OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Papamosques follet

El papamosques follet (Stenostira scita) és un ocell de la família dels estenostírids (Stenostiridae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de sabanes, matolls i arbusts de Sud-àfrica, arribant cap al nord fins al sud de Namíbia i Botswana

## Descripció

Fa una llargària d'11–12 cm. Sense dimorfisme sexual. Gris per sobre. Cella i bigotera blanques que emmarquen una banda ocular negra. Primàries i secundàries negres amb una llista blanca travessant-les. Cua negra, exceptuant les plomes laterals que són blanques. Gola blanca, pit gris clar i ventre blanc amb un to gris rosaci al centre. Ull castany i bec i potes negres. Els joves són més brunosos.

## Taxonomia

Antany classificat als muscicàpids (Muscicapidae), estudis genètics van afavorir que s'inclogueren en la nova família dels estenostírids (Stenostiridae), com a única espècie del gènere Stenostira Cabanis et Bonaparte, 1850.

## Referències

* ↑ «Papamosques follet». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
* ↑ BirdLife International. 2016. Stenostira scita. The IUCN Red List of Threatened Species. Version 2016.2. Rev. 10/05/2023.
* ↑ P Beresford, FK Barker, PG Ryan i TM Crowe (2005): African endemics span the tree of songbirds (Passeri): molecular systematics of several evolutionary 'enigmas'. Proc. Roy. Soc. Lond. B 272(1565): 849–858.
* ↑ J Fuchs, J Fjeldså, RCK Bowie, G Voelker i E Pasquet. (2006): The African warbler genus Hyliota as a lost lineage in the oscine songbird tree: Molecular support for an African origin of the Passerida. Molecular Phylogenetics and Evolution 39(1): 186–197.
# Els guardians de la fórmula

Els guardians de la fórmula (en serbi: Čuvari formule, en serbi ciríl·lic: Чувари формуле) és una pel·lícula dramàtica sèrbia de 2023 dirigida per Dragan Bjelogrlić i escrita per Vuk Ršumović. Es basa en la novel·la El cas de Vinča del professor Goran Milašinović, que també va ser col·laborador del guió.
La pel·lícula segueix les conseqüències de l'incident del reactor de 1958 a l'Institut Nuclear de Vinča i el tractament posterior de físics iugoslaus irradiats a l'Institut Curie de París, que va implicar el primer trasplantament de medul·la òssia al món. Ha estat subtitulada al català.

## Repartiment

* Radivoje Bukvić com a Dragoslav Popović
* Alexis Manenti com a Doctor Mathé
* Ognjen Mićović com a Života Vranić
* Jovan Jovanović com a Radojko Maksić
* Alisa Radaković com a Rosa
* Lionel Abelanski com a Doctor Jame
* Jérémie Laheurte com a Leon Schwarzenberg
* Olivier Barthélémy com a Derval
* Miki Manojlović com a Pavle Savić
* Dragan Bjelogrlić com a Leka Ranković

## Producció

El rodatge va durar aproximadament un any a Sèrbia, Eslovènia i França entre el 2022 i el 2023.

## Referències

* ↑ «РТС :: Филм и ТВ :: Екранизација првог романа о српском Чернобиљу поверена Бјелогрлићу и Ршумовићу» (en serbi). [Consulta: 8 novembre 2023].
* ↑ «DRAGAN BJELOGRLIĆ O NAJVEĆOJ TAJNI JUGOSLAVIJE! Počinje snimanje novog filma Lančana reakcija: Sprema pravi HIT!» (en serbi), 08-11-2023. [Consulta: 8 novembre 2023].
* ↑ «Vinca reactor accident, 1958». [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ «Els guardians de la fórmula». Goita què fan, ara!. [Consulta: 4 febrer 2024].
* ↑ «Pala prva klapa celovečernjeg igranog filma „Lančana reakcija“ u režiji Dragana Bjelogrlića - FCS» (en serbi), 19-05-2022. [Consulta: 8 novembre 2023].
* ↑ Tanjug. «Dragan Bjelogrlić o "Lančanoj reakciji": Filmove pravim za publiku i komšije, a ne za neki imaginarni žiri festivala» (en serbi), 30-05-2022. [Consulta: 8 novembre 2023].
* ↑ «ХЛАДНИ РАТ ЈОШ НИЈЕ ЗАВРШЕН: "Новости" на снимању "Ланчане реакције" у Архиву Југославије који "глуми" париски Институт "Кири"» (en serbi). [Consulta: 8 novembre 2023].
# Stamford (Nova York)

Stamford és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.265 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stamford tenia 1.265 habitants, 496 habitatges, i 290 famílies. La densitat de població era de 367,2 habitants per km².
Dels 496 habitatges en un 28,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,6% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 41,5% no eren unitats familiars. En el 34,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 21,1% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 26,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.664 $ i la renda mediana per família de 38.864 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 21.607 $. La renda per capita de la població era de 18.012 $. Entorn del 9,4% de les famílies i el 15,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stamford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stamford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# L'innocència dels infants

L'innocència dels infants (xinès simplificat: 童心, pinyin: Tóngxīn) és un curtmetratge d'animació dirigit per Wang Gang i produït per l'estudi de cinema de Changchun el 1989.
Fou emés per Canal Nou, dins del contenidor A la Babalà, el 15 de maig de 1994.

## Referències

* ↑ 动画概论 (en xinès). 清华大学出版社有限公司, 2005. ISBN 978-7-302-11695-0.
* ↑ 张慧临. 20世纪中国动画艺术史 (en xinès). 陕西人民美术出版社, 2002. ISBN 978-7-5368-1488-2.
# Papamosques encaputxat

El papamosques encaputxat (Ficedula nigrorufa) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) endèmic de les muntanyes del sud-oest de l'Índia. Es troba als Ghats occidentals i a les muntanyes Nilgiri i Palni. El seu hàbitat natural són els boscos de shola amb dens sotabosc i les plantacions de cardamom i cafè, i matollars humits en barrancs, des dels 700m fins als cims més alts. La població principal es troba als altiplans més alts, per sobre dels 1.500m. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
És únic dins del gènere Ficedula per presentar coloració ataronjada a l'esquena i abans dels estudis moleculars es va suggerir que estava relacionat amb els túrdids.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques encaputxat». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 708. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Black-and-orange Flycatcher. Ficedula nigrorufa» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ Khan, M.A.R. «Ecology of the Black-and-Orange Flycatcher Muscicapa nigrorufa (Jerdon) in Southern India». Journal of the Bombay Natural History Society, vol. 75, 3, 1978, pàg. 773–791.
* ↑ «Systematics of Ficedula flycatchers (Muscicapidae): A molecular reassessment of a taxonomic enigma.». Molecular Phylogenetics and Evolution, vol. 41, 1, 01-10-2006, pàg. 118–126. Arxivat 29 de setembre 2007 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Mirador de la serra de Pàndols

El Mirador de la serra de Pàndols és un espai històric d'homenatge i commemoració del Pinell de Brai, a la Serra de Pàndols, del que va ser un dels escenaris més determinants durant la batalla de l'Ebre, l'enfrontament més important de la Guerra Civil, desencadenada pel cop d'estat militar del juliol de 1936 contra la democràcia republicana. En aquest indret, l'Associació de Supervivents de la Lleva del Biberó va instal·lar als anys vuitanta el Cub de la Pau i es va adequar creant-hi un esplèndid mirador, que actualment està complementat amb un seguit de faristols explicatius de la importància de la cota durant la batalla de l'Ebre, a l'estiu de 1938.
En el context de la batalla de l'Ebre, el mirador de la serra de Pàndols (cota 705), també conegut com la Punta Alta, era un dels espais clau de la batalla, ja que des de la seva situació privilegiada es podien controlar i batre els altres punts elevats que l'envoltaven: el nucli del Pinell de Brai i part de la serra de Cavalls. És per aquest motiu que, a l'inici de l'ofensiva, el 25 de juliol, les forces republicanes van ocupar les principals alçades de la serra de Pàndols. Al principi d'agost, l'exèrcit franquista va intentar sense èxit, després d'intensos combats, desallotjar els republicans de Pàndols, els quals hi van romandre fins al 3 de novembre, tot just abans de retirar-se definitivament a l'altre costat de l'Ebre.

## Referències

* 1 2 «Memorial de les Camposines». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
# Pantà de l'Espunyola

El pantà de l'Espunyola és un petit embassament de 0,8 hectàrees del municipi de Capolat, que es troba inserit en un ambient totalment forestal, enmig d'una pineda de pi roig amb boix i roures. Està format de fet per dos embassaments situats just un a continuació de l'altre, separats per una petita presa, que recullen les aigües d'un petit torrent afluent de la riera de Navel.
No s'hi ha desenvolupat vegetació de ribera ni vegetació helofítica, tret d'algun clap de boga molt puntual. El fons del pantà, però, ha estat colonitzat per herbassars de Myriophyllum (hàbitat d'interès comunitari 3150).
La transparència i l'excel·lent qualitat de l'aigua fan que aquest espai destaqui especialment per ser un punt important de reproducció d'amfibis, especialment diverses espècies de tritons. Es tracta, doncs, d'un espai de gran interès per a la fauna amfíbia.
El seu aïllament fa que no presenti cap impacte que el pugui posar en perill. El pantà inferior està envoltat, al marge dret, per una tanca metàl·lica de característiques perilloses per a la fauna, que convindria substituir per alguna tanca més permeable. En general, cal vetllar només perquè l'espai mantingui les característiques actuals.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pantà de l'Espunyola». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 24 juliol 2014].
# Embarcació d'esbarjo

Una embarcació d'esbarjo o embarcació d'esbargiment és una barca que es fa servir com a esbarjo personal, familiar i, de vegades, esportiu.
Aquestes embarcacions es divideixen en dues categories principals: embarcacions de motor i embarcacions de vela. També hi ha bots de rem i canoes. Es fan servir en vacances, com ara en un riu, un llac, un canal, una via d'aigua, un arxipèlag o una regió costanera. Les embarcacions d'esbarjo se solen amarrar en un port esportiu. Algunes tenen comoditats que es poden utilitzar mentre estan amarrades.
A Gran Bretanya, molts narrowboats que abans es feien servir per transportar mercaderies es convertiren en embarcacions d'esbarjo. Avui en dia, encara s'empra habitualment el mateix estil de buc per a noves embarcacions d'esbarjo utilitzant el sistema de canals.

## Referències

* ↑ «embarcació d'esbargiment». TERMCAT. [Consulta: 30 setembre 2020].
# Síndrome prostàtica

La síndrome prostàtica és un conjunt de símptomes: disúria d'esforç, pol·laciúria, disminució del calibre i de la força del raig miccional, degoteig terminal o micció en dos o més temps, sensació de micció incompleta (tenesme vesical), nictúria (haver-se de llevar diverses vegades per anar a orinar durant la nit).

## Etiologia

* Hiperplàsia prostàtica benigna: és, de molt, la causa més freqüent.
* Quists prostàtics.
* Prostatitis.
* Neoplàsia.

## Vegeu també

* Síndrome miccional.
# Lamprologus tigripictilis

Lamprologus tigripictilis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: curs inferior del riu Congo.

## Referències

* 1 2 «Lamprologus tigripictilis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Schelly, R.C. i M.L.J. Stiassny, 2004. Revision of the Congo River Lamprologus Schilthuis, 1891 (Teleostei: Cichlidae), with descriptions of two new species. Am. Mus. Novit. 3451:40 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C. i M. Poll, 1991. Lamprologus. p. 218-225. A J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pantà de Gorki

El pantà de Gorki (en rus Горьковское водохранилище, Gorkóvskoie vodokhranilisxe) és un llac artificial que es troba en el curs mitjà del Volga, a Rússia.

## Geografia i història

Està format per una presa i per la central hidroelèctrica de Gorki, construïda el 1955 entre les ciutats de Gorodets i Zavóljie. S'estén sobre 430 km des de la presa de Ríbinsk fins a la presa de Gorodets, a través de les províncies de Iaroslavl, de Kostromà, de Nijni Nóvgorod i d'Ivànovo. L'embassament és relativament estret i segueix el llit natural del Volga en la seva part superior, mentre que per sota de Iúrievets té una amplada de 16 km.
El pantà va tenir el nom de la ciutat de Nijni Nóvgorod (Gorki) entre 1932 i 1990, a 50 km per sota de l'embassament. I sobre la riba dreta del riu va construir-se una altra ciutat industrial, Zavóljie.
# Mirador de la Mitja lluna

El Mirador de la Mitja lluna és el punt culminant del barri de la Font d'en Fargues al parc del Guinardó i és l'espai que s'aboca sobre la vall d'Horta i més enllà. Ofereix una bona panoràmica de part de la serra de Collserola i del Montseny.

## Etimologia

El nom de la Mitja lluna li ve perquè hi havia una resta de construcció de forma arrodonida en aquesta forma, que era a l'extrem on ara hi ha una font. No se sap ben bé què era, però podria tenir a veure amb una construcció de l'antiga propietat anomenada del Castell, propietat de Norbert Peñasco, on després s'hi van construir al cim les bateries del turó de la Rovira.

## Referències

* ↑ «Rutes històriques pel Districte d'Horta-Guinardó».
# Maximilian Steinberg

Maksimilian Osséievitx (Óssipovitx) Xtéinberg, rus: Максимилиа́н Осе́евич (О́сипович) Ште́йнберг transcrit habitualment Maksimilian / Maximilian Steinberg (Vilnius, Lituània, 4 de juliol de 1883 - Sant Petersburg, Rússia, 22 de juny de 1946) fou un compositor rus.
Estudià en la Universitat i en el Conservatori de Sant Petersburg, i fou deixeble en aquest últim establiment de Rimski-Kórsakov i de Glazunov. Més tard fou nomenat professor de contrapunt i instrumentació d'aquell Conservatori on tingué entre altres alumnes a Dmitri Xostakóvitx, mGueorgui Rimski-Korsakov net del gran compositor del mateix cognom i als seus conciutadans Stasys Šimkus i Deixevov.
Les seves obres principals són:
* cinc simfonies;
* l'obertura Rusalka;
* Fantasia dramàtica, preludi per a orquestra;
* Variacions simfòniques;
* un ball escènic, i melodies vocals.
També és autor d'un Tractat d'instrumentació (1913) i va editar les obres postumes de Rimski-Kórsakov.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm., pàg. 57 (ISBN 84-239-4557-X)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. I, pàg. 331. (ISBN 84-7291-227-2)
# Borda amb coberta de palla de Graus

La Borda amb coberta de palla de Graus és una construcció de Lladorre (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Borda construïda en aparell petit de pedra pissarrosa, de fort pendent i coberta de palla de sègol a dues vessants, de forta inclinació. Els murs dels pinyons presenten un perfil escalonat per a permetre de pujar-hi amb facilitat al moment d'adobar la coberta. D'aquest tipus de coberta que fou força freqüent en temps passat en els Pirineus, sols resten en l'actualitat, uns pocs exemplars, dels quals potser el més conegut són els d'algunes bordes de Canejan (Vall d'Aran).

## Referències

* ↑ «Borda amb coberta de palla de Graus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# Papir Magdalen

El papir 64 o papir Magdalen és un manuscrit de papir que es troba entre els Papirs del Nou Testament.
Va ser adquirit a Luxor, Egipte, l'any 1901 pel reverend Charles Bousfield Huleatt (1863-1908), escrit en grec; es va identificar com a part de l'Evangeli segons Mateu (capítol 26:23 i 31) i es va presentar a Magdalen College, Oxford, on està catalogat com a papir grec Magdalen 17, d'on ve el seu nom. Els fragments van ser publicats per Colin H. Roberts el 1953. L'obra s'ha caracteritzat com a predecessora de l'anomenada escriptura uncial, que va començar a sorgir cap a les darreries del segle ii. La comparació paleogràfica data el manuscrit pels volts de l'any 200. El fragment està escrit per les dues bandes, prova concloent que provenia d'un còdex.
Un segon fragment anomenat papir de Barcelona 1 (P67), i publicat l'any 1956 per Ramon Roca i Puig, fou catalogat com a part del mateix còdex que el fragment de Magdalen, opinió que han mantingut els acadèmics.

## Referències

* ↑ «Los fragmentos de Evangelio más antiguos del mundo» (en castellà), 25-01-2015. [Consulta: 2 gener 2020].
# Els Masets (Olivella)

Els Masets és un caseriu d'Olivella (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt d'edificis format pels "Masets de Dalt" i els "Masets de Baix". Cada maset consta d'un conjunt d'edificis juxtaposats formant un pati central. Les cobertes de les cases són a una i a dues vessants, de teules. Tenen planta baixa i un pis. Les obertures són de forma rectangular menys algunes portes que són d'arc rodó o arc rebaixat, algunes vegades de maó vist i altres de pedra.

## Història

Quan la casa és de poques dimensions, en lloc de mas s'empren el nom de "masets". Un mas pot atreure altres masos, fins a arribar-se a formar un aglomerat de caserius. El Maset del Dalt i de Baix formaven un caseriu pertanyent a l'antiga quadra de Jafra, actualment despoblada, i ara es troben completament enrunats.

## Referències

* 1 2 «Els Masets». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
* ↑ «Els Masets de Jafra - Olivella - Pobles de Catalunya». [Consulta: 27 febrer 2019].
# Suchá nad Parnou

Suchá nad Parnou és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1296.
# L'illa del tresor (desambiguació)

«L'illa del tresor o Treasure Island» té aquests significats:
Literatura:
Cinema:
* L'illa del tresor (pel·lícula de 1918), dirigida per Chester i Sidney Franklin i protagonitzada per Francis Carpenter i Violet Radcliffe
* L'illa del tresor (pel·lícula de 1920), dirigida per Maurice Tourneur i protagonitzada per Charles Ogle i Shirley Mason
* L'illa del tresor (pel·lícula de 1934), dirigida per Victor Fleming i protagonitzada per Wallace Beery i Jackie Cooper
* L'illa del tresor (pel·lícula de 1950), dirigida per Byron Haskin i protagonitzada per Robert Newton i Bobby Driscoll
* L'illa del tresor (pel·lícula de 1972), dirigida per John Hough i protagonitzada per Orson Welles i Kim Burfield
* L'illa del tresor (pel·lícula de 1985), dirigida per Raoul Ruiz i protagonitzada per Martin Landau i Melvil Poupaud
* L'illa del tresor (pel·lícula de 1990), dirigida per Fraser Clarke Heston i protagonitzada per Charlton Heston i Christian Bale
* L'illa del tresor (pel·lícula de 1999), dirigida per Peter Rowe i protagonitzada per Jack Palance i Kevin Zegers
* L'illa del tresor (pel·lícula de 2012), dirigida per Steve Barron i protagonitzada per Eddie Izzard i Toby Regbo
Televisió:
Geografia:
* Treasure Island (Florida), localitat estatunidenca a Florida
* Treasure Island (San Francisco), antiga illa artificial de la badia San Francisco, i barri d'aquesta ciutat
# Papir Oxirinc 1224

El Papir Oxirinc 1224 és un fragment de papir que podria haver format part d'un evangeli o d'una col·lecció de paraules o dites de Jesús a l'estil de l'Evangeli de Tomàs. Conté només tres sentències atribuïdes a Jesús. Les dues primeres són semblants, respectivament a Mateu 5,44 i Lluc 9,50. En canvi, la tercera no es troba en els evangelis canònics: «[El qui avui] és lluny, demà serà [a prop teu]».

## Bibliografia

PUIG I TÀRRECH, Armand Jesús un perfil biogràfic
Papirs d'Oxirrinc :
# Miquel Canals i Mas

Fra Miquel Canals Mas, nascut a Llucmajor, Mallorca, el 1633 i traspassat a Palma el 1713, fou un religiós mínim.
Fra Miquel Canals professà al convent de Sant Francesc de Paula de Palma de l'Orde dels Mínims. Fou consultor del Sant Ofici i tres vegades Provincial de Mallorca (1671, 1677, 1692). Impulsà les obres del seu convent i promogué les del convent de Santa Maria del Camí.

## Referències

* ↑ Calviño, C; Clar, J.; Grimalt, M. Llucmajor. Palma: Hora Nova, 2000 (Guia dels pobles de Mallorca).
# Bossa

* Per a altres significats, vegeu «Bossa (desambiguació)».
Una bossa és una eina comuna en forma de contenidor no rígid, fet típicament de tela, cuir, paper o plàstic. L'ús de bosses és anterior a la història registrada, i les primeres bosses estaven fetes amb pell d'animal, cotó o fibres vegetals teixides, plegades a les vores i subjectades d'aquesta forma amb cordes del mateix material. Les bosses es poden utilitzar per transportar objectes personals, queviures i altres coses. Es presenten en diverses formes i mides, sovint equipades amb nanses per facilitar-ne el transport.
Les bosses han estat fonamentals per al desenvolupament de la civilització humana, ja que permeten a les persones recollir i portar fàcilment materials solts, com ara baies o grans d'aliments, permetent també portar més objectes a les mans.
Les bosses de paper d'un sol ús barates i les bosses de compres de plàstic són molt habituals, varien en mida i resistència en el comerç minorista i faciliten la comoditat de la compra, i sovint són subministrades per la botiga de forma gratuïta o per una petita tarifa. Els clients també poden portar les seves pròpies bosses de compra per utilitzar-les a les botigues.
Encara que el paper s'havia utilitzat per embolicar a la Xina antiga des del segle II aC, el primer ús de bosses de paper a la Xina (per preservar el sabor del te) va arribar durant la dinastia Tang posterior (618–907 dC).

## Referències

* 1 2 Chenoune, Farid. Carried Away: All About Bags. Vendome Press, 2005. ISBN 9780865651586.
* 1 2 Needham, Joseph. Science and Civilisation in China, Volume 4, 1965, p. 122. ISBN 9780521058032.