OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Les veus de la terra

Les veus de la terra és un poema dramàtic en quatre actes i en vers, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Romea de Barcelona, la vetlla del 10 d'octubre de 1923, dirigit pel dramaturg Josep Pous i Pagès.
Amb aquesta estrena s'inaugurava la temporada i obtingué un gran èxit.
Tomàs Garcés en va fer la crítica per al diari La Publicitat: «Josep Maria de Sagarra ha fet un drama d'alenada grega. Deu sembla absent del cor dels personatges. Al damunt d'ells mana, pobra divinitat, la terra[…]. Heus aquí dues pobres ànimes doloroses: Andreu i Francina. Andreu és l'espòs fidel, però rígid i barroer, que no ha sabut conquistar el cor de la seva companya. Francina un dia es deixa endur pel desvari i fui amb un malvat que l'abandona[…]. Josep Maria de Sagarra ha plantat en escena els seus personatges: els ha fet plorar de dolor, els ha fet vibrar de luxúria, els ha fet tremolar de còlera i de vergonya[…] On és la clariana de la felicitat?».

## Repartiment de l'estrena

* Francisca: Emília Baró.
* Margarideta: Roser Coscolla.
* Rosa: Empar Ferràndiz.
* Paula: Maria Morera.
* la Mestressa: Sra. Matas.
* una Dona: Sra. Casas.
* Andreu: Enric Guitart.
* Aleix: Joaquim Montero.
* Miquel: Bartomeu Grases.
* Silvestre: Antoni Strems.
* un Marxant: August Barbosa.
* Home primer: Delfí Biosca.
* Home segon: Francesc Ferràndiz.
* Home tercer: Sr. Alarma.

## Referències

* ↑ Publicació de la crítica a La Vanguardia (13 d'octubre de 1923)
* ↑ «Les veus de la terra. Liquido i plego. Teatre Català Romea, 10 octubre 1923». Institut del Teatre. Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques. [Consulta: 4 setembre 2023].
* ↑ «Inauguració de la temporada del Teatre Català. Estrena de "Les veus de la Terra"». La Veu de Catalunya, Núm. 8538, 11-10-1923, pàg. 8. Arxivat de l'original el 2023-09-04 [Consulta: 4 setembre 2023].
* ↑ Garcés, Tomàs «"Les veus de la Terra"». La Publicitat, 12-10-1923, pàg. 1.
# Gillet

«Gillet» té aquests significats:
* Biografies:
** Fernand Gillet (1882-1980), oboista francès
** Georges Gillet (1854-1920), oboista i compositor francès
** Jean-François Gillet (Lieja, 1979), futbolista belga
* Miscel·lània:
** Gillet Herstal, fabricant de motocicletes belga

## Vegeu també

* Gillette
# Can Barretó (Riells del Fai)

Can Barretó és una masia del poble de Riells del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental. Pertany al veïnat de masies disperses de Can Quintanes.
Està situada a llevant de Riells del Fai, en el vessant meridional dels Cingles de Bertí i del seu contrafort sud-occidental, la Serra de Can Tabola. És al capdamunt de la vall del torrent de Can Pagès. És la masia de més a ponent del veïnat de Can Quintanes, la primera que es troba venint des de Riells del Fai. A llevant seu hi ha la de Can Verdereny.
Està situada a 475 metres de la darrera casa de Riells del Fai, 400 pel camí de Can Quintanes, i els darrers 75 pel camí particular que mena a la porta de la masia.

## Enllaços externs

* Can Barretó en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Raymond Couderc

Raymond Couderc (Bordeus, 1946) és un polític francès conservador de dreta. Milita a l'UMP (2007 - actualitat) i ja abans havia estat a la UDF (1993-1997]). De 1993 a 1997 va ser diputat al parlament francès. Des de 1995 és alcalde de Béziers. Va obtenir escó per al Consell Regional de Llenguadoc-Rosselló l'any 1998, va ser reelegit el 2004 i s'hi tornà a presentar, com a cap de llista de l'UMP, el 2010. Des de 2007 és senador de l'Erau. És president de la Communauté d'agglomération Béziers Méditerranée d'ençà que la va crear ell mateix, el 2002.
# Lev Ivànov

Lev Ivànovitx Ivànov, rus: Лев Ива́нович Ива́нов (Moscou, 1834 - Sant Petersburg, 1901) va ser un ballarí i coreògraf de dansa clàssica. A la seva etapa de coreògraf va estar sota la supervisió de Màrius Petipà. Les coreografies d'Ivànov són d'estil més proper a l'era romàntica que a l'era clàssica implantada per Petipà. Ivànov va influir en el treball de Mikhaïl Fokin.

## Biografia

Lev Ivànovitx Ivànov va començar els seus estudis de dansa quan tenia deu anys a l'Escola del Ballet Imperial, on va ser alumne de Jean Petipà, pare de Màrius Petipà. Sent encara estudiant va ballar amb Fanny Elssler. Ivànov tenia talent natural per a la música, podia tocar «per sentit» peces completes del repertori del ballet. Va rebre la invitació per ingressar al Conservatori de Música, però no la va acceptar. Tot i això, va compondre diverses peces musicals que, pel seu desconeixement de la notació musical, mai va poder escriure en partitura.
Quan tenia setze anys va ingressar al Ballet Imperial, sota la direcció de Jules Perrot, mentre continuava estudiant a l'escola de ballet, on es graduà el 1852. Ivànov es va convertir en ballarí principal del Ballet Imperial, on es va destacar pels seus treballs d'actuació i l'execució de papers de caràcter. La que va poder haver estat la seva primera coreografia, La Muette de Portici la va realitzar en 1857, ballant amb Vera Liàdova, que després es convertiria en la seva primera esposa. Un any més tard va començar a donar classes a l'Escola del Ballet Imperial i el 1882 va assolir la posició d'Assaig en cap del ballet del Teatre Mariïnski.
Posteriorment es va convertir en l'assistent de Màrius Petipà. Les seves coreografies sempre van estar subjectes a l'aprovació i la modificació de Petipà. Amb ell, Ivànov va crear ballets com El Trencanous el 1892, els actes II i IV d'El llac dels cignes el 1895 i La flauta màgica el 1893. Mentre Ivànov preparava una nova coreografia per al ballet Sylvia, va emmalaltir i posteriorment va morir.
# Gillette (Wyoming)

Gillette és una població dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 19.646 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gillette tenia 19.646 habitants, 7.390 habitatges, i 5.113 famílies. La densitat de població era de 567,3 habitants/km².
Dels 7.390 habitatges en un 41,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,4% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 6,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.521 $ i la renda mediana per família de 52.383 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.131 $ mentre que les dones 22.717 $. La renda per capita de la població era de 19.749 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gillette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gillette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Can Barriga

Can Barriga, antic Mas Soler, és una masia de Badalona (Barcelonès) protegida com a bé cultural d'interès local.
És una masia de tipus basilical, de planta baixa, pis i golfes. La urbanització de l'entorn (polígon Montigalà) han aïllat la construcció, part del jardí i la nova casa construïda el 1924. La masia ha estat restaurada.
Probablement està construïda sobre una antiga vil·la romana d'explotació agrícola. S'ha documentat un paviment romà i un forn romà.

## Referències

* ↑ «Can Barriga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 abril 2012].
* ↑ «Can Barriga». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 desembre 2012].
# Omaha (Nebraska)

Omaha és una ciutat al Comtat de Douglas a l'estat de Nebraska, Estats Units d'Amèrica, d'uns 408.000 habitants (el 2010) i amb una densitat de poc més de 1.300 per km². Omaha és la ciutat més poblada del seu estat i la 40a del país, i va ser la capital del Territori de Nebraska entre 1854 i 1867.

## Persones il·lustres

* Malcolm X
* Adrianne Wadewitz
* Nicholas Sparks
* Jack & Jack
* Lawrence Klein (1920-2013) economista, Premi Nobel d'Economia de 1980.
* Montgomery Clift (1920 - 1966) actor
* Warren Buffett
* Nick Nolte

## Referències

* ↑ «Omaha». GEC. [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Nick Nolte» (en anglès). IMDb.

## Enllaços externs

* Pàgina del govern d'Omaha Arxivat 2006-10-23 a Wayback Machine. (anglès)
# Luis Sierra Mediavilla

Luis Sierra (Alba de los Cardaños, 7 de desembre de 1965) és un exfutbolista i entrenador castellanolleonès, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Va començar a destacar a les files del Cristo Olímpico, filial del Palencia CF. A la 87/88 és fitxat per l'Sporting de Gijón i eixa mateix any debuta en primera divisió, jugant 15 partits. Va romandre a l'equip asturià durant set temporades, tenint gairebé sempre una regularitat al voltant de la vintena de partits per campanya. Només la temporada 93/94 va superar la trentena de partits, 32 en concret.
L'estiu de 1994 recala al CP Mérida, de la Segona. Eixe mateix any, els extremenys hi pugen a la màxima categoria. De fet, el Mérida seria un equip ascensor en la segona meitat dels 90: en les set temporades que el defensa hi va militar, va viure dos ascensos i tres descensos. Les dues campanyes en Primera (95/96 i 97/98) van ser les millors de Luis Sierra amb l'equip, sent titular.
El 2001, després d'una temporada amb el Mérida a Segona B, retorna al Palencia, on jugaria tres temporades fins a la seua retirada el 2004. En total, acumula 221 partits a primera divisió.
Després de penjar les botes, Luis Sierra ha seguit vinculat al món del futbol com a entrenador, tot dirigint a equips modestos com l'Aguilar, de la Tercera andalusa.
# Llavor aleatòria

Una Llavor aleatòria (o llavor estat, o només llavor; Random seed en anglès) és un nombre (o vector) usat per inicialitzar un generador de nombres pseudoaleatoris.
L'elecció d'una bona llavor aleatòria és crucial en el camp de la seguretat computacional. Quan una clau xifrada i secreta és generada pseudoaleatoriament, té una llavor que et permet obtenir la clau.
# Gil de Roma

Gil de Roma, Egidi de Roma, Egidi Romà o Egidio Colonna (llatí: Ægidius Romanus (1243-1316) va ser un escriptor, filòsof i teòleg eremita agustí, considerat com el fundador de la primitiva escola agustiniana i especialitzat en lògica. Va ser alumne de Tomàs d'Aquino. Va ser arquebisbe de Bourges.
Va ser el primer agustí a ingressar al claustre de la Universitat de París.

## Pensament polític

Gil de Roma, a més de desenvolupar una teologia, va reflexionar sobre la monarquia a partir dels textos d'Aristòtil, especialment l'obra Política. En la seva obra De regimine principum (1292) –dedicada a Felip el Bell– reflexiona en el caràcter natural de la sociabilitat humana fins a arribar a l'organització política més complexa. Més que proposar un origen de la societat, descriu les formes en què això podria realitzar-se (desenvolupament de comunitats més petites, consens dels habitants d'un determinat lloc, acció d'un tirà). Defensa a la monarquia com el millor sistema i, desviant-se del pensament aristotèlic, sosté que el rei ni tan sols està obligat a complir la llei positiva.
Més endavant, i en ple conflicte del rei de França amb el papa Bonifaci VIII, publica De ecclesiastica potestate on reflexiona no ja a partir d'una base aristotèlica sinó més aviat agustiniana canviant «civitas» per «regnum» i desenvolupant una eclesiologia nova de base monàrquica però aplicat a l'Església i sobretot al Papa, a qui tots han de sotmetre's: nulli sunt sub Christo rectore, nisi sint sub summo pontifice.

## Obres

Després del comentari obligat al Liber de causis i a les sentències de Pere Llombard (treballs exigit per les universitats per a concedir els títols corresponents), escriví:
* Theoremata de corpore Christi (abans de 1277)
* De gradibus formarum (1277-1278)
* Theoremata de esse et essentia (1278-1280)
* Quaestiones disputatae de esse et essentia (1285-1286)
* De erroribus philosophorum
* De regimine principum (1292)
* De ecclesiastica sive summi pontificis potestate (1301)

## Referències

* ↑ Tot i que no s'ha pogut aclarir la seva relació amb la família Colonna; cf. Egìdio Romano a l'Enciclopèdia Italiana

## Bibliografia

* Enciclopèdia GER, «Egidio Romano».
* Leonardo Sileo - Fabio Zanatta, "I maestri di teologia della seconda metà del Duecento" a Storia della Teologia nel Medioevo, vol. III: La teologia delle scuole, PIEMME, Casale Monferrato 1996, p. 102-103
* Giuseppe Santonastaso, Il pensiero politico di Egidio Romano, Firenze, La Nuova Italia 1939
# Can Falguera

«Can Falguera» té aquests significats:
* Can Falguera (Terrassa), masia al sud de la ciutat de Terrassa (Vallès Occidental)
* Can Falguera (Palau-solità i Plegamans)
* Mas Can Falguera (Sant Pau de Segúries) al Ripollès
# Omaha (desambiguació)

«Omaha» té aquests significats:
* Antropologia:
# Raymond De Corte

Raymond Decorte o Decorte (Waarschoot, 17 de març de 1898 - Waarschoot, 30 de març de 1972) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1924 i 1934. Els seus èxits esportius més destacats foren dues victòries d'etapa aconseguides al Tour de França de 1927. El seu fill Roger també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 1927
** 1r a la París-Rennes
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
* 1928
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
* 1931
** 1r a Kruishoutem
* 1933
** 1r a Stad Kortrijk

### Resultats al Tour de França

* 1925. Abandona (4a etapa)
* 1926. Abandona (14a etapa)
* 1927. 11è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1928. 24è de la classificació general
* 1929. Abandona (7a etapa)

## Referències

* 1 2 «DE CORTE Raymond». [Consulta: 11 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Raymond DE CORTE» (en italià). [Consulta: 11 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a www.sitiodeciclismo.net
# Luis Sanz Santiago

Luis Sanz Santiago (Madrid, 1926 - Marbella, 26 de gener, 2012) va ser un productor i guionista cinematogràfic espanyol.
Va començar en la dècada del 1950 com a representant d'actor. Va representar, entre d'altres, Carmen Sevilla, Lola Flores, Aurora Bautista o Jorge Mistral. La fama li va arribar el 1962 quan va descobrir Rocío Dúrcal, de qui va produir les seves dotze primeres pel·lícules, com Más bonita que ninguna (1965), Las leandras (1969) o Marianela (1972). El 1963 va ingressar a la SGAE.
Durant els anys 1980 va produir pel·lícules com La corte de Faraón (1985) i Hay que deshacer la casa (1986) de José Luis García Sánchez i Cara de acelga (1986) de José Sacristán. El 1989 fou guionista, productor i director artístic de Las cosas del querer de Jaime Chávarri, amb la que fou candidat al Goya a la millor direcció artística. El 1991 va debutar com a director amb Yo soy esa, protagonitzada per Isabel Pantoja i de la que també va escriure el guió. El 1997 va dirigir la sèrie de televisió Los negocios de mamá.

## Referències

* ↑ Fallece el productor Luis Sanz Santiago, descubridor de Rocío Dúrcal, ABC, 26 de gener de 2012
* ↑ Fallece Luis Sanz Santiago, descubridor de Rocío Dúrcal Arxivat 2019-08-31 a Wayback Machine., La Información, 26 de gener de 2012
* ↑ Luis Sanz a IMDB
# GlobalFoundries

GlobalFoundries és una empresa del sector electrònic que fabrica semiconductors en grans volums per a empreses tals com AMD, Broadcom, Qualcomm i STMicroelectronics. La seva seu és a Santa Clara, Califòrnia als EUA i va ser creada el 2009.

## Història

* 2009 : creació per desinversió d'Advanced Micro Devices (AMD).
* 2015 : adquisició d'IBM Microelectronics.
* Emirate of Abu Dhabi és el propietari de la companyia a través de la subsidiària Advanced Technology Investment Company (ATIC).

## Instal·lacions
### Fabricació d'oblies de 300mm

Dresden (Alemanya), Woodlands (Singapur), 2 a Nova York (EUA), Chengdu (Xina).

### Fabricació d'oblies de 200mm

Vermont (EUA), 5 a Singapur.

## Referències

* ↑ «GLOBALFOUNDRIES» (en anglès). https://www.linkedin.com.+[Consulta: 20 novembre 2017].
* ↑ Moorhead, Patrick «GlobalFoundries: A New Company With A Good Shot At Going Big, And A New TSMC Threat» (en anglès). Forbes, 20-11-2017.
* ↑ «Exclusive: Chipmaker GlobalFoundries asks EU to investigate bigger rival TSMC - source». Reuters, Thu Sep 21 15:04:49 UTC 2017.

## Vegeu també

Empreses similars ː TSMC
# Can Fabes

Can Fabes fou un restaurant situat a Sant Celoni, amb Santi Santamaria de xef, anteriorment conegut com El Racó de Can Fabes. A aquest restaurant se li van atorgar tres estrelles a la Guia Michelin, la màxima classificació per a un restaurant des del 1994. El restaurant va tancar l'agost del 2013, 2 anys després de la mort del seu xef, Santi Santamaria.

## Reconeixements

* Millor Cuiner d'Espanya 1993. Academia de Gastronomía y la Cofradía de la Buena Mesa.
* Tres estrelles Michelin des del 1994.
* Millor Cuiner i Millor Restaurant 1997. Guia Gourmetour.
* Gran Prix de l'Art de la Cuisine 1997. Acadèmia Internacional de Gastronomia.
* Prix Internacional CIBUS aux embassadeurs des produits méditerranées dans le monde. Federalimentare et Fiere di Parma.

## Curiositats

El 16 de desembre de 2013 es va celebrar una subhasta al restaurant Caelis de Barcelona, on es van vendre els típics plats del restaurant, incloent tasses, teteres, cassoletes, soperes.

## Referències

* 1 2 «Subhasten avui la vaixella i el mobiliari de Can Fabes». , 16-12-2013 [Consulta: 17 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web de Can Fabes
# Pa (desambiguació)

«Pa» té aquests significats:
* Pa (aliment)
* Pa, principat de l'agència de Kathiawar a l'Índia, vegeu Pah
* Pa, abreviació o símbol de la unitat de pressió Pascal
* Pa, símbol del protoactini (element químic)
* PA (electroacústica), de l'anglès, Public Address
* PA, acrònim de poliamida, polímer termoplàstic.
Viccionari
# Rau de Balasse

El Rau de Balasse és un petit riu de segona categoria de Bèlgica. Neix a Fayt-lez-Manage, un antic municipi, alhora fusionat amb Manage a la província d'Hainaut, i desemboca després de 3,4 quilòmetres al Sennette a Bois-d'Haine. El seu nom prové del «Mas de Balasse», una antiga masia de la famíla dels Balasse, enderrocada per a la construcció de l'autopista de Valònia.

## Referències

* ↑ Rapport accompagnant le projet de Plan d'assainissement par sous-bassin hydrographique. Sous-bassin de la Senne (pdf) (en francès). Verviers: Société publique de gestion de l'eau, desembre del 2004.
* ↑ «Bois-d'Haine et ses lieux-dits» (en francès), 2000. Arxivat de l'original el 2017-04-03. [Consulta: 2 abril 2017].
# Lúka

Lúka és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1246.
# Lafonoteca

Lafonoteca és una base de dades i portal d'informació dedicat a la música popular espanyola que edita els seus continguts web sota llicència Creative Commons.

## Història

Com a base de dades, Lafonoteca abasta estils i gèneres musicals com el pop, el rock, el rap, el flamenc o la rumba. Conté més de 1000 biografies de diferents grups i músics espanyols, incloent-hi el lloc de procedència, el temps en actiu i els noms dels seus components. A més, per a cada artista se'n ressenyen els àlbums musicals més representatius, que són qualificats amb entre una i cinc estrelles.
El projecte va sorgir inicialment com un blog fet entre un grup d'amics, que es trobava en un fòrum de música pop independent, prenent com a model AllMusic, la gran base de dades de la música anglosaxona.
Lafonoteca també ha promogut l'actuació de grups a Londres per a donar a conèixer la música independent espanyola a l'estranger. El 2011 va iniciar l'activitat discogràfica amb la presentació d'un recopilatori titulat No te apures mamá, es solo música pop, al qual van seguir deu referències fins al 2016. A finals de 2013 va iniciar la tasca editorial amb la reedició, juntament amb Libros Walden, de Música Moderna, de Fernando Márquez, publicat originalment el 1981, seguit de Saudade, la biografia sobre el músic gallec Andrés do Barro, i Batería, guitarra y twist, un llibre sobre els orígens del rock madrileny publicat el 2016.

## Referències

* ↑ García, Antía «La Wikipedia de la música española» (en castellà). , 21-04-2019 [Consulta: 12 juny 2019].
* ↑ «Hoy empieza todo - Apadrinando indies en Londres». [Consulta: 21 novembre 2010].
* ↑ «LaFonoteca llega a Barcelona | Actualidad sobre música y cultura independientes». [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ «vanishingpoint.es - vanishingpoint Resources and Information.» (en anglès). vanishingpoint.es. Arxivat de l'original el 1 de juny de 2016. [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ «Why Go estrenan La Fonoteca en Oporto | Desconcierto.com», 09-03-2016. Arxivat de l'original el 9 de març de 2016. [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ César Prieto. «El disco del día: "No te apures mamá, es solo música pop"». Efe Eme. [Consulta: 23 juliol 2011].
* ↑ «PlayGround» (en castellà). www.playgroundmag.net. Arxivat de l'original el 24 de desembre de 2013. [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ «Los primeros reyes del guateque» (en castellà), 28-02-2016. [Consulta: 25 maig 2023].
# Glyptothorax conirostre

Glyptothorax conirostre és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia i a la Xina.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.