metres d'altitud, la glacera d'Otemma rep la glacera del Petit Mont Collon, situat al sud del cim del mateix nom. La glacera d'Otema és barrada al sud per la Singla (3.714 m) i al nord per les puntes del Brenay (3.711 m). La llengua glacial acaba la seva cursa a una altitud d'aproximadament 2.500 metres (any 2007), a l'alçada de la punta d'Otemma (3.403 m). Una mica més al nord-est, les glaceres de Bunchen i Aiguillette que flueixen sobre l'eix sud/nord desemboquen sobre la glacera d'Otemma.

### Evolució

Durant la Petita Edat de Gel, la glacera Aouille es va unir a prop de la posició actual de la llengua glacial, però ara s'ha retirat al vessant que marca la frontera amb Itàlia. Més avall a la vall, la glacera Epicoune també formava part de la glacera d'Otemma. La glacera Dry Crest, que ara es troba clarament enrere al fons d'una vall perpendicular, també pertanyia al sistema glacial de la regió.
Des de la petita edat de gel, la glacera d'Otemma ha retrocedit tres quilòmetres, provocant de vegades l'aparició d'un llac glacial els daltabaixos del qual han originat inundacions a la vall de Bagnes.
La glacera Otemma forma part de la ruta Haute, entre Chanrion i Zermatt.

## Referències

* ↑ «Otemma Glacier - Glacier» (en anglès). [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «Lugares de interés cerca de Refugio de las Vignettes - Resumen de todos los lugares de interés» (en castellà). [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «Glacier d'Otemma : Photos, Diagrams & Topos : SummitPost». [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «Otemma Glacier Retreat & Snowline Rise, Switzerland», 07-07-2015. [Consulta: 18 octubre 2020].
# Glacera d'Aneto

La glacera d'Aneto és la glacera més gran dels Pirineus. Se situa al municipi de Benasc, a la comarca aragonesa de la Ribagorça. Ocupa 90 hectàrees de superfície amb 50 metres de gruix màxim. La seva morrena terminal ha donat lloc a un caòtic entremat de roques als seus peus que dificulten notablement l'ascensió a la tardor i a la primavera, quant la neu tan sols cobreix una fina capa. No obstant, actualment, el desplaçament dels seus gels s'ha reduït considerablement, i ara les esquerdes de la superfície no arriben a la perillositat de segles enrere. És possible que en un futur proper aquesta glacera quedi dividida en dues parts, quan se separi la massa pròxima al cim de la que s'estén al peu de Corones.

## Vegeu també

* Glaceres dels Pirineus
* Pic d'Aneto

## Referències

* ↑ «Les glaceres Pirinenques».
# Glyptothorax buchanani

Glyptothorax buchanani és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Chao Phraya (Tailàndia).

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. 1989: Zoogeography of the fishes from Indochinese inland waters with an annotated check-list. Bull. Zoöl. Mus. Univ. Amsterdam 12(1):1-55.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Governació de Castelló

La Governació de Castelló va ser una demarcació administrativa del Regne de València, una de les tres en què fou subdividida la governació de València. D'origen medieval (el governador residí a Castelló des del 1335) va estar vigent fins als Decrets de Nova Planta de 1707.
Comprenia el sector septentrional del País Valencià al nord d'una línia formada pel riu Millars, fins a Espadella, la serra d'Espadà i el riu d'Uixó (o Belcaire), fins a la mar. El seu governador era lloctinent del governador de València (és a dir, del portaveus del governador general del regne), que tenia jurisdicció damunt ell. En 1565-72 tenia 47.718 habitants (10.604 focs), dels quals 5.193 moriscs (1.154 focs). Fou anomenada també governació de la Plana, dellà Uixó o dellà del riu d'Uixó.

## Referències

* ↑ «Governació de Castelló». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# God Put a Smile upon Your Face

«God Put a Smile upon Your Face» és el quart senzill de l'àlbum A Rush of Blood to the Head, segon disc d'estudi de la banda anglesa de rock alternatiu Coldplay.

## Informació

El senzill es va llançar el 7 de juliol de 2003 al Regne Unit, el 14 al Canadà i als Estats Units, i el 21 a la resta del món. El senzill anava acompanyat d'una cara-B titulada "Murder". Com en els altres senzills de l'àlbum, la portada fou creada per Sølve Sundsbø, però en aquest cas amb el rostre del baixista Guy Berryman. Tot i que comercialment no va tenir gran repercussió, els mitjans de comunicació van rebre positivament aquesta cançó, destacant la guitarra de Buckland, les lletres i el cor.
El videoclip, dirigit per Jamie Thraves, fou llançat a l'octubre de 2003. Filmat en blanc i negre, i intercalant material fotogràfic del grup, l'actor Paddy Considine interpreta un home de negocis que és humiliat.
L'any 2003, Coldplay va incloure la cançó en l'àlbum de directes Live 2003. També fou inclosa en un pack descarregable del videojoc Guitar Hero III: Legends of Rock, juntament amb "Yellow" i "Violet Hill".

## Llista de cançons
### CD (Internacional)

* "God Put a Smile upon Your Face" – 4:58
* "Murder" – 5:36

### CD (Austràlia)

* "God Put a Smile upon Your Face" – 4:58
* "Murder" – 5:36
* "Politik" (Directe) – 6:44
* "Lips Like Sugar" (Directe) - 4:52

## Referències

* ↑ «Coldplay, hot band» (en anglès). Los Angeles Times, 12-07-2003. [Consulta: 11 maig 2011].
* ↑ Begrand, Adrien. «Coldplay: A Rush of Blood to the Head» (en anglès). PopMatters, 06-09-2002. [Consulta: 11 maig 2011].
* ↑ Brudvig, Erik. «Coldplay gets Emotional with Guitar Hero 3» (en anglès). News Corporation, 13-06-2008. [Consulta: 11 maig 2011].

## Enllaços externs

* God Put a Smile upon Your Face Arxivat 2011-04-24 a Wayback Machine. a WikiColdplay (anglès)
# Ghjuvan Paulu Borghetti

Ghjuvan-Paulu Borghetti (Talasani, 1816 - Bastia, 1897) fou un metge i escriptor cors. Es llicencià en medicina en la Universitat de Pisa i fou cirurgià de la marina francesa el 1837-1847. El 1848 fou conseller general de Tavagna i el 1849 fundà el diari Corsica, en italià. El 1870 fou cap de gabinet del prefecte de la Corsega, arxiver departamental i secretari de la Societat de Ciències Històriques i Naturals de Còrsega el 1871. Després fou president del Comitè d'Instrucció Republicana i fundador del diari La République (1871-1872). El 1878 fou cap del servei sanitari a Bastia i el 1889 dirigí el diari La Concorde. Va escriure poemes en italià i alguns estudis en francès.

## Obres

* Camiscia Rossa (1847), poemes en italià.
* Pasquale Paoli (1869)
* La Corse et ses détracteurs (1870)
* Le Bonapartisme dévoilé (1878)
# Gimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - concurs per equips, sistema suec

El concurs per equips, sistema suec va ser una de les quatre proves de gimnàstica artística que es van disputar als Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. La prova tingué lloc el 26 d'agost de 1920 i hi van prendre part 73 gimnastes de 3 nacions diferents. La competició es va celebrar a l'Estadi Olímpic d'Anvers.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Suècia | Dinamarca | Bèlgica |

## Classificació final

| Nació | Gimnasta | Total |
| Suècia | Fausto Acke, Albert Andersson, Arvid Andersson, Helge Bäckander, Bengt Bengtsson, Fabian Biörck, Erik Charpentier, Sture Ericsson, Konrad Granström, Helge Gustafsson, Åke Häger, Ture Hedman, Sven Johnson, Sven-Olof Jonsson, Karl Lindahl, Edmund Lindmark, Bengt Morberg, Frans Persson, Klas Särner, Curt Sjöberg, Gunnar Söderlindh, John Sörenson, Alf Svensén, Gösta Törner | 1.363,833 |
| Dinamarca | Johannes Birk, Frede Hansen, Kristian Hansen, Frederik Hansen, Hans Jakobsen, Aage Jørgensen, Alfred Jørgensen, Alfred Ollerup, Arne Jørgensen, Knud Kirkeløkke, Jens Lambæk, Kristian Larsen, Kristian Madsen, Niels Erik Nielsen, Niels Kristian Nielsen, Dynes Pedersen, Hans Pedersen, Johannes Pedersen, Peder Dorf Pedersen, Rasmus Rasmussen, Hans Christian Sørensen, Hans Laurids Sørensen, Søren Sørensen, Georg Vest, Aage Walther | 1.324,833 |
| Bèlgica | Paul Arets, Léon Bronckaert, Léopold Clabots, Jean-Baptiste Claessens, Léon Darrien, Lucien Dehoux, Ernest Deleu, Émile Duboisson, Ernest Dureuil, Joseph Fiems, Marcel Hansen, Louis Henin, Omer Hoffman, Félix Logiest, Charles Maerschalck, René Paenhuijsen, Arnold Pierret, René Pinchart, Gaspard Pirotte, Augustien Pluys, Léopold Son, Édouard Taeymans, Pierre Thiriar, Henri Verhavert | 1.094,000 |

## Referències

* Belgium Olympic Committee. Olympic Games Antwerp 1920: Official Report (en francès), 1957.
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. [Consulta: 25 abril 2008].
# Glauc

«Glauc o glauca» té aquests significats:
* Glauc (color), color o textura verd blavós blanquinós o grisenc
* Glauc (mol·lusc), mol·lusc marí del gènere Glaucus
* Biografies:
** Glauc d'Esparta, espartà amb fama de just
** Glauc d'Atenes, poeta grec
** Glauc de Nicòpolis, poeta grec
** Glauc de Rhègion, poeta i músic grec
** Glauc (escriptor), escriptor grec
** Glauc de Carist, esportista grec
** Glauc de Quios, escultor grec
** Glauc de Lemnos, escultor grec
** Glauc d'Argos, escultor grec
** Glauc (metge d'Hefestió), metge grec que va atendre a Hefestió de Pel·la
** Glauc d'Alexandria, metge grec
** Glauc (metge segle II aC), metge grec
** Glauc (metge segle I aC), metge grec
Viccionari
# Glauc (geògraf)

Glauc (grec antic: Γλαῦκος, llatí: Glaucus) fou un escriptor de geografia i antiguitats d'Aràbia, esmentat amb freqüència per Esteve de Bizanci, que intitula la seva obra Ἀραβικὴ ἀρχαιολογία, de vegades simplement Ἀραβικά. Es desconeix la seva època.

## Referències

* ↑ 6.Glaucus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 276
Viccionari
# Gravat d'ions reactius

El gravat d'ions reactius (amb acrònim anglès RIE) és una tecnologia de gravat utilitzada en la microfabricació. El RIE és un tipus de gravat en sec que té característiques diferents del gravat humit. RIE utilitza plasma químicament reactiu per eliminar el material dipositat a les oblies de semiconductor. El plasma es genera a baixa pressió (buit) per un camp electromagnètic. Els ions d'alta energia del plasma ataquen la superfície de l'oblia i reaccionen amb ella.
Un sistema RIE típic (placa paral·lela) consisteix en una cambra de buit cilíndrica, amb un plat d'oblies situat a la part inferior de la cambra. El plat d'oblies està aïllat elèctricament de la resta de la cambra. El gas entra per petites entrades a la part superior de la cambra i surt al sistema de bomba de buit per la part inferior. Els tipus i la quantitat de gas utilitzat varien segons el procés de gravat; per exemple, l'hexafluorur de sofre s'utilitza habitualment per gravar silici. La pressió del gas normalment es manté en un interval d'entre uns quants mili torr i uns quants centenars de mil·litorr ajustant el cabal de gas i/o ajustant un orifici d'escapament.
Existeixen altres tipus de sistemes RIE, inclòs el RIE de plasma acoblat inductiu (ICP). En aquest tipus de sistemes, el plasma es genera amb un camp magnètic alimentat per radiofreqüència (RF). Es poden aconseguir densitats de plasma molt elevades, tot i que els perfils de gravat solen ser més isòtrops.
És possible una combinació de placa paral·lela i RIE de plasma acoblat inductiu. En aquest sistema, l'ICP s'utilitza com a font d'ions d'alta densitat que augmenta la velocitat de gravat, mentre que s'aplica un biaix de RF separat al substrat (oblia de silici) per crear camps elèctrics direccionals a prop del substrat per aconseguir perfils de gravat més anisotròpics.

## Referències

* ↑ «Reactive Ion Etching or RIE, systems and processes | CORIAL» (en anglès). https://corial.plasmatherm.com.+[Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ «PLASMA RIE ETCHING Birck Nanotechnology Center FUNDAMENTALS AND APPLICATIONS FUNDAMENTALS FUNDAMENTALS AND APPLICATION» (en anglès). https://purdue.edu.+[Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ «Reactive Ion Etching» (en anglès). https://www.mks.com.+[Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ (en anglès) Solar Energy Materials and Solar Cells, 95, 1, 01-01-2011, pàg. 2–6. DOI: 10.1016/j.solmat.2010.03.029. ISSN: 0927-0248.
# Giorgio Molteni

Giorgio Molteni (Loano, província de Savona, 20 de desembre de 1949) és un director de cinema i guionista italià.

## Biografia

Llicenciat en Sociologia a la Universitat de Trento, casat amb l'escriptora i professora universitària lígur Raffaella Verga.
El 1982 va dirigir el seu primer llargmetratge titulat Un gusto molto particolare, que però no va trobar distribució. Després d'haver treballat molt a la RAI com a director de documentals i serveis per als informatius, el 1987 va dirigir Aurelia amb Maddalena Crippa i Fabio Sartor, que van obtenir diversos premis al Festival Internacional de Cinema de Locarno i al Festival del Cinema Italià d'Annecy.
Més tard va treballar tant en l'àmbit del cinematogràfic com de la televisió, dirigint pel·lícules com Il ritorno del grande amico (1990), Terrarossa (2001), Il servo ungherese (2004), Bologna 2 agosto... i giorni della collera (2014), i a sèries de televisió com Cuori rubati (2002-2003), Sottocasa (2006) i Capri (2008).

## Filmografia
### Cinema

* Aurelia (1987)
* Il ritorno del grande amico (1990)
* Corsica (1991)
* Terrarossa (2001)
* Il servo ungherese (2004)
* Legami sporchi (2004)
* Bologna due agosto: I giorni della collera (2014)
* Come ti vorrei: As I'd Like You to Be (2015)
* Dead Man Wait - curtmetratge (2018)
* Io, lei e lei (Me, her and her) (2019)
* Martina Sa Nuotare - curtmetratge (2019)
* 9A - curtmetratge (2020)

### Televisió

* Un gusto molto particolare - telefilm (1982)
* A sud dell'Italia - telefilm (1992)
* I.A.S. - Investigatore allo sbaraglio - telefilm (1999)
* La squadra - sèrie de televisió, 2 episodis (2000)
* Cuori rubati - sèrie de televisió, 241 episodis (2002-2003)
* Sottocasa - sèrie de televisió, 165 episodis (2006)
* Capri - sèrie de televisió, 13 episodis (2008)
* Sit Ness - minisèrie de televisió (2012)
* Tu come noi (Diventa una Star) - sèrie de televisió, 1 episodi (2016)

## Referències

* ↑ Roberto Poppi: Dizionario del cinema italiano, I Registi. Gremese 2002, p. 293
* ↑ Giorgio Molteni a cineuropa.org
* ↑ «Giorgio Molteni».
# Goriatxka

Goriatxka (en rus: Горячка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 125 habitants. Pertany al districte municipal de Volsk.

## Referències

* ↑ «Регионы России → Саратовская обл. → Вольский р-н → Александровка с.». Arxivat de l'original el 2015-04-05.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Gorik Gardeyn

Gorik Gardeyn (Tielt, 4 de gener de 1991) és un ciclista belga, professional des del 2001 fins al 2016.

## Palmarès

* 1999
** 1r a la París-Tours sub-23
* 2000
** 1r a l'Omloop Het Nieuwsblad sub-23
* 2001
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Dinamarca
* 2005
** 1r al Classic Haribo
** 1r al Circuit del País de Waes
* 2006
** 1r al Premi Nacional de Clausura
* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. 125è de la classificació general

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Gràfica Q–Q

En estadística, una gràfica Q–Q (gràfic quantil-quantil) és una gràfica de probabilitat, un mètode gràfic per comparar dues distribucions de probabilitat representant els seus quantils entre si. Un punt (x, y) de la gràfica correspon a un dels quantils de la segona distribució (coordenada y) representat contra el mateix quantil de la primera distribució (coordenada x). Això defineix una corba paramètrica on el paràmetre és l'índex de l'interval quantil.
Si les dues distribucions que s'estan comparant són similars, els punts de la gràfica Q–Q estaran aproximadament a la línia d'identitat y = x. Si les distribucions estan relacionades linealment, els punts de la gràfica Q–Q estaran aproximadament en una línia, però no necessàriament a la recta y = x. Els diagrames Q–Q també es poden utilitzar com a mitjà gràfic per estimar paràmetres en una família de distribucions a escala de localització.
La gràfica AQ–Q s'utilitza per comparar les formes de les distribucions, proporcionant una visió gràfica de com propietats com ara la ubicació, l'escala i l'asimetria són similars o diferents en les dues distribucions. Els diagrames Q–Q es poden utilitzar per comparar col·leccions de dades o distribucions teòriques. L'ús de diagrames Q–Q per comparar dues mostres de dades es pot veure com un enfocament no paramètric per comparar les seves distribucions subjacents. El gràfic AQ–Q és generalment més diagnòstic que comparar els histogrames de les mostres, però és menys conegut. Els diagrames Q–Q s'utilitzen habitualment per comparar un conjunt de dades amb un model teòric. Això pot proporcionar una avaluació de la bondat de l'ajust que sigui gràfica, en lloc de reduir-se a una estadística de resum numèric. Els diagrames Q–Q també s'utilitzen per comparar dues distribucions teòriques entre si. Com que els diagrames Q–Q comparen distribucions, no cal que els valors s'observin com a parells, com en un diagrama de dispersió, o fins i tot que el nombre de valors dels dos grups que es comparen siguin iguals.
El terme "gràfic de probabilitat" de vegades es refereix específicament a un diagrama Q–Q, de vegades a una classe més general de diagrames, i de vegades al diagrama P–P menys utilitzat. El diagrama de coeficients de correlació de trama de probabilitat (gràfic PPCC) és una quantitat derivada de la idea de diagrames Q–Q, que mesura l'acord d'una distribució ajustada amb les dades observades i que de vegades s'utilitza com a mitjà per ajustar una distribució a les dades.

## Referències

* ↑ Wilk, M.B. & Gnanadesikan, R. (1968), "Probability plotting methods for the analysis of data", Biometrika (Biometrika Trust) 55 (1): 1–17, DOI 10.1093/biomet/55.1.1
* ↑ «r - How to interpret a QQ plot» (en anglès). https://stats.stackexchange.com.+[Consulta: 6 gener 2023].
* ↑ Gnanadesikan (1977) p199.
* ↑ (Thode 2002, Section 2.2.2, Quantile-Quantile Plots, p. 21)
* ↑ (Gibbons & Chakraborti 2003, p. 144)
# Achilifunk Sound System

Achilifunk Sound System és un quartet català creat per l'artista i dissenyador Txarly Brown.
Està format per Sam Mosketón, Lalo López, Rambo i el mateix Txarly Brown.
forma un quartet de bases electròniques ballables i populars. Es tracta d'una proposta musical que explora fusionant rumba amb els ritmes negres dels anys 50 i 60 com el soul i el funk. Evoca la proposta inicial de Brown, anomenada Achilifunk, però se'n diferencia per disposar d'un format més reduït.

## Referències

* 1 2 «BAM i Mercè Música donen a conèixer tota la seva programació». ICUB. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 9 setembre 2015].
# Feldkirch (França)

Feldkirch (en alsacià Faldkírech) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2008 tenia 957 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 628 | 632 | 729 | 712 | 835 | 910 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 2001-2006 | Marcel Haenny |
| 2006-2008 | Attilio Ugolini |
| 2008- | Bertrand Felly |