OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bernat Català

Bernat Català (?, ca. 1450 – ?, ca. 1510) va ser membre del patriciat urbà, justícia criminal i mestre racional de la Ciutat de València.
El 1479 es va ser nomenat Justícia criminal, encara que es va distingir com a Mestre Racional, càrrec que ocupar en tres ocasions consecutives entre gener del 1482 i juny del 1488. Va instaurar un sistema de reformes de caràcter proteccionista pel control dels drets duaners, a una època d'inestabilitat financera als comptes de la ciutat de València, per un creixent endeutament públic i per la consolidació parcial del deute censal flotant. Les seues mesures provocaren tensions dins del municipi, i amb el suport de Ferran el Catòlic, investigà oficialment el Racional i el seu germà Andreu, entre l'abril i el desembre de 1486, per la que es va condemnar al tal Andreu.
El 1486 seria acusat a de malversació econòmica, que malgrat la investigació ordenada pel rei no va poder aclarir-se íntegrament, seguint encara durant cert temps al càrrec.
El 22 de desembre de 1487 va ser designat de nou Mestre Racional, i sis mesos després, al juny de 1488 dimití, i va ser substituït pel ciutadà Franci Granulles. A més d'aquesta responsabilitat, Català va exercir dues vegades la Juraderia, també dues la Procuració, el 1480 i el 1482, i Batlia de Gandia el 1482. També va administrar l'any 1482 l'Hospital de la Reina, i el 1486 el d'En Clapers, i una també una de les places del Quitament (1488). Va ser inclòs en sis ocasions diferents a les Cedes per dotar la Juraderia de València entre 1493 i 1506, i en dues ocasions per cobrir plaça de Justícia civil i magatzem, ambdues el 1481; també va ser triat com a Síndic en representació de la capital del regne València a les Corts de Tarassona, el 9 de gener de 1484.

## Bibliografia

* (català) Belenguer Cebrià, Ernest. Edicions 62. València en la crisi del segle XV, 1976. ISBN 84-297-1205-4.
* (castellà) Felipo Orts, Amparo. Publicacions de la Universitat de València. Autoritarisme monàrquic i reacció municipal. La oligarquia urbana de València des de Ferran el Catòlic a les Germanias, 2004 (Oberta, 106). ISBN 978-84-370-5920-4.

## Notes

* ↑ Del segle XIII al XVIII, òrgan executiu d’aquells municipis catalans els caps de l’administració dels quals eren anomenats jurats (1480-1481 i 1493-1494). Font: «Bernat Català». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Referències

* ↑ (castellà) Pérez García, Pablo. «Bernat Català». Real Academia de la Historia, 2000. [Consulta: 26 març 2023].
* 1 2 Pérez García, Pablo, 2000.
* ↑ (castellà) Belenguer Cebrià, Ernest. Revista de historia moderna. Ferran el Catòlic i la ciutat de València (Aproximació al seu estudi). 1, 1972, p. 15.
* ↑ Belenguer Cebrià, Ernest, 1972, p. 15.
# Bernat de Vilert

Bernat (o Berenguer) de Vilert (? - 8 de maig de 1291) fou bisbe de Girona. Quan fou elegit era canonge de la catedral de Girona i aquesta elecció fou poc temps després de la mort del seu antecessor, Pere de Castellnou, ja que assistí al Concili de la Tarraconense celebrat el 1279 per l'arquebisbe Bernat d'Olivella, al qual també assistiren els bisbes Arnau de Barcelona, Ramon de Vic, Guillem de Lleida, Pere d'Urgell, Arnau de Tortosa, Pere de Saragossa, Jaume d'Osca i Gisbert de València a més d'altres abats i prelats. Aquell sínode es feu per a escriure al papa Nicolau III sobre la canonització de Raimon de Penyafort, acte sense els efectes desitjats per l'enemistat que el papa tenia amb el rei Pere el Gran d'Aragó, perquè no li acudia amb el cens a que s'havia obligat al seu avi Pere el Catòlic i per la conquesta de Sicília. També assistí al sínode Tarraconense celebrat el 1282. Sofrí com a bisbe el setge de Girona (1285) per part de l'exèrcit francès, amb la miraculosa intervenció de Sant Narcís.

## Bibliografia

* Roig y Jalpi, Juan G. Iacinto Andrev. Resumen historial de las grandezas, y antiguedades de la ciudad de Gerona, y cosas memorables suyas eclesiasticas, y seculares, assi de nuestros tiempos, como de los passados (en castellà). Barcelona: Iacinto Andrev, 1678, p. 283 [Consulta: 26 novembre 2014].

## Referències

* ↑ Bisbat de Girona GEC
# Bernat pudent

«Bernat pudent» té aquests significats:

## Entomologia

* Bernat pudent, insecte de la família Pentatomidae
* Bernat pudent, insecte de la família Miridae
# Bea Porqueres

Beatriu Porqueres Giménez, més coneguda com a Bea Porqueres (Lleida, 1953) és Llicenciada en Filosofia i Lletres i Màster en Estudis de Dones per la Universitat de Barcelona. Des de 1975 es dedica a la docència, treball que combina amb l'activisme, la investigació i la divulgació de la història de les dones i l'art femení.
Ha publicat diverses obres sobre història crítica de l'art des d'una perspectiva feminista, entre les quals cal subratllar Reconstruir una tradición. Las artistas en el mundo occidental (Ed. Horas y Horas); Diez siglos de creatividad femenina. Otra Historia del arte (ICE de la Universitat Autònoma de Barcelona), La ciutat de les dames: ciutat i ciutadania (Ed. CCCB) o Les polítiques de dones a l'àmbit de la cultura (Ed. Institut Català de les Dones).

## Referències

* ↑ «Bea Porqueres». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 abril 2016].
# Bea

Bea és un municipi de la província de Terol, enquadrat a la comarca de Jiloca, a l'Aragó.

## Enllaços externs

* Fòrum de Bea
# Bea Espejo Arce

Beatriz Espejo Arce (Vilanova i la Geltrú, 1977), coneguda com Bea Espejo, és crítica d'art i comissaria d'exposicions d'art contemporani. Llicenciada en Història de l'Art i Master en Crítica d'Art i Comunicació.
Ha treballat a la galeria Estany de la Mota de Barcelona (2002-2007) i com a crítica d'art a El Cultural de El Mundo de 2008 a 2016. Dirigeix el programa d'Arts Visuals Madrid45 de la Comunidat de Madrid i és la responsable d'art del suplement Babelia de El País des de 2017.
Va rebre el premi GAC de crítica d'art el 2017 i ha comissariat diverses exposicions com el Pavelló d'Espanya a la Biennal de Venècia el 2022 amb l'artista Ignasi Aballí.

## Exposicions

* Todos los conciertos, todas las noches, todo vacío, d'Ana Laura Aláez al Centro de Arte Dos de Mayo (CA2M) (2019) i Azkuna Zentroa de Bilbao (2021)
* Los blancos secretos de su panza, una revisión de la colección RAC de Carlos Rosón per la Ciudad de la Cultura de Santiago de Compostela
* Correcció d'Ignasi Aballí al Pabelló d'Espaya - 59a Edició- Biennal de Venècia (2022)

## Premis

* Premi GAC - X Nit del Galerisme, a la Crítica d'Art (2017)

## Referències

* 1 2 3 4 «Bea Espejo» (en castellà). Arteinformado. Espacio Iberoamericano del Arte, 23-07-2021. [Consulta: 24 abril 2022].
* 1 2 3 4 «10 grados para la perfección, o recordando a Peter Eisenman. «Corrección» Pabellón español por Ignasi Aballí» (en castellà). Metalocus, 09-04-2022. [Consulta: 25 abril 2022].
* 1 2 «Bea Espejo» (en castellà). Azkuna Zentroa, 20-05-2021. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «Se presenta la quinta edición de ‘Madrid 45’, un programa de artes visuales a talleres con artistas y comisarios» (en castellà). Gacetín Madrid, 24-02-2019. [Consulta: 30 abril 2022].
* 1 2 «4 preguntas sobre arte a… Bea Espejo, responsable del proyecto del Pabellón de España en la Bienal de Venecia 2022» (en castellà). AD, 22-02-2022. [Consulta: 25 abril 2022].
* ↑ «Perejaume i Mariana Draper, premis honorífics GAC 2017». Bonart, 30-05-2017. [Consulta: 25 abril 2022].

## Enllaços externs

* L'artista Ignasi Aballí dissenya el pavelló espanyol a la Biennal de Venècia. Telenotícies TV3. 21-04-2022
* Articles de Bea Espejo. Babelia. El País
# Bathygadus garretti

Bathygadus garretti és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 51 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix bentopelàgic i marí d'aigües subtropicals que viu entre 361-544 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del Japó i al nord-est de Taiwan.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Chiou, M.-L., K.-T. Shao i T. Iwamoto, 2004. A new species, Caelorinchus sheni, and 19 new records of grenadiers (Pisces: Gadiformes: Macrouridae) from Taiwan. Zool. Stud. 43(1):35-50.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (editors) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (editors) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bec de dalla gros

El bec de dalla gros (Drymotoxeres pucheranii) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) i única espècie del gènere Drymotoxeres.

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida des del centre de Colòmbia fins l sud-est del Perú

## Referències

* ↑ «Bec de dalla gros». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Blagodatka

Blagodatka (en rus: Благодатка) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 162 habitants.

## Referències

* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# Bezek

«Bezek» té aquests significats:
* Astronomia: estrella de la constel·lació de l'Àguila; vegeu eta Aquilae.
* Història: antiga ciutat cananea al sud de Jerusalem; vege Bèzec.
# Beziazíkovo

Beziazíkovo (en rus: Безъязыково) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 190 habitants. Pertany al districte de Balakhtà.

## Referències

* ↑ Топокарты ГГЦ
* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# Björn Andersson

Björn Andersson (Perstorp, 20 de juliol de 1951) és un exfutbolista suec de la dècada de 1970.
Fou 28 cops internacional amb la selecció sueca amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1970.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Östers IF i FC Bayern Múnic.
Un cop retirat fou entrenador.

## Referències

* ↑ «Sweden national football team stats» (en suec). passagen.se. Arxivat de l'original el 2012-06-06.
* ↑ «Björn Andersson» (en alemany). fussballdaten.de. [Consulta: 2 maig 2014].
* ↑ Björn Andersson a worldfootball.net
* ↑ Björn Andersson Fitxa a Fussballdaten
* 1 2 «Varför skulle svensk fotboll inte kunna bli lika bra som spansk & tysk?» (en swedish). aftonbladet.se. [Consulta: 3 desembre 2013].
* ↑ «Bosse ersätts i IFK» (en swedish). hd.se. [Consulta: 7 novembre 2013].
* ↑ «Björn Andersson engagerar sig i IS Halmia!» (en swedish). IS Kalmia. Arxivat de l'original el 20 de gener 2021. [Consulta: 11 novembre 2014].
# Benet XIV de Rodés

Bernard Garnier, l'antipapa Benet XIV, fou nomenat successor de l'antipapa Benet XIII d'Avinyó, el Papa Luna, i va actuar tot el seu mandat en secret.
Del seu pontificat, tan sols es coneix una carta del francès Comte d'Armagnac a Joana d'Arc on li explicava que l'arxidiaca de Rodés sabia on s'amagava Benet XIV i que ell l'acceptava com a papa legítim, ja que era el successor de la línia d'Avinyó (França).
La seva vida misteriosa i la falta de notícies sobre la seva persona l'ha fet aparèixer en diverses obres de novel·les històriques. Les més famoses són les de Jean Raspail i Gerard Bavoux, que imaginen que la seva línia successòria ha continuat. Basant-se en aquestes obres, alguns fins i tot creuen que actualment existiria un papa amb el títol de Benet XL.

## Referències

* ↑ John Julius Norwich, Absolute Monarchs: A History of the Papacy, (Random House, 2011), 479.
* Papes del Cisma d'Occident
# Bernadí Vives Cardona

Bernadí Vives Cardona, nascut a Llucmajor, Mallorca, el 1958, és un polític del PI i fou batle de Llucmajor durant 17 mesos.
Vives és entrenador nacional de taekwondo i es dedicà a aquesta ocupació en un gimnàs de la seva propietat fins que fou nomenat batle. Formà part del consistori de l'Ajuntament de Llucmajor per primer cop com a regidor el 2011. A les eleccions municipals del maig de 2015 es presentà com a cap de llista del PI i aconseguí 1283 vots, que representen gairebé el 10% del total de vots, la qual cosa donaren a aquesta candidatura 2 regidors dels 21 que formen el consistori llucmajorer. Formà govern amb els grups PSIB, amb 5 regidors, i MÉS, amb 4 regidors, que es repartiren les àrees de govern i la batlia a raó de setze mesos cadascun. Vives fou elegit amb els vots d'aquests partits el 15 d'octubre de 2016. A les eleccions de 2019 aconseguí 801 vots, el 6% del total de vots, perdent un dels dos regidors.

## Referències

* ↑ «Resultados elecciones Municipales 2015. Llucmajor». El País. [Consulta: 25 maig 2015].
* ↑ ARA Balears «El Pi agafa la vara a Llucmajor». ARA Balears, 16-10-2016.
* ↑ PAÍS, Ediciones EL. «Resultados Electorales en Llucmajor: Elecciones Municipales 2019» (en castellà). [Consulta: 27 novembre 2022].
# Bolsenheim

Bolsenheim (en alsacià Bolsene) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 431 habitants.
Forma part del cantó d'Erstein, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del cantó d'Erstein.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 290 | 304 | 370 | 438 | 425 | 431 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | François Riehl | |
# Bolt

«Bolt» té aquests significats:
* Usain Bolt, atleta jamaicà
* La Bolt, població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud
* Bolt (pel·lícula), pel·lícula d'animació de The Walt Disney Pictures del 2008
# Bordeira (Aljezur)

Bordeira és una freguesia portuguesa del municipi d'Aljezur, amb 79,87 km² d'àrea i 432 habitants (al cens del 2011). La densitat de població n'és de 5,4 hab/km², la qual cosa li permet ser classificada com una àrea de baixa densitat (ordenança 1467-A/2001).

## Patrimoni

* Fort de Carrapateira, que enclou l'església parroquial
* Museu del Mar i de la Terra de Carrapateira
* Poblat islàmic de Ponta do Castelo

## Referències

* ↑ Teixeira, Ângelo José Lopes (2006). Tipologia sócio-económica das freguesias da Região do Algarve, 1991 - 2001, Dissertação de mest., Economia Regional e Desenvolvimento Local,Faculdade de Economia, Univ. do Algarve

## Enllaços externs

* http://cm-aljezur.pt/portal_autarquico/aljezur/v_pt-PT/menu_municipe/orgaos_autarquicos/juntas_freguesia/juntas_jfb_comp.htm
# Brixia Tour

El Brixia Tour fou una cursa ciclista per etapes italiana disputada al voltant de la ciutat de Brescia a Llombardia. Creada el 2001, la cursa es va disputar de forma continuada fins al 2011, i del 2005 al 2011 formà part de l'UCI Europa Tour, en la categoria 2.1.

## Llistat de guanyadors

| Edició | Guanyador | Segon | Tercer | Etapes | Km |
| 2001 | Cadel Evans | Milan Kadlec | Raffaele Ferrara | 3 | 518,7 |
| 2002 | Igor Astarloa | Mirko Celestino | Gianluca Valoti | 3 | 316,0 |
| 2003 | Martin Derganc | Francesco Casagrande | Mirko Celestino | 3 | 504,5 |
| 2004 | Danilo Di Luca | Paolo Tiralongo | Massimiliano Gentili | 3 | 504,5 |
| 2005 | Emanuele Sella | Davide Rebellin | Pedro Arreitunandía Quinterio | 3 | 478,4 |
| 2006 | Davide Rebellin | Marco Marzano | Ruslan Pidgornyy | 4 | 671,8 |
| 2007 | Davide Rebellin | Santo Anzà | Matteo Carrara | 4 | 678,3 |
| 2008 | Santo Anzà | Francesco Masciarelli | Eddy Ratti | 5 | 814,0 |
| 2009 | Giampaolo Caruso | Domenico Pozzovivo | No atribuïda | 5 | 878,2 |
| 2010 | Domenico Pozzovivo | Morris Possoni | Daniel Martin | 5 | 669,3 |
| 2011 | Fortunato Baliani | Domenico Pozzovivo | Diego Ulissi | 5 | 828,1 |

## Referències

* ↑ «Brixia Tour (Ita) - Cat.2.1». [Consulta: 8 novembre 2022].
* ↑ Inicialement tercer, l'italà Leonardo Bertagnolli fou desqualificat el 2014 de tots els resultats obtinguts entre 2003 i 2011. Tot i que alguns llocs han reassignat les places vacants, la UCI no ha indicat oficialment que fos així. (Veure llista de sancions)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2007-09-10 a Wayback Machine. (italià)
# Brunettia lungjingensis

Brunettia lungjingensis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids i la més grossa del seu gènere a Taiwan.

## Descripció

* Les ales del mascle fan 1,88 mm de llargària i les de les femelles 2,06.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: és un endemisme de Taiwan.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 12 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Huang, Y. T. i C. S. Chen, 2001. Formosan Entomologist 21(2): 119-132.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 BiotaTaiwanica (anglès)
* ↑ Catalogue of Life in Taiwan (anglès) i (xinès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Bonaventura Planella i Conxello

Bonaventura Planella i Conxello (Barcelona, 1772-19 d'agost de 1844) fou un escenògraf i dibuixant català.

## Biografia

El seu pare Gabriel Planella i Bonfill treballava com a ajudant d'escenografia de Francesc Xiurach al Teatre de la Santa Creu de Barcelona. Alumne de l'Escola de la Llotja, va rebre classes de Pere Pau Montaña, amb qui va conèixer els treballs dels germans Tramulles. Durant el seu aprenentatge també va col·laborar amb Carnevali i Lucini al Teatre de la Ciutat.
El 1803 va esdevenir professor de l'Escola de la Llotja, i durant les primeres dècades del segle xix va treballar arreu de Catalunya, passant per teatres de Girona, Tortosa, Tarragona o Vinaròs. Els seus fills Josep i Francesc també serien escenògrafs.
Al fons del Gabinet de dibuixos del Museu Nacional d'Art de Catalunya es conserva un esbós d'una escenografia dissenyada per Planella, provinent de la col·lecció de Raimon Casellas.
Germà de Gabriel Planella i pare de Josep Planella i Coromina

## Referències

* ↑ «Defuncions.1844.Registres llibre 3 (Núms 1 a 1016) Registre núm 802-». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 19-08-1844. [Consulta: 9 març 2019].
* ↑ Torrella, Engràcia (coord). Inanimats? La natura morta a la col·lecció. Sabadell: Museu d'Art de Sabadell, 2009, p. 19. ISBN 978-84-87221-98-9.

## Bibliografia

* DDAA. La col·lecció Raimon Casellas. Publicacions del Mnac/ Museo del Prado, 1992. ISBN 84-87317-21-9. «Catàleg de l'exposició del mateix títol que es va dur a terme al Palau Nacional de Montjuïc entre el 28 de juliol i el 20 de setembre de 1992»
# Brian Nelson

«Brian Nelson» té aquests significats:
* Brian Nelson (guionista) (nascut el 1964), guionista i productor estatunidenc
* Brian Nelson (lleialista d'Irlanda del Nord) (1947–2003), cap d'intel·ligència de l'Associació de Defensa de l'Ulster
* Brian Nelson (professor de literatura) (nascut el 1946), professor de literatura, autor i traductor de literatura francesa
* Brian E. Nelson, advocat i funcionari del govern

## Vegeu també

* Bryan Nelson (nascut el 1958), membre de la Cambra de Representants de Florida
* Bryan Nelson (ornitòleg) (1932–2015), ornitòleg i acadèmic britànic
# Boonville

«Boonville» té aquests significats:
* Boonville (Carolina del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord.
* Boonville (Indiana), població dels Estats Units a l'estat d'Indiana.
* Boonville (Missouri), població dels Estats Units a l'estat de Missouri.
* Boonville (Nova York), població dels Estats Units a l'estat de Nova York.
# Brigàntia (deessa)

Brigàntia o Brigindo va ser una deessa de la mitologia celta, coneguda tant a la Gàl·lia romana com a Britànnia, que es va adorar a l'antiguitat tardana.
A través de la interpretatio romana, s'identificava amb les deesses Minerva, Tique/Fortuna i Victòria. S'ha argumentat que les històries relacionades amb Brígida d'Irlanda de la tradició irlandesa estan relacionats amb Brigàntia, encara que les personalitats són diferents.
L'arrel del nom significa 'alt, elevat' (cf. briga), però no és clar si els brigants que van rebre el nom de la deessa, eren 'alts' en sentit metafòric per la seva condició noble o en el sentit literal per ocupar la regió de la serralada dels Penins on ocupaven fortificacions elevades. En gal·lès modern, el mot braint significa 'privilegi, prestigi' i prové de la mateixa arrel brigantjā. Altres derivats són el nom Bridget i el riu anglès Brent.
Igualment, hi han moltes poblacions antigues anomenades Brigantium per tot Europa, com ara Betanzos a Galícia, Bragança a Portugal i Briançon i Bregenz en els Alps.
A Blatobulgium (actual Birrens), al sud d'Escòcia, s'ha trobat un baix relleu de pedra d'època romana d'una figura femenina coronada com una deïtat tutelar. Té un cap de gorgona al pit i sosté una llança i un globus terraqüi, com les deesses romanes de la Victòria i Minerva. La inscripció diu que representa Brigàntia. Una altra estàtua trobada a Bretanya també sembla representar Brigàntia amb els atributs de Minerva.

## Referències

* ↑ «The Brigantes». Roman-Britain.org, 24-10-2007 [Consulta: 7 setembre 2011]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2006-12-31. [Consulta: 15 abril 2023].
* ↑ «Brigantium». Terra.es, 24-10-2007 [Consulta: 7 setembre 2011]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-09-18. [Consulta: 15 abril 2023].
* ↑ Miranda, Green. The Gods of the Celts. Stroud: Sutton, 1986, p. 161, 197. ISBN 9780750934794.
# Brihaspa

Brihaspa és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Brihaspa abacodes Meyrick, 1933
* Brihaspa atrostigmella Moore, 1867
* Brihaspa autocratica Meyrick, 1933
* Brihaspa chrysostomus Zeller, 1852
* Brihaspa frontalis (Walker, 1866)
* Brihaspa nigropunctella Pagenstecher, 1893

## Referències

* ↑ «GlobIZ search» (en anglès). Global Information System on Pyraloidea.
# Borkhera

Borkhera fou un estat tributari protegit a l'agència de Malwa, Índia central.
La superfície era de 21 km² i la població de 870 habitants el 1901. Els ingressos s'estimaven el mateix any en 13.900 rúpies. El sobirà portava el títol de thakur i era un rajput rathor.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. , article Malwa Agency