OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Minrecordita

La minrecordita és un mineral de la classe dels carbonats, que pertany al grup de la dolomita. S'anomena així per la Mineralogical Record magazine, revista mineralògica publicada dels dels anys 70. Va ser descoberta l'any 1982 i el mineral tipus es conserva a l'Institut de Mineralogia de la Universitat de Bari, Itàlia.

## Característiques

La minrecordita és un carbonat de fórmula química CaZn(CO₃)₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5 a 4. Acostuma a aparèixer com a cristalls romboèdrics de 0,5 mm en forma de sella de muntar, sovint fortament torçats. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la minrecordita pertany a «05.AB: Carbonats sense anions addicionals, sense H₂O, alcalinoterris (i altres M$^{2+}$)» juntament amb els següents minerals: gaspeïta, magnesita, otavita, rodocrosita, siderita, smithsonita, esferocobaltita, ankerita, dolomita, kutnohorita, calcita, aragonita, cerussita, estroncianita, witherita, vaterita, huntita, norsethita, alstonita, olekminskita, paralstonita, baritocalcita, carbocernaita, benstonita i juangodoyita.

## Formació i jaciments

El mineral tipus va ser descrit en un dipòsit polimetàl·lic d'origen hidrotermal. Generalment es troba en les zones d'oxidació com a mineral secundari en mineralitzacions de zinc allotjades en roques carbonàtiques.

## Referències

* ↑ «Handbook of Mineralogy: Minrecordite» (en anglès). [Consulta: 5 juny 2016].
* ↑ «Minrecordite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Plaça de les Monges

La plaça de les Monges és una plaça ubicada a la ciutat de la Seu d'Urgell. a l'antic pati del col·legi de les Monges. Hi tenen lloc diferents actes al llarg de l'any: actes de la festa major per exemple. El 2011 s'hi va col·locar un monument commemoratiu de la Ciutat Gegantera 2011. Els Indignats de la comarca es van concentrar en aquesta plaça. Al fons de la plaça es troba l'edifici de Les Monges, que dona nom a la plaça.

## Referèndum de l'1 d'octubre

L'1 d'octubre de l'any 2017 es va celebrar el Referèndum de l'1 d'octubre al Centre Cultural les Monges. A la ciutat de la Seu d'Urgell es van habilitar un total de cinc centres de votació, però en acabar el dia l'únic que continuava obert era aquest. Els altres van tancar anticipadament hores abans, després que hi hagués alertes per una possible intervenció de la Guàrdia Civil. La decisió fou la de desviar tota la ciutat a aquest punt, les Monges.
Posteriorment s'hi va col·locar un memorial.

### Reivindicació municipal pel canvi de nom

Des de poc després del referèndum bona part de la ciutat va reivindicar el canvi de nom de la plaça. Així. doncs, volien que la plaça de les Monges és digués Plaça 1 d'octubre. Tot i que a l'Ajuntament hi ha una àmplia majoria republicana que dona suport a la mesura, a hores d'ara, encara no s'ha canviat de nom. Cal assenyalar que ERC va demanar reiteradament el canvi de nom. però el govern municipal de CiU (PDeCAT), liderat per Albert Batalla (Alcalde de la Seu 2015-2019) hi va posar inconvenients.

## Referències

* ↑ «S'inaugura la Ciutat Gegantera i el monument». Ciutat Gegantera 2011, 15-04-2011. Arxivat de l'original el 2012-06-20. [Consulta: 26 agost 2011].
* ↑ «Els 'indignats' de la Seu es concentren a la plaça de les Monges». Bondia.ad, 21-05-2011. [Consulta: 26 agost 2011].
* ↑ «Successos a la plaça de les monges el dia 1 d'octubre». Arxivat de l'original el 2020-08-11. [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ «Dia primer d'octubre a la plaça de les monges». [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ «Actes a la plaça de les monges». [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ «Memorial a la plaça de les monges». [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ «Canvi de nom de la plaça de les monges». [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ «Canvi de nom a Plaça de l'1 d'octubre». [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ «[https://www.viurealspirineus.cat/content/print/erc-seu-demana-canvi-nom-placa-monges-per-placa-referendum-l1-doctubre/201710050954439367 Canvi de nom de la Plaça de les Monges per Plaça del referèndum de l'1 d'octubre]». [Consulta: 16 març 2019].
# L'Orpheline (pel·lícula de 1921)

L'Orpheline és una pel·lícula muda francesa dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 14 d'octubre de 1921.

## Estructura

La pel·lícula té dotze episodis:
* Orpheline
* Le complot
* L'intruse
* Délivrance
* Le traquenard
* À l'ombre du clocher
* La conquête d'un héritage
* Soirs de Paris
* Chagrin d'amour
* Le revenant
* Vers le bonheur

## Repartiment

* Sandra Milowanoff : Jeannette
* Georges Biscot : Némorin
* Jane Grey : La comtessa Nadia
* Blanche Montel : Dolorès
* Jeanne Rollette : Phrasie
* Émile Garandet : l'abat Moral
* René Clair : Pierre Moral
* Fernand Herrmann : el comte de Réalmont
* Gaston Michel : Sakounine
* Édouard Mathé : Don Esteban
* Henri-Amédée Charpentier : el pare Boulot
* Émile André : el pare Sorbier
* Robert Florey : un apache
* Olinda Mano
* Jeanne Marie-Laurent
* Alice Tissot
* Jules de Spoly
* Mademoiselle Kithnou

## Referències

* ↑ L'Orpheline a silentera.com
* ↑ L'Orpheline a bifi.fr
# L'inspector Clouseau

L'inspector Clouseau (títol original en anglès: Inspector Clouseau) és una pel·lícula britànica dirigida per Bud Yorkin, estrenada el 1968. Ha estat doblada al català.

## Argument

La història de "L'Inspector Clouseau"
El nostre ingenu inspector Clouseau s'embarca en una nova aventura: aquesta vegada, a petició de Scotland Yard, ha de desmantellar una banda d'astuts atracadors de bancs: en efecte, en el moment dels seus atracaments, tots porten una màscara i no una qualsevol: la de l'inspector Clouseau.

## Repartiment

* Alan Arkin: Inspector Jacques Clouseau
* Frank Finlay: Supt. Weaver
* Delia Boccardo: Tinent Lisa Morrel
* Patrick Cargill: Comissionat Sir Charles Braithwaite
* Beryl Reid: Mrs. Weaver
* Barry Foster: Addison Steele
* Clive Francis: Clyde Hargreaves
* John Bindon: Bull Parker
* Michael Ripper: Frey
* Tutte Lemkow: Frenchie LeBec
* Anthony Ainley: Bomber LeBec
* Wallas Eaton: Hoeffler
* David Bauer: policia Geffrion
* Richard Pearson: Shockley
* George Pravda: Wulf

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'inspector Clouseau. esadir.cat.
* ↑ http://www.cinemotions.com/modules/Films/fiche/8347/L-Inspector-Clouseau.html%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ «Inspector Clouseau». The New York Times.

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 420 (anglès)
* Philippe Lombard, Pleins Feux sur… la Panthère Rose, Horizon Illimité, 2005 ISBN 2-84787-142-x Error en ISBN: caràcter no vàlid (francès)
# Lamprothyrsus

Lamprothyrsus és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
De vegades s'inclou al gènere Cortaderia.

## Taxonomia

(vegeu-ne una relació a Wikispecies)
# L'illa del doctor Moreau

* Per a altres significats, vegeu «L'illa del Dr. Moreau».
L'illa del doctor Moreau (títol original en anglès The Island of Dr. Moreau) és una novel·la de ciència-ficció escrita el 1896 per H.G. Wells.
Tracta idees com ara la vivisecció, el dolor i la crueltat, la identitat, la bioètica i la interferència humana amb la natura.

## Argument

Després del naufragi del seu vaixell, Edward Prendick és rescatat per un goleta que transporta animals cap a una petita illa del Pacífic. Durant el viatge coneix Montgomery, qui convenç el doctor Moreau per permetre que s'allotgi a l'illa. Prendick s'estranya per una curiosa criatura semblant a un home però extremadament lletja, controlada per Montgomery.
Ja a l'illa, es fa saber a Prendick que no hi és benvingut i se li impedeix accedir a certes àrees. El doctor Moreau li diu que l'illa és una «estació biològica».
Poc després de la seva arribada, Prendick sent crits de dolor provinents del complex, i descobreix que el doctor Moreau està realitzant vivisecció en animals. Llavors comença a recordar que ell havia sentit a parlar de Moreau i els seus experiments a Londres.
Espantats pels gemecs dels animals, Prendick fa un tomb per l'illa i es fixa en les estranyes criatures com la que dominava Montgomery durant el viatge. S'adona que està sent observat. Prendick camina massa lluny i després de tornar-se ansiós és rescatat per Moreau i Montgomery, que el tornen al complex de nou.
El doctor Moreau decideix revelar la seva feina a Prendick. Està alterant els animals perquè es comportin com a humans. No només ha canviat el seu cos sinó que també els ha implementat una «Llei» per la qual viuen les noves criatures. La «Llei» pretén reprimir els comportaments animals, com ara els instints predadors, i els qui la trenquen són retornats a la casa del dolor del doctor Moreau.
Malgrat això, aquest sistema no funciona i al final els animals alterats maten el doctor Moreau. Montgomery i Prendick es terroritzen en no saber com controlaran la «poble-bèstia» sense la por a qui tenien a l'ara mort doctor Moreau. En estat d'embriaguesa Montgomery decideix subministrar-los alcohol incitant-los a ser salvatges. Per culpa d'això Montgomery és atacat i mort per una de la poble-bèstia i deixa Prendick sol a l'illa.

## Vegeu també

* Científic boig
* H.G. Wells
* L'illa del Dr. Moreau (pel·lícula de 1977)
* L'illa del Dr. Moreau (pel·lícula de 1996)

## Enllaços externs

* The Island of Doctor Moreau Versió original integral de 1896, a la web del projecte Gutenberg. (anglès)
* H. G. Wells The Island of Dr. Moreau: Plot and Character Summary Resum de la novel·la. (anglès)
# La Creu de les Llaceres (Pinós)

* Aquest article tracta sobre una muntanya entre Cardona i Pinós. Vegeu-ne altres significats a «La Creu de les Llaceres».
La Creu de les Llaceres és una muntanya de 618,8 metres que es troba entre els municipis de Pinós, a la comarca del Solsonès i el de Cardona, a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Landerneau

Landerneau (en bretó Landerne) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 14.987 habitants. El 22 de desembre de 2004 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg. A l'inici del curs 2007 l'11,9% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe. Al municipi hi ha la seu social de les escoles Diwan, de l'organisme de formació contínua Stumdi i de l'emissora en bretó Arvorig FM.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2005 |
| 11 834 | 12 781 | 14 541 | 14 882 | 14 269 | 14 281 | 14 800 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Patrick Leclerc | Divers droite |
| 1989-2008 | Jean-Pierre Thomin | PS |
| 1983-1989 | Paul Jarry | |
| 1977-1983 | Ferdinand Grall | |
| 1965-1977 | Théo Le Borgne | |
| 1953-1965 | Jean-Louis Rolland | SFIO |
| 1947-1953 | |
| 1944-1947 | Jean-Louis Rolland | SFIO |
| 1942-1944 | François Le Rest |
| 1929-1942 | Jean-Louis Rolland | SFIO |
| 1919-1929 | |
| 1911-1919 | Gaston de L'Hôpital | |

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
# La Cova (el Bruc)

la Cova és una masia del Bruc (Anoia) protegida com a bé cultural d'interès local. Originalment era una cova, d'ací el nom d'aquesta masia, a poc a poc s'hi van anar afegint dependències fins a convertir-se en masia. Masia adossada a la roca. Coberta a dues aigües amb teula aràbiga. Parets de maçoneria. Planta quadrada. Té planta baixa i un pis. A l'interior té algunes habitacions excavades a la roca. La part visible de la masia no correspon a l'espai real que té. Té alguns coberts annexes també adossats a la roca. Davant la façana hi ha una era sostinguda per pilars, degut a la situació de l'edificació mig penjat a la muntanya.

## Notes

* ↑ «Mas la Cova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Lembach

Lembach (en alsacià Lämbàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.689 habitants.
Forma part del cantó de Reichshoffen, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes Sauer-Pechelbronn.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.742 | 1.799 | 1.782 | 1.681 | 1.710 | 1.689 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1947-1953 | Jacques Muller |
| 1953-1965 | Henri Mertz |
| 1965-1995 | Jacques Klein |
| 1995- | Charles Schlosser |
# Leopard Pro Cycling

El Leopard Pro Cycling (codi UCI: LPC) és un equip ciclista luxemburguès de categoria continental. Creat el 2012 per ajudar els joves ciclistes, competeix principalment als circuits continentals de ciclisme i serveix d'equip reserva del Trek Factory Racing (antic Team Leopard-Trek).

## Principals victòries
### Curses d'un dia

* París-Roubaix sub-23: Bob Jungels (2012)
* Dorpenomloop Rucphen: Giorgio Brambilla (2012)
* Omloop der Kempen: Eugenio Alafaci (2013)
* Tour d'Overijssel: Dennis Coenen (2014)

### Curses per etapes

* Fletxa del sud: Bob Jungels (2012)
* Triptyque des Monts et Châteaux: Bob Jungels (2012), Fabio Silvestre (2013)
* Tour d'Antalya: Szymon Rekita (2019)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2016 :
2017 :

## Classificacions UCI

L'equip participa en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Europa Tour.
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2013 | 24è | Daniel Klemme (18è) |
| 2016 | 60è | Aksel Nõmmela (155è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2012 | 17è | Bob Jungels (23è) |
| 2013 | 18è | Sean De Bie (33è) |
| 2014 | 52è | Dennis Coenen (218è) |
| 2015 | 75è | Jan Dieteren (290è) |
| 2016 | 71è | Aksel Nõmmela (349è) |
| 2017 | 45è | Alexander Krieger (176è) |
| 2018 | 22è | Alexander Krieger (41è) |
| 2019 | 56è | Szymon Rekita (414è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2015-11-08 a Wayback Machine.
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Les Tàpies (Calders)

Les Tàpies és una masia del municipi de Calders, al Moianès. És un gran casal situat a un pla, prop del límit amb Artés, amb Navarcles i amb la parròquia rural de Sant Pere de Viladecavalls, on pertanyia. És en el vessant sud-est de la Serra de les Tàpies, al nord-oest del Canadell i al nord del Manganell. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

S'observen murs que tanquen la lliça i el mas al cantó del migdia. Als baixos hi ha una porxada, amb arcs de mig punt que sostenen la galeria del primer pis. Els baixos són majoritàriament en volta, amb molta construcció de tàpia i tova. Guarda encara el celler, situat a la part nord de la casa, el molí de moldre olives, les tines, premsa. I totes les dependències típiques de la masia catalana, com una galeria a migdia i ponent. Hi ha un gran campanar que enllaça, per mitjà d'un pont cobert, amb la capella, situada a la part nord el mas. Hi ha dos cossos residencials: un pels propietaris i l'altre pels masovers. Aquest posterior al nucli de la casa, i adossat a l'est. El material constructiu utilitzat als baixos és majoritàriament tapia i tova; i la resta és reble i maó.

## Història

La primitiva no estava ubicada al lloc de l'actual masia, sinó prop d'ella. La família tàpies es troba documentada ja el 1290, segurament el topònim deriva del tipus de material en què estava construïda la casa. Conserva un estable on es diu que hi feien estada els animals de bast quan baixaven els ramats de la muntanya. Conserva també en perfectes condicions el molí d'olives, amb la corresponent pica rodona de pedra picada. El 1880 s'hi va fer una capella sota l'advocació de la verge Immaculada; el gran campanar data del 1881, el pont passadís que els uneix és posterior.

## Vegeu també

* Capella de la Immaculada Concepció de les Tàpies

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Les Tàpies». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2014].
# Lepiota

Lepiota és un gènere de bolets dins la família Agaricaceae. Totes les espècies de Lepiota són sapròfits nitròfils que viuen sobre el terra, preferint els sòls calcaris rics. Els seus basidiocarps (cossos fructífers) són agaricoides amb les espores blanquinoses, típicament tenen un anell a la tija. N'hi ha unes 400 espècies, moltes de les quals són verinoses, fins i tot letals, però també n'hi ha de comestibles, tot i que es recomana que no es mengin pel perill evident de confusió.
El nom de "Lepiota" deriva del grec antic λεπις (= "escata") + οὖς (= "espiga").

## Toxicitat

Diverses espècies contenen amatoxina i per això són verinoses mortals, si es consumeixen. Entre les que han provocat morts hi ha la Lepiota brunneoincarnata, la L. brunneolilacea, la L. castanea, la L. helveola i la L. subincarnata (synonym L. josserandii).
* Lepiota subincarnata
* Lepiota magnispora
* Lepiota castanea
* Lepiota cristata
* Lepiota castaneidisca
* Lepiota lilacea

## Algunes espècies

* Lepiota ananya
* Lepiota anupama
* Lepiota aspera
* Lepiota babruka
* Lepiota babruzalka
* Lepiota brunneoincarnata
* Lepiota castanea
* Lepiota clypeolaria
* Lepiota harithaka
* Lepiota helveola
* Lepiota ignivolvata
* Lepiota nirupama
* Lepiota shveta
* Lepiota spheniscispora
* Lepiota subincarnata (sinònim L. josserandii)
* Lepiota zalkavritha
Espècies actualment classificades en gèneres diferents:
* Lepiota lutea = Leucocoprinus birnbaumii
* Lepiota molybdites = Chlorophyllum molybdites
* Lepiota naucina = Leucoagaricus leucothites
* Lepiota procera = Macrolepiota procera
* Lepiota rhacodes = Chlorophyllum rhacodes

## Referències

* ↑ Boiffard J. «Une intoxication familiale par Lepiota brunneolilacea». Documents Mycologiques, 69, 1987, pàg. 21–23.
* ↑ Rea C.. British Basidiomycetaceae: a handbook of the larger British fungi. Cambridge, UK: Cambridge University Press, 1922, p. 799.
* ↑ Benjamin DR.. Mushrooms, poisons and panaceas: A handbook for naturalists, mycologists, and physicians. Nova York: W H Freeman & Co., 1995, p. 422. ISBN 0-7167-2649-1.
* ↑ Haines, JH; Lichstein, E; Glickerman, D. «A fatal poisoning from an amatoxin containing Lepiota». Mycopathologia, 93, 1, 1986, pàg. 15–7. DOI: 10.1007/BF00437009. PMID: 3960099.
# Lesníkovo

«Lesníkovo» té aquests significats:
* Lesníkovo (Kurgan), localitat de l'óblast de Kurgan, a Rússia
* Lesníkovo (Vladímir), localitat de l'óblast de Vladímir, a Rússia
# Lhotshampa

Els lotshampa són un poble (estrictament una minoria) del sud de Bhutan.
El 1958, els emigrants nepalesos al sud del país (alguns eren allí des de feia generacions) van obtenir la ciutadania bhutanesa. Eren coneguts com els lotshampes. Als anys cinquanta van fundar el Bhutan State Congress, amb el suport del Partit del Congrés del Nepal, però va obtenir molt poc suport i el partit es va acabar dissolent.
Després del 1958, els emigrants nepalesos (i de religió hindú) van seguir arribant massivament als anys seixanta i setanta, amenaçant la primacia ètnica dels drukpa i la religiosa del budisme.
El 1975, l'Índia va annexionar Sikkim amb el suport de la població d'origen nepalès. Després les activitats dels gurkhes (el Gurkha National Front) a l'Índia, reclamant un estat gurkha, va estimular als nepalesos del sud de Bhutan.
El 1988 Bhutan va iniciar un cens per diferenciar els nepalesos amb ciutadania i els que havien arribat després i tenien la consideració d'emigrants il·legals. Els nepalesos es van sentir amenaçats, ja que suposaven que serien expulsats. Les protestes van tenir caire polític; el govern va prendre algunes mesures poc afortunades (com la imposició de la vestimenta, de la llengua, o dels preceptes budistes) que van provocar el rebuig dels nepalesos. Es va fundar el Partit Popular del Bhutan (Bhutan Peoples Party) que reclamava l'establiment de la monarquia constitucional i alguns drets pels nepalesos entre ells el de portar el tradicional khukri (ganivet gurkha).
El 1990 els lotshampes van iniciar l'activitat armada i milers de nepalesos lotshampes van haver de fugir cap al Nepal. La guerrilla fou molt activa del 1991 al 1993. Després quasi va desaparèixer.
El gener de 1995 activistes dels drets humans (organitzacions BCDM, HUROB -Human Rights Organization of Bhutan, dirigida per S. B. Shuba- i el Partit Popular de Bhutan) es van manifestar a l'Índia i foren detinguts.
El juliol de 1996 es va formar el Front Unit per la Democràcia al Bhutan (United Front for Democracy in Bhutan, UFD), amb objectius democratitzadors i per la repatriació al Bhutan dels refugiats. Aquest Front estava format pel Partit Democràtic del Bhutan (Bhutan Democratic Party, BDP), el Partit Nacional Democràtic del Bhutan (Bhutan National Democratic Party, BNDP) de D. B. N. Dhalak, i el Congrés Nacional Druk (Druk National Congress, DNC), essent el líder comú el president del darrer, Rongthong Kunley Dorji. Aquests partits han estat prohibits pel govern de Bhutan acusats d'antinacionals.
# Leporinus conirostris

Leporinus conirostris és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Argentina i conca del riu Paraíba do Sul al Brasil.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lopez, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuática Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raul A. Ringuelet").

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* López, H.L., A.M. Miquelarena i R.C. Menni 2003. Lista comentada de los peces continentales de la Argentina. ProBiota Serie Técnica y Didáctica Núm. 5, 87p.
* Moreira-Filho, O., L.A.C. Bertollo, Y. Sato i P.M. Galetti 1993. Distribution of sex chromosome mechanisms in neotropical fish and description of a ZZ/ZW system in Parodon hilarii (Parodontidae). Caryologia 46:115-125
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Les Bons

Les Bons és un nucli de població del Principat d'Andorra situat a la parròquia d'Encamp. L'any 2009 tenia 1.181 habitants.
S'hi troba l'església de Sant Romà, així com el Castell de les Bons.

## Referències

* ↑ «Les Bons». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Població per poble». Departament d'Estadística d'Andorra. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2016. [Consulta: 30 novembre 2010].