OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Khmer

«Khmer» té aquests significats:
* Khmers, grup ètnic al qual pertanyen la majoria dels cambotjans
* Khmer Krom, gent de l'ètnia khmer vivint al delta i al baix Mekong
* Khmer Loeu, grups ètnics mon-khmer de les zones muntanyoses del nord-est de Cambodja
* Llengua khmer, idioma oficial de Cambodja
* Alfabet khmer
* Imperi Khmer (segle IX - segle XV)
* República Khmer, govern de Cambodja entre 1970 i 1975
* Khmers rojos, moviment guerriller comunista cambotjà.
# Palau dels Boïl d'Arenós

El palau dels Boïl d'Arenós, conegut també com la Casa del senyor de Bétera, situat en el carrer dels Llibrers, 2 al barri de la Xerea de Ciutat Vella de València, és un edifici declarat bé d'interès cultural, alçat sobre un solar en cantonada propietat de la família dels Boïl. Segueix la tipologia dels palaus medievals valencians però depurada i revisada pels costums i tradicions posteriors.
Després que l'edifici amenaçara ruïna, fou adquirit per la Generalitat Valenciana, restaurat el 1997 i finalment destinat a allotjar la seu de la Borsa de València, funció que conserva en l'actualitat.

## Descripció

L'edifici tal com s'observa actualment és fruit d'una reedificació plantejada en el segle xviii. La façana mostra la divisió funcional i jerarquitzada de l'immoble, estructurat en semisoterrani, entresòl, planta noble i pis alt. Verticalment té sis buits per cadascuna de les plantes. La façana té un sòcol de pedra, metre que la resta està estucada. Destaquen les balconades de ferro forjat. La portada principal està construïda en pedra i presenta en la part superior l'escut de la família propietària (amb les armes de diversos llinatges valencians units per matrimoni, els Boïl, bou i torres, els Vives, les ones, i els Lladró, barres diagonals).
A través de la portada s'accedeix al pati, estructurador de les estances del palau, és de planta rectangular amb quatre arcs escarsers. A l'esquerra es troba l'escala que porta a la planta principal, al costat contrari s'hi troba la que comunica amb totes les plantes. Al fons del pati i paral·lel a la façana, hi ha una sala rectangular a la qual s'accedeix a través de dos arcs de mig punt de pedra, situats en les galeries que formen el pati. A continuació d'aquesta sala hi hagué un pati que ens els anys quaranta del segle xx fou ocupat per un nou edifici modern de diverses altures. En la part més propera a l'actual carrer del Poeta Querol s'obri una altra portada de mides inferiors que correspon ja a un plantejament edificatori pluriresidencial.
Els materials emprats en la fàbrica de l'edifici combinen la rajola, el tapial i la maçoneria. Els forjats estan fets amb bigues de fusta amb voltes de rajoles.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1396. Data de consulta: 17 setembre 2024.
* 1 2 3 4 5 El contingut d'aquest article incorpora material de la declaració d'un bé d'interès cultural publicada a DOGV Nº 5614 el 05 d'octubre de 2007 (text disponible en línia), considerada de domini públic de conformitat a allò dispost a l'article 13 de la Llei de Propietat Intel·lectual espanyola (castellà).

## Enllaços externs

* «Bolsa de Valencia. Palau Böil d'Arenós» (en castellà). CTAV-Icaro. Arxivat de l'original el 7 abril del 2010.
* «Palau dels Boïl d'Arenós» (en castellà). Infociudad. Ajuntament de València.
* «Palacio de los Boil D'Arenós/Palau de los Boil D'Arenós - c/Libreros nº 2». djaa - Solo cultura, Valencia, arte e historia. J. Díez Arnal.
# Meitounao he Bugaoxing

Meitounao he Bugaoxing (xinès simplificat: 没头脑和不高兴, pinyin: Méitóunǎo hé Bùgāoxìng, literalment 'Sense sentit i malcontent') és un curtmetratge d'animació xinés aparegut l'any 1962. El curtmetratge va ser coproduït per Shanghai Animation Film Studio i l'Acadèmia de cinema de Xangai.
Narra la història de dos xiquets de personalitats contraposades, "Meitounao", feliç i "Bugaoxing", més malcarat.
La pel·lícula és el treball de graduació de la carrera d'animació de l'Acadèmia de Cinema de Xangai del 1962. Tota la classe realitza entre 5 i 10 plans d'animació, mentre que la direcció, guió i altres rols els realitzen alguns dels principals creadors de la indústria de l'animació a la Xina continental d'aquella època, i va ser una obra representativa de l'escola xinesa d'animació. L'animació és humorística i exagerada, amb tècniques senzilles de pintura plana d'una sola línia. Les trames vives de l'animació ressonen amb el públic i esdevenen un clàssic de l'animació xinesa dels anys 60.

## Referències

* ↑ 曹小卉主编. 中国动画导演创作研究. 北京：中国电影出版社, 2016.02, p. 221. ISBN 978-7-106-04410-7.
* ↑ «新中国成立60年经典动画角色：没头脑和不高兴». 腾讯娱乐. Arxivat de l'original el 2009-09-30. [Consulta: 26 desembre 2012].
* ↑ 宫承波主编. 中国动画史. 北京：中国广播电视出版社, 2015.02, p. 66-67. ISBN 978-7-5043-7345-8.
* ↑ 许晓青,孙丽萍 «下一部《没头脑和不高兴》在哪里？». 新华网, 2012年5月10日 [Consulta: 26 desembre 2012].
* ↑ Gracetot «《没头脑和不高兴》动画艺术家张松林病逝». 上海青年报. 新浪娱乐, 2012年5月10日 [Consulta: 26 desembre 2012].
# Matamoros

* Per a altres significats, vegeu «Matamoros (municipi)».
Matamoros, oficialment Heroica Matamoros és una ciutat situada al nord-est de l'estat mexicà de Tamaulipas. És situada a la frontera amb els Estats Units al sud del Río Bravo, a l'altre costat del qual es troba la ciutat estatunidenca de Brownsville (Texas), amb la qual conforma una àrea metropolitana transnacional. Segons el cens del 2005, la ciutat tenia 422.711 habitants. Matomoros és capital del municipi homònim. L'intercanvi comercial realitzat per la ciutat és un dels més grans de la frontera, i la ciutat compta amb quatre "ponts internacionals", el nombre més gran de connexions frontereres entre ciutats mexicanes i nord-americanes.

## Enllaços externs

* Ajuntament del Municipi de Matamoros (castellà)
# Bhangra

Bhangra és una música i dansa originària de la regió del Panjab (nord de l'Índia i Pakistan). Sent el resultat dels diferents balls antics de la regió, es va popularitzar per part dels agricultors en la festa anual que celebraven per l'arribada de la primavera, on la collita del bhang (una espècie de cànem) li va donar el seu nom. Actualment s'ha expandit per tot el món a través de diferents estils de música electrònica per exemple.
Els ballarins es mouen amb passió i amb els músculs relaxats, encara que sempre amb molta energia. Els locals del Pakistan descriuen aquest ball com "Ahmedish". El principal moviment del ball és col·locar els braços cap amunt, per sobre de les espatlles. A més, utilitzen altres passos de ball pel "free style", l'estil lliure, d'altres balls del Panjab tradicional, com Luddi, Jhummar, Dhamaal, etc.

## Història

Aproximadament l'any 2000 abans de Crist es va fer popular entre els camperols de la regió del Panjab, utilitzant per marcar el ritme els tambors dhol, un tipus de tambor horitzontal. En la dècada de 1970 és coneguda com la dansa folklòrica de la regió del Panjab, però va començar a ser molt utilitzada en celebracions i festes nocturnes. Els anglesos la comencen a utilitzar i la seva popularitat s'escampa per tot el món. Actualment es pot veure la seva similitud amb estils musicals nous com el hip-hop, molt populars entre la joventut.

## Referències

* 1 2 www.britannica.com/

## Enllaços externs

* Bhangra Dance
# Parc Nacional de Junkerdal

El Parc Nacional de Junkerdal (en noruec: Junkerdal nasjonalpark) és un parc nacional que es troba als municipis de Saltdal i Fauske, al comtat de Nordland, Noruega, al llarg de la frontera amb Suècia. Amb 682 quilòmetres quadrats, el parc fou inaugurat el 2004. El parc limita amb la reserva natural Junkerdalsura.

## Natura

El parc és conegut per la seva variada flora. Algunes muntanyes i les terres altes tenen un gran nombre d'espècies àrtic-alpines. Les altituds més baixes del parc estan cobertes de boscos. Diverses de les espècies de plantes són generalment rares, com Cassiope tetragona. Saxifraga paniculata es troba a només tres llocs a Noruega, i està més àmpliament distribuïda al Parc Nacional de Junkerdal. Moltes de les plantes en aquest parc només es troben al nord, o en altres continents per complet. Algunes de les plantes especialitzades són Carex scirpoidea, Humilis erigeron i Angustifolia arnica, totes les quals es troben al límit meridional del parc. Altres plantes rares que es troben al parc nacional són Campanula uniflora, Pedicularis flammea i Pedicularis hirsuta.
Hi ha goluts, linxs i ossos bruns que viuen al parc. Els ants i els rens són alhora comununs a la zona. Una gran varietat d'aus de zones humides rares i amenaçades també nien a l'interior del parc nacional, entre ells inclou el grifó, l'àguila daurada, la calàbria petita, la calàbria aguda i l'ànec glacial.

## Nom

El primer element és junker significa "noble". Es creu que aquest topònim prové del mot de Preben von Ahlen (1606-1675), anomenat "el junker", que va passar per la vall del parc el 1658 durant una incursió i va destruir la mina sueca de plata Nasa. L'últim element és dal que significa "vall".

## Galeria

* Sjurfjellet, febrer del 2007
* Vista de la muntanya Storfjellet
* Vista de l'interior del parc
* Muntanya Solvagtind
* Barracó dins del parc

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Junkerdal nasjonalpark» (en noruec). [Consulta: 26 març 2012].
* ↑ «Moose hunters meeting brown bears; sep 2009». Arxivat de l'original el 2009-10-03.
# Sorella gegant

La sorella gegant (Caranx ignobilis) és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 170 cm de llargària total i als 80 kg de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del Mar Roig i de l'Àfrica oriental fins a les Hawaii, les Illes Marqueses, el sud del Japó i el nord d'Austràlia.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Palau dels Esports de La Rioja

El Palau dels Esports de La Rioja és un recinte poliesportiu que es troba a la ciutat de Logronyo, a La Rioja. Va ser inaugurat l'any 2003, i és en l'actualitat el recinte cobert per a la pràctica de l'esport més gran de la comunitat autònoma. És el terreny de joc del Club Handbol Ciutat de Logronyo, que competeix en la Lliga ASOBAL.
És també la seu de l'anomenada Casa de les Federacions, en les instal·lacions de les quals s'hi troben les diferents federacions esportives locals.

## Característiques

El Palau està situat a la zona sud de la ciutat, just al costat del camp de futbol de Las Gaunas, amb fàcil accés a través de la circumval·lació de la ciutat HO-20. Compta amb un ampli aparcament que comparteix amb el camp de futbol. Ve a suplir una de les grans mancances de la ciutat de Logronyo pel que fa a instal·lacions esportives, ja que fins a la seva inauguració no es comptava amb un recinte d'aquestes característiques.
La capacitat és de 3.809 espectadors, ampliable fins als 4500 mitjançant l'ús de graderies telescòpiques. Disposa de tota mena de facilitats d'accés per a persones amb discapacitat, que compten amb 12 places reservades.

## Esdeveniments

A més dels partits del Ciutat de Logronyo i els del CB Caja Rioja de bàsquet, el recinte ha albergat nombrosos esdeveniments, tals com a Campionats d'Espanya en categories inferiors de diversos esports, o partits amistosos de seleccions nacionals, com la d'handbol, la de futbol sala o la de bàsquet.
Al marge de l'esport, és també escenari de multitud de concerts. Artistes com Malú, Estopa, Mandra, Bunbury, Melendi, Homes G o Fito i Fitipaldis han actuat allí, entre molts uns altres. A més, és el recinte que s'utilitza per als concerts del festival de cultures contemporànies Actual, que cada any se celebra a Logronyo a principis de gener.

## Referències

* ↑ LaRioja.org Actual 2008 Arxivat 2017-07-10 a Wayback Machine., consultat el gener de 2008
# Matamoros (municipi)

Matamoros és un municipi a l'estat de Tamaulipas. Matamoros és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Tamaulipas. Limita al nord amb Texas, al sud amb San Fernando, a l'oest amb Valle Hermoso i a l'est amb Golf de Mèxic.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Matamoros Arxivat 2020-11-01 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Bhandaria

Bhandaria fou un petit estat tributari protegit del districte d'Undsarviya a la regió de Kathiawar, Presidència de Bombai, format per només un poble amb tres tributaris separats. Els ingressos de l'estat eren 480 lliures i el tribut de 30,8 lliures al Gaikowar de Baroda i d'1,1 lliures al nawab de Junagarh.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Parc Nacional de Kasungu

El Parc Nacional de Kasungu és un parc nacional de Malawi. Es troba a l'oest de Kasungu, a la Regió Central, a uns 175 km al nord de Lilongwe, i s'estén al llarg de la frontera amb Zàmbia.
El Parc Nacional de Kasungu va ser creat el 1970. Amb 2.316 km$^2$, és el segon parc més gran de Malawi, després del Parc Nacional de Nyika. Està situat a una altitud mitjana de 1.000 metres sobre el nivell del mar. El parc sol estar tancat durant el març, durant l'estació humida. Les temperatures hi són més altes de setembre a maig i més fresques de juny a agost. Durant els mesos d'estiu un gran nombre i varietats d'ocells migren al parc i la seva observació és pràctica habitual entre juny i setembre.

## Flora i fauna

La vegetació és essencialment la de sabana de miombo, que correspon a l'ecoregió de boscos de miombo del Zambeze Central, travessada per canals herbosos humits que formen el que localment s'anomena dambos. Diversos rius flueixen pel parc, en particular el Dwangwa i el Lingadzi i el seu afluent, el Lifupa, que constitueixen una zona d'observació d'hipopòtams. Kasungu és conegut per la seva població d'elefants, tot i que la caça furtiva en suposa una important amenaça. També hi ha poblacions d'antílops sable, antílops equins, cudus, impales, búbals, zebres i búfals africans. Entre els depredadors que es poden trobar al parc nacional de Kasungu hi ha les hienes, gossos salvatges africans i servals. Es pensava que el guepard sud-africà s'havia extingit a finals de la dècada de 1970.
Des de l'any 2005 l'àrea protegida és considerada Unitat de Conservació del Lleó.

## Referències

* ↑ malawiplus. «Kasungu National Park in Kasungu, Malawi｜Malawi Travel and Business Guide» (en japonès), 17-06-2022. [Consulta: 22 maig 2024].
* ↑ Malawi. «Kasungu National Park» (en anglès britànic). [Consulta: 22 maig 2024].
* ↑ «Malawi National Parks and Game Reserves Nyika NP, Vwaza Reserve, Kasungu NP, Nkhotakota Reserve, Lake Malawi NP, Liwonde NP, Majete Reserve, Lengwe NP, Mwabvi Reserve». [Consulta: 22 maig 2024].
* ↑ IUCN Cat Specialist Group (2006). Conservation Strategy for the Lion Panthera leo in Eastern and Southern Africa. IUCN, Pretoria, South Africa.
# Els hereus de la terra

«Els hereus de la terra o Los herederos de la tierra» té aquests significats:
* Els hereus de la terra (novel·la), novel·la de l'escriptor català Ildefonso Falcones publicada el 2016
* Els hereus de la terra (sèrie de televisió), sèrie de televisió espanyola de 2022 basada en la novel·la homònima d'Ildefonso Falcones
# Sieranevada

Sieranevada és una pel·lícula romanesa dirigida per Cristi Puiu, estrenada l'any 2016. Es va presentar en selecció oficial al Festival de Canes 2016.

## Argument

A Bucarest al començament 2015, Lary, metge de 40 anys, va, acompanyat de la seva esposa Laura, a casa dels seus pares per commemorar el quarantè dia de la mort del seu pare. Tota la família està reunida per acollir el sacerdot que ha de pronunciar el prec a la memòria del difunt. Però aviat, l'ambient es tensa entre els membres de la família, el to puja. Entre ajustos de comptes i discussions, Lary s'enfronta al seu passat.

## Repartiment

* Mimi Brănescu: Lary
* Catalina Moga: Laura, la dona de Lary
* Ioana Craciunescu: Madame Popescu, la mare de Lary, Relu i Gabi
* Bogdan Dumitrache: Relu
* Rolando Matsangos: Gabi
* Judith State: Sandra, la dona de Gabi
* Ana Ciontea: Tia Ofelia
* Sorin Medeleni: Toni, el marit de Ofelia
* Marí Grigore: Sebi, el fill de Tia Ofelia i Toni
* Ilona Brezoianu: Cami, la filla de Tia Ofelia i Toni
* Andi Vasluianu: Mihaita

## Rebuda
### Nominacions

* 69è Festival Internacional de Cinema de Canes: selecció oficial, en competició

### Crítica

* L'acollida crítica és prou positiva: el lloc Allociné recull una mitjana dels crítics de 3,8/5, i dels crítics espectadors de 2,9/5.
* "En el dramàtic, 'Sieranevada' és en realitat una pel·lícula molt més consistent que 'The Death of Mr. Lăzărescu' (...) 'Sieranevada' ofereix al públic un munt de coses que degustar durant les hores i els dies que estan per venir."
* "Una pel·lícula de la nova onada del cinema romanès, de primera categoria, que resulta familiar de les millors maneres, mentre que ofereix fascinants reflexions sobre la naturalesa humana, la identitat i les seves rareses"
* "Una comèdia que sembla un drama, sona com un drama i es queda mortalment seriosa (...) No hi ha un només segon de la pel·lícula que no resulti minuciosament convincent (...) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)"
* "El procés és claustrofòbic, intens i alienat – amb freqüència brillant, encara que algunes vegades lleugerament redundant (…) Puntuació: ★★★ (sobre 5)"
* Film narratiu recent que ha aconseguit abastar amb tanta claredat i poca afectació tantes àrees de la vida

## Al voltant de la pel·lícula

* Mentre que presentava el seu film Aurora a Canes l'any 2010, Cristi Puiu es va assabentar de la mort del seu pare. Les emocions que van tenir lloc al seu retorn a Romania han inspirat aquest film.
* El director ha donat dues indicacions al seu cap operador per rodar aquest film: no anticipar mai els moviments dels personatges, i sobretot no provar de fer belles imatges.

## Referències

* ↑ «Sieranevada». The New York Times.
* ↑ «Sieranevada». The Guardian.
* ↑ «Sieranevada» (en francès). Allociné, 12 2016.
* ↑ Debruge, Peter «Sieranevada». Variety.
* ↑ van Hoeij, Boyd «Sieranevada». The Hollywood Reporter.
* ↑ Robey, Tim «Sieranevada». Telegraph.
* ↑ Bradshaw, Peter «Sieranevada». The Guardian.
* ↑ YÁÑEZ, MANU «Sieranevada, una obra mestra». ARA.
# Khmelevski

Khmelevski (en rus: Хмелевский) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 703 habitants. Pertany al districte municipal de Saràtov.

## Referències

* ↑ «О преобразовании Соколовского, Михайловского, Краснооктябрьского, Вольновского, Дубковского, Расковского, Усть-Курдюмского, Александровского муниципальных образований Саратовского муниципального района Саратовской области, муниципального образования "Город Саратов" и внесении изменений в некоторые законодательные акты Саратовской области от 25 ноября 2021 - docs.cntd.ru». Arxivat de l'original el 2021-12-27.
* ↑ «Карта села Александровки в Саратовской области с улицами и номерами домов». mapdata.ru. Arxivat de l'original el 2020-10-17. [Consulta: 30 març 2020].
# Parapercis fuscolineata

Parapercis fuscolineata és una espècie de peix de la família dels pingüipèdids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

* La part superior del cos (de color marró clar) presenta una estreta franja longitudinal marró des de l'origen de l'opercle fins a la base de l'aleta caudal, la qual està vorejada per sobre per una altra franja encara més estreta i gairebé blanca. La meitat inferior del cos mostra dotze bandes verticals, estretes, de color groc i no gens contrastades. Estesa sobre la base dels radis de la meitat superior de la cua, hi ha una taca negra piriforme envoltada de blanc. La resta de l'aleta caudal és clara amb tres franges amples i obliqües de color groc i ocre.
* La part superior del cap és de color rosa-marró, la inferior groc clar i el musell groc.
* Mida del musell inferior a la longitud dels ulls, els quals són grocs amb la part superior envoltada de blau-verd.
* La filera exterior de dents de la mandíbula inferior té vuit canines, mentre que la superior presenta sis ullals desenvolupats.
* Les espines de l'aleta dorsal són de longitud creixent (la primera és dues vegades menor que la quarta).
* 4 espines i 22-23 radis tous a l'aleta dorsal i 19-20 radis tous a l'anal.
* Aleta caudal arrodonida.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal (entre 170 i 187 m de fondària) i de clima tropical, el qual viu al Pacífic occidental central: les illes Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Randall, J. E., 2001. Pinguipedidae (= Parapercidae, Mugiloididae). Sandperches. P. 3501-3510. A: K. E. Carpenter i V. Niem (eds.). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae), estuarine crocodiles, sea turtles, sea snakes and marine mammals. FAO, Roma.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Philippines Endemic Marine Fish Checklist (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)

## Bibliografia

* Cantwell, G. E., 1964. A revision of the genus Parapercis, family Mugiloididae. Pacific Science, v. 18: 239-280.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Mike Poto

Mike Poto (Zàmbia, 15 de gener de 1981) és un exfutbolista zambià de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Zàmbia. Pel que fa a clubs, destacà a Green Buffaloes FC.

## Referències

* ↑ Mike Poto a National-Football-Teams.com (anglès)
# María Antonia Zorraquino Zorraquino

María Antonia Zorraquino Zorraquino (Saragossa, 29 de març de 1904 - Saragossa, 22 de novembre de 1993) va ser una investigadora i bioquímica aragonesa.
La seva família posseïa una fàbrica de xocolata i el seu pare estava a favor de l'educació de les dones. María Antonia va assistir, des dels tres anys, al Col·legi Superior per a Senyoretes, on va aprendre, entre altres matèries, francès i matemàtiques. Després del pas per altres escoles, va acabar fent el batxillerat en l'Institut General i Tècnic de Saragossa. Inicialment li interessaven més les ciències però quan va mirar a través del microscopi en el laboratori del doctor Rocasolano, amic del seu pare, va tenir clar que volia estudiar química, com va explicar en una entrevista
Es va doctorar en 1930 a la Facultat de Ciències de la Universitat de Saragossa amb la tesi «Recerques sobre estabilitat i càrrega elèctrica dels col·loides» i era l'única dona de la seva promoció, que tenia vint-i-tres homes. A més,després de Jenara Vicenta Arnal Yarza, que fou la primera doctora en ciències d'Espanya, María Antonia és una de les tres primeres doctores en ciències d'Espanya, junt a Ángela García de la Puerta.
Va desenvolupar el seu treball en el Laboratori de Recerques Bioquímiques sota la direcció de Gregorio Rocasolano. El 1931 es va casar amb Juan Martín Sauras, catedràtic de Química a la Universitat de Saragossa, amb qui va tenir tres fills: Juan, que va néixer el 1932, María del Pilar, va néixer i va morir el 1933 i María Antonia, que va néixer el 1948 i va ser catedràtica de Llengua Espanyola a la Universitat de Saragossa. A pesar que li hauria agradat seguir amb el seu treball en el Laboratori de Química, el seu marit no va considerar apropiat que una dona casada treballés fora de casa. Va morir el 22 de novembre de 1993.

## Referències

* ↑ «Persona - Zorraquino, María Antonia (1904-1993)». PARES, Portal de Archivos Españoles. © Ministerio de Cultura y Deporte - Gobierno de España. [Consulta: 30 setembre 2023].
* 1 2 «María Antonia Zorraquino Zorraquino». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 29 novembre 2016].
* 1 2 «Semblances - Juan Martín Sauras». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 29 novembre 2016].
* ↑ Consejo Superior de Investigaciones Científicas. Pioneras españolas en las ciencias: las mujeres del Instituto Nacional de Física y Química, 2004, p. 106-109.
* ↑ Magallón Portolés, Carmen. Pioneras españolas en las ciencias: las mujeres del Instituto de Física y Química. CSIC, 2004.