OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Châtas

Châtas és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 57 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Châtas era de 57 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 37 habitatges, 20 eren l'habitatge principal de la família i 18 eren segones residències. 31 eren cases i 6 eren apartaments. Dels 20 habitatges principals, 17 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Châtas el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 32 persones, 16 eren actives i 16 eren inactives. De les 16 persones actives 12 estaven ocupades (6 homes i 6 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 16 persones inactives 5 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'any 2000 a Châtas hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Châtas a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Châtas a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Gose Elbe

El Gose Elbe és un riu d'Alemanya format per un antic braç de l'Elba, tallat del riu per un dic construït vers 1390 al sud-est de l'illa de Kirchwerder. Desemboca al Dove Elbe a la frontera dels barris de Reitbrook i Ochsenwerder. El nom prové de l‘adjectiu baix alemany "goos" que significa pla i refereix al cabal força petit del riu.
Sorgeix com a Gose Elbe-Graben als estanys d'aigua salabrosa per a les infiltracions subterànies de l'aigua de l'Elba encara sotmesa a la marea, a l'interior del dic de l'Elba. Aquest estanys van ser llistats com a parc natural el 1985. Dès de l'edat mitjana forma la frontera entre diverses parròquies que més tard van esdevenir barris d'Hamburg: Kirchwerder i Neuengamme, Ochsenwerder i Reitbrook. El cabal reduït causa una sedimentació fort fins a enllotar quasi tot el riu. El 2007 va començar un projecte per a dragar el riu que va acabar-se el 2011. Va caldre treure uns 15 300 m³ de llot. El riu té un paper important pel desguàs dels pòlders dels Vier- i Marschlande. És parcialment navegable per a canoes i fins a l'antiga resclosa Reitschleuse per petites embarcacions motoritzades. La qualitat de l'aigua és excel·lent i s'hi troben moltes espècies de peixos: carpes, tenques, lluços de riu, sanders, anguiles i peixos blancs La vall del riu atreu també vianants i ciclistes. Fins a la fi del segle xix, el riu tenia un cert paper econòmic pels horticultors que transportaven la seva producció amb barcasses cap als mercats d'Hamburg.

## Afluents

Recs de desguàs
* Ochsenwerder Schöpfwerksgraben
* Unterer Warwischer Wasserweg
* Neuengammer Durchstich, que connecta amb el Dove Elbe
* Seefelder Schöpfwerksgraben
* Neuengammer Schöpfwerksgraben
* Riepenburger Schöpfwerksgraben
Rierol

## Galeria d'imatges

* La resclosa
* El Gose Elbe a Kirchwerder al costat de l'escola municipal

## Referències

* ↑ Die Abdämmung der Gose Elbe, Web de l'ajuntament d'Hamburg
* ↑ Josef Nyáry, Die Gose Elbe, al diari Hamburger Abendblatt, 6 de setembre de 2006
* ↑ Abdämmung Gose Elbe Arxivat 2011-05-10 a Wayback Machine., web de l'ajuntament d'Hamburg
* ↑ Flussgebietsgemeinschaft Elbe (FGG Elbe), Arbeitsgemeinschaft für die Reinhaltung der Elbe, Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine.
* ↑ Gose Elbe fliesst wieder ungehindert al diari Bergedorfer Zeitung del 7 de març 2011
* ↑ Gose Elbe Web de l'associació dels pescadors esportius d'Hamburg
* ↑ Wandern Vierlande Mapa i descripció carregable al web oficial de l'ajuntament d'Hamburg
* ↑ Maritimes Erbe, florale Pracht, al diari Hamburger Abendblatt, 5 de setembre 2006
* ↑ AA.VV., Gesamtliste der Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine., Magdeburg, Flussgebietsgemeinschaft Elbe Geschäftsstelle, 2011
# Èric Jover Comas

Èric Jover Comas (Escaldes-Engordany, novembre 1977) és un polític andorrà, membre del partit polític Demòcrates per Andorra (DA), que va ser ministre d'Andorra.
Jover va exercir com a ministre d'Hisenda d'Andorra des del 22 de maig de 2019 fins a la seva dimissió el gener de 2023, després que es fes públic que no havia presentat la declaració de l'impost de societats de la seva empresa des del 2019. Anteriorment havia exercit com a ministre d'Educació del 2015 al 2019.

## Referències

* ↑ «Eric Jover Comas».
* ↑ «Decret del 21-5-2019 pel qual el cap de Govern nomena els membres del Govern i els seus càrrecs respectius». , 22-05-2019.
* ↑ Redacció, Adrià Torres. «ÚLTIMA HORA: Jover dimiteix i César Marquina agafa la cartera de Finances». La Ciutat, 09-01-2023.
* ↑ Independiente, El. «Dimite Eric Jover, ministro de Finanzas de Andorra, tras admitir que no pagaba el impuesto de sociedades desde 2019» (en castellà), 09-01-2023. [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ «Dimiteix Eric Jover, ministre de finances i portaveu del govern andorrà». [Consulta: 16 setembre 2023].
# Manuel Beguer i Pinyol

Manuel Beguer i Pinyol (Tortosa, Baix Ebre, 1895 - 14 de desembre de 1970), fou un historiador i cronista de la ciutat de Tortosa.
Va ser membre de diverses entitats, entre les quals la Real Academia de la Historia (des de 1955), la de Bellas Artes de San Fernando (des de 1959), i la de Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona (des de 1946). Tingué un important paper en l'impuls de la premsa local, i entre d'altres, va ser director de la revista Germanor entre 1920 i 1925.
Entre les seves principals obres, cal destacar El Real Monasterio de Santa María de la Rápita, de la sagrada y soberana milicia hospitalaria de San Juan de Jerusalén (orden de Malta). Monografía histórica (1948), El Valle de Cardó. Monografía histórica (també del 1948, i reeditada en un facsímil l'any 2000) i La Santa Cinta de Tortosa. Breve historia documentada (1964). Com a obra pòstuma, trobem Llinatges tortosins (Editorial Dertosa, 1980), que recull els articles que va escriure a La Zuda entre 1926 i 1933.
El seu fons personal es conserva a l'Arxiu Comarcal de les Terres de l’Ebre (Tortosa). El seu nebot fou Vicent Beguer i Oliveres, que va ser alcalde de Tortosa.

## Referències

* 1 2 «Manuel Beguer i Pinyol». Enciclopedia.cat. [Consulta: 1r gener 2021].
* ↑ Gombau Domingo, M. Carme «Les revistes bilingües a la Tortosa de la II República». SCRIPTA, Revista internacional de literatura i cultura medieval i moderna, 2016, p. 90.
# Pimelodella serrata

Pimelodella serrata és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Bolívia.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Charlie Walsh

Charlie Walsh OAM (13 de març de 1941) va ser un ciclista australià que es va especialitzar en el ciclisme en pista, concretament en les curses de sis dies. Un cop retirat es va dedicar a la tasca d'entrenador i seleccionador nacional.
El 1987 va rebre l'Orde d'Austràlia.

## Palmarès

* 1967
** 1r als Sis dies d'Adelaida (amb Sydney Patterson)
* 1968
** 1r als Sis dies de Whyalla (amb Keith Oliver)

## Enllaços externs

* Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Guianacara geayi

Guianacara geayi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Guaiana Francesa i el Brasil.

## Referències

* ↑ Kullander, S. O. & H. Nijssen 1989. The cichlids of Surinam. Teleostei: Labroidei. E. J. Brill, Leiden. Cichlids Surinam: i-xxxii + 1-256.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. (1998). "A phylogeny and classification of the South American Cichlidae (Teleostei: Perciformes)". A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.). Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS. pp. pp. 461-498. ISBN 978-8574300351.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Linke H, Staeck L (1994): American cichlids II: Large Cichlids. A handbook for their identification, care and breeding. Tetra Press. Alemanya. ISBN 1-56465-169-X.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Èric d'Auxerre

Èric d'Auxerre ((en francès Heiric d'Auxerre, Auxerre 841 - 876) va ser un monjo oblat del monestir benedictí de Sant Germà d'Auxerre (Borgonya, França).

## Biografia

Èric començà la seva formació al propi monestir, amb Lupus Servatus i Haimó d'Auxerre.
Va escriure una obra titulada Miracula santi Germani, sobre els miracles de Germà d'Auxerre, sant epònim del seu monestir. En aquesta obra parla de la construcció de la cripta. D'altres obres seves van ser Collectaeum, un homiliari i unes glosses a les Categoriae decem (un sumari llatí del segle iv de les Categories d'Aristòtil, atribuït erròniament a Agustí d'Hipona o pres per l'obra completa, i que va ser una de les fonts principals del pensament aristotèlic disponibles a l'Occident de l'alta edat mitjana, influint també en Joan Escot Eriúgena, Alcuí de York i Fredegís de Tours). Va escriure també unes col·leccions d'extractes de les obres de Valeri Màxim i de Suetoni.
Hereu intel·lectual d'Escot Eriúgena, que havia estat cridat pel rei Carles II el Calb a la seva escola palatina el 850, Èric es considera l'iniciador de l'Escola d'Auxerre, que continuà el seu deixeble Remigi d'Auxerre fins al 935. Les glosses d'Èric i Remigi van ser utilitzades al segle xii per Guillem de Conches.

## Referències

* ↑ Jeauneau, Edouard. «Heiric d'Auxerre disciple de Jean Scot». A: L'École carolingienne d'Auxerre de Murethach à Remi, 830-908. Entretiens d'Auxerre 1989. París: Beauchesne, 1991, p. 367-370.
* ↑ Lynch, L. E. «Heiric Auxerre». New Catholic Encyclopedia. [Consulta: 15 maig 2022].
# L'inglesou

L'inglesou és un loa vodú que viu a les àrees silvestres de Haití i mata a qualsevol que l'ofèn.

## Representació

Executa el judici dels que no poden complir la seva paraula, inclosos els houngans i les mambos que no poden guardar els secrets del vodú respecte als no iniciats. L'inglesou és temut i respectat per tots. Gairebé mai arriba a la possessió, però quan ho fa, s'ha de servir correctament; en cas contrari, el houngan o la mambo seran castigats cruelment.
Quan L'inglesou cavalca (posseeix) un cos, només menja vidres i fulles d'afaitar i beu sang calenta de bou. El seu color és el vermell. Està sincretitzat amb el Sagrat Cor de Jesús. Li agraden els objectes esmolats com ara ganivets, tisores, filferro de pues, fulles d'afaitar i, en general, qualsevol cosa que talli o arrenqui la carn.

## Referències

* 1 2 3 Torres, Rafael Agustí. "Loas y Vèvès del Vudú", p. 24 (in Spanish)
# Clupisoma roosae

Clupisoma roosae és una espècie de peix de la família dels esquilbèids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15,4 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 45-47.

## Reproducció

És ovípar i els ous no són protegits.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: riu Irrawaddy a Myanmar.

## Referències

* ↑ Swainson W., 1838. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 1. i-vi + 1-368.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Ferraris, C. J., Jr., 2004. A new species of the Asian schilbid catfish genus Clupisoma from Myanmar, with a redescription of Clupisoma prateri Hora (Osteichthyes: Siluriformes: Schilbidae). Zootaxa Núm. 437: 1-10.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gran Premi d'Espanya del 1999

Resultats del Gran Premi d'Espanya de Fórmula 1 de la temporada 1999 disputat al circuit de Montmeló el 30 de maig del 1999.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 65 | 1h 34' 14. 3 | 1 | 10 |
| 2 | 2 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 65 | + 6.238 s | 3 | 6 |
| 3 | 3 | Michael Schumacher | Ferrari | 65 | + 10.845 s | 4 | 4 |
| 4 | 4 | Eddie Irvine | Ferrari | 65 | + 30.182 s | 2 | 3 |
| 5 | 6 | Ralf Schumacher | Williams - Supertec | 65 | + 1' 27.208 min. | 10 | 2 |
| 6 | 19 | Jarno Trulli | Prost - Peugeot | 64 | + 1 Volta | 9 | 1 |
| 7 | 11 | Damon Hill | Jordan - Mugen - Honda | 64 | + 1 Volta | 11 | |
| 8 | 23 | Mika Salo | BAR - Supertec | 64 | + 1 Volta | 16 | |
| 9 | 9 | Giancarlo Fisichella | Benetton - Playlife | 64 | + 1 Volta | 13 | |
| 10 | 10 | Alexander Wurz | Benetton - Playlife | 64 | + 1 Volta | 18 | |
| 11 | 14 | Pedro de la Rosa | Arrows | 63 | + 2 Voltes | 19 | |
| 12 | 15 | Toranosuke Takagi | Arrows | 62 | + 3 Voltes | 20 | |
| DSQ | 16 | Rubens Barrichello | Stewart - Ford | 64 | Irregularitats monoplaça | 7 | |
| Ret | 20 | Luca Badoer | Minardi - Ford | 50 | Virolla | 22 | |
| Ret | 22 | Jacques Villeneuve | BAR - Supertec | 40 | Caixa canvi | 6 | |
| Ret | 12 | Pedro Diniz | Sauber - Petronas | 40 | Transmissió | 12 | |
| Ret | 17 | Johnny Herbert | Stewart - Ford | 40 | Transmissió | 14 | |
| Ret | 8 | Heinz-Harald Frentzen | Jordan - Mugen - Honda | 35 | Motor | 8 | |
| Ret | 11 | Jean Alesi | Sauber - Petronas | 27 | Transmissió | 5 | |
| Ret | 5 | Alessandro Zanardi | Williams - Supertec | 24 | Caixa canvi | 17 | |
| Ret | 18 | Olivier Panis | Prost - Peugeot | 24 | Caixa canvi | 15 | |
| Ret | 21 | Marc Gené | Minardi - Ford | 0 | Caixa canvi | 21 | |

## Altres

* Pole: Mika Häkkinen 1' 22. 088
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1' 24. 982 (a la volta 29)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 03 - 04 - 2010].
# Çatalca (desambiguació)

«Çatalca» té aquests significats:
* Çatalca, ciutat i districte a la província d'Istanbul, Turquia
* Çatalca, nom turc de la ciutat de Farsàlia a Tessàlia, Grècia.
* Çatalca, vila del districte de Nizip, a la província de Gaziantep
# Lyle

«Lyle» té aquests significats:
* Lyle (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota
* Lyle (Washington), concentració de població designada pel cens a la riba nord del riu Colúmbia, a l'estat de Washington (EUA)
* Hilliard Lyle (Allenford, Ontario, 1879 - Beaverlodge, Alberta, 1931), jugador de lacrosse canadenc
# Maman

Maman és una escultura de bronze, marbre i acer inoxidable, esculpida per Louise Bourgeois, l'any 1999. L'escultura, que representa una aranya, és una de les aranyes més grans del món. Les seves mesures són 30 peus d'alt i 33 peus d'ample. Forma part de la col·lecció permanent del museu Guggenheim de Bilbao. Es troba instal·lada a la part superior de l'edifici, a sota del Pont de La Salve. Els vianants poden caminar sota el seu gegantí cos d'aracnid. L'autora és reconeguda internacionalment per la seva capacitat per reflexionar plàsticament sobre temes profunds i dolorosos de la natura humana. Va anomenar “Maman” a l'escultura en homenatge a la seva mare. En la seva etapa de creació d'aquesta obra, l'artista es va entrecreuar amb moviments avantguardistes del segle xx, com el Surrealisme, l'Expressionisme abstracte i el Postminimalisme. Aquesta obra pertany a una sèrie de la mateixa autora, inspirada en l'aranya. Motiu que va aparèixer per primera vegada en diversos dibuixos realitzats per l'artista en la dècada de 1940 i va ocupar un lloc central a la seva obra durant la dècada de 1990.

## Referències

* ↑ «Maman». Collections. The National Gallery of Canada. Arxivat de l'original el 4 de març 2017. [Consulta: 18 gener 2014].
# Pomerania Tour

El Pomerania Tour va ser una cursa ciclista per etapes polonesa. Es disputava al Voivodat de Pomerània. Es va crear el 2003 amb el non de Pomorski Klasyk i es corria amb una cursa d'un dia. El 2007 va entrar al calendari de l'UCI Europa Tour. El 2009 va canviar de nom a Pomerania Tour, i va passar a ser una cursa d'etapes

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2003 | Zbigniew Piątek | | |
| 2004 | Piotr Chmielewski | | |
| 2005 | Piotr Wadecki | Pawel Zugaj | Marek Rutkiewicz |
| 2006 | Krzysztof Jeżowski | Daniel Czajkowski | Adam Wadecki |
| 2007 | Marcin Sapa | Wojciech Pawlak | Grzegorz Zoledziowski |
| 2008 | Dariusz Baranowski | Krzysztof Jezowski | Piotr Zaradny |
| 2009 | Arthur Detko | Jacek Tadeusz Morajko | Tomasz Smoleń |
| 2010 | Dirk Müller | Kim Lachmann | Vladimir Duma |

## Enllaços externs

* Palmarès 1 a memoire-du-cyclisme.eu Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* Palmarès 2 a memoire-du-cyclisme.eu Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* Palmarès 1 a sitiodeciclismo.net
* Palmarès 2 a sitiodeciclismo.net
# Clurichaun

El clurichaun (/ˈklʊərɨkɔːn/) (en irlandès), és un ser de fada irlandès, borratxo, solitari i hostil, "imatge nocturna i maligna" del leprechaun. Viuen a les nits i els agrada muntar ovelles i gossos com si fossin cavalls.
Es diu que si els tractes bé, tindran cura del teu celler, però si se'ls tracta malament, causaran excessos a casa teva i vessaran tot el teu vi.

## Referències

* ↑ Yeats. Fairy and Folk Tales of the Irish Peasantry, 1888. «El Cluricaun, (Clobhair-ceann, in O'Kearney) Se emborracha en las bodegas de los caballeros. Algunos suponen que no es más que un Leprechaun en una juerga. La figura del Clurichaun es casi desconocida en Connaught y el norte.»
* ↑ W. B. Yeats, Fairy and Folk Tales of the Irish Peasantry, in A Treasury of Irish Myth, Legend, and Folklore, p 80, ISBN 0-517-48904-X.

## Vegeu també

* Leprechaun
* Far darrig
# Lietavská Lúčka

Lietavská Lúčka és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1393.