OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lori gorja-roig

El lori gorja-roig (Charmosyna aureicincta) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida de les illes Fiji.
# Leporinus holostictus

Leporinus holostictus és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones al Perú.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Letònia al Festival de la Cançó de Turkvisió

El debut de Letònia al Festival de la Cançó de Turkvisió, previst per l'any 2016 amb la cançó «Yakışıyor Bize Bu Sevgi» d'Oksana Bilera, es va cancel·lar a causa de l'atemptat d'Istanbul al desembre d'aquell mateix any. Letònia tampoc no va poder debutar al festival quan aquest va reprendre la seva activitat amb l'edició de 2020. Fins al moment, el país no ha participat encara al Festival de la Cançó de Turkvisió, condició necessària per acollir l'esdeveniment.

## Participació

| Any | Seu | Artista | Cançó | Final | Punts | Semifinal | Punts |
| 2016 | Istanbul | Oksana Bilera | «Yakışıyor Bize Bu Sevgi» | Festival cancel·lat | Festival cancel·lat | Festival cancel·lat | Festival cancel·lat |
| No hi va participar al 2020 ||||||||

## Referències

* ↑ Philips, Roel. «Letònia: Oksana Bilera al Festival de la Cançó de Turkvisió 2016». ESCtoday.com, 04-03-2005. Arxivat de l'original el 25 de març de 2019.

## Vegeu també

* Letònia al Festival de la Cançó d'Eurovisió
* Letònia al Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior
# Giancarlo Peris

Giancarlo Peris (Civitavecchia, Itàlia 1941) és un atleta italià, especialista en el camp a través, conegut per ser l'últim rellevista de la flama olímpica als Jocs Olímpics d'Estiu de 1960.

## Biografia

Va néixer el 4 de novembre de 1941 a la ciutat de Civitavecchia, població situada a la província de Roma (Laci), que en aquells moments formava part del Regne d'Itàlia i que avui dia forma part de la República Italiana, en una família d'ascendència grega.

## Carrera esportiva

Especialista en la modalitat de camp a través, fou escollit pel Comitè Olímpica Italià per a realitzar l'encesa del peveter a l'Estadi Olímpic de Roma durant els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats en aquesta ciutat.

## Referències

* ↑ (anglès) Giancarlo Peris：From Rome 1960 to Beijing 2008 Arxivat 2013-05-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* (italià) www.youtube.com - Entrevista
# Ossínovka (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Ossinovka».
Ossínovka (en rus: Осиновка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.491 habitants.
# Serra de l'Ocata

La Serra de l'Ocata és una serra situada al municipi de Masquefa a la comarca de l'Anoia, amb una elevació màxima de 298 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# RS del Telescopi

RS del Telescopi (RS Telescopii) és una estrella a la constel·lació del Telescopi. És una variable rara R Coronae Borealis —un supergegant extremadament deficient en hidrogen que hom pensa com a resultat de la fusió de dues nanes blanques; a partir del 2012 s'han descobert menys de 100.
Té una magnitud màxima de 9.6 i una magnitud mínima 16.5. A partir del 2012, s'han observat quatre mínims.
Té menys d'un 55% la massa del Sol i una temperatura efectiva (superficial) d'uns 6.750 K.

## Referències

* ↑ Afirmat a: '. Indicat a la font segons: SIMBAD. Pàgina: 161. Data de publicació: 1928.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «V* RS Tel -- Variable Star of R CrB type» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 20 maig 2021].
* 1 2 Tisserand; Clayton; Welch; Pilecki; Wyrzykowski Astronomy & Astrophysics, 551, 2012, pàg. 22. arXiv: 1211.2475. Bibcode: 2013A&A...551A..77T. DOI: 10.1051/0004-6361/201220713. A77.
* ↑ BSJ. «RX Telescopii». AAVSO Website. American Association of Variable Star Observers, 11-11-2011. [Consulta: 26 juny 2014].
* ↑ Stasińska, G.; Szczerba, R.; Schmidt, M.; Siódmiak, N. Astronomy and Astrophysics, 450, 2, 2006, pàg. 701. arXiv: astro-ph/0601504. Bibcode: 2006A&A...450..701S. DOI: 10.1051/0004-6361:20053553.
# Lori frontvermell

El lori frontvermell (Charmosyna rubronotata) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida de Salawati i nord i nord-oest de Nova Guinea i Biak.
# Lliga espanyola d'hoquei sobre patins masculina 1972-1973

La quarta edició de la Lliga espanyola d'hoquei patins masculina, denominada en el seu moment Divisió d'Honor, s'inicià l'1 d'octubre de 1972 i finalitzà el 8 d'abril de 1973. Va aconseguir el títol el Reus Deportiu per quarta vegada consecutiva i van descendir directament el CN Reus Ploms i el FEMSA. El CH Mataró i l'Igualada HC van descendir en una promoció posterior.

## Participants

| FC BARCELONA REUS DEPORTIU HC SENTMENAT SFERIC TERRASSA CH MATARÓ CE ARENYS MUNT IGUALADA HC | CP VOLTREGÀ CP VILANOVA CN REUS PLOMS CE VENDRELL AA NOIA FEMSA CP CALAFELL |

## Llegenda

| Pts = Punts totals PJ = Partits jugats PG = Partits guanyats PE = Partits empatats PP = Partits perduts GF = Gols a favor | GC = Gols en contra DG = Diferència de gols (GF-GC) Ressaltat en verd = Equip campió de lliga. Ressaltat en blau = Equip que promociona per la permanència. Ressaltat en vermell = Equip descendent de categoria. |

## Fase Regular
### Classificació

| Pos | Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG |
| 1 | Reus Deportiu | 45 | 26 | 21 | 3 | 2 | 194 | 86 | +108 |
| 2 | HC Sentmenat | 41 | 26 | 20 | 1 | 5 | 134 | 75 | +59 |
| 3 | CE Arenys de Munt | 38 | 26 | 17 | 4 | 5 | 129 | 83 | +46 |
| 4 | CP Voltregà | 33 | 26 | 15 | 3 | 8 | 134 | 86 | +48 |
| 5 | Cerdanyola CH | 31 | 26 | 13 | 5 | 8 | 96 | 76 | +20 |
| 6 | FC Barcelona | 30 | 26 | 14 | 2 | 10 | 128 | 97 | +31 |
| 7 | CE Vendrell | 27 | 26 | 12 | 3 | 11 | 69 | 99 | -30 |
| 8 | AA Noia | 22 | 26 | 9 | 4 | 13 | 77 | 104 | -27 |
| 9 | Sferic Terrassa | 19 | 26 | 8 | 3 | 15 | 95 | 142 | -47 |
| 10 | CP Calafell | 18 | 26 | 7 | 4 | 15 | 102 | 141 | -39 |
| 11 | CH Mataró | 17 | 26 | 7 | 3 | 16 | 85 | 129 | -44 |
| 12 | Igualada HC | 16 | 26 | 7 | 2 | 17 | 66 | 99 | -33 |
| 13 | CN Reus Ploms | 14 | 26 | 7 | 0 | 19 | 91 | 132 | -41 |
| 14 | FEMSA | 13 | 26 | 6 | 1 | 19 | 78 | 129 | -51 |

## Promoció
### Eliminatòria 1

| At. Montemar | 11-3 | CH Mataró |
| CH Mataró | 8-3 | At. Montemar |

### Eliminatòria 2

| CH Caldes | 4-2 | Igualada HC |
| Igualada HC | 5-4 | CH Caldes |

## Enllaços externs

* (castellà) Web oficial de la Reial Federació Espanyola de Patinatge
# Caldas de Reis

Caldas de Reis és un municipi de la Província de Pontevedra a Galícia. Pertany a la Comarca de Caldas. Limita amb els municipis de Vilagarcía de Arousa, Catoira, Valga, Cuntis, Moraña, Portas i Vilanova de Arousa.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 7.505 | 8.319 | 9.376 | 8.702 | 9.522 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

Arcos da Condesa (Santa Mariña), Bemil (Santa María), Caldas de Reis (San Tomé e Santa María), Caldas de Reis (Santa María), Carracedo (Santa Mariña), Godos (Santa María), Saiar (Santo Estevo), San Clemente de Cesar (San Clemente) i Santo André de Cesar (Santo André).

## Història

En aquesta localitat va néixer Alfons de Borgonya, net d'Alfons VI de Castella i fill d'Urraca I de Castella, que seria coronat Emperador com a Alfons VII de Castella, raó per la qual es diu "Caldas de Reis"

## Galeria d'imatges

* Molins
* En el Molí
* Caldas de Reis
* Esclusa al riu Umia a Caldas de Reis
# Otakou

Otakou (maori: Ōtākou [ɔ:ˈta:kou ]) és un assentament dins dels límits de la ciutat de Dunedin, Nova Zelanda. Es troba a 25 quilòmetres del centre de la ciutat a l'extrem oriental de la península d'Otago, prop de l'entrada del port d'Otago. Tot i que és un petit poble de pescadors, Otakou és important en la història d'Otago per diverses raons. L'assentament és el centre modern i la llar tradicional dels Ōtākou rūnanga (assemblea) de Ngāi Tahu. El 1946 es va fundar Otakou Fisheries al municipi; això es convertiria més tard en una part important de la indústria pesquera d'Otago.

## Referències

* ↑ Dann, C. Dunedin, North and South Otago. Wellington, NZ: GP Books, 1989. ISBN 0-477-01438-0.
* ↑ Entwisle, Peter. Behold the Moon: the European Occupation of the Dunedin District 1770-1848. Dunedin, NZ: Port Daniel Press, 1998. ISBN 0-473-05591-0.
* ↑ Goodall, M. Māori Dunedin. Dunedin, NZ: Otago Heritage Books, 1980.
* ↑ Ellison, Craig. «Ellison, Raniera» (en anglès). Dictionary of New Zealand Biography. New Zealand Ministry for Culture and Heritage Te Manatu Taonga. [Consulta: 26 novembre 2018].
* ↑ (en anglès) , 06-11-2013.

## Bibliografia

* Anderson, Atholl. When All the Moa-Ovens Grew Cold: Nine Centuries Of Changing Fortune for the Southern Maori. Dunedin, NZ: Otago Heritage Books, 1983.
* Entwisle, Peter. Behold the Moon, the European Occupation of the Dunedin District 1770–1848. Dunedin, NZ: Port Daniel Press, 2010. ISBN 978-0-473-17534-4.
* Knight, Hardwicke. Otago Peninsula: A Local History. Broad Bay, NZ: Hardwicke Knight, 1978.
* West, Jonathan. The Face of Nature: An Environmental History of Otago Peninsula. Dunedin, NZ: Otago University Press, 2017. ISBN 978-1-927322-38-3.
# Sophonisba (Trissino)

Sophonisba és una tragèdia (de 2.093 versos), escrita en italià per Gian Giorgio Trissino entre 1514 i 1515 i publicada el 1524. La primera representació (en francès) es va fer el 1556, al castell de Blois. L'estrena de l'original italià va tenir lloc el 1562 a Vicenza, durant el Carnaval. Se la considera la primera tragèdia en italià.
L'acció té lloc a Cirta, ciutat de la costa de Numídia.

## Personatges

* Sophonisba
* Herminia
* Cor de dones de Cirta
* Un familiar de Syphace
* Un missatger
* Massinissa
* Lelio
* Un altre missatger
* Catone
* Scipione
* Syphace
* Un familiar de Sophonisba
* Una serventa de Sophonisba
Sophonisba fa el pròleg.

## Enllaços externs

* Text de Sophonisba de Gian Giorgio Trissino, en italià
# Rebekah Brooks

Rebekah Brooks (nascuda Rebekah Mary Wade el 27 de maig de 1968 a Warrington, Comtat de Lancashire, Anglaterra) és una periodista britànica. Dirigeix la redacció del tabloide anglès The Sun, un dels diaris que pertanyen a Rupert Murdoch, i el 23 de juny de 2009, News Corp va anunciar el seu nomenament com a CEO de News International, l'empresa matriu dels diaris britànics de News Corp, The Sun, The Times, News of the World i The London Paper. Ella va renunciar el 15 de juliol de 2011 en resposta a les protestes relacionades amb l'escàndol de les escoltes telefòniques per News International. Dos dies més tard, va ser arrestada per la policia britànica per la seva presumpta participació en el cas.
El 13 de març de 2012, va ser arrestada un altre cop sota sospita d'obstrucció de la justícia. El 15 de maig de 2012, Brooks va ser formalment acusada de prevaricació.

## Trajectòria professional

* revista L'Architecture d'aujourd'hui, París
* Eddie Shah's Messenger Group
* breu passatge per La Sorbona
* 1989 : News of the World
* 1998 : The Sun
* 2000 : cap de redacció de News of the World
* 2003 : es va fer càrrec de la gestió del diari The Sun
* 2009 : es va convertir en cap de News International
* 2011 : va dimitir com a cap de redacció de News International

## Referències

* ↑ «Rebekah Brooks, directora de News International, dimiteix per l'escàndol de les escoltes». ara.cat, 15-07-2011. [Consulta: 17 juliol 2011].
* ↑ «Scotland Yard deté Rebekah Brooks». elperiodico.cat, 17-07-2011. [Consulta: 17 juliol 2011].
* ↑ «Phone hacking: Rebekah Brooks arrested in Weeting probe» (en anglès). BBC News, 13-03-2012. [Consulta: 17 maig 2012].
* ↑ «Rebekah Brooks, mà dreta del magnat Rupert Murdoch, acusada formalment d'obstrucció de la justícia pel cas de les escoltes». Agéncia Catalana de Notícies, 15-05-2012. [Consulta: 17 maig 2012].
* ↑ Stephen Glover. «Is it my imagination, or is the Sun getting smuttier?» (en anglès). The Spectator, 01-02-2003. [Consulta: 17 juliol 2011].

## Enllaços externs

* Rebekah Wade Arxivat 2006-02-04 a Wayback Machine. a BBC (anglès)
# Lori fada

El lori fada (Charmosyna pulchella) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita el boscos de les muntanyes de Nova Guinea.
# Leyla Sayar

Leyla Sayar (Istanbul, 1939 - 22 de juliol de 2016) va ser una actriu de cinema turca. Sayar ha actuat en més de 170 pel·lícules a Yeşilçam. Entre aquestes pel·lícules es troba Ver Elini İstanbul (Dona'm la mà Istanbul), guió escrit per Attila İlhan. Leyla Sayar fou anomenada segona Miss Turquia l'any 1957, i una femme fatale de Yeşilçam en la seva joventut. Fa uns anys que es va retirar del cinema i va començar a dedicar el seu temps a la religió. El 2016 se li detectà un càncer. Va morir a Istanbul el mateix any.

## Referències

* ↑ «Yeşilçam’ın ünlü yıldızının yürek yakan hali». Sik hayat. Arxivat de l'original el 2016-03-07. [Consulta: 3 març 2016].
* ↑ «‘Ölümü beklemekten bıkıp döndüm’». Milliyet.com.tr.
* ↑ «Leyla Sayar’dan kötü haber». HT Magazin.
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/leyla-sayar-yalniz-yasadi-yalniz-oldu-40178930

## Vegeu també

* Belgin Doruk
# Gillué

Gillué (aragonès: Chillué) és un poble del terme municipal de Samianigo, a la comarca de l'Alt Gállego, dins la provincia d'Osca, a l'Aragó.

## Etimologia

No existeix un consens sobre la etimologia de Gillué ni l'origen del nom. Alguns experts, com el lingüista Joan Coromines consideren que els topònims acabats en -ui o -ue, que són freqüents al les comarques pirinenques, són d'origen iberobasc.
Un estudi de l'any 2021 ha arribat a la conclusió de que, independentment del seu origen, els topònims acabats en -ui designen indrets estratègics com a punts de vigilància i de transmissió de missatges

## Monuments

L'església de Sant Miquel Arcàngel és del segle XVII. Es tracta d'un edifici en mamposteria amb l'exterior originalment arrebossat de calç i amb pedra tallada a les cantonades. És una esglesia d'una sola nau, coberta amb volta de canó i amb capçalera recta. També té capelles laterals, cobertes amb volta de canó. L'edifici té una teulada a dues aigües feta amb lloses de pedra. S'hi accedeix des d'un atri cobert, el qual també dona accés a la torre adossada.

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| - | - | - | - | - | - | - | - | 101 | 108 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 95 | 55 | 44 | 33 | 33 | 18 | 9 | - | - | - |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| - | - | 2 | 2 | 14 | 20 | 15 | 15 | - | - |
1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Referències

* ↑ https://ddd.uab.cat/record/285215
* ↑ (castellà) Parroquias del Arciprestazgo de Sabiñánigo o al lloc web del Bisbat de Jaca.
* ↑ (castellà) Iglesia de San Miguel de Gillué o al lloc web del Sistema de Información del Patrimonio Cultural Aragonés.
# Calcòcondiles

Calcòcondiles (en llatí Chalcocondyles en grec Χαλκοκονδύλης) també conegut per contracció com Calcondiles (Chalcondyles), Laònic (Laonicus) i Nicolau (Nicolaus), (Λαόνικος ορ Νικολάος Χαλκοκονδύλης ορ Χαλκονδύλης), fou un historiador romà d'Orient del segle xv.
De la seva vida se'n coneix poc. Era nascut a Atenes. L'emperador Joan VIII Paleòleg el va enviar com a ambaixador a la cort del soldà Murat II durant el setge de Constantinoble el 1446. Va escriure una història dels turcs i del darrer període de la història de l'Imperi Romà d'Orient (després de l'any 1298 fins al 1463), i parla de la caiguda de Constantinoble el 1453. L'obra, en 10 llibres, està mal organitzada i semblen de vegades apunts recollits directament que després no es van polir ni posar en ordre. Es perd també explicant anècdotes i fets que no tenen res a veure amb el fil de la història narrada i que semblen escrits només per mostrar l'erudició de l'autor, però Calcòcondiles és considerat un historiador fiable i d'estil interessant i dona molt bona informació dels últims temps de l'Imperi Romà d'Orient. Si les parts que no formen part del seu objectiu històric es llegeixen atentament, es poden descobrir els coneixements que tenien els grecs sobre diversos països d'Europa pel que fa a la història i a l'etnografia, ja que descriu Viena, Praga, Tartessos, Anglaterra, França, Irlanda i altres zones, conegudes per les polítiques de pactes dels darrers emperadors romans d'Orient.
Va morir en època desconeguda, sempre després del 1463.

## Referències

* ↑ Chalcocondyles a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 680
# Octavi Cunill i Isern

Octavi Cunill i Isern (1902 - ?)

## Obra musical

* 1927. Vaya coba, xotis castís.
* 1927. Monday, black bottom.
* 1929. Golden Rain, fox-trot.
* 1940. Enbrujo gitano, pasdoble.
* 1943. Loli, fox-trot. Lletra d'Alberto Rochi.
* 1943. Barcarola, fox de mig temps. Lletra d'Antoni Anglàs.
* 1944. Las Ramblas de Barcelona. Lletra de Joan Serracant.
* 1945. Corazón de España. Lletra de Crescensio Ramos Prada.
* 1947. La Lunares, pasdoble. Lletra de Crescensio Ramos Prada.

## Obres més difoses

* Visión, vals lent (1927),
* ¡Hopla boum!, foxtrot (1943);
* ¡Caramba! : foxtrot (1943);
* Tu dulce mirar, fox cançó de la pel·lícula La noche del martes (1944)
* José Segarra (1944);
* Corazón de España, pasodoble (1945/46);
* Esbozo español: pasdoble (1948);
* Dime adiós, fox mig temps (1961/62);
* Tinta encarnada , calipso (1962);
* Bailemos bossa (1963);
* Reno : bounce (1965).

## Referències

* ↑ https://books.google.cat/books?id=hTUhAQAAIAAJ&pg=PA589&lpg=PA589&dq=Octavi+Cunill+i+Isern&source=bl&ots=F4hj5ESQXV&sig=ACfU3U0k0BsHSR1bx2uyYosbBqbXCrOGYQ&hl=ca&sa=X&ved=2ahUKEwi1p_7lvdz4AhXG_4UKHcBdCmoQ6AF6BAgDEAM#v=onepage&q=Octavi%20Cunill%20i%20Isern&f=false
* ↑ https://worldcat.org/identities/viaf-87202426/
# Source routing

En xarxes d'ordinadors, l'encaminament de font, també anomenat adreçament de ruta, permet que un remitent d'un paquet especifiqui parcialment o completament la ruta que pren el paquet a través de la xarxa. En canvi, en l'encaminament convencional, els encaminadors de la xarxa determinen el camí de manera incremental en funció de la destinació del paquet. Una altra alternativa d'encaminament, la commutació d'etiquetes, s'utilitza en xarxes orientades a la connexió com ara X.25, Frame Relay, Mode de transferència asíncrona i Multiprotocol Label Switching.
L'encaminament d'origen permet una resolució de problemes més fàcil, un traceroute millorat i permet que un node descobri totes les rutes possibles cap a un amfitrió. No permet que una font gestioni directament el rendiment de la xarxa forçant els paquets a viatjar per un camí per evitar la congestió en un altre.
Moltes interconnexions d'alt rendiment com Myrinet, Quadrics, IEEE 1355 i SpaceWire admeten l'encaminament de fonts.

## Protocol d'Internet

Al Protocol d'Internet, hi ha dues opcions de capçalera disponibles que s'utilitzen poques vegades: "font estricte i ruta de registre" (SSRR) i "font solt i ruta de registre" (LSRR). A causa de problemes de seguretat, els paquets marcats com LSRR es bloquegen amb freqüència a Internet. Si no es bloqueja, LSRR pot permetre que un atacant falsifica una adreça, però encara rebi amb èxit els paquets de resposta forçant el trànsit de retorn dels paquets falsificats a tornar a través del dispositiu de l'atacant.
A IPv6, s'han desenvolupat dues formes d'encaminament d'origen. El primer enfocament va ser la capçalera d'encaminament tipus 0. Aquesta capçalera d'encaminament es va dissenyar per suportar els mateixos casos d'ús que les opcions de capçalera IPv4. Malauradament, hi va haver diversos atacs significatius contra aquesta capçalera d'encaminament i la seva utilització va quedar obsoleta. S'està desenvolupant una forma més segura d'encaminament d'origen dins de l'IETF per donar suport a la versió IPv6 de Segment Routing.

## Referències

* ↑ «what is source-routing?» (en anglès), 17-06-2003. [Consulta: 25 novembre 2023].
* ↑ «source-routing | Junos OS | Juniper Networks» (en anglès). [Consulta: 25 novembre 2023].
* ↑ Rik Farrow. «Source Address Spoofing» (en anglès).
* ↑ «What is Source Routing?» (en anglès americà), 12-09-2023. [Consulta: 25 novembre 2023].
# Lori dels cocoters

La lori dels cocoters (Trichoglossus haematodus) és una espècie d'au de la família dels lloros (Psittacidae) que es distribueix per Nova Guinea, Indonèsia, illa de Timor, Vanuatu, Illes Salomó i la costa oriental d'Austràlia, on habita des de Queensland fins a Austràlia Meridional; es troba també en regions insulars properes i en el nord-est de Tasmània. És possiblement el més estès de la subfamília Loriinae. Presenta una vintena de subespècies, que es distingeixen pels patrons de coloració del plomatge. Viu en tot tipus d'hàbitats, especialment les selves plujoses, matollars costaners i zones boscoses, formant esbarts de 5 a 20 exemplars. Mesura de 25 a 32 cm de llarg, segons la subespècie. És frugívor principalment, complementant la seva dieta amb insectes i llavors. Nia en buits dels troncs dels arbres, ponent de mitjana dos ous, de color blanc, que incuba entre 23 i 26 dies.