OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luc Agbala

Luc Agbala (Kandé, 23 de setembre de 1947 - París, 18 d'octubre de 2010) fou un futbolista togolès de la dècada de 1970 i àrbitre de futbol.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Togo.
Pel que fa a clubs, destacà a Diables Rouges de Lomé i Lomé I, fusió de Dynamic Togolais, Etoile Filante de Lomé i Modèle Lomé.
Un cop es retirà, esdevingué àrbitre internacional.

## Referències

* ↑ «Nécrologie : L'ancien joueur togolais et ancien arbitre de football Luc Agbala Watékou est mort» (en francès). mo5-togo.com, 20-10-2010. Arxivat de l'original el 25 abril 2012.
* ↑ ; Stokkermans, Karel; Mazet, François«African Nations Cup 1972». RSSSF, 06-06-2008.
* ↑ «Agbala Luc: le canonnier du football togolais» (en francès). The Togolais, 09-06-2006. Arxivat de l'original el 3 d'abril 2012. [Consulta: 13 setembre 2019].
* ↑ Satchivi, Ekoué. «Agbala Luc Watékou, le canonnier du football» (en francès). Togocity.com, 28-10-2010. Arxivat de l'original el 25 d'abril 2012. [Consulta: 13 setembre 2019].
* ↑ FIFA. "Match Report - Sierra Leone - Morocco 0:1 (0:0)" Arxivat 2013-06-29 at Archive.is. 30 juny 1984. Consultat el 24 abril 2013.
* ↑ Profile Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. at Worldreferee.com
# Matveiévskaia

Matveiévskaia (en rus: Матвеевская) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 32 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Llorenç Fluxà Figuerola

Llorenç Fluxà Figuerola (Inca, Mallorca, 1906 - 1993) fou un empresari mallorquí. Fill de mestre Antoni Fluxà i de Tonianina Figuerola. A la mort de son pare el 1918 va heretar la fàbrica de sabates familiar. Mentrestant, i fins a l'any 1927, va cursar estudis de batxillerat, comptabilitat, comerç i idiomes. En 1928, es va fer càrrec de l'empresa i consolidà la marca Lotusse, a través del llançament del producte al mercat internacional. Entre 1938 i 1939 va ser batle d'Inca.
Durant la guerra civil espanyola i la posterior depressió econòmica, va destacar per la seva tasca d'importador de matèria primera per a la comarca i d'exportador de calçat a l'estranger. El 1956 va adquirir Viajes Iberia i, d'aquesta manera, diversificà la seva activitat empresarial cap al sector serveis. Aquesta tasca d'internacionalització per augmentar la competitivitat de les seves empreses va trobar continuïtat en la feina feta pels seus fills Antoni, Llorenç i Miquel, respectivament amb Lotusse, Camper i Grupo Viajes Iberia. A més, va exercir els càrrecs de conseller de la Banca March i de la Banca Catalana, com també de president de la Junta d'Obres del Port.
En 1987 va rebre la Medalla d'Or del Foment de Turisme de Mallorca i el 2005 la Medalla d'Or de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears, a títol pòstum.

## Referències

* ↑ Las sagas de la moda (IX): Fluxà, cuatro generaciones de tradición zapatera, moda.es
* ↑ Fallece Lorenzo Fluxá, pionero de la industria del calzado en Baleares, el País, 29 d'agost de 1993
* ↑ El poble paga un deute històric amb Antoni Fluxà nomenant-lo fill il·lustre, Diari de Balears, 10 de novembre de 2002
* ↑ Ells són els premiats amb els Ramon Llull, Diari de Balears, 7 de novembre de 1998
# Cross

«Cross» té aquests significats:
* Esports:
** Cross o camp a través, modalitat d'atletisme
** Cross o ral·li cross, tipus de carreres d'automòbils d'estil esprint
** Cross o cross-country, prova eqüestre que valora la velocitat, la resistència i la capacitat de salt del cavall
** Cross o esquí cross, esport de carreres programat considerat part d'esquí estil lliure
* Toponímia:
** Riu Cross, riu originat al Camerun i el principal del sud-est de Nigèria
** Cross River, estat costaner al sud-est de Nigèria, fronterer amb el Camerun
** Cross City, població a l'estat de Florida (EUA)
** Cap Cross, petit cap a l'Atlàntic a la Costa dels Esquelets de Namíbia
** Cross (Clare), localitat del comtat de Clare, a la província de Munster (República d'Irlanda)
* Biografies:
** Art Cross (Jersey City, Nova Jersey, 1918), pilot estatunidenc de curses automobilístiques
** Frank Cross (Ross, Califòrnia, 1921- Rochester, Nova York, 2012), professor emèrit de la Facultat de Teologia
** James E. Cross (Gloucestershire, 1920-1996), estudiós anglès, especialista en l'època anglosaxona
** Joan Cross (1900 – 1993) soprano anglesa, molt associada amb les òperes de Benjamin Britten
** Ryan Cross (1979), jugador de rugbi a 15 i de rugbi a 13 australià, que juga amb l'USAP de Perpinyà
** Sidney Cross (Hoxton, Londres, 1891 – Chichester, West Sussex, 1964), gimnasta artístic anglès
* Miscel·lània:
** Llengües del riu Cross, família lingüística de les llengües Benué-Congo, de la gran família de llengües nigerocongoleses
** The Cross, formació de rock anglesa liderada per Roger Taylor, conegut per ser el bateria de Queen activa entre 1987 i 1993
** Montesa Impala Cross, model de motocicleta de motocròs fabricat per entre 1963 i 1965
** Cross (videojoc)
# Miguel Díez Lasangre

Miguel Díez Lasangre (nascut a Valladolid) és un dibuixant i il·lustrador espanyol. Va estudiar Belles Arts a la Universitat de Salamanca, on es va especialitzar en pintura i gravat. Ha treballar com a professor d'art i il·lustració a la Universitat de Lleó i a la Universitat de Valladolid. El 1999 va dirigir i fer el guió del curtmetratge Animal, amb el qual fou nominat al Goya al millor curtmetratge d'animació i va guanyar el segon premi de curtmetratges al Festival Internacional de Cinema de Mont-real. En 2001 ingressa a l'Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques d'Espanya.
També és autor de les il·lustracions d'una Historia de Castilla y León en cómic (2011) que fou criticada per un grup d'historiadors lleonesos com a irreverent i de les il·lustracions del llibre d'Esther Pardo Las tortugas nunca duermen (2018) El 2019 va realitzar les il·lustracions del fulletó històric El Conde Pedro Ansúrez, editat per l'Ajuntament de Valladolid.

## Referències

* ↑ Animal a filmaffinity
* ↑ Entrevista a Miguel Díaz Lasangre a animaholic.blogspot.com
* ↑ Historia de Castilla y León en Cómic al web d'Amazon
* ↑ El autor del polémico cómic considera que sus viñetas se han sacado de contexto, ileon.com, 24 de febrer de 2011
* ↑ Las tortugas nunca duermen, Ediciones Ekaré
* ↑ 'El Conde Pedro Ansúrez', nueva publicación para acercar su figura "más allá de la leyenda" a los jóvenes, Europa Press, 16 de gener de 2019

## Enllaços externs

* Colón, Valladolid y el descubrimiento de América a issuu.com
# Aleksandr Medvedkin

Aleksandr Ivànovitx Medvedkin, rus: Александр Иванович Медве́дкин (3 de març [C.J. 19 de febrer] de 1900, Penza - 19 de febrer de 1989, Moscou) fou un director soviètic de llargmetratges i documentals, guionista, organitzador de cinema-trens i equips de cinema de primera línia. Artista del Poble de l'URSS (1979). Guanyador del Premi Estatal de l'URSS (1974).

## Referències

* ↑ «115 лет со дня рождения А. И. Медведкина» (en rus). Arxiu estatal de la regió de Penza, 02-03-2013. [Consulta: 18 juliol 2019].

## Enllaços externs

* (rus) Biografia al web peoples.ru
* (rus) Biografia al web kino-teatr.ru
# Referèndum sobre la constitució de Letònia de 2008

El Referèndum sobre la constitució de Letònia de 2008 per tal de permetre que una dècima part del total de l'electorat registrat pogués iniciar un referèndum popular per dissoldre el parlament letó (Saeima), va tenir lloc a Letònia el 2 d'agost de 2008.

## Antecedents

Els moviments per iniciar el referèndum va començar a la tardor de 2007 en un moment de descontentament públic amb el govern que havia portat a les més grans protestes del carrer des de l'era postsoviètica. El referèndum sobre aquesta qüestió es va activar quan el Govern de Letònia i el primer ministre Ivars Godmanis va votar en contra d'un moviment d'oposició a adoptar aquest canvi a la Constitució, el que va repercutir en l'organització d'un referèndum a Letònia per llei. El president Valdis Zatlers i l'oposició d'esquerra eren a favor del referèndum, mentre que el govern estava en contra, argumentant que provocaria encara més inestabilitat a un país que havia tingut tretze governs en els divuit anys transcorreguts des de la independència. Almenys la meitat del total registrat de l'electorat -és a dir, més de 757.607- havia d'aprovar la proposta de referèndum perquè aquest fos vàlid. El moviment per organitzar el referèndum va ser organitzat per la Confederació de Sindicats Lliures de Letònia.
Els resultats preliminars van indicar que un aclaparador 96% dels electors havien votat a favor de l'esmena, encara que solament prop del 40% de l'electorat total va votar a favor, el que significa que el referèndum no era vàlid. El bon resultat, encara que no fos per canviar directament la Constitució, malgrat tot, podria pressionar els polítics a adoptar una mesura similar.
En cas de ser aprovada, l'esmena hauria representat la primera vegada en un país de la Unió Europea on els votants havien pogut dissoldre el parlament nacional, un dret tradicionalment reservat per al cap d'Estat.

## Reaccions posteriors

Després de la votació, el president Valdis Zatlers va dir que el suport mostrat havia estat prou fort com per incitar el Parlament a adoptar esmenes similars. «Els drets de les persones per dissoldre el Parlament han de ser inclosos a la Constitució com més aviat millor». «Si el 40% ho desitja, el deure del Parlament és fer-ho possible». - Zatlers, citat per l'agència local de notícies BNS.

## Referències

* ↑ «Grozījumi Latvijas Republikas Satversmē» (en letó/anglès). Centrālā vēlēšanu komisija. Arxivat de l'original el 2008-08-28. [Consulta: 7 juny 2015].
* ↑ «Referendum on right to dissolve parliament» (en anglès). France24. [Consulta: 7 juny 2015].
* ↑ Dreijers, Vita. «"Diena" jautā politiķiem: Vai jūs iesiet uz referendumu?» (en letó), 31-07-2008. [Consulta: 7 juny 2015].
* ↑ «Collection of signatures for Amendments to the Constitution of Latvia» (en anglès). CVK. Arxivat de l'original el 2009-01-13. [Consulta: 7 juny 2015].
* ↑ «Latvian vote on sacking parliament falls short» (en anglès). Reuters, 03-08-2008. Arxivat de l'original el 2012-09-27. [Consulta: 7 juny 2015].
# Hubert Mingarelli

Hubert Mingarelli (Mont-Saint-Martin, 14 de gener de 1956 - Grenoble, 27 de gener de 2020) fou un escriptor francès.

## Biografia

Va estudiar fins als 17 anys, quan es va enrolar a la marina durant tres anys. Durant aquest temps va visitar el Mediterrani i el Pacífic, i després va viatjar per Europa. Acabada aquesta etapa, es va instal·lar a Grenoble on va treballar en diversos llocs i no va ser fins a la dècada de 1980 que va començar a publicar. El 2003 va guanyar el Premi Médicis amb la novel·la Quatre soldats. Actualment viu en un mas de muntanya de Matheysine als Alps francesos.
Les dones no són massa presents a les seves novel·les. S'interessa molt més per les relacions pare-fill, com es pot veure a Une rivière verte et silencieuse (1999), La Dernière Neige (2000) o també a La Beauté des loutres (2002). A Quatre Soldats (2003) evoca l'amistat entre quatre homes entre els quals n'hi ha un que acaba de sortir de l'adolescència. El tema militar també es pot trobar en certa manera a Una cabana a l'hivern. Els tres relats inclosos a Océan Pacifique té clares referències autobiogràfiques amb la vida de mariner que va dur a l'armada. Aquesta títol li va comportar el premi Livre & mer Henri-Queffélec del Festival Livre & Mer de Concarneau de 2007.

## Bibliografia

* Le Secret du funambule, MilanEC, 1992.
* Le Bruit du vent, Gallimard (Page blanche), 1991.
* La Lumière volée, Gallimard Page noire, 1993.
* Le Jour de la cavalerie, Le Seuil, 1995.
* L'Arbre, Le Seuil, 1996.
* Une rivière verte et silencieuse, Le Seuil, 1999.
* La Dernière Neige, Le Seuil, 2000.
* La Beauté des loutres, Le Seuil, 2002.
* Quatre Soldats, Le Seuil, 2003. (Premi Médicis)
* Hommes sans mère, Le Seuil, 2004.
* Le Voyage d'Eladio", Le Seuil, 2005.
* Océan Pacifique, Le Seuil, 2006.
* Marcher sur la rivière, Le Seuil, 2007.
* La Promesse, Le Seuil, 2009.
* L'Année du soulèvement, Le Seuil, 2010.
* La lettre de Buenos Aires, Buchet-Chastel, 2011
* La Source, Cadex, 2012
* Un repas en hiver, Stock, 2012. Traduïda al català amb el títol Una cabana a l'hivern per Lluís-Anton Baulenas a l'editorial Sembra Llibres.
* L'homme qui avait soif, Stock, 2014
* L'Incendie, amb Antoine Choplin, Éditions La Fosse aux ours, 2015
* Une histoire de tempête, Éditions du sonneur

## Premis literaris

* 1995 - Prix 12/17 Brive-Montréal
* 2003 - Premi Médicis
* 2006 - Prix Livre & Mer Henri-Queffélec
* 2014 - Prix Landerneau
* 2014 - Prix Louis-Guilloux
# Membrana serosa

En anatomia i histologia, una membrana serosa (o serosa) és una membrana de teixit llis que consisteix en dues capes de mesoteli, que secreten un líquid serós. Es pot parlar de dos tipus de membranes seroses, encara que en realitat es tracta de la mateixa membrana amb diferent nom segons la posició que ocupi. Així, la serosa que entapissa una cavitat de manera similar a la pintura que recobreix les parets d'una habitació, s'anomena serosa parietal. Mentre que la serosa que entapissa els òrgans que es troben en aquesta cavitat, s'anomena serosa visceral.
El nom anatòmic llatí és túnica serosa. Les seroses recobreixen i tanquen diverses cavitats del cos, conegudes com a cavitats seroses, en les quals secreten un líquid lubricant que redueix la fricció degut al moviment. La serosa és completament diferent de l'adventícia, una capa de teixit connectiu que uneix les estructures en lloc de reduir la fricció entre elles. La membrana serosa que recobreix el cor i part del mediastí s'anomena pericardi, la que recobreix la cavitat toràcica i que envolta els pulmons s'anomena pleura, i la que recobreix la cavitat abdominopelviana i les vísceres s'anomena peritoneu.

## Referències

* ↑ «The Anatomy of Lining and Covering Tissues-Membranes!». McGraw-Hill Companies. [Consulta: 12 setembre 2016].
# Llorenç Cendrós

Llorenç Cendrós (Barcelona?, s. XVII), prevere i professor de llengua llatina a Barcelona, autor de la Gramàtica catalana breu i clara.

## Obra

Gramatica cathalana, breu y clara: explicada ab molts exemples y advertencias à part, ab lo modo de compondrer, repetir, apuntuar, escriurer impresa el 1676 a Barcelona és, malgrat el títol, una obra destinada a facilitar l'ensenyament del llatí.

## Referències

* ↑ «Llorenç Cendrós». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Llistat de gramàtiques fins al 1906 disponibles a la Biblioteca de Catalunya
* Les gramàtiques de la llengua catalana abans de la Reforma Ortogràfica
# Milvago

Milvago és un gènere d'ocells rapinyaires de la família dels falcònids (Falconidae). Aquests caracaràs habiten a la zona neotropical.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, 2022) aquest gènere conté dues espècies vives:
* Caracarà capgroc (Milvago chimachima)
* Caracarà chimango (Milvago chimango)
Tanmateix, el Handbook of the Birds of the World Alive (2017) inclou la segona al gènere Phalcoboenus, deixant el primer com única espècie del gènere.

## Referències

* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 353. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Referèndum sobre la independència de Bougainville de 2019

El referèndum d'independència es va dur a terme a Bougainville entre el 23 de novembre i 7 de desembre de 2019, i els resultats s'anunciaran al voltant del 20 desembre. La votació és el resultat d'un acord entre el govern de Papua Nova Guinea i el govern autonòmic de Bougainville. La votació no és vinculant i el Govern de Papua Nova Guinea té l'última opinió sobre què passa de Bougainville en cas que els electors optin per la independència.

## Antecedents

Segons l'Acord de pau de Bougainville, el referèndum que inclou l'opció d'independència s'ha de celebrar a tot tardar el juny del 2020. La votació estava prevista originalment per al 15 de juny de 2019, però es va endarrerir fins al 17 d'octubre a causa de problemes de finançament. El referèndum es va retardar de nou fins al 23 de novembre a petició de la Comissió del Referèndum de Bougainville per assegurar la credibilitat del cens del referèndum i que més gent pugui votar, ja que la principal part del finançament acordat no havia estat lliurat pel govern nacional. Els dos governs afirmar dir que aquest retard seria l'últim. L' analista de l' Australian Policy Strategic Institute, Karl Claxton, va dir que Bougainville votarà per independitzar-se. L'octubre de 2018, l'ex- Taoiseach d'Irlanda Bertie Ahern va ser designat per presidir la Comissió del Referèndum de Bougainville, que és l'encarregada de preparar el referèndum.

## Pregunta

La pregunta que es plantejarà als electors és:
| « | Estàs d'acord que Bougainville tingui: (1) Una major autonomia (2) Independència? | » |

## Resultats

| Elecció | Elecció | Vots | % |
| | Major autonomia | | |
| | Independència | | |
| Vots vàlids | Vots vàlids | | |
| Votacions informals | Votacions informals | | |
| Total | Total | | 100 |
| Electors registrats / participació | Electors registrats / participació | 202.028 | |

## Referències

* ↑ «Bougainville set to hold long-awaited independence referendum» (en anglès). , 27-09-2019.
* ↑ «Bougainville referendum not binding - PM» (en New Zealand English). Radio New Zealand, 11-03-2019. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ «Move to postpone Bougainville Referendum». , 08-02-2019.
* ↑ «Bougainville and Papua New Guinea set target date for independence referendum» (en anglès australià). , 23-05-2016.
* ↑ «Independence vote delayed for Papua New Guinea's Bougainville» (en anglès). France 24, 01-03-2019. [Consulta: 2 març 2019].
* ↑ Gorethy, Kenneth. «B’ville referendum dates changed» (en anglès americà). Post Courier, 05-08-2019. [Consulta: 5 agost 2019].
* ↑ «PNG leader apologises to Bougainville for bloody 1990s civil war». , 29-01-2014.
* ↑ «Bougainville 'very happy' to have Bertie Ahern involved» (en New Zealand English). , 17-10-2018.
* ↑ «Question agreed for Bougainville's independence referendum» (en New Zealand English). Radio New Zealand, 13-10-2018.
* ↑ (en New Zealand English) , 05-09-2019.

## Web oficial

* Comissió de Referèndum de Bougainville
# Iago Falque Silva

Iago Falque Silva (Vigo, 4 de gener de 1990) és un futbolista professional gallec que juga com a migcampista o extrem. Va estar a l'AS Roma de la Serie A italiana, i actualment juga amb l'America de Cali.

## Enllaços externs

* Iago Falque Silva, Fitxa a Soccerway
* Fitxa de Iago Falque Silva a BDFutbol
* Fitxa de Iago Falque Silva a Futbolme (castellà)
* Fitxa a la UEFA
# Luc Boltanski

Luc Boltanski (París, 1949) és sociòleg i escriptor, director d'estudis a l'École des Hautes Études en Sciences Sociales de París, on va crear el Groupe de Sociologie Politique et Morale (GSPM). Considerat una de les figures més rellevants del pensament crític i de l'anomenat pragmatisme sociològic francès, el seu treball ha influït àmpliament en la sociologia, l'economia política i social i la història econòmica. La seva investigació dels últims anys gira al voltant de les expressions actuals de la crítica del capitalisme. D'altra banda, estudia també les repercussions dels canvis del capitalisme sobre el funcionament del món de l'art. En aquest context s'insereixen les seves reflexions sobre la determinació del valor i els modes de valoració. Entre les seves obres, destaquen El nuevo espíritu del capitalismo (amb Ève Chiapello, Akal, 2002), La producción de la ideología dominante (coeditat amb Pierre Bourdieu, Nueva Visión, 2009), Enigmes et complots. Une enquête à propos d'enquêtes (Gallimard, 2012) i De la crítica: compendio de sociología de la emancipación (Akal, 2014).

## Referències

* ↑ Pendre la Paraula. Debat de Barcelona. CCCB, gener de 2015
# Miquel Riera Picón

Miquel Riera Picón (Palma, 1963 - 10 d'octubre de 2019) fou un escalador mallorquí inventor de la modalitat de psicobloc.
Miquel Riera era professor d'escalada, equipador i jutge en competicions internacionals d'escalada. A més, col·laborava amb revistes especialitzades del món de l'escalada i va publicar el llibre Psicobloc Mallorcaː guía de escalada (editada per Desnivel). El 1978 va començar a obrir rutes d'escalada de psicobloc a Mallorca, i a partir d'aquí es va popularitzar arreu del món.
L'any 2002 va gravar el documental Psicobloc, juntament amb Josh Lowell, guanyant cinc premis en diferents festivals de cinema de muntanya. També va col·laborar al documental King Lines, on Chris Sharma escala una de les vies de psicobloc més conegudes a Es Pontàs (Mallorca).

## Referències

* ↑ «Fallece el escalador Miquel Riera, creador del concepto psicobloc» (en castellà), 10-10-2019. [Consulta: 11 octubre 2019].
* ↑ «Ha muerto Miguel Riera, padre del Psicobloc». Desnivel, 09-10-2019. [Consulta: 12 octubre 2019].
* ↑ Mallorca, Diario de. «Muere Miquel Riera, el inventor del psicobloc» (en castellà). [Consulta: 11 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Navegación y Psicobloc en Mallorca (Al filo de lo imposible, 2014)
# Little 15

«Little 15» és el vint-i-unè senzill de Depeche Mode i el quart de l'àlbum Music for the Masses.
Inicialment no havia de ser llançada com a senzill, de fet, amb prou feines va entrar a la llista final de l'àlbum, però un segell discogràfic francès va insistir en el seu llançament fins que la banda va acceptar. Llavors va esdevenir una cançó força popular entrant fins i tot va entrar a la llista britànica de senzills, tanmateix, segueix sent el segon senzill amb la posició més baixa en aquesta llista, només superant a "Dreaming of Me". Irònicament, a França no va entrar en la llista de senzills i si que ho va fer en altres països com Alemanya, Àustria o Suïssa.
El videoclip fou dirigit per Martyn Atkins, qui ja havia col·laborat anteriorment amb la banda però no com a director de videoclip. Aquest fou filmat en la Trellick Tower de Londres. Tracta el concepte del temps esgotant-se, des de l'inici es veu un rellotge marcant l'hora que transmet la sensació de falta de temps i la desesperació per acabar les coses. Posteriorment també fou inclòs en el compilatori The Videos 86−98.
Degut el seu caràcter minimalista, la cançó només va aparèixer en la gita World Violation Tour, on s'interpretava de forma acústica, ja que només requeria la musicalització d'Alan Wilder en sintetitzador a mode piano.

## Llista de cançons
### 7": Mute/Little15 (Regne Unit)

* "Little 15" – 4:16
* "Stjärna" – 4:25

### 12": Mute/12Little15 (Regne Unit)

* "Little 15" – 4:16
* "Stjärna" – 4:25
* "Sonata No. 14 in C#m (Moonlight Sonata)" – 5:36

### CD: Mute/CDLittle15 (Regne Unit, 1991 i 2004), Sire/Reprise 40319-2 (Estats Units, 1991) i Reprise CDLittle15/R2 78891F (Estats Units, 2004)

* "Little 15" – 4:16
* "Stjärna" – 4:25
* "Sonata No. 14 in C#m (Moonlight Sonata)" – 5:36
* "Little 15" i "Stjärna" foren compostes per Martin Gore mentre que "Moonlight Sonata" per Ludwig van Beethoven.

## Referències

* ↑ «Depeche Mode > Singles» (en anglès). OfficialCharts.com. [Consulta: 18 juny 2014].
* 1 2 3 «DM archives > Discography / Singles > Little 15» (en anglès). Depeche Mode. [Consulta: 27 juny 2014].

## Enllaços externs

* Little 15 a DepecheMode.com (anglès)