OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bons principis

Bons principis (francès: Mon chien Stupide) és una pel·lícula de comèdia francesa del 2019 dirigida per Yvan Attal i protagonitzada pel mateix Attal i Charlotte Gainsbourg. El guió, escrit per Attal, Dean Craig i Yaël Langmann, es basa en el conte homònim de la novel·la West of Rome de John Fante, publicada pòstumament el 1986. S'ha doblat al català.
La pel·lícula es va estrenar al Festival de Cinema Francòfon d'Angulema de 2019 i va ser estrenada a França per StudioCanal el 30 d'octubre de 2019. Amb data de novembre de 2022, el 80% de les deu crítiques recopilades a Rotten Tomatoes eren positives, amb una valoració mitjana de 6,5 sobre 10.

## Repartiment

* Yvan Attal com a Henri Mohen
* Charlotte Gainsbourg com a Cécile Mohen
* Ben Attal com a Raphaël Mohen
* Adèle Wismes com a Pauline Mohen
* Pablo Venzal com a Noé Mohen
* Panayotis Pascot com a Gaspard Mohen
* Éric Ruf com el professor Fréderic Mazard

## Referències

* ↑ «Comença #ElCinemaDeLa2 amb el fim 'Bons principis'». RTVE Catalunya. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ «"Faire un film, c'est deux ans de votre vie" : "Mon chien stupide" d'Yvan Attal lance le Festival du film francophone» (en francès). Sud Ouest, 19-08-2019.
* ↑ «My Stupid Dog». Cineuropa. [Consulta: 4 agost 2020].
* ↑ «My Dog Stupid». Rotten Tomatoes. Fandango. [Consulta: Plantilla:RT data].
# Mesofil·le

El mesofil·le (del grec: amb el significat de part del mig de la fulla) és el teixit (parènquima) de les fulles comprès entre l'epidermis superior i l'epidermis inferior. La distribució cel·lular i dels pigments en aquest teixit és variable.

## Tipus de mesofil·le

D'acord amb la forma en què es disposen els parènquimes, el mesofil·le pot ser:
* Unifacial: La distribució del parènquima clorofil·lià és la mateixa en les dues cares de la fulla. Les fulles joves presenten també parènquima incolor al mig. És propi de les Liliopsides C3.
* Bifacials: Presenta dos tipus de parènquima clorofil·lià: un conformat per cèl·lules rodones i un altre en palissada. És propi del grup Magnoliopsida.
* Equifacial: Present sobretot en Magnoliopsida xeròfil. Hi ha una capa de parènquima incolor entre les capes de parènquima clorofil·lià.
* Radial: Presenta esclerènquima i un teixit de transfusió la funció del qual és la de permetre el pas de l'aigua cap als teixits conductors.

## Vegeu també

* Parènquima
* Mesòfil, terme biogeogràfic
# (2395) Aho

Aho és l'asteroide número 2.395 de la sèrie. Va ser descobert pel Harvard College des de l'observatori de Agassiz Stat, el 17 de març de 1977. La seva designació provisional va ser "1977 FA". Orbita al voltant del Sol a una distància de 3,08 ua, una excentricitat de 0,04 i una inclinació de 0,3 ° respecte al pla de l'eclíptica.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 1r novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 26 gener 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=2395.
* ↑ «(2395) Aho = 1977 FA» (en anglès). [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «2395 Aho (1977 FA)» (html) (en anglès). ssd.jpl.nasa.gov: Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 17 octubre 2015].
Viccionari
# Cal Rovira (Calafell)

Cal Rovira és un edifici de Calafell (Baix Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un immoble de planta irregular constituït per un cos principal amb la planta baixa i dues plantes altes, i per un cos afegit al costat sud-oest amb planta baixa i una part que té planta baixa i pis. La façana principal és orientada al sud-est. En aquesta façana hi ha un portal de mig punt, de pedra tallada, amb la inscripció següent a la clau: "Pau Batlle Mestra de Casa en lo Any 1758". Alguns dels elements de pedra del portal van ser substituïts en una intervenció de reforma. Les obertures del cos principal de l'edifici no mostren una distribució ordenada. Així al costat dret del portal hi ha una finestra rectangular, amb predomini de l'horitzontalitat, feta amb peces de maó. Al primer pis hi ha tres finestres rectangulars verticals, amb clavellinera motllurada, fetes amb elements de pedra tallada. D'aquestes, només la situada a l'esquerra és original. Actualment, al segon pis hi ha tres obertures. Dues d'elles són d'arc de mig punt i estan fetes amb maons. La situada al costat esquerre és original i, antigament, tenia una finestra de dimensions més petites a cada banda. Entre aquestes finestres n'hi ha una altra, més petita i de forma rectangular vertical, realitzada amb pedra tallada, amb clavellinera motllurada, que també és original. En el cos afegit hi ha una finestra rectangular horitzontal en cadascuna de les plantes. Entre ambdues finestres hi ha un rellotge de sol de forma circular fet l'any 1996 per Isidre Romeu Ivern. A excepció d'un apart de la façana d'aquest cos, la resta té la fàbrica a la vista, fruit d'una intervenció recent. A la part superior de la façana hi ha un ràfec fet amb elements de terrissa decorats amb triangles.
El sistema constructiu és de tipus tradicional amb murs de càrrega i sostres unidireccionals de bigues de fusta. L'entrebigat de la coberta i la volta de l'escala són de rajols. La coberta és teula àrab. Els murs són de maçoneria unida amb morter de calç. Les obertures de façana són de pedra tallada d'origen local.

## Referències

* 1 2 «Cal Rovira». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].
# Rhacophorus edentulus

Rhacophorus edentulusés una espècie de granota que es troba a Indonèsia.

## Referències

* Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Rhacophorus edentulus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Gat mau egipci

El gat mau egipci és una raça de gat domèstic originària d'Egipte.

## Etimologia

La paraula "mau" volia dir 'gat' a l'antic Egipte. Aquesta raça, en realitat, és una nova raça que va aparèixer per primera vegada a Europa al voltant del 1960.

## Característiques

La seva gràcia, el seu cos flexible, els seus ulls verds, i en poques ocasions color ambre, i el fons pàl·lid del seu pelatge el fan més semblant als gats de l'antic Egipte que qualsevol altre gat. Potser això es deu al fet que el mau egipci va ser un intent d'establir una raça que s'assemblés als gats representats en l'art egipci antic, a partir d'un gat clapat nadiu de producció natural.
Amb un cos proporcionat i elegant, té una gran agilitat, bona musculatura i una extraordinària capacitat per a saltar gràcies al fet que les seves potes davanteres són una mica més curtes si es comparen amb les del darrere.
Els ulls del mau egipci, en general solen ser de color clar, verds i de forma ametllada.

## Varietats

El mau egipci disposa de tres varietats de pèl: platejat, amb taques de color blavós fosc sobre un fons platejat clar; bronze, amb taques marrons amb un to bronzejat en el fons, i el color fum, que està clapejat amb taques negres en un fons de color crema.

## Personalitat

És un gat molt independent, com la majoria dels gats, encara que afectuós i fidel als seus amos.

## Referències

* Egyptian Mau CatFacts.org. Retrieved on: January 22, 2008
* The Egyptian Mau Breed EgyptianMauBreed.com
* Egyptian Mau. Did you know? IAMS.com
* Egyptian Mau behavior CatPage.info
* The Egyptian Mau. The Cat Fancier's Association, Inc.
* Egyptian Mau Breed Profile Cat-World.com
* History of Egyptian Mau By Lisa Root, July 19. 2003. TCA Inc.
* Stephens, G. (1989) Legacy of the Cat, pp. 58-59. ISBN 0-87701-695-X
* The Egyptian Mau – Some Facts & Figures
* Number of Egyptian Maus registered
* EMRO
* CFA Egyptian Mau Breed Council Import policy
# Bonsfills

Bonsfills és una masia situada al municipi de Pinós a la comarca catalana del Solsonès, inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

La masia es troba a llevant del nucli de Vallmanya, a l'extrem sud-est del terme de Pinós, als vessants de la dreta del torrent de Bonsfills. S'hi va per la carretera de Vallmanya a Salo: partint del trencall de Vallmanya (enfront de cal Prat), als 1,4 km.(41° 50′ 05″ N, 1° 36′ 15″ E﻿ / ﻿41.834701°N,1.604186°E﻿ / 41.834701; 1.604186) es pren el trencall a mà dreta (S) (ben senyalitzat). Després de creuar la riera de Vallmanya, als 240 metres es deixa a la dreta el camí a l'Oliva i als 600 metres s'arriba a Bonsfills.

## Descripció

La masia és una obra que data del pas del segle xviii i al segle xix. Construïda baix l'esquema clàssic de planta basilical amb el carener perpendicular a la façana, la masia presenta elements interessants en el seu disseny: la torre rectangular, que il·lumina el pati interior com en moltes de les masies d'aquest segle novament construïdes, l'annexa al costat de llevant format per un cos pentagonal adossat a la casa i també el carener escalonat.

## Història

La masia de Bonsfills és una de les més antigues del terme de Vallmanya. Casa pairal d'una gran nissaga que escampà els seus fills pel terme i la comarca. Al costat de la masia de Bonsfills hi ha una gran capella familiar, on s'invoca la Mare de Déu de la Mercé.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 «Bonsfills». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya p. 70-71. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 març 2015].
* ↑ Forner, Climent; Rafart, Benigne. Goigs marians del Bisbat de Solsona. 1a ed. [Solsona]: Delegació de Mitjans de Comunicació Social del Bisbat de Solsona, 2001. ISBN 84-8415-348-7.
# Miró (general)

Miró (en llatí Myron, en grec antic Μύρων fou un dels generals de Mitridates VI Eupator enviat per aquest, juntament amb el general Menèmac al front d'un poderós exèrcit amb infanteria i cavalleria, contra els romans, en el curs de la campanya contra Luci Licini Lucul·le. Els dos generals pòntics juntament amb el seu exèrcit, van ser derrotats totalment pel romà, segons explica Plutarc.

## Referències

* ↑ 3.Myron a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1130
Viccionari
# Eliaquim

Eliaquim (hebreu: אֶלְיָקִים‎) és un moshav al nord d' Israel. Situat a Menashe Heights, està sota la jurisdicció del Consell Regional de Megiddo. El 2022 tenia una població de 969 habitants.

## Història

El poble va ser establert el 1949 com a moshav pels refugiats jueus del Iemen a les terres del poble palestí despoblat d'Umm az-Zinat, i va rebre el nom de Jehoiakim (que originalment es deia Eliakim), un rei de Judà (2 Reis 23:34). El 1970 es va convertir en un assentament comunal, però va tornar a ser un moshav el 2008.

## Arqueologia

Una gran cova funerària va ser descoberta a Eliakim, amb una inscripció mal executada a sobre de la seva entrada, utilitzant l'escriptura samaritana, que diu "El'azar fill d'Azaries". La cova alberga tres abeuradors i un loculus.

## Referències

* ↑ Khalidi, Walid. All That Remains: The Palestinian Villages Occupied and Depopulated by Israel in 1948. Washington D.C.: Institute for Palestine Studies, 1992, p. 200. ISBN 0-88728-224-5.
* ↑ Morris, Benny. The Birth of the Palestinian Refugee Problem Revisited. Cambridge: Cambridge University Press, 2004, p. xxii, settlement #117. ISBN 978-0-521-00967-6.
* ↑ CXLI. Eliaqim nos. 7511-7512, De Gruyter, 2023-03-20, pàg. 1625–1626, ISBN 978-3-11-071574-3, doi:10.1515/9783110715743-027, <https://www.degruyter.com/document/doi/10.1515/9783110715743-027/html>. Consulta: 7 febrer 2024
# Cal Rovira (Torrelavit)

Cal Rovira és una casa de Torrelavit (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a l'interior del nucli urbà de Terrassola. El conjunt d'edificis del nucli urbà són interessants per la composició de la façana, les seves galeries, les decoracions florals o els coronaments (ondulats o esglaonats).

## Referències

* ↑ «Cal Rovira». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2017].
# Rieres de Llaberia-Vandellòs

Les rieres de Llaberia-Vandellòs són una de les unitats hidrològiques de les Conques Internes de Catalunya. Abraça les conques hidrogràfiques compreses entre les rieres de Calafat - Golf de Sant Jordi, al sud, i la conca hidrogràfica de la riera de Riudecanyes, al nord.
Els barrancs més importants són el del Cap de Terme, el de Mala Set, el de Llèria, el de Cala d'Oques, el de la Porrassa, el riu de Llastres, la rasa dels Rucs, la del Comú, el barranc de la Palma Negra, la rasa del Nas, el barranc de la Porquerola, el de Rifà i el de la Pixerota.
# Resolució 1531 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1531 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de març de 2004. Després de reafirmar totes les resolucions sobre la situació entre Eritrea i Etiòpia, especialment la Resolució 1507 (2003), el Consell va ampliar el mandat de la Missió de les Nacions Unides a Etiòpia i a Eritrea (UNMEE) fins al 15 de setembre de 2004.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va reafirmar el seu suport al procés de pau entre els dos països i el paper que juga la UNMEE per facilitar la implementació de l'acord d'Alger i la decisió de la Comissió Fronterera sobre la frontera recíproca. El Consell va expressar la seva preocupació pels retards en el procés de demarcació de la frontera mútua. També preocuparva que la Comissió no pogués dur a terme la seva tasca i la manca de cooperació tant d'Etiòpia com d'Eritrea amb les Nacions Unides a aquest respecte.

### Actes

La resolució va ampliar el mandat de la UNMEE a l'actual nivell de tropes de 4.200 d'acord amb la Resolució 1320 (2000). Es va instar a ambdues parts a complir els seus compromisos en virtut de l'acord d'Alger i cooperar amb la Comissió de Fronteres per complir el seu mandat. També es va demanar a les parts que cooperessin amb la UNMEE, protegissin el personal de les Nacions Unides i establissin un corredor aeri entre les capitals d'Addis Abeba i Asmara per facilitar el treball de l'operació i reduir costos addicionals a les Nacions Unides.
El Consell va reafirmar la importància del diàleg entre els dos països i la normalització de les seves relacions diplomàtiques, tot i que es vigilarà el progrés. El secretari general Kofi Annan revisarà constantment l'eficàcia de la MINUEE i considerarà possibles mesures de racionalització.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mission in Ethiopia, Eritrea until 15 September». United Nations, 12-03-2004.
* ↑ Gray, Christine «The Eritrea/Ethiopia Claims Commission Oversteps Its Boundaries: A Partial Award?». European Journal of International Law, 17, 4, 2006, pàg. 699–721. Arxivat de l'original el 2012-03-10. DOI: 10.1093/ejil/chl023 [Consulta: 7 gener 2018].

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1501 a la 1600 (2003 - 2005)
* Badme
* Guerra entre Eritrea i Etiòpia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Gat negre, gat blanc

Crna mačka, beli mačor en serbi, o Gat negre, gat blanc en català, és una comèdia sèrbia dirigida per Emir Kusturica el 1998. Ha estat doblada al català

## Argument

Matko, un gitano que viu en la riba del Danubi, projecta desviar un tren que transporta benzina entre Sèrbia i Turquia. Demana llavors diners a Grga, un padrí de la màfia local, antic amic del seu pare i s'associa amb Dadan, un pistoler cocaïnòman que adora la música techno. Però Dadan ha decidit d'una altra manera i s'apropia del tren i dels diners de Matko.
Dadan, que Matko creu fora de tot allò, veu llavors l'ocasió de casar la seva germana petita, la minúscula Bubamara (« Marieta » en sèrbia). Demana, doncs, a Matko casar el seu fill Zare amb Bubamara, en compensació dels diners que considera haver perdut. El problema és que Zare n'estima una altra, Ida, una jove que també viu a la riba del Danubi.
Quan està a punt de celebrar-se el matrimoni, Zarije, l'avi de Zare, té la generosa idea de morir per impedir la cerimònia. Però Dadan se'n fot i obliga Matko a amagar el cos del seu pare al graner amb la finalitat que el matrimoni es pugui celebrar. El sacerdot a penes ha segellat la unió que la casada prefereix escapolir-se amb l'ajuda de Zare i Ida. Durant la fuga troba el gegant Grga Veliki, net del vell padrí i cau enamorada immediatament. El padrí Grga ordena llavors a Dadan oferir la seva germana al seu net per a anul·lar un vell deute.
Tot torna a l'ordre i la comunitat s'afanya a celebrar dos nous matrimonis, el de Zare amb Ida i el de Grga Veliki amb Bubamara, però el padrí Grga mor brutalment d'una parada cardíaca. Perquè les noces tan esperades no siguin anul·lades, Dadan decideix de portar el cos de Grga al graner, al costat del seu vell amic Zarije. Després d'algunes hores, els dos grans pares ressusciten com per màgia i els dos matrimonis són finalment celebrats.

## Repartiment

* Bajram Severdzan: Matko Destanov
* Srđan Todorović: Dadan Karambolo
* Branka Katic: Ida
* Florijan Ajdini: Zare Destanov
* Ljubica Adzovic: Sujka
* Zabit Memedov: Zarije Destanov
* Sabri Sulejman: Grga Pitic
* Jasar Destani: Grga Veliki

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Gat negre, gat blanc». esadir.cat. [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ «[http://www.nytimes.com/movie/review?res=9b05efde1338f930a35753c1a96e958260 Movie Review - - FILM FESTIVAL REVIEW; Take Gypsies, Add the Danube And Mix Well With Jubilation - NYTimes.com]» (en anglès). [Consulta: 19 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Gat negre, gat blanc a la Internet Movie Database (anglès)
# Bojan Bogdanović

Bojan Bogdanović (Mostar, Iugoslàvia, 18 d'abril de 1989) és un jugador de bàsquet croat que juga en la posició d'aler.
Ha jugat als Brooklyn Nets de l'NBA. El febrer de 2017 va ser traspassat als Washington Wizards.

## Referències

* ↑ «El mercado de traspasos de la NBA cierra sin grandes sobresaltos» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2017-02-24. [Consulta: 24 febrer 2017].
* «BOGDANOVIC, BOJAN» (en anglés). Euroleague Basketball. [Consulta: 31 desembre 2008].
# Miró II d'Urgell

Miró II d'Urgell fou vescomte d'Urgell que succeí al seu pare Guillem I d'Urgell cap a 1035.
Es va casar dues vegades: la primera amb Gerberga de Tost, i la segona amb Guisla. Va tenir quatre fills: Ramón I d'Urgell, que el va succeir (fill de Gerberga), Renard, Pere i Guillem (no se sap a quina esposa correspon cadascun). Va morir en 1079.

## Referències

* 1 2 «Miró II d'Urgell o Miró». [Consulta: 24 gener 2019].
# Els nus i els morts

Els nus i els morts (The Naked and the Dead) és una novel·la escrita per Norman Mailer i publicada el 1948. La traducció catalana de Ramon Folch i Camarasa és del 1965, però fou publicada el 1991 per Edicions 62 sense les nombroses expressions censurades que havia patit.
La novel·la es basa parcialment en les experiències de l'autor en el 112è Regiment de Cavalleria durant la Campanya de les Filipines a la Segona Guerra Mundial, i es considera una de les grans novel·les en anglès del segle xx.
# Acroneuria sinica

Acroneuria sinica és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Àsia: la Xina.

## Referències

* ↑ Pictet, F.J., 1841. Histoire naturelle générale et particulière des insectes névroptères 1:144.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Yang, D. & C. Yang, 1998. Insects of Longwangshan 1998(8):41.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 15 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Calàndria negra

La calàndria negra (Melanocorypha yeltoniensis) és una espècie d'ocell de la família dels alàudids (Alaudidae) que habita planures cobertes d'herba, normalment a prop de l'aigua des del sud de Rússia fins a Kazakhstan i zona limítrofa de la Rússia asiàtica. En hivern una mica més cap al sud.

## Referències

* ↑ «Calàndria negra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2013 (català)
# Rierol de la Xina (Uruguai)

El rierol de la Xina és un petit curs d'aigua de la conca hidrogràfica del riu Uruguai, situat a la província argentina d'Entre Ríos.
Neix als afores de la ciutat de Concepció de l'Uruguai, al Departament de l'Uruguai i es dirigeix cap a l'est fins a desembocar al riu Uruguai marcant el límit sud de l'àrea urbana d'aquesta ciutat. Es creuat per la Ruta Nacional 14.
Abans de la fundació de Concepción de l'Uruguai, la precària població preexistent en el seu lloc era coneguda com a Rierol de la Xina, nom que va subsistir informalment molt temps després.

## Referències

* ↑ «Mapa Rierol de la Xina».
* ↑ «La Declaració de la Independència del 1815».
# Bojacá

Bojacá és un dels 116 municipis del departament de Cundinamarca, Colòmbia. Està situat a la província de Sabana Occident, a 40km de Bogotà. La població va ser fundada en 1573. Té una històrica tradició religiosa que ha convertit el seu temple i la imatge de la seva Verge en un lloc de peregrinació. Forma part de l'Àrea Metropolitana de Bogotà segons el cens del DANE en 2005.
Bojacá en llengua chibcha vol dir 'tancat morat', segons Acosta Ortegón, Miguel Triana diu que Moxacá engendra l'actual nom de Bojacá, que deriva de boxio, morat i ca, tancat, o sigui tancat morat. Es creu que va ser fundada per Gonzalo Jiménez de Quesada en 1537. Posteriorment aquest territori va ser repartit en tres encomanes, Bobacé, Bojacá i Cubiasuca.
Limita pel nord amb Zipacón, Madrid i Facatativá. Per l'est amb Madrid i Mosquera. Pel sud amb Soacha i Sant Antonio del Tequendama. Per l'oest amb Tena, La Taula i Zipacón. El municipi té una extensió de 109 quilòmetres quadrats. La capçalera municipal es troba a 2.598 msnm i té una temperatura mitjana de 14 °C.

## Referències

* ↑ «Información general de Bojacá». Alcaldía del municipio. Arxivat de l'original el 2017-10-11. [Consulta: 1r maig 2015].
* ↑ «Resultados y proyecciones (2005-2020) del censo 2005». DANE. Arxivat de l'original el 16 de novembre de 2015. [Consulta: 1r maig 2015].