OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miquel Capó Soler

Miquel Capó Soler (Sa Pobla, 8 de maig de 1974) és un ultrafondista i maratonià balear.
Miquel Capó ha representat la selecció espanyola als Europeus i Mundials de duatló, obtenint dos subcampionats continentals i un tercer lloc. Ha format part de reptes extrems de caràcter esportiu o solidari, com les vint-i-quatre hores corren per l'esclerosi múltiple.
Entre els reptes més destacats es troba el primer lloc en el Tui Marathon, la Ultra Trail Serra de Tramuntana, la Cursa de Sa Arribo de Sa Pobla, la Isostar Desert Marathon, i fins i tot s'ha classificat en dues ocasions per l'Ironman d'Hawaii, comptant amb vuit participacions en esdeveniments sobre aquestes distàncies, a Eivissa, Hawaii i Lanzarote. Una de les fites més notables de la seva carrera va arribar quan va trepitjar el podi de l'exigent Marathon des Sables, sent tercer en la seva edició de 2013.
Durant la seva trajectòria esportiva ha rebut diversos reconeixements, especialment al seu poble natal, on el 2010 va rebre l'Escut d'Or de Sa Pobla, el 2013 el proclamà "clamater" de les seves festes majors, i el 2014 li va posar el seu nom al pabelló esportiu municipal.
El 2018 va publicar un llibre autobiogràfic de caràcter solidari,Córrer per vivir, una obra en la qual repassa la seva carrera a través d'anècdotes i on part de la recaptació fou destinada a Aspanob, l'Assocació de pares i mares amb nens malalts de càncer.

## Referències

* 1 2 Fernández, F. «Miquel Capó deja la alta competición». Última Hora, 10-11-2014 [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ «Miguel Capó Soler». Reial Federació Espanyola d'Atletisme. [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ Amengual, B. «Miquel Capó y Amanda Martín triunfan en la V CxM s'Arracó 2019». Diari de Mallorca, 16·09·1019 [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ A., B. «Miquel Capó y Rosa Salas ganan en la Santa Práxedis». Diari de Mallorca, 08·07·1019 [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ «El deportista Miquel Capó recibirá el Escudo de Oro de Sa Pobla Publicado». Fiesta Deportiva, 17-07-2010 [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ Serra, Magdalena «Miquel Capó será el ´clamater´ de las fiestas de Sant Antoni». Diari de Mallorca, 09·01·2013 [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ «Sa Pobla dedica su pabellón deportivo a Miquel Capó». Mallorca Diario, 19-07-2014 [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ Jaume, Tommy M. «`Correr para vivir´, la autobiografía solidaria de Miquel Capó». Mallorca Confidencial, 24-07-2018 [Consulta: 11 setembre 2020].
# Molí de Taüll

El Molí de Taüll és una obra del municipi de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

El conjunt de la mola de Taüll està format pel molí, el sistema de captació i conducció d'aigua des del torrent fins a l'edifici. El sistema hidràulic de la mola i el generador elèctric. El molí és un edifici aïllat, de planta quadrada, al costat d'un riuet amb dues plantes d'alçada: planta baixa i altell. Està construït amb pedra granítica i estructura de fusta en el forjat, dintells i coberta (encavallades de fusta). La coberta, a quatre vessants, és de pissarra del país. Les peces estan col·locades sobre cabirons i taulons de fusta. Una llucana sobre la teulada de ventila l'edifici sobre el faldó sud. Dins encara es conserva tot l'instrumental propi del molí, que també és de fusta.

## Història

Aquest conjunt, construït a inicis del segle xx, promogut pels veïns, avui representats pels agrupats dins de la societat La Electro-Molinera de Taüll 1927.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de Taüll». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 novembre 2015].
# Memòries d'Adrià

Memòries d'Adrià (en francès Mémoires d'Hadrien) és una novel·la de l'escriptora franco-belga Marguerite Yourcenar, que narra en primera persona la vida i mort de l'emperador Adrià.

## Proposta

Escrita entre desembre del 1948 i desembre del 1950, en un principi fou editada per entregues a la revista francesa La Table Ronde. Al número de juliol, el 43, se n'hi publicà la primera part (Animula vagula blandula) a les pàgines 71-84; Varius multiplex multiformis sortí al número 44, corresponent al mes d'agost, i a les pàgines 94-118, i la tercera entrega, Tellus stabilita, fou publicada el mes següent, al número 45 i a les pàgines 36-59; en tots els casos amb la signatura M.A. Atesa la bona acollida que rebé l'edició per entregues, la novel·la completa fou publicada també a França per l'editorial Plon, i es posà a la venda el 5 de desembre del 1951.
Yourcenar va pensar per primera vegada en la idea del llibre entre 1924 i 1929. Després va treballar en diversos esborranys de manera intermitent entre 1934 i 1937. La idea d'escriure el llibre des del punt de vista d'un Adrià moribund se li va ocórrer després de llegir una frase en un esborrany de 1937 que afirmava: "Començo a discernir el perfil de la meva mort".
No va reprendre el treball en el llibre de debò fins al desembre de 1948, ja que vivia entre Hartford, Connecticut i Nova York. Afirma que si bé va basar el seu relat d'Adrià en les dues fonts més principals, Historia Augusta i Historia Romana de Cassi Dió, el seu objectiu era reinterpretar el passat però també esforçar-se per l'autenticitat històrica.

## Referències

* ↑ Nast, Condé. «Becoming the Emperor» (en anglès americà). newyorker.com, 07-02-2005. [Consulta: 19 novembre 2022].
* ↑ Valembois Verbiest, Víctor «Margarita Yourcenar: lectura global-universal de sus memorias de Adriano». Revista Espiga, 4, 8, 2003, pàg. 43–54. ISSN: 1409-4002.
* ↑ Espinosa Rubio, Luciano «Memorias de Adriano: un modelo de excelencia». Isegoría: Revista de filosofía moral y política, 35, 2006, pàg. 265–281. ISSN: 1130-2097.
* 1 2 Winkler, Martin M. The Fall of the Roman Empire: Film and History (en anglès). John Wiley & Sons, 2012-12-18, p. 94. ISBN 978-1-118-58981-6.
* ↑ López Calahorro, Inmaculada «La Historia Augusta y El otoño del patriarca de Gabriel García Márquez». Minerva: Revista de filología clásica, 30, 2017, pàg. 317–339. ISSN: 0213-9634.
# Metilpropà

El metilpropà o isobutà és un compost orgànic que pertany al grup dels alcans amb la fórmula C₄H$_{10}$, isòmer del butà.
A causa del deteriorament de la capa d'ozó s'ha incrementat l'ús de l'isobutà en sistemes de refrigeració i com a propel·lent, en substitució dels clorofluorocarbonis. Es fa servir isobutà com a matèria primera en la indústria petroquímica, per exemple en la síntesi de l'isooctà.
# Commemoració del martiri de Fàtima

La commemoració del martiri de Fàtima són unes cerimònies practicades pels xiïtes, en especial pels iranians, durant el mes de jumada al-ula que commemoren l'aniversari del martiri de Fàtima az-Zahrà, filla del profeta Mahoma i muller de l'imam Alí ibn Abi-Tàlib.

## Referències

* ↑ «Iranians mourn martyrdom anniversary of Hazrat Fatimah» (en anglès). PressTV, 03-04-2014. Arxivat de l'original el 2016-04-17. [Consulta: 9 desembre 2014].
# Commelinàcies

Commelinaceae és una família de plantes amb flors i és una de les cinc famílies dins l'ordre Commelinales i de bon tros la més gran de les cinc amb unes 650 espècies distribuïdes en 40 gèneres. Es troba en regions tant paleotropicals com neotropicals. Es considera excepcional entre les angiospermes la gran variació en la morfologia especialment de les flors i inflorescències.
La família inclou centenars d'espècies herbàcies, moltes d'elles cultivades com a plantes ornamentals. Les flors sovint són efímeres i no tenen nèctar, i només fan pol·len com a recompensa per als seus pol·linitzadors.

## Taxonomia i gèneres

| Família Commelinaceae | Subfamília Cartonematoideae Cartonema Subfamília Commelinoideae Tribu Tradescantieae Tinantia Weldenia Thysanthemum Elasis Tradescantia + Gibasis Callisia + Tripogandra Amischotolype Coleotrype Cyanotis Belosynapsis Dichorisandra Siderasis Cochliostema Plowmanianthus Geogenanthus Palisota Spatholirion Tribu Commelineae Commelina Pollia Polyspatha Aneilema + Rhopalephora Floscopa Stanfieldiella Buforrestia Murdannia Anthericopsis |

## Referències

* ↑ Faden, Robert B. The Families and Genera of Vascular Plants. 4. Springer, 1998, p. 109–128. ISBN 3-540-64061-4. «Commelinaceae»
* ↑ Faden, Robert B. «Phytogeography of African Commelinaceae». Bothalia, 4, 1983, p. 553–557.
* ↑ Brenan, J.P.M. «The classification of Commelinaceae». Botanical Journal of the Linnean Society, 59, 1966, p. 349–370.
* ↑ Evans, Timothy M.; Faden, Robert B.; Systma, K.J.. Proceedings of the Second International Conference on the Comparative Biology of the Monocots. CSIRO, 2000, p. 547–556. «Homoplasy in the Commelinaceae: comparison of different classes of morphological characters»
* ↑ Faden, Robert B. Monocots: Systematics and Evolution. CSIRO, 2000, p. 309–318. «Floral Biology of Commelinaceae»

## Enllaços externs

* Commelinaceae Arxivat 2007-02-06 a Wayback Machine. in L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.: descriptions, illustrations, identification, information retrieval. Version: 9 March 2006. http://delta-intkey.com Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine..
* links at CSDL. Arxivat 2007-02-05 a Wayback Machine.
# Muicurum

Muicurum (Μουΐκοῦρον) fou una ciutat de la costa d'Il·líria, prop de Salona, que fou conquerida pel general got Ilauf al servei del rei ostrogot Tòtila.

## Referències

* ↑ Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Geography (en anglès), 1854.
# Miran Mubarak Khan I

Miran Mubarak Khan I fou sobirà farúquida de Khandesh, fill i successor de Miran Adil Khan I quan aquest fou assassinat el 30 d'abril de 1441.
Miran Mubarak Khan va fer dues campanyes contra el raja de Baghlana. Fou vassall de Gujarat. Va morir el 17 de maig o el 5 de juny del 1457 i fou enterrat a Thalner. El va succeir el seu fill Miran Adil Khan II.

## Bibliografia

* Abu l Fazl, Ain-i-Akbari, Vol. II, traducció de H.S. Jarrett, revisió de J.N. Sarkar, editat per The Asiatic Society, Calcutta, 1949, reimprès 1993.
* H. Beveridge, The Akbarnama of Abu'l Fazl, Vol. III, editat per The Asiatic Society, Calcutta, 1939, reimprès 2000
* Radhey Shyam, The Kingdom of Khandesh, editat per Idarah-i-Adabiyat-i-Delli, Delhi, 1981
# Mount Norris

Mount Norris és una muntanya a la part nord-est del parc nacional Yellowstone a l'estat nord-americà de Wyoming. El seu cim té 3028 m d'alçada i s'eleva sobre la vall de Lamar. Es troba a pocs quilòmetres al sud de la frontera amb l'estat de Montana i és part de la Serralada Absaroka a les muntanyes Rocoses.
En 1875, la cimera va rebre el nom de Philetus Norris, el segon superintendent del parc nacional Yellowstone (1877-1882). Norris estava visitant el parc amb diversos guies de muntanya, inclòs Jack Baronett. Van pujar al cim a la capçalera de la vall de Lamar i van sospitar que eren els primers homes blancs a fer-ho. Després van nomenar la muntanya Mount Norris.

## Referències

* ↑ Mount Norris - Peakbagger.com
* ↑ GNIS Detail - Mount Norris
* ↑ Mount Norris: Climbing, Hiking & Mountaineering: SummitPost
# Montanyana (Selvanera)

Montanyana és una masia de Selvanera, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de quatre façanes i tres plantes. A la façana nord-est, a la planta baixa a la dreta, hi ha una entrada amb llinda de formigó i porta metàl·lica. La part esquerra de la façana està coberta per un edifici annex. A la següent planta, a la dreta, hi ha una finestra i a la seva esquerra una estructura sortint de nova construcció amb diverses finestres. Al darrer pis hi ha dues finestres. La façana sud-est està coberta per un altre cos. A la façana sud-oest, a la segona planta a l'esquerra, hi ha una finestra i, a la seva dreta, un balcó amb barana de ferro. Al darrer pis hi ha dues finestres. A la façana nord-est hi ha diverses finestres repartides per la façana. La coberta és de dos vessants, acabada amb teula.
El segon cos està adjunt a la casa per la façana sud-est. A la façana nord-est té una entrada amb llinda de formigó i porta metàl·lica a la planta baixa, a la segona planta, hi ha una finestra. A la façana sud-est hi ha una entrada a la planta baixa i a la següent planta hi ha dues petites finestres laterals i dos balcons centrals. La coberta és d'un vessant, acabada en teula.
Pels voltants hi ha edificis que tenien funció agrícola.
S'hi arriba per una carretera que deixa Selvanera pel sud, a uns 500 metres s'agafa un camí a l'esquerra que hi porta.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas de Montanyana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# Moredilla

Moredilla (o Moradilla) és una partida de Lleida.
És una partida eminentment agrícola, amb conreus d'arbres fruiters i cereal farratger sobretot. S'hi troba així mateix el Tossal de Moredilla, i el seu vèrtex geodèsic.
Limita:
* Al nord amb el terme municipal d'Alcoletge.
* A l'est amb el terme municipal d'Els Alamús.
* Al sud-est amb la partida de Terme de Grealó.
* Al sud i a l'oest amb la partida de Les Canals (Lleida).

## Enllaços externs

* Oficina municipal de l'Horta de Lleida Arxivat 2010-09-21 a Wayback Machine.
* Mapa de les Partides de Lleida Arxivat 2011-09-05 a Wayback Machine.
* Institut Català de Cartografia
# Més Ciutat

Més Ciutat va ser una publicació de periodicitat mensual en llengua catalana, que s'editava a Barcelona. Va substituir l'antic Ciutat Nord, un periòdic local nascut a Nou Barris de la mà del periodista Tito Ros, des del mes de juliol de 2005 fins al moment del seu tancament, el gener de 2007.
El Més Ciutat comptava amb tres edicions: Sant Martí-Ciutat Vella, Sant Andreu i Nou Barris-Horta-Guinardó. L'empresa que l'editava, el Grup 100, havia mostrat interès a estendre el periòdic a altres districtes, i va arribar a programar una edició a Sants-Montjuïc, tot i que al final no va veure la llum.
Cada periòdic s'estructurava en les següents seccions: política i societat del districte corresponent, Barcelona, Àrea Metropolitana i Cultura i Espectacles. Les edicions de Sant Martí-Ciutat Vella i Nou Barris-Horta-Guinardó comptaven amb un suplement, Més Esport, que també partia d'una publicació anterior, Esports Nord, que es distribuïa com a suplement del Ciutat Nord.
El Més Ciutat, com el seu predecessor, es repartia gratuïtament en equipaments municipals i diversos comerços dels districtes barcelonins on tenia edició.
El mes de gener de 2007 va aparèixer el número 17, l'últim que es va publicar. L'empresa editora va al·legar que la publicació del periòdic se suspenia amb la mirada posada a reprendre el projecte en el futur.

## Referències

* ↑ Exemplar de Ciutat Nordal fons de la Diputació Arxivat 2016-11-08 a Wayback Machine.
* ↑ bmm n. 56 juliol-setembre 2001
* ↑ Més ciutat al CCUC
* ↑ 241. La publicació Mes Ciutat deixa de sortit, vilaweb, 1 de febrer de 2007
# Mur al carrer Call Nou, 13 (Vic)

El Mur al carrer Call Nou, 13 és una obra de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un element arqueològic apreciable des de la superfície que actualment forma part de l'edifici i construcció actual o que per ell mateix té una entitat suficient per significar un espai. En tots els casos contribueix a valorar degudament l'edifici o espai on és emplaçat i té un indubtable interès històric i testimonial.

## Referències

* ↑ «Mur al carrer Call Nou, 13». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 octubre 2017].
# Mur Turquia-Síria

El Mur Turquia-Síria és un mur i una tanca en construcció al llarg de la frontera entre Síria i Turquia destinada a prevenir la immigració il·legal i el contraban de Síria a Turquia. El mur de 828 kilòmetres ha estat construït per TOKI, una empresa estatal turca de construcció, i aplegarà tota la frontera sencera entre Turquia i Síria. Estarà compost de blocs de formigó de set tones amb filferro d'arç i tres metres d'alçada i dos metres d'amplada; inclourà 120 torres frontereres en llocs crítics i una carretera de seguretat amb patrulles militars regulars. La construcció havia començat en 2014, i 781 km del mur fronterer havien estat completats en desembre de 2017, i s'espera que estigués acabat a la primavera de 2018.

## Vegeu també

* Mur Turquia-Iran

## Referències

* ↑ «AP: In the Turkish forces attack, 1 killed in Kobani, dozens injured». Voice of America, 02-09-2016.
* 1 2 Reuters: "Turkish developer confident Syria wall in place by spring" By Nevzat Devranoglu and Orhan Coskun December 9, 2016
* ↑ The Daily Telegraph: "Turkey to build 500-mile wall on Syria border after Isil Suruc bombing" by Nabih Bulos 23 Jul 2015
* ↑ Daily Sabah: "Turkey-Syria border wall construction nears completion" 11 Jun 2017
* ↑ «Turkey’s ‘great wall' nearing completion». Al Monitor. [Consulta: 14 juliol 2017].
* 1 2 Business Insider: "Turkey is getting close to finishing its border wall with Syria" by Orhan Coskun and Daren Butler Arxivat 2016-12-20 a Wayback Machine. September 28, 2016
* ↑ Afanasieva, Dasha (5 May 2014). "Turkey builds wall in token effort to secure border with Syria". Reuters.
* ↑ Hurriyet Daily News: "Turkey-Syria border wall to be completed by spring" 18 Dec 2017

## Enllaços externs

* Imatges de la barrera publicada pel Ministeri de Defensa turc a Twitter
# Més enllà del dubte

Més enllà del dubte (títol original en anglès: Beyond a Reasonable Doubt) és una pel·lícula dels Estats Units dirigida per Fritz Lang el 1956. Aquest film amb blanc i negre va ser la darrera pel·lícula americana del director de cinema Austríac. Ha estat doblada al català.

## Repartiment

| Actor | Paper |
| Dana Andrews | Tom Garrett |
| Joan Fontaine | Susan Spencer |
| Sidney Blackmer | Austin Spencer |
| Arthur Franz | Bob Hale |
| Philip Bourneuf | Fiscal General Roy Thompson |
| Ed Binns | Teniente Kennedy |
| Shepperd Strudwick | Jonathan Wilson |
| Robin Raymond | Terry Larue |
| Barbara Nichols | Dolly Moore |
| William F. Leicester | Charlie Miller (William Leicester) |
| Dan Seymour | Greco |
| Rusty Lane | Juez |
| Joyce Taylor | Joan Williams |
| Carleton Young | Allan Kirk |

## Crítica

Dennis L. White descriu Beyond a Reasonable Doubt de "impacte considerable, degut no només a l'estil visual, sinó també per l'estructura narrativa i humor i a la trama expertament ideada, en la qual el turnabout és tant sorprenent com convincent"

## Referències

* ↑ «Més enllà del dubte». esadir.cat.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.White, Dennis L. «[{{{url}}} Beyond a Reasonable Doubt]» (en anglès). Film Noir An Encyclopedic Reference to the American Style p. 21-22. Overlook Press, 1992.
# Museum of Bad Art

El Museum of Bad Art (abreviat com MOBA, Museu de l'Art Dolent en català) és una institució museística de caràcter privat que té per objectiu "celebrar la tasca dels artistes les obres dels quals no serien mostrades ni valorades en cap altre lloc". Originalment estava ubicat a Dedham (Massachusetts) amb tres sucursals, a Brookline, a Weymouth a i a Somerville a Massachusetts, els Estats Units. La seva col·lecció permanent inclou unes 500 obres, peces d'art "massa dolentes per ser ignorades", una trentena de les quals es mostren al públic sempre.
El MOBA va ser fundat l'any 1994, després que el marxant d'antiguitats Scott Wilson mostrés un quadre que havia agafat de les escombraries als seus amics, que li van suggerir que creés una col·lecció. En un any, les noves adquisicions eren tan apreciades a casa dels amics de Wilson, que van creure que la col·lecció necessitava un espai. El museu es va traslladar al soterrani d'un teatre de Dedham. Per tal d'explicar el perquè de l'establiment del museu, el seu cofundador Jerry Reilly va dir, l'any 1995: "Mentre que totes les ciutats del món tenen almenys un museu dedicat al millor de l'art, el MOBA és l'únic museu dedicat a col·leccionar i exhibir el pitjor." Perquè una obra sigui inclosa a la col·lecció, no només ha de ser original i tenir serioses intencions, sinó que també ha de tenir defectes significatius sense arribar a ser avorrida; així que els comissaris del museu no estan interessats a mostrar kitsch deliberat.
El MOBA ha estat mencionat en dotzenes de guies alternatives de Boston, ha aparegut en diaris i revistes internacionals i ha inspirat diverses col·leccions en tot el món establertes per mostrar les seves pròpies atrocitats. Deborah Solomon, de The New York Times Magazine que l'èxit del MOBA és part d'una tendència més àmplia dels museus que mostren el "millor de l'art dolent". El museu ha estat criticat per ser anti-art, però els fundadors neguen aquesta afirmació, dient que la seva col·lecció és un homenatge a la sinceritat dels artistes que van perseverar amb el seu art tot i que alguna cosa va sortir terriblement malament en el procés. Segons la cofundadora Marie Jackson, "Estem aquí per celebrar el dret d'un artista a fallar, gloriosament."

## Referències

* ↑ Frank & Sacco 2008, p. vii
* ↑ Piepenburg, Erik «Loving the Lowbrow (It Has Its Own Hall of Fame)». The New York Times, 22-09-2010.
* ↑ Walkup, Nancy «ArtEd Online — NAEA in Boston — Reproducible Handout». School Arts, 104, 7, 01-03-2005, pàg. 36. ISSN: 0036-6463. OCLC: 1765119.
* ↑ Mutch, David «Art from the Bottom of the Heap: A 'Museum' Devoted to Bad Painting». The Christian Science Monitor, 02-11-1995, p. 13.
* ↑ Solomon, Deborah. "In Praise of Bad Art". The New York Times, 24 de gener de 1999
* ↑ "The Gallery of the Garish Masterpieces of Bad Art Arxivat 2012-10-13 a Wayback Machine.". The Irish Times, September 18, 1999. 9

## Bibliografia

* Frank, Michael J.; Sacco, Louise Reilly. Museum of Bad Art: Masterworks. Berkeley: Ten Speed Press, 2008. ISBN 1-58008-911-9. OCLC 182621558.
# Mountain View

«Mountain View» té aquests significats:
* Mountain View (Arkansas)
* Mountain View (comtat de Santa Clara), població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
* Mountain View (comtat de Contra Costa), població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
* Mountain View (comtat de Humboldt), població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
* Mountain View (comtat de Nevada), població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
* Mountain View (Carolina del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
* Mountain View (Colorado)
* Mountain View (Hawaii)
* Mountain View (Missouri)
* Mountain View (Nou Mèxic)
* Mountain View (Oklahoma)
* Mountain View (Wyoming)
* Mountain View Acres, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
# Naby-Moussa Yattara

Naby-Moussa Yattara (Conakry, 12 de gener de 1984) és un exfutbolista guineà de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Guinea.
Pel que fa a clubs, destacà a Royal Antwerp i Arles-Avignon.

## Referències

* ↑ Naby-Moussa Yattara Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Naby-Moussa Yattara Fitxa a Fussballdaten
* ↑ Naby-Moussa Yattara a National-Football-Teams.com (anglès)
# Muntanyes Lotru

Muntanyes Lotru (en romanès: Munții Lotrului) són un grup de muntanyes que formen part dels Carpats del Sud, a Romania. El pic més alt és el pic Șteflești amb 2.242 metres.

## Referències

* ↑ «Munţii Lotrului - Site-ul oficial al județului Sibiu». [Consulta: 24 octubre 2021].

## Enllaços externs

* «Muntii LOTRU (STEFLESTI)». Proiectul Alpinet (Project Alpinet, Alpinet.org).
* «Munții Lotrului». Amicii Muntilor Sibiu (Friends of the Sibiu Mountains), 08-02-2006. Arxivat de l'original el 28 de desembre 2019. [Consulta: 24 d’octubre 2021].
* «Carpaţii Meridionali (hartă interactivă)». Welcome to Romania.
# Musaranya casolana

La musaranya casolana (Suncus murinus) és una espècie de musaranya del gènere Suncus. És una de les musaranyes més grosses i difoses.
Les musaranyes casolanes viuen al nord i est d'Àfrica, incloent-hi Madagascar, l'Orient Pròxim, l'Àsia meridional, Oriental i Sud-oriental, a Nova Guinea i a l'illa de Guam. És probable que hagin estat introduïts per la mà humana a certes regions del seu àmbit de distribució.