OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diamant cap-roig

El diamant cap-roig (Erythrura cyaneovirens) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el bosc obert i vegetació secundària a les Illes Samoa Occidentals, a Savaii i Upolu.

## Referències

* ↑ «Diamant cap-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Diatrype

Diatrype és un gènere de fongs de la família Diatrypaceae. Són ascomicets pirenomicets típicament ascohimenials i que presenten ascs amb un anell amiloide.
L'espècie més comuna és Diatrype disciforme, que habita sobre fusta morta d'arbres caducifolis.

## Enllaços externs

* Index Fungorum

## Referències

* ↑ Lumbsch TH, Huhndorf SM. «Outline of Ascomycota – 2007». Myconet. The Field Museum, Department of Botany, Chicago, USA, vol. 13, December 2007, pàg. 1–58. Arxivat 2009-03-18 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-03-18. [Consulta: 3 maig 2010].
# De Fryske Marren

De Fryske Marren (De Friese Meren en neerlandès) és un municipi de la província de Frísia, al nord dels Països Baixos, creat l'1 de gener de 2014. El 31 de març de 2015, tenia 51.254 habitants repartits per una superfície de 559,93 km² (dels quals 198,1 km² corresponen a aigua).
Aquest nou municipi està conformat per la fusió dels antics municipis de Gaasterlân-Sleat, Lemsterland i Skarsterlân.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# De Gaulle (pel·lícula)

De Gaulle és una pel·lícula de drama històrica biogràfica francesa del 2020 escrita i dirigida per Gabriel Le Bomin, protagonitzada per Lambert Wilson i Isabelle Carré com a Charles i Yvonne de Gaulle. Ha estat doblada i subtitulada al català central i al valencià.

## Sinopsi

El maig de 1940 França afronta el desastre militar de la invasió alemanya. Mentre que Pétain està disposat a rendir-se i negociar amb Hitler, el general De Gaulle aposta per continuar la lluita. Aquest objectiu posarà en perill la vida de moltes famílies franceses, inclosa la del mateix De Gaulle. La seva dona i els seus tres fills han de fugir de l’avançament alemany.

## Repartiment

* Lambert Wilson com a Charles de Gaulle
* Isabelle Carré com a Yvonne de Gaulle
* Olivier Gourmet com a Paul Reynaud
* Catherine Mouchet com a Marguerite Potel
* Pierre Hancisse com a Geoffroy Chodron de Courcel
* Sophie Quinton com a Suzanne Rerolle
* Gilles Cohen com a Georges Mandel
* Laurent Stocker com as Jean Laurent
* Alain Lenglet com a General Maxime Weygand
* Philippine Leroy-Beaulieu com a Hélène de Portes
* Tim Hudson com a Winston Churchill

## Referències

* 1 2 «De Gaulle». Goita què fan, ara!. [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ «De Gaulle». À Punt, 11-06-2024. [Consulta: 14 juny 2024].
# María González Veracruz

María González Veracruz (Múrcia, 11 de juliol de 1979) és una política espanyola del Partit Socialista Obrer Espanyol. És Secretària d'Estat de Telecomunicacions i infraestructures digitals des de 2022.

## Biografia

Amb tradició política familiar (el seu pare, Rafael González Tovar, va ser delegat del govern a la Regió de Múrcia), María González Veracruz va començar aviat la seva implicació en política i va formar part de les Joventuts Socialistes d'Espanya.
És llicenciada en bioquímica per la Universitat de Múrcia i grau de Llicenciada en recerca amb la tesina. Després de realitzar els cursos de doctorat, ha obtingut el Diploma d'Estudis Avançats en genètica després de quatre anys de treball en genètica molecular entre Leipzig (Alemanya), amb una beca Erasmus pràctiques, i la Universitat de Múrcia. Ha estat coautora en dos articles de recerca.
El 2003 va ser escollida secretaria general de la seva federació, Joventuts Socialistes de la Regió de Múrcia, càrrec que va revalidar per al període 2007-2009. Des de 2003 és membre de comissió executiva regional del PSOE a la Regió de Múrcia i membre del comitè federal del PSOE des de 2004. Diputada de l'Assemblea Regional de Múrcia des del 2007 fins al 2011.
La seva ascensió política va quedar patent quan José Luis Rodríguez Zapatero va comptar amb ella per al congrés socialista del 2008, pel qual lideraria una secretaria en l'executiva federal del PSOE, la secretaria d'Innovació i Noves Tecnologies que mantindria fins a 2012. A través d'aquesta secretaria s'han impulsat la llei de Ciència i Innovació, l'Estatut de l'Empresa Jove Innovadora i l'Estratègia Estatal d'Innovació, la llei d'Economia Sostenible, entre altres projectes d'innovació.
Diputada des de la X legislatura d'Espanya, després del Congrés del PSOE de febrer de 2012 va ser triada secretària de Participació, Xarxes i Innovació de la direcció federal del partit.

## Referències

* ↑ ESMARTCITY. «María González, nueva secretaria de Estado de Telecomunicaciones e Infraestructuras Digitales» (en castellà), 07-10-2022. [Consulta: 2 desembre 2023].
* ↑ «La bioquímica 'twittera'». La Verdad [Consulta: 13 maig 2029].
* ↑ Cánovas; Bernal, González, Kleber, Iborra Biochemical Engineering Journal, 26, 2–3, 2005. DOI: 10.1016/j.bej.2005.04.027.
* ↑ Bernal; González-Veracruz, Cánovas, Iborra «Plasmid maintenance and physiology of a genetically engineered Escherichia coli strain during continuous L-carnitine production». Biotechnology Letters, 29, 10, 2007, pàg. 1549-1556. DOI: 10.1007/s10529-007-9432-4.

## Enllaços externs

* María Gónzalez Veracruz. Ficha en la web oficial del PSOE
* Blog de María Gónzalez Veracruz
# Carlo Assonica

Carlo Assonica (Bèrgam, 1626 - Venècia, 1676) va ser un metge, jurista i escriptor en llengua italiana i llombarda.

## Biografia

Provinent d'una fmília noble originària d'Azzonica, a prop de Sorisole, va formar part, amb tan sols 26 anys, del consell dels rectors de Bèrgam, ciutat que en aquella època formava part de la República de Venècia. Va ser precisament a la ciutat de la llacuna on es va instal·lar l'any 1650, quan va assumir el càrrec de nuntius de la comuna de Bèrgam amb la finalitat de patrocinar els seus interessos i cuidar les seves pràctiques en les oficines de la Serenessima.
Assonica va morir a Venècia, probablement de tifus, l'any 1676.

## Obra

De la producció literària d'Assonica, han arribat alguns manuscrits redactats durant la seva estada a Venècia, com Le vite di cento eretici, Compendio istorico-geografico e topografico di tutto il Regno di Portogallo o Aggiunta alla Guida Geografica di Lodovico Passerone. Però la seva obra més coneguda és, segurament, la traducció que va fer en dialecte bergamesc del poema Jerusalem alliberada de Torquato Tasso, impresa per primera vegada a Venècia l'any 1670 per Nicolò Pezzana sota el títol Il Goffredo poema eroico del Signor Torquato Tasso travestito alla rustica bergamasca dal dottor Carlo Assonica, alla moderna ortografia ridotto i dedicat a la duquesa de Màntua Isabella Clara d'Austria. Posteriorment, Assonica va publicar una segona edició del seu "travestimento" l'any 1674, que seria seguida per una edició veneciana il·lustrada l'any 1678 i una edició realitzada a Bèrgam l'any 1778 pel llibreter Vincenzo Antoine.

## Referències

* ↑ «Copia archiviata». Arxivat de l'original el 14 agost 2017. [Consulta: 13 agost 2017].
* ↑ Cigogna, Emmanuele Antonio: Delle inscrizioni veneziane raccolte ed illustrate da Emmanuele Antonio Cigogna, cittadino veneto Volume III, Giuseppe Picotti Stampatore, 1830, pàg. 152-154.

## Vegeu també

* Literatura llombarda
* Llombard
* Llombard oriental
* Dialecte bergamesc
# GRDDL

GRDDL ("Gleaning Resource Descriptions from Dialects of Languages", o "Espigolar Descripcions de Recursos de Dialectes de Llenguatges") és una forma d'indicar una transformació, comunament mitjançant XSLT, d'un document XHTML o XML per obtenir informació en RDF. Mitjançant aquesta indicació, una aplicació informàtica pot extreure de forma automàtica informació de pàgines web estructurades per integrar-la a la Web Semàntica.
GRDDL és un marcat que ens permet declarar que un document XML inclou dades del tipus 'gleanable' o enllaçar a un algorisme XSTL per 'gleaning' les dades RDF del document.
Pot ser usat per transformar un document individual o per alterar un conjunt de 'dialectes', que comparteixen un aspacio de noms XML. Per a això s'ha de ingluir un frddl:namespaceTransformation (transformació d'espai de noms) property en un resultat GRDDL del document de l'espai de noms.
Ha arribat a recomanació del W3C l'11 de setembre de 2007.
# Llac de lava

Els llacs de lava són grans volums de lava fosa, usualment basàltica, continguda en una boca volcànica, o un cràter volcànic, o una extensa depressió. Els científics usen aquest terme per referir-se als llacs de lava fosa o també per a aquells casos en què la lava està parcialment o totalment solidificada.

## Origen

Els llacs de lava poden formar-se de tres maneres diferents:
* A partir d'una o més boques de ventilació en un cràter que fa erupció amb suficient quantitat de lava com per omplir parcialment el cràter volcànic.
* Quan la lava es vessa a un cràter o una depressió plana i és parcialment omplerta.
* Damunt d'una nova boca d'erupció on la lava flueix contínuament durant setmanes o més i lentament es va formant un cràter cada vegada més gran sobre el terreny circumdant.

## Llacs de lava estables

Al món, actualment hi ha nou llacs de lava que es mantenen de forma constant:
* Erta Ale, Desert de Danakil, Etiòpia
* Mont Erebus, Antàrtida
* Kilauea, Hawaii
* Nyiragongo, República Democràtica del Congo
* Ambrym, Vanuatu
* Volcà Villarrica, Xile
* Nyamuragira, República Democràtica del Congo
* Volcà Masaya, Nicaragua

## Referències

* ↑ http://volcanoes.usgs.gov/images/pglossary/LavaLake.php Lava lake - USGS
* ↑ On the Volcanoes of the World Episode 1: The Horn of Africa http://science.discovery.com/tv-schedules/series.html?paid=48.15734.125515.36287.x Arxivat 2012-03-14 a Wayback Machine.
# Llac de les Escomes

El Llac de les Escomes és un llac artificial situat a la dreta de la Tet, al costat nord de la vila de Vinçà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situat al llarg del costat de llevant de la vila de Vinçà, en el darrer tram del Còrrec de les Escomes abans d'abocar-se en la Tet. És una zona recreativa, amb platja, embarcadors i espais per a picnics.
La presa que permet l'existència d'aquest llac és el mateix talús per on discorren la carretera N - 116 i el ferrocarril de Perpinyà a Prada i a la Tor de Querol.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «195 - Vinçà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol-el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Vinçà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Llac de les Escomes en els ortofotomapes de l'IGN
# Llista d'ocells de Guam

Aquesta llista d'ocells de Guam inclou totes les espècies d'ocells trobats a l'illa de Guam: 94, de les quals 6 estan amenaçades d'extinció, dues són d'introduïdes, una és un endemisme i una altra es troba extinta en llibertat.
Els ocells s'ordenen per ordre i família.

## Procellariiformes
### Procellariidae

* Puffinus pacificus
* Puffinus tenuirostris
* Puffinus auricularis
* Puffinus lherminieri

### Hydrobatidae

* Oceanodroma leucorhoa
* Oceanodroma matsudairae

## Pelecaniformes
### Phaethontidae

* Phaethon lepturus

### Sulidae

* Sula dactylatra
* Sula sula
* Sula leucogaster

### Fregatidae

* Fregata minor
* Fregata ariel

## Ciconiiformes
### Ardeidae

* Egretta intermedia
* Egretta sacra
* Bubulcus ibis
* Ixobrychus sinensis
* Ixobrychus flavicollis

## Anseriformes
### Anatidae

* Anas penelope
* Anas americana
* Anas platyrhynchos
* Anas acuta
* Anas querquedula
* Anas clypeata
* Aythya ferina
* Aythya fuligula

## Falconiformes
### Pandionidae

* Pandion haliaetus

### Accipitridae

* Accipiter soloensis
* Accipiter gularis

### Falconidae

* Falco peregrinus

## Galliformes
### Megapodiidae

* Megapodius laperouse

### Phasianidae

* Francolinus francolinus
* Coturnix chinensis

## Gruiformes
### Rallidae

* Gallirallus owstoni
* Porzana cinerea
* Gallinula chloropus
* Fulica atra

## Charadriiformes
### Haematopodidae

* Haematopus ostralegus

### Charadriidae

* Pluvialis fulva
* Pluvialis squatarola
* Charadrius hiaticula
* Charadrius dubius
* Charadrius mongolus
* Charadrius leschenaultii

### Scolopacidae

* Gallinago megala
* Limosa limosa
* Limosa lapponica
* Numenius minutus
* Numenius phaeopus
* Numenius tahitiensis
* Xenus cinereus
* Actitis hypoleucos
* Tringa brevipes
* Tringa incana
* Tringa erythropus
* Tringa nebularia
* Tringa guttifer
* Tringa stagnatilis
* Tringa glareola
* Arenaria interpres
* Calidris alba
* Calidris ruficollis
* Calidris subminuta
* Calidris melanotos
* Calidris acuminata
* Calidris alpina
* Philomachus pugnax

### Laridae

* Larus ridibundus

### Sternidae

* Anous stolidus
* Gygis alba
* Onychoprion fuscatus
* Sternula albifrons
* Chlidonias leucopterus
* Sterna sumatrana
* Sterna hirundo
* Thalasseus bergii

## Columbiformes
### Columbidae

* Columba livia
* Streptopelia bitorquata
* Gallicolumba xanthonura
* Ptilinopus roseicapilla

## Strigiformes
### Strigidae

* Asio flammeus

## Apodiformes
### Apodidae

* Aerodramus bartschi

## Coraciiformes
### Alcedinidae

* Todiramphus cinnamominus
* Todiramphus chloris

## Passeriformes
### Hirundinidae

* Hirundo rustica

### Motacillidae

* Motacilla cinerea

### Sylviidae

* Acrocephalus luscinius

### Rhipiduridae

* Rhipidura rufiventris
* Rhipidura rufifrons

### Zosteropidae

* Zosterops conspicillatus

### Meliphagidae

* Myzomela rubratra

### Dicruridae

* Dicrurus macrocercus

### Corvidae

* Corvus kubaryi

### Sturnidae

* Aplonis opaca

### Passeridae

* Passer montanus

## Referències

* ↑ Avibase - Llistats d'Ocells del Món.
* Clements, James F. Birds of the World: a Checklist. Cornell University Press, 2000, p. 880. ISBN 0934797161.
# Llança de triple efecte

La llança de triple efecte és una llança d'extinció d'incendis que permet projectar l'agent extintor en forma de raig o de cortina d'aigua.

## Característiques

La llança de triple efecte pot projectar l'agent extintor de diferents maneres, en funció de l'obertura de la tovera, de 0° a 120º:
* Raig ple (obertura a 0°): la projecció de l'aigua a raig ple té un major abast, que permet treballar des d'una distància més segura. L'alta energia cinètica és útil per a eliminar brases i restes d'incendi.
* Raig difusor (obertura de 30º a 60º): la projecció de l'aigua a raig difusor incrementa la refrigeració per la formació de gotes d'aigua amb major superfície de contacte que a raig ple. Produeix menys danys per l'aigua. Permet una distància de seguretat menor en equips d'alta i baixa tensió elèctrica.
* Escut protector (obertura a 120º): les gotes d'aigua més petites i amb un angle de dispersió més gran formen un escut d'aigua de gran superfície, que protegeix al bomber de la radiació de calor.
* Tipus de raig
* Raig ple
* Raig difusor
* Escut protector
Material: les llances es fabriquen en bronze, alumini o element compòsit.

## Tipus

* Llança automàtica: la llança selecciona el cabal en funció de l'obertura de la tovera.
* Llança amb selector de cabal: permet al bomber seleccionar manualment el cabal de treball, que es mantindrà en totes les circumstàncies. Especialment útil en incendis forestals.
* Llança d'alta pressió: dissenyada per a funcionar amb bombes d'alta pressió (de 6 a 40 bar).
* Llança d'escuma: integra un generador d'escuma de baixa expansió.
* Llança automàtica
* Llança amb selector de cabal
* Llança d'alta pressió

## Referències

* ↑ Diccionari de bombers. Barcelona: Termcat. Generalitat de Catalunya, novembre 1995. ISBN 84-393-3689-6.
* ↑ «Llances i monitors» (en castellà). Rosenbauer.
* 1 2 3 4 «Llances contra incendis» (en castellà). Leader.
* ↑ «Llança mànega forestal Viper SG 3012» (en castellà). Vallfirest.
# Lucette (pel·lícula de 1924)

Lucette és una pel·lícula muda francesa dirigida per Louis Feuillade i Maurice Champreux el 21 de novembre de 1924.

## Repartiment

* Bouboule : Lucette
* Henri-Amédée Charpentier : el virtuós Pascalon
* René Poyen
* Prouzac
* Alice Tissot

## Referències

* ↑ Lucette a bifi.fr
* ↑ Lucette a silentera.com
# Ludwig Schmidseder

Ludwig Schmidseder (Passau, 24 d'agost de 1904 - Múnic, 21 de juny de 1971) va ser un compositor i pianista alemany. Diverses de les seves composicions de Schlager segueixen sent melodies populars avui en dia.

## Biografia

El jove Schmidseder va seguir els desitjos del seu pare i es va formar com a banquer, mentre feia classes de piano en secret. Va continuar la seva educació musical al Conservatori de Múnic, després va marxar a Sud-amèrica el 1926, acabant a Rio de Janeiro. Començant com a rentaplats, es va convertir en un animador i va actuar en un trio en creuers oceànics. Schmidseder va compondre música per al trio, i es va convertir en un virtuós pianista.
A partir de 1930 va treballar a Berlín, component música cinematogràfica, creant operetes i escrivint més de 500 cançons, algunes de les quals es van convertir en èxits molt estimats. Va passar de ser pianista de bar (fins a 1936) a ser el compositor de la casa a l'antic "Berlin Metropol-Theatre". La seva opereta Die Oder Keine (That One or No One) es va representar més de 600 vegades.
Schmidseder es va unir a la NSDAP l'1 de maig de 1933.
Després de la Segona Guerra Mundial, Schmidseder va continuar component música cinematogràfica i apareixent en pel·lícules. El cuiner corpulent més tard es faria famós com a cuiner de televisió i produiria un llibre de receptes.

## Obres seleccionades

Operetes 1938 - Melodie der Nacht (Melodia de la Nit) 1939 - Die oder keine (estrenada el 20 de març de 1939, al Teatre Metropol de Berlín) 1940 - Frauen im Metropol (estrenada el 27 de setembre de 1940, al Teatre Metropol de Berlín) 1944 – Linzer Torte (estrenada el 26 de maig de 1944 al Landestheater Linz) 1949 - Abschiedswalzer (estrenada el 8 de setembre de 1949, a Viena; llibret de Hubert Marischka i Rudolf Österreicher)
Schlager
* Gitarren spielt auf (1934, text de Ralph Maria Siegel) (Strike Up Guitars)
* Ich trink den Wein nicht gern allein (Prefereixo no beure vi sol)
* I hab die schönen Maderln net erfunden (1938, text de Theo Prosel) (I Did Not Invent Pretty Girls)
* Komm doch en meine Arme (Vine als meus braços)
* Ein kleines weißes Haus (Una petita casa blanca)
* Tango Marina
Pel·lícules
* The Country Schoolmaster (1933)
* Dream of the Rhine (1933)
* Left of the Isar, Right of the Spree (1940)
* A Salzburg Comedy (1943)
* The War of the Oxen (1943)
* Friday the Thirteenth (1949)
* No'Sin on the Alpine Pastures (1950)
* The Lady in Black (1951)

## Notes

* ↑ Fred K. Prieberg: Handbuch Deutsche Musiker 1933–1945. Kiel 2004, S. 6182 (CD-ROM-Lexikon)

## Fonts

* Gran part del contingut d'aquest article prové de l'article equivalent de la Viquipèdia en alemany (consultat el setembre de 2007).
# Loïc Vliegen

Loïc Vliegen (Rocourt, 20 de desembre de 1993) és un ciclista belga, professional des del 2015. En el seu palmarès destaca la victòria el Tour de Valònia de 2019.

## Palmarès

* 2014
** 1r al Triptyque ardennais i vencedor d'una etapa
* 2015
** 1r a la Fletxa ardenesa
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bretanya
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau sub-23
** Vencedor d'una etapa al Tour del País de Savoia
* 2019
** 1r al Tour de Valònia i vencedor d'una etapa
* 2020
** 1r al Tour de Doubs

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2017. 112è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2018. Abandona (15a etapa)
* 2022. Abandona (16a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 2021. Fora de control (9a etapa)

## Referències

* ↑ «Loic Vliegen se lleva el Tour de Valonia». biciciclismo.com, 31-07-2019 [Consulta: 30 agost 2019].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Límit d'exposició permissible

El límit d'exposició permissible (LEP) és un límit legal als Estats Units per a l'exposició d'un empleat a una substància química o a un agent físic. Per als productes químics, la regulació de substàncies químiques s'expressa generalment en parts per milió (ppm) o, de vegades, en mil·ligrams per metre cúbic (mg/m3). Les unitats de mesura per als agents físics com el soroll són específics per a l'agent. Els límits d'exposició permissibles són establerts per l'Occupational Safety and Health Administration (OSHA). La majoria dels LEP de l'OSHA es van publicar poc després de l'adopció de la llei Occupational Safety and Health (Seguretat Ocupacional i Salut o OSH) de 1970, i no s'han actualitzat des de llavors. La Secció 6(a) de la llei OSH atorga a l'agència l'autoritat per adoptar les normes federals existents o les normes de consens nacional com a normes aplicables per l'OSHA. La majoria dels LEP continguts en les taules Z de 29 CFR 1910.1000 van ser adoptades des de la Walsh-Healy Public Contracts Act (Llei de Contractes Públics Walsh-Healy) com a estàndards federals per a la indústria general existent. Aquests, al seu torn, s'havien adoptat a partir dels Threshold Limit Values (valors límits dels llindars o TLV®) de 1968 de l'American Conference of Governmental Industrial Hygienists (Conferència Americana d'Higienistes Industrials Governamentals o ACGIH®).

## Enllaços externs

* Límit d'exposició permissible Termcat
# Límit convergent

Un límit convergent o destructiu (tectònica de plaques), és la línia de xoc entre dues o més plaques litosfèriques.
Quan en el límit convergent una de les plaques de la litosfera s'enfonsa per sota de l'altra consumint-se en el mantell, es parla de subducció. La zona de subducció es defineix per un pla on hi ha una forta activitat sísmica, anomenat zona o pla de Wadati–Benioff.
Aquests tipus de límits comporten la formació de serralades i estan associats a zones d'activitat volcànica i sísmica originades per la fricció de les dues plaques.
El punt d'intersecció de les dues plaques s'anomena zona de subducció i és allí on s'acumulen els sediments en una estructura anomenada prisma d'acreció.
Hi ha plaques litosfèriques continentals i oceàniques. L'escorça de les plaques continentals és força més gruixuda, però menys densa que no pas l'oceànica.
Quan les plaques conflueixen hi pot haver tres tipus de xoc:
* Dues plaques oceàniques xoquen entre elles (oceànica-oceànica)
* Una placa oceànica xoca amb una placa continental (oceànica-continental)
* Dues plaques continentals xoquen entre si (continental-continental).

## Referències

* ↑ Riba, O.. «límit convergent». Diccionari de Geologia, Institut d'Estudis Catalans, IEC, 1997. [Consulta: 3 octubre 2023].
* ↑ Wicander, Reed; Monroe, James S.. Geol (en anglès). 2. Cengage Learning., 2016) Geol (2nd ed.). Belmont, CA: Cengage Learning.. ISBN 978-1133108696. OCLC 795757302..
* ↑ «Què és un límit de placa convergent». eferrit.com, 2023. [Consulta: 3 octubre 2023].
* ↑ King, H.. «Convergent Plate Boundaries» (en anglès). Geology.com, 2023. [Consulta: 3 octubre 2023].
# Maccabi

«Maccabi» té aquests significats:
Maccabi (hebreu: מכבי), que fa referència als macabeus de l'Antic Testament, és un terme que s'empra en el nom de nombroses institucions, esportives o no, principalment a Israel.

## Israel
### Bàsquet

* Maccabi Tel Aviv BC
* Maccabi Haifa B.C.

### Futbol

* Maccabi Tel Aviv FC
* Maccabi Haifa FC
* Maccabi Netanya FC
* Maccabi Petah Tikva FC
* Hakoah Maccabi Amidar Ramat Gan FC

## Món

* Maccabi World Union

### Moviment juvenil

* Macabi HaTzair