OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vicent Nàcher i Ferrero

Vicent Nàcher i Ferrero (Algemesí, 1967) és un poeta i professor de llengua i literatura. És llicenciat en Filologia Catalana per la Universitat de València.
Obres:
* Primavera de cartons. Alzira: Editorial Germania, 1994.
* Desig o llibre dels abismes. Barcelona: Columna Edicions, 1997.
* La sang dels dies. Pròleg de Vicent Borràs. Alzira: Editorial 7 i Mig, 1998.
* Jardí públic.València: Brosquil Edicions, 2008.
* Un entre tants. Alaquàs: Brosquil Edicions, 2010.
* Alehop! Alzira: Editorial Germania, 2013.
* Les flors que creixen als marges. Alzira: Editorial Neopàtria, 2015.
* Els incendis de l’ànima. Alzira: Editorial Neopàtria, 2017.
* Un tros de cel a les butxaques. Alzira: Editorial Neopàtria, 2019.
* Vent d'absències. Paterna: Editorial La Imprenta CG, 2021.
* Als afores de mi. Cullera: Editorial El Petit Editor, 2023.
Antologies:
* 6 poetes 94. Antologia. Barcelona: Edicions de la Magrana, 1994.
* Poesia Noranta. Barcelona: Editorial Oikos-Tau. 1997.
* 21 poetes del XXI. Una antologia dels joves poetes catalans. Barcelona: Editorial Proa, 2001.
Premis:
* Premi Literari Modest Sabaté de Perpinyà de 1988 per Primavera de cartons.
* Finalista del Premi de Poesia Amadeu Oller de Barcelona de 1994 per La sang dels dies.
* XXè Premi de Poesia Marià Manent de Premià de Dalt de 1996 per Desig o llibre dels abismes.

## Referències

* ↑ Castellano, E. «“En poesia, la inspiració sense treball és molt poca cosa”». El Punt Avui, 17-05-2013 [Consulta: 14 juliol 2017].
* ↑ «‘Les flors que creixen als marges', de Vicent Nàcher, per Miquel Català». Diari La Veu, 2015 [Consulta: 14 juliol 2017].
# Vicent Morera Amigó

Vicent Morera Amigó (Silla, 24 de gener de 1919 - València, 28 de juny de 1982) va ser un futbolista dels anys 1940 i 1950 que jugava de mig. Va ser també entrenador.

## Trajectòria

Jugà al Silla CF abans de la Guerra. Acabada la mateixa fou destinat a Ceuta per a realitzar el servei militar i continuà la pràctica del futbol a diversos clubs andalusos, Sevilla Aficionados, Reial Betis, Xerez CD i Granada CF a Segona Divisió. Ingressà al Reial Múrcia, club amb el qual aconseguí l'ascens a primera divisió. El 1945, és fitxat pel FC Barcelona. Amb el Barça només va jugar una temporada (1945-1946). Va debutar en partit oficial el 7 d'octubre 1945 contra l'Alcoià a la tercera jornada de la lliga espanyola (victòria 2 a 0). També va jugar 26 partits no oficials. Al 1946, Vicent Morera fitxa pel València CF, on guanyà la lliga espanyola de la temporada 1946-47. La competència a la seva posició amb el futbolista Mundo provocà que al cap de dues temporades abandonés el club. Retornà al Reial Múrcia i posteriorment ingressà al Llevant UE. Amb el Llevant fou pitxitxi de tercera del 1954 i ascendí a Segona.
Un cop retirat de la pràctica activa del futbol es convertí en entrenador, d'equips modestos valencians. Fou seleccionador de la selecció regional valenciana, de la selecció espanyola juvenil, de l'Ontinyent CF, del CD Mestalla (1962) o del Llevant UE (1966).
El camp de futbol de Silla duu el nom Vicent Morera Amigó.

## Palmarès

* Copa d'Or Argentina:
** 1945
* Lliga espanyola:
** 1946-47

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Vicent Morera, el nómada que anidó en Vallejo». vavel.com, 19-11-2013. [Consulta: 7 maig 2016].
* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 5 «Ficha de Vicente Morera». ciberche. [Consulta: 7 maig 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Unitat d'instruccions

La unitat d'instrucció (I-unit o IU), també anomenada, per exemple, unitat de recuperació d'instruccions (IFU), unitat d'emissió d'instruccions (IIU ), unitat de seqüenciació d'instruccions (ISU), en una unitat central de processament (CPU) és responsable d'organitzar el programa. instruccions que s'han d'obtenir de la memòria i executar-les, en un ordre adequat, i per enviar-les a una unitat d'execució (E-unit o EU). La unitat I també pot fer, per exemple, la resolució d'adreces, la recuperació prèvia, abans d'enviar una instrucció. És una part de la unitat de control, que al seu torn forma part de la CPU.
En l'estil més simple d'arquitectura d'ordinadors, el cicle d'instruccions és molt rígid i s'executa exactament tal com especifica el programador. A la part d'obtenció d'instruccions del cicle, el valor del registre del punter d'instrucció (IP) és l'adreça de la següent instrucció que s'ha d'obtenir. Aquest valor es col·loca al bus d'adreces i s'envia a la unitat de memòria; la unitat de memòria retorna la instrucció a aquesta adreça, i s'enganxa al registre d'instruccions (IR); i el valor de la IP s'incrementa o sobreescriu per un nou valor (en el cas d'una instrucció de salt o bifurcació), preparat per al següent cicle d'instruccions.
Això esdevé molt més complicat, però, un cop s'afegeixen funcions de millora del rendiment, com ara la canalització d'instruccions, l'execució fora d'ordre i, fins i tot, només la introducció d'una memòria cau d'instruccions senzilla.

## Referències

* ↑ Schneck, Paul B. Supercomputer Architecture - Paul B. Schneck - Google Książki (en anglès), 6 December 2012. ISBN 9781461579571.
* ↑ «Central Processing Unit (CPU)» (en anglès americà), 14-06-2021. [Consulta: 28 novembre 2023].
* ↑ «4.1: Instruction Cycles» (en anglès), 01-03-2022. [Consulta: 28 novembre 2023].
* ↑ «How does a CPU Execute Instructions: Understanding Instruction Cycles - Programmathically» (en anglès americà), 15-10-2022. [Consulta: 28 novembre 2023].
# Unitat de Policia Adscrita al Principat d'Astúries

La Unitat de Policia Adscrita del Principat d'Astúries va ser una unitat de Policia que pertanyia orgànicament al Cos Nacional de Policia d'Espanya i que estava assignada a la Comunitat Autònoma del Principat d'Astúries. No era per tant una Policia autonòmica com en els casos dels Mossos d'Esquadra, l'Ertzaintza, la Policia Foral de Navarra o la Policia Canària. Va entrar en funcionament al novembre de 2006 i va cessar les seves activitats el gener de 2014 a causa de desavinences tant polítiques com a econòmiques entre el govern autonòmic i l'estatal, i els seus membres foren reincorporats al Cos Nacional de Policia.
Les seves missions eren la custòdia d'edificis pertanyents al Principat, l'escorta de personalitats, la coordinació i control de les funcions de seguretat assignades a les empreses de seguretat privada i la inspecció i control del joc. La van arribar a compondre 78 agents i 10 vehicles, encara que el nombre d'efectius va anant reduint-se gradualment.
Els uniformes de la unitat adscrita eren idèntics a la resta de policies del cos nacional, encara que portaven insígnies distintives del Principat d'Astúries: la bandera en el braç dret i l'escut en la gorra. Els vehicles que posseïen també eren de diferents colors als del cos nacional.

## Enllaços externs

* Informació de la Unitat Adscrita a la pàgina oficial del Govern del Principat d'Astúries Arxivat 2010-01-03 a Wayback Machine.
# Hitomaro (cràter)

Hitomaro és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 105 km de diàmetre. Porta el nom del poeta japonès Kakinomoto no Hitomaro (c. 655-c. 700), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Hitomaro». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 7 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Figueira Champions Classic

La Figueira Champions Classic és una cursa ciclista d'un sol dia que es disputa a la Regió del Centre de Portugal. La primera edició es va disputar el 2023 i formà part del calendari de l'UCI Europe Tour en categoria 1.1. El 2024 passà a la categoria UCI ProSeries.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2023 | Casper Pedersen | Rune Herregodts | Marijn van den Berg |
| 2024 | Remco Evenepoel | Vito Braet | Simone Velasco |

## Referències

* ↑ «Figueira Champions Classic». [Consulta: 19 maig 2023].
* ↑ «Figueira Champions Classic». UCI.org: Union Cycliste Internationale. [Consulta: 19 maig 2023].
* ↑ «La Figueira Champions-Casino Figueira, preparada para ofrecer un espectáculo único» (en spanish), 29-01-2024. [Consulta: 28 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Figueira Champions Classic - Lloc web oficial
# Atena Farghadani

Atena Farghadani –en persa: آتنا فرقدانی– (Teheran, 29 de gener de 1987) és una pintora iraniana, activista dels drets dels xiquets i presa política a l'Iran. Amnistia Internacional la considera una "presa d'opinió".

## Detenció i empresonament

Atena Farghadani va ser detinguda el 23 d'agost de 2014 per dibuixar una caricatura que criticava els membres de l'Assemblea Consultiva Islàmica, que estudiaven un projecte de llei que pretén penalitzar l'esterilització voluntària, com a part d'un pla més ampli per restringir l'accés a la planificació familiar. El dibuix que va provocar la seua detenció representa uns diputats, amb cossos d'animals, procedint a votar una llei que va contra els drets de les dones, ja que restringeix l'ús d'anticonceptius i criminalitza l'esterilització voluntària.
Farghadani va ser condemnada a 12 anys i nou mesos de presó per càrrecs de “reunió i connivència contra la seguretat nacional”, “difondre propaganda contra el sistema”, “insultar membres del Parlament mitjançant pintures”, “insultar el Líder Suprem de l'Iran” i insultar els seus interrogadors. Els càrrecs semblen derivar-se de la seua obra artística i de la seua relació amb les famílies de les persones que van perdre la vida en la repressió que va seguir a les controvertides eleccions presidencials de 2009.
L'advocat de Farghadani, Mohammad Moghimi, va declarar en una entrevista per a la Campanya Internacional pels Drets Humans a l'Iran, que la condemna hauria de reduir-se a set anys i mig, segons l'article 134 del nou Codi Penal Islàmic del país. Aquest article estipula que la sentència es limitarà a la pena màxima pel delicte amb la pena més severa quan un individu s'enfronta a múltiples càrrecs.
Un recurs d’apel·lació va aconseguir que aquesta condemna quedés reduïda a divuit mesos, i l’artista iraniana va sortir en llibertat el maig de 2016.

## Referències

* ↑ «Dama del dia: Atena Farghadani». Lady Collective, 25-11-2015. [Consulta: 9 desembre 2021].
* 1 2 «Irán: Severas penas de prisión a dos mujeres activistas ponen de relieve flagrante injusticia» (en castellà). Amnistia Internacional, 02-06-2015. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ Parets, Encarna. «Atena Farghadani, condemnada a 12 anys per satiritzar polítics a l’Iran». Núvol, 03-06-2015. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ «Irán condena a Atena Faraghdani a doce años y medio por caricaturas» (en castellà). Global voices, 04-06-2015. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ «L’artista iraniana Atena Farghadani surt de la presó». Núvol, 04-05-2016. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ «Sale de prisión la caricaturista iraní Atena Farghadani» (en castellà). InfoLibre, 04-05-2016. [Consulta: 9 desembre 2021].
# Bleu des Causses

El bleu des Causses (o blau dels Causses en occità), abans anomenat bleu d'Aveyron (blau d'Avairon), és un formatge blau francès de la regió del Rouergue (Avairon), i de l'Aubrac, beneficiant-se d'una AOC des de 1975. És un verdader «roquefort en llet de vaca» el caràcter rústic del qual prové del seu afinament perllongat als cellers cavats en les esllavissades calcàries dels Grands Causses, essencialment als penya-segats de les Gorges du Tarn.
És un formatge a base de llet de vaca, amb la pasta tacada de verd, d'un pes mitjà de 2,5 kg. La seva zona d'afinament està restringida a alguns cantons de l'Avairon: Campagnac, Cornus, Millau, Peyreleau i Saint-Affrique.
El seu període de degustació òptima s'estén de maig a setembre després d'un afinament de 10 a 12 setmanes, però també és excel·lent d'abril a desembre.
La producció fou de 983 tones el 2003 de la qual un 100% amb llet crua.

## Enllaços externs

* Bleu des Causses al web dels formatges AOP Arxivat 2009-05-21 a Wayback Machine.
# Blet moll

El blet moll o salat de fulla estreta (Atriplex patula) és una espècie de planta amb flors ruderal i circumboreal, naturalitzada en moltes regions de clima temperat.

## Descripció

És una planta herbàcia anual d'erecta a procumbent, halòfita (que acumula sals, i també acumula seleni i monoica. Les fulles són de disposició alternada, excepte les molt pròximes, tenen pecíol i són de color verd per les dues cares; de formes ròmbiques-lanceolades a lanceolades-oblongues, senceres o dentades. Floreix de junt a agost amb flors poc vistoses. Les llavors són petites 1000 pesen 2,15 grams i una planta pot produir més de 10.000 lavors. Les llavors poden mantenir la viabilitat fins a 30 anys.

## Usos

És considerada una mala herba però que també és comestible i es pot utilitzar en fitoremediació per dessalinitzar terrenys

### Ús medicinal

Planta considerada tradicionalment com emmenagoga, també usada tradicionalment en afeccions pulmonars i en cas d'histèria.

## Planta invasora

Atriplex patula s'ha naturalitzat a Amèrica del Nord des del segleXVIII.

## Referències

* ↑ Fitoremediació)
* ↑ Biologia i control no químic
* ↑ Atriplex patula in Flora of North America
* ↑ USDA PLANTS Profile
# Brunettia morigera

Brunettia morigera és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: Victòria.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 12 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Duckhouse, D. A., 1966. Psychodidae (Diptera, Nematocera) of Southern Australia: subfamily Psychodinae. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 118: 153–220.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Atlas of Living Australia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ D. A. Duckhouse, 1991. A Revision of Australopapuan and New Caledonian Brunettia (Diptera, Psychodidae). Invertebr. Taxon., 4, 973-1030. «PDF».
* ↑ Checklist to the Australian species (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Bonaventura Puig

Bonaventura Puig és el nom dels següents personatges:
* Bonaventura Puig Perucho (Barcelona, 1884 - Sant Pere de Ribes, 1977), pintor català.
* Bonaventura Puig i Ferrer (Sabadell, 1823 1908), metge català.
# Bud's Recruit

Bud's Recruit és un curtmetratge de comèdia estatunidenc del 1918 dirigit per King Vidor. Una impressió sobreviu a l'UCLA Film and Television Archive. El febrer de 2020, la pel·lícula es va projectar al 70è Festival Internacional de Cinema de Berlín, com a part de una retrospectiva dedicada a la carrera de King Vidor.

## Repartiment

* Wallace Brennan - Bud Gilbert
* Robert Gordon - Reggie Gilbert
* Ruth Hampton - Edith
* Mildred Davis - germana d'Edith

## Producció

Bud’s Recruit és un dels deu curtmetratges escrits i produïts pel Jutge Willis Brown que van ser dirigits per King Vidor. Van ser filmats a Boy City Film Company a Culver City, Califòrnia i estrenats per General Film Company entre gener i maig de 1918. Bud’s Recruit és únic perquè és l'única pel·lícula de la sèrie Judge Willis Brown que sobreviu. Aquesta pel·lícula és l'única de la sèrie en què el jutge Willis Brown no va aparèixer.

## Tema

Brown era un jutge de menors de Salt Lake City especialitzat en "rehabilitar delinqüents juvenils". Va basar la sèrie en les seves experiències operant les seves "Boy's Cities" (que no s'ha de confondre amb Boys Town). Les pel·lícules mostren joves de ciutats "interètniques" que s'enfronten i resolen els reptes socials i morals de manera constructiva. El director Vidor va declarar que "creia profundament" en el valor de les pel·lícules.
Escrit i filmat poc després de l'entrada dels Estats Units a la Primera Guerra Mundial el 1917, el Bud's Recruit al·ludeix als impulsos aïllacionistes que van afectar els esforços de reclutament. La pel·lícula és a favor de la intervenció, tot i que Vidor presenta un retrat dur de control de l'entusiasme pro-allistament del germà menor (Bud). La seva correcció finalment va servir per vèncer la resistència de la seva mare i els seus germans grans a donar suport a l'esforç de guerra. El seu germà gran (Reggie) és "Bud's Recruit".

## Notes

* ↑ «Progressive Silent Film List: Bud's Recruit». Silent Era. Arxivat de l'original el de febrer 22, 2010. [Consulta: March 27, 2010].
* ↑ «Berlinale 2020: Retrospective "King Vidor"». Berlinale. Arxivat de l'original el de gener 17, 2020. [Consulta: February 28, 2020].
* ↑ Durgnat and Simmon 1988 p. 333: “All Vidor’s films prior to 1920 are presumed lost, except for The Intrigue and reel 1 of Bud’s Recruit And p, 24: only film without Brown appearing.
* ↑ Baxter 1976 p. 8 Durgnat and Simmon 1988 p. 25, p. 335
* ↑ Baxter 1976 p. 8 Durgnat and Simmon 1988 p. 24-25, p. 335
* ↑ Durgnat and Simmon 1988 p. 24: “Bud subverts both his draft-age brother and society mother’s “peace advocacy” [isolationism].” And p.65 and p. 69: The subject of “anti-interventionist” attitudes toward participating in the European conflict reflected a “traditional American attitude….”

## Referències

* Baxter, John. 1976. King Vidor. Simon & Schuster, Inc. Monarch Film Studies. LOC Card Number 75-23544.
* Durgnat, Raymond and Simmon, Scott. 1988. King Vidor, American. University of California Press, Berkeley. ISBN 0-520-05798-8
# Borjgali

Borjgali és un símbol del Sol antic de Geòrgia i està relacionat amb els símbols mesopotàmics i de Sumèria de l'eternitat i el sol. La imatge és d'estructura complexa. En general es representa dins del cercle, que simbolitza l'univers. A la part inferior de la imatge es troba l'Arbre de la Vida. Les arrels de l'arbre d'entrar en el "passat" i les seves branques de palma com són per al "futur". L'arbre en si sumboliza la continuïtat entre passat, present i el futur. El Borjgali normalment es col·loca per sobre dels arbres i simbolitza el sol, el moviment i la vida eterna. Avui en dia, el símbol s'utilitza en els identificadors de Geòrgia i dels passaports, així com en moneda. El Borjgali també s'utilitza com un segell de l'Associació d'Amistat basco-georgiana.
# Brunettia amoena

Brunettia amoena és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a les illes Filipines.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ D. A. Duckhouse, 1991. A Revision of Australopapuan and New Caledonian Brunettia (Diptera, Psychodidae). Invertebr. Taxon., 4, 973-1030. «PDF».
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Borsa de Blat (Groningen)

La Borsa de Blat (neerlandès: Korenbeurs) és un edifici a la ciutat de Groningen (Països Baixos) al costat oest del Vismarkt. Pertany al Top 100 dels monuments de la UNESCO als Països Baixos. Va ser construït entre el 1862 i el 1865 per substituir dues borses més petites. Té una façana neoclàssica.
Fins als anys 80 va ser utilitzat com a borsa de blat, tot i que va ser cada vegada més una activitat parcial. Més tard, la sala gran també va ser utilitzada com a pavelló poliesportiu, però no va tenir èxit. A data de 2016 hi havia una sucursal del supermercat Albert Heijn.

## Bibliografia

* Meta A. Prins–Schimmel, De Korenbeurs in Groningen.Historie en toekomst, ABN AMRO, Diemen, 1994.
# Butlla d'Innocenci II (1136)

La Butlla d'Innocenci II és la butlla emesa per aquest Sant Pare el 10 de juny del 1136 en la qual senyalava que considerava que s'havia d'acomplir allò disposat en el Testament d'Alfons I d'Aragó (1131).

## La Butlla

En aquesta butlla emesa pel Sant Pare Innocenci II el 10 de juny del 1136 s'assenyalava que es considerava que s'havia d'acomplir allò disposat en el Testament d'Alfons I d'Aragó (1131), i que per tant els regnes d'Alfons I d'Aragó i Pamplona havien de passar als Ordes militars.
Segons l'historiador Antonio Ubieto Arteta, la butlla hauria estat anunciada al Concili de Burgos celebrat l'octubre del 1136. A aquest concili hi assistiren tant el rei Alfons VII de Castella com gairebé tots els bisbes d'Hispània, inclosos el bisbe de Tarassona Miquel i el bisbe de Saragossa Guillem, encara que no s'esmenten ni el bisbe d'Osca ni el bisbe de Roda.

## Conseqüències

Aquesta butlla hauria tingut com a conseqüència la separació del bisbe i rei Ramir II d'Aragó i la reina Agnès de Poitiers, perquè a partir de finals d'octubre i principis de novembre del 1136 la reina desapareix de la documentació oficial. Agnès de Poitiers reapareix en la documentació francesa entre el 1141 i el 1147, i a partir del 1151 es va retirar a l'Abadia de Fontevrault, on morí vers el 1159.

## Referències

* 1 2 3 Ubieto Arteta, Literatura medieval, pàg. 296; Fecha del matrimonio de Ramiro II el monje

## Bibliografia

* Ubieto Arteta, Antonio. Historia de Aragón, vol. II, Literatura medieval, 1981. ISBN 84-7013-1869.
# Bébé roi de Rome

Bébé roi de Rome o Bébé fils de l'empereur és una pel·lícula muda francesa dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 5 d'abril de 1911.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bébé.

## Repartiment

* René Dary : Bébé (com Clément Mary)
* Renée Carl : Madame Labèbe, la mama
* Paul Manson : el pare, Mr Labébe
* Alphonsine Mary : Fonfon, germana petita de Bébé
* Jeanne Saint-Bonnet : Julie, la minyona

## Notes

* ↑ Bébé roi de Rome, bifi.fr
# Elimis

Els elimis (grec antic: Ἔλυμοι, llatí: Elymi) eren un poble de l'extrem occidental de Sicília, natius de l'illa però diferents dels sículs i sicans, segons diuen el Periple de Pseudo-Escílax i Tucídides.
L'opinió general dels grecs deia que eren d'origen troià, i l'heroi epònim Èlim, segons Tucídides va arribar a l'illa amb un grup de supervivents de la guerra de Troia i va fundar les ciutats d'Èrix i Egesta. En totes les tradicions conegudes, Èlim apareix relacionat amb Enees i Acestes. Els ancestres troians fan pensar en un possible origen pelàsgic.
Hel·lànic dona una versió totalment diferent. Diu que en realitat era un poble que vivia a Itàlia d'on va ser expulsat pels enotris i van arribar a l'illa abans que els sículs. Pseudo-Escílax també diu que eren diferents dels troians.
Sembla que van mantenir relacions amistoses i constant amb els fenicis establerts a Mòtia, Solunt i Panorm, i van col·laborar en l'expulsió d'una colònia grega de Cnidos, que després es van establir a les illes Lipari, segons Tucídides i Pausànias. No se'ls menciona a la història posterior, i les seves dues ciutats més importants, Èrix i Egesta es van hel·lenitzar i es van convertir en ciutats gregues. Anteriorment tenien una ciutat que es deia Eruka i que Dionís d'Halicarnàs anomena Elyma. Van desaparèixer en època històrica barrejats amb els grecs, sículs i sicans.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Elymi». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 14 febrer 2021].