OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Pere de la Roca (Fullà)

Sant Pere de la Roca, actualment anomenada Nostra Senyora de Vida, és una capella del terme comunal de Fullà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situada al nord del terme de Fullà, a l'esquerra de la Tet, a prop i a ponent de la vila de Vilafranca de Conflent i a llevant del Roc de Campanyà. A causa de la seva situació, molts dels estudiosos la situen erròniament dins del terme de Vilafranca de Conflent.
Esmentada des del 1059 (Sanctus Petrus de Rocha), el 1225 Ponç de Serrabou, fundador de l'hospital de Sant Andreu de Vilafranca de Conflent, hi instituí un prevere i un clergue perquè tinguessin cura de la capella de Sant Pere i de l'hospital. Hi llegà també vinyes i camps dels entorns. Això fou l'origen d'un priorat, esmentat des d'aquell mateix any: prioratus Sancti Petri de Ruppe. Set anys més tard, el nebot del fundador sotmeté aquest priorat al de Santa Maria de Cornellà de Conflent; aquesta dependència durà fins a la fi de l'Antic Règim. El priorat fou suprimit el 1342 en una butlla papal de Climent VI. Aleshores els edificis del priorat començaren una gradual decadència. El segle xv era una ermita; els edificis, en ruïnes, foren restaurats el 1627 (una inscripció de la porta ho testimonia). Des del segle xviii es coneix com el santuari de Nostra Senyora, o de la Mare de Déu, de Vida.
Restaurada a darreries del segle XX per l'associació vilafranquina Rempart, el seu estat actual és força correcte.
Es tracta d'una petita església romànica d'una sola nau coberta amb volta de canó de mig punt. No té capçalera diferenciada exteriorment de la nau. La porta és en el frontis de ponent. L'aparell és de pedres rectangulars desbastades amb el martell, del segle xi. Hi ha dues arcades laterals, que actuen com a capelles, del segle xiii. A la dreta de la porta hi ha una làpida de marbre blanc esculpida amb una inscripció que hom afirma que és la tomba de Peire de Vic, un monjo trobador que hi feu estada i hi morí.
La casa prioral, que es comunica amb el porxo de l'església, és a ponent seu. Presenta diversos detalls escultòrics en dos finestrals (un d'ells reconstruït en la restauració esmentada), que remeten al segle xiii.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «72 - Fullà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 162. La Mare de Déu de Vida o Sant Pere de la Roca». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Fullà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Ponsich, Pere. «Fullà: Mare de Déu de Vida (abans Sant Pere de la Roca)». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4.

## Referències

* ↑ Sant Pere de la Roca en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Ponsich, 1995.
# Sent Fiel

Sent Fiel (en francès Saint-Fiel) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 769 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de Guéret-Saint-Vaury.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 403 | 492 | 548 | 709 | 769 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1995 | Henri Bareige | PS |
| 1995- | Bernard de Froment | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Sebastián Cruzado Fernández

Sebastián Cruzado Fernández, més conegut com a «Chano» (Huelva, 28 de febrer de 1965) és un exfutbolista andalús. Jugava com a centrecampista o extrem. Va ser internacional amb la selecció espanyola.

## Carrera esportiva

Provinent del Betis Deportivo, va jugar amb el Real Betis Balompié durant les temporades 86-91. Després va fitxar pel Club Deportivo Tenerife, on jugaria huit temporades. Seria fix en les alineacions de l'equip canari, amb més de 30 partits cada campanya, excepte en les dues darreres, on només va jugar 13 i 19 partits. Acabada la temporada 98-99, va deixar la lliga espanyola per a anar-se'n (recomanat per Jupp Heynckes) a les files del Benfica, a Portugal, on romandria durant les temporades 99-00 i 00-01, quan es va retirar.
Va jugar 446 partits en primera divisió comptant aquests tres equips. A l'etapa espanyola va aconseguir fins a 38 gols en lliga.
Fou internacional amb la selecció espanyola en una ocasió en l'Estadi Heliodoro Rodríguez López el 9 de febrer de 1994 davant Polònia, on l'equip entrenat per Javier Clemente va empatar a un.

## Enllaços externs

* Fitxa a BDFutbol.com (castellà)
* Fitxa a Betisweb Arxivat 2013-10-04 at Archive.is (castellà)
# Ser o no ser (sèrie de televisió)

Ser o no ser és una sèrie web espanyola amb temàtica LGBT original de RTVE Play. Està creada per Coral Cruz. La sèrie es va estrenar el 30 de març de 2022.

## Sinopsi

En Joel (Ander Puig), un noi trans de 16 anys, comença el batxillerat escènic en un nou institut on ningú el coneix. Fa uns mesos que està transitant i, amb el passing que té, es pot presentar als seus companys tal com sempre s'ha vist. Tot i això, l'ocultació del procés de transició entrarà en conflicte amb l'exigència de la seva professora de teatre, que demana als seus alumnes que es treguin totes les màscares per poder ficar-se a la pell dels personatges. En Joel té por de no ser acceptat i també de perdre l'interès de l'Ona, una companya de classe, de qui s'ha enamorat a primera vista.

## Repartiment
### Principal

* Ander Puig com a Joel
* Anna Alarcón com a Ana
* Júlia Gibert com a Ona
* Berta Galo com a Laia
* Lion Armes com a Ricky
* Eduard Torres com a Víctor
* Enzo Oliver com a Álex
* Nil Carbonell com a Gaby Rodríguez
* Anna Bernal com a Xènia (temporada 1)
* Alícia Falcó com a Bruna (temporada 2)

#### Amb la col·laboració especial de

* Emma Vilarasau com a Carmen
* Lluïsa Mallol com l'àvia d'en Joel (temporada 1)

## Episodis
### Temporada 1 (2022)

| Núm. total | Núm. de la temporada | Títol | Direcció | Guió | Data d'emissió original |
| 1 | 1 | "Máscara" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 30 de març de 2022 |
| 2 | 2 | "Réplicas" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 30 de març de 2022 |
| 3 | 3 | "Cambio de escenario" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 30 de març de 2022 |
| 4 | 4 | "Catársis" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 30 de març de 2022 |
| 5 | 5 | "Ensayos" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 30 de març de 2022 |
| 6 | 6 | "Pánico escénico" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 30 de març de 2022 |

### Temporada 2 (2023)

| Núm. total | Núm. de la temporada | Títol | Direcció | Guió | Data d'emissió original |
| 7 | 1 | "Propuesta argumental" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 11 d'octubre de 2023 |
| 8 | 2 | "La escaleta" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 11 d'octubre de 2023 |
| 9 | 3 | "El libreto" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 11 d'octubre de 2023 |
| 10 | 4 | "Primera lectura" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 11 d'octubre de 2023 |
| 11 | 5 | "Reescritura" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 11 d'octubre de 2023 |
| 12 | 6 | "Versión definitiva" | Marta Pahissa | Coral Cruz | 11 d'octubre de 2023 |

## Referències

* ↑ «‘Ser o no ser’, la serie sobre un adolescente trans que quiere ser actor, se estrena el 30 de marzo» (en español). Cineconn. [Consulta: 18 març 2022].
* ↑ «Ander Puig estrena ‘Ser o no ser’: “No estamos en el punto de que la gente me vea como un actor más, sabiendo que soy trans”» (en español). Shangay. [Consulta: 18 març 2022].
# Santopadre

Santopadre és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci.
A 1 de gener de 2019 tenia 1.297 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Sebastián Esparza Hernández

Sebastián Esparza Hernández, més conegut com a Sebas (Sangonera la Verde, Múrcia, 29 de setembre de 1983) és un futbolista murcià, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

La major fita del migcampista van ser els dos partits que hi va jugar amb el Reial Múrcia a la campanya 03/04, quan els pimentoners militaven a primera divisió. Tret d'això, la resta de la carrera del de Sangonera ha estat per conjunts de Segona B i Tercera Divisió: RCD Mallorca B, CE Sabadell, Sangonera Atlético, AD Alcorcón i de nou Sangonera.

## Referències

* ↑ «Fitxa a cerocero». ceroacero.es. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Sebastián Fernández Miralles

Sebastián Fernández Miralles (Benidorm, 26 de febrer de 1970) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en IV Legislatura.
Llicenciat en dret per la Universitat d'Alacant. Cap de Nuevas Generaciones a Benidorm en 1993, fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1995. De 1995 a 1999 fou secretari de la Comissió d'Educació i Cultura de les Corts Valencianes. A les eleccions municipals espanyoles de 1999 i 2003 fou escollit regidor de l'ajuntament de Benidorm i diputat de la diputació d'Alacant. En 2012 fou nomenat director general de turisme la Generalitat Valenciana.

## Referències

* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 30 juny 2015].
* ↑ «Sebastián Fernández Miralles, Director General de Turismo, preside el Consejo Asesor del CdT de Gandia». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 juny 2015].
* ↑ DE “SEBAS”, DE UN DIRECTOR GENERAL DE TURISMO LLAMADO SEBASTIÁN FERNÁNDEZ MIRALLES… EN LOS CAFÉS DEL MELIÁ

## Enllaços externs

* Bloc de Sebastián Fernández
# Sebastián Fox Morcillo

Sebastián Fox Morcillo (Sevilla, 1526 – Sevilla, 1560) va ser un filòsof i humanista andalús.
Davant de la interpretació més habitual al Renaixement, que contraposava radicalment la doctrina platònica i l'aristotèlica, intentà de conciliar Plató amb Aristòtil tot relacionant la idea del primer amb la forma substancial del segon. Marcelino Menéndez Pelayo donà el nom d'ontopsicologisme a la seva doctrina. En la filosofia natural, Fox va defensar les idees platòniques del Timeu que va intentar així mateix aproximar a la física aristotèlica.

## Publicacions

* De naturae philosophia seu de Platonis et Aristotelis consensiones libri V (1554)
* Compendium Ethices Philosophiae, ex Platone, Aristotele, alisque philosophis (1554)
* In Platonis Timaeum Commentarii (1554-1556)

## Referències

* ↑ «.xml Sebastián Fox Morcillo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Ferrater Mora, José «Sebastián Fox Morcillo (1526-1560)». Diccionario de filosofía. Editorial Atlante [Mèxic], 1941.
* ↑ Gonzalo Sánchez-Molero, José Luis «Las obras del filósofo Sebastián Fox Morcillo en la bibliofilia española del siglo XVI». Pliegos de bibliofilia, Núm. 19, 2002, pàg. 3-42. ISSN: 1139-5753.

## Bibliografia

* Fernández Clemente, E. U. González de la Calle, Sebastián Fox Morcillo. Estudio histórico crítico de sus doctrinas, 1903.
* Menéndez Pelayo, Marcelino. «De las vicisitudes de la filosofía platónica en España (1889)». A: Ensayos de crítica filosófica, 1948.
* Tellechea Idígoras, José Ignacio «Españoles en Lovaina en 1551-1558: primeras noticias sobre el Españoles en Lovaina en 1551-1558: primeras noticias sobre el bayanismo». Revista Española de Teología. Consejo Superior de Investigaciones Científicas, Núm. XXIII, 1963. ISSN: 0210-7112.
* Pineda González, Victoria «Sebastián Fox Morcillo». Reial Acadèmia de la Història [Consulta: 4 novembre 2020].
# Scrignac

Scrignac (en bretó Skrigneg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 825 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 016 | 2 048 | 2 190 | 2 164 | 2 586 | 2 652 | 2 767 | 2 891 | 2 890 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 812 | 2 947 | 3 103 | 3 056 | 3 130 | 3 085 | 3 120 | 3 140 | 3 256 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 3 651 | 3 825 | 3 832 | 3 511 | 3 386 | 3 208 | 2 869 | 2 558 | 2 111 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 946 | 1 687 | 1 405 | 1 222 | 1 005 | 883 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marcel Coant | PCF |

## Personatges il·lustres

* Yann-Vari Perrot, rector de Scrignac, fundador de Bleun Brug, assassinat per la Resistència.

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
# Saxòfon baríton

El saxòfon baríton és un instrument musical, afinat en mi bemoll (Eb). És el saxòfon amb el registre més greu entre els saxofons més comuns (soprano, alt, tenor, baríton) i és una octava més greu que el saxòfon alt. Hi ha saxofons més greus que el baríton com el saxòfon baix i el saxòfon contrabaix, però dins dels més comuns és el més greu, el saxòfon baríton és utilitzat en bandes simfòniques, en el jazz, i a vegades en orquestres simfòniques, té un volum fort, ja que la seva estructura física és gran, el saxòfon baríton a diferència dels altres saxos, pot baixar fins a un la (A), però la majoria dels saxos barítons antics no poden, es diu que si es saben utilitzar correctament els harmònics en el saxòfon baríton pot arribar a assolir fins als aguts d'un saxòfon soprano.
Es pot confondre amb un tipus d'instrument que simplement es diu baríton, és un tipus de tuba, però no té res a veure amb el saxòfon baríton.
L'ús més habitual d'aquest instrument és en les bandes, militars i civils, i en el jazz, on ha tingut cultures que han sabut utilitzar com a vehicle de les seves improvisacions.
En el període clàssic, abans de 1945, van destacar els solistes Harry Carney i Ernie Caceres, sent el primer una referència ineludible per a instrumentistes de períodes posteriors. Durant el bebop destacaren Serge Chaloff, Leo Parker i Cecil Payne. A principis de la dècada dels cinquanta va començar el període d'or del saxo baríton, amb Gerry Mulligan, Pepper Adams, Gil Mello, Sahib Shihab i el suec Lars Gullin. Avui dia destaquen instrumentistes com Nick Brignole, Ronnie Cuber, Hamiet Bluiett, John Surman, James Carter i Gary Smulyan, que ha triat l'estela de Pepper Adams. Una banda dels anys 90, Morphine, va utilitzar aquest instrument per crear el seu estil únic low rock.
# Saxum

En astrogeologia, saxum (plural saxa, abr. SA) és una paraula llatina que significa «roca» que la Unió Astronòmica Internacional (UAI) utilitza per indicar còdols i roques que es troben a la superfície d'altres cossos celestes. La Unió Astronòmica Internacional va acordar afegir aquesta descripció a la seva llista i va decidir utilitzar-la per a roques d’importància científica (per exemple, una roca que s’utilitza per definir el meridià primer d’un cos) i que mesuri com a mínim l’1% del diàmetre del cos considerat .
Les primeres estructures d’aquest tipus es van identificar a (162173) Ryugu, l'asteroide visitat per la sonda Hayabusa 2. Posteriorment també es van identificar a (101955) Bennu durant la missió OSIRIS-REx.

## Referències

* ↑ «Descriptor Terms (Feature Types)» (en anglès). Gazetteer of Planetary Nomenclature - International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN).
* ↑ «First Official Names Given to Features on Asteroid Bennu» (en anglès). IAU, 07-03-2020.
# Serrat de Sant Martí (Salàs de Pallars)

El Serrat de Sant Martí és una serra del terme municipal de Salàs de Pallars, al Pallars Jussà. Està situada íntegrament en aquest municipi, però prop del límit amb el terme de Tremp, o l'antic municipi de Gurp de la Conca, actualment integrat en el de Tremp. Aquest serrat conté les restes de l'antic poble del Mas del Balust, amb l'església de Sant Martí, en el seu vessant nord. Separa les valls dels barrancs de Fontfreda, al nord, i del Mas del Balust, al sud, que conflueixen, justament, a l'extrem sud-oriental del serrat.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sebastião Miranda da Silva Filho

Sebastião Miranda da Silva Filho (26 de febrer de 1952) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1974. Pel que fa a clubs, destacà a Tampa Bay Rowdies de la NASL.

## Referències

* ↑ Sebastião Miranda da Silva Filho a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Sebastião Miranda da Silva Filho Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Todos os brasileiros - 1974» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ Tierney, Mike «Smethurst out; Brazilian signed». St. Petersburg Times, 20-05-1978, p. 1C [Consulta: 2 gener 2017].
* ↑ «The Year in American Soccer – 1978». Arxivat de l'original el 2017-01-03. [Consulta: 5 abril 2018].
# Scandinavian Airlines System

Scandinavian Airlines System (IATA: SK, OACI: SAS, i Callsign: Scandinavian), és una aerolínia multinacional coneguda com a SAS AB, establerta a Estocolm, Suècia, i que opera a Noruega, Dinamarca i Suècia. És membre fundador de l'aliança d'aerolínies Star Alliance.

## Destinacions

SAS opera en les següents destinacions (gener de 2005):
* Destinacions regionals a Dinamarca: Billund, Bornholm, Copenhaguen (Kastrup), Karup, S, Aalborg i Århus (Tirstrup).
* Destinacions regionals a Noruega: Alta, Bardufoss, Bergen (Flesland), Bod, F, Harstad-Narvik (Evenes), Haugesund, Kirkenes (H), Kristiansand (Kjevik), Kristiansund (Kvernberget), Longyearbyen, Motlle (År), Oslo (Gardermoen), R, Sandane, Sogndal, Stavanger (Sola), Troms (Langnes), Trondheim (Værnes), Ørsta-Volda i Ålesund (Vigra).
* Destinacions regionals a Suècia: Estocolm (Arlanda), Helsingborg (Angelholm), Göteborg (Landvetter), Kalmar, Kiruna, Luleå, Malmö (Sturup), Örnsköldsvik, Östersund (Frösön), Ronneby, Skellefteå, Sundsvall, Umeå i Växjö.
* Destinacions internacionals: Aalborg, Aalesund, Aarhus, Aberdeen, Alacant, Alta, Amsterdam, Principat d'Astúries, Atenes, Bangkok, Barcelona, Bardufoss, Beirut, Bergen, Berlín, Bilbao, Billund, Birmingham, Bodo, Bolonya, Brussel·les, Budapest, El Caire, Chicago, Copenhaguen, Cracovia, Dublín, Düsseldorf, Edimburg, Frankfurt del Main, Gdańsk, Gènova, Hamburg, Hannover, Harstad-Narvik, Haugesund, Hèlsinki, Istanbul, Kirkenes, Kristiansand, Kristiansund, Las Palmas, Lisboa, Londres, Longyearbyen, Madrid, Màlaga, Manchester, Milà, Motlle, Moscou, Múnic, Nova York, Niça, Oslo, Palma, París, Pequín, Poznań, Praga, Pristina, Roma, Santiago de Compostel·la, Sarajevo, Seattle, Shanghai, Singapur, Sant Petersburg, Stavanger, Stuttgart, Tallinn, Tenerife, Tòquio, Troms, Trondheim, Turku, Venècia, Varsòvia, Viena, Vílnius, Zagreb i Zúric.

## Flota

La flota de SAS consta dels següents avions (desembre de 2018):
| Model d'avió | Nombre d'avions en flota | Avions encarregats | Nombre de seients | Notes |
| Airbus A319 | 4 | 0 | 150 | |
| Airbus A320 | 11 | 0 | 168 | |
| Airbus A320NEO | 15 | 50 | 180 | |
| Airbus A321 | 8 | 0 | 200 | |
| Airbus A330-300 | 8 | 0 | 266 | |
| Airbus A340-300 | 8 | 0 | 245 | |
| Airbus A350 | 0 | 8 | - | S'entregaran entre els anys 2019 i 2021. |
| Boeing 737-600 | 9 | 0 | 123 | |
| Boeing 737-700 | 27 | 0 | 141 | |
| Boeing 737-800 | 29 | 0 | 183 | |
| CRJ900 | 24 | 0 | 90 | |

## Referències

* ↑ «Scandinavian Airlines System» (en anglès). [Consulta: 27 desembre 2018].
* ↑ Elnæs, Hans Jørgen. «Goodbye Scandinavian Airlines System, welcome SAS!» (en anglès), 29-06-2018. [Consulta: 29 juny 2019].
* ↑ «History milestones» (en anglès). [Consulta: 13 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Scandinavian Airlines - SAS - Aircraft Photographs
# Sempere (desambiguació)

Toponímia
Antroponímia
* José Manuel Sempere i Macià, porter de futbol valencià.
* Antonio Sempere Bernal, periodista i escriptor valencià.
* Teresa Sempere Jaen, política socialista valenciana.
* Eusebio Sempere Juan, artista valencià.
* Jordi García Sempere, il·lustrador, ninotaire i historietista català, conegut amb el nom de Sempere.
# Sempervivum altum

Sempervivum altum és una espècie de planta amb flors de la família de les crassulàcies (Crassulaceae) del gènere Sempervivum.

## Descripció

Sempervivum altum creix com una roseta força solta amb un diàmetre de 2,5 a 4 cm. Les fulles són lanceolades cap per avall de color verd clar i tenen una punta brusca. Les fulles exteriors tenen una punta escarlata sorprenent quan s'exposen a la llum solar. La fulla té uns 19 mm de llarg, 8 mm d'ample i uns 3 mm de gruix.
Les tiges florals fan una llargada de 12 cm. Té fulles allargades d'uns 20 mm de llargada i 8 mm d'amplada. Tenen entre 12 a 13 flors amb un diàmetre de fins a 3 cm. Els seus sèpals estan estesos. Els pètals de color vermell i morat fan uns 12 mm de llarg i 3 mm d'amplada. Són de quilla verda. Els nectaris són vermells, les anteres són de color vermell ataronjat i l'estil és vermell.
L'època de floració és el juny.

## Distribució i hàbitat

Sempervivum altum està molt estès a Geòrgia al Caucas. És una planta perenne suculenta i creix principalment al bioma subalpí o subàrtic.

## Taxonomia

Sempervivum altum va ser descrita per William Bertram Turrill i publicat a Izvestiya na Bulgarskoto Botanichesko Druzhestvo vii.: 126, a l'any 1936.

### Etimologia

Sempervivum: nom compost per a dues paraules llatines Semper ("sempre") i vivus ("vivent"). Són Sempervivum a causa de ser plantes perennes que mantenen les fulles a l'hivern, i ser força resistents a condicions dificultoses de creixement.
altum: epítet llatí que significa "alt" i fa referència a l'aparició de l'espècie a gran altitud.

## Referències

* ↑ Erhardt, Walter. Der große Zander. Enzyklopädie der Pflanzennamen (en anglès). 2. Stuttgart: Eugen Ulmer, 2008, pàg. 1737. ISBN 978-3-8001-5406-7.
* ↑ «Sempervivum altum» (en anglès). Royal Botanic Garden Kew - Plants of the World Online. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Sempervivum altum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets |secundiflorus - sensibilis», 2019. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ Eggli, Urs; Newton, Leonard E. Etymological Dictionary of Succulent Plant Names (en anglès). Berlín/Heidelberg: Springer, 2010. ISBN 978-3-642-05597-3.

## Bibliografia

* Hart, Henk ’t; Bleij, Bert; Zonneveld, Ben. Urs Eggli. Sempervivum altum (en alemany). Stuttgart: Eugen Ulmer, 2003, p. 349. ISBN 3-8001-3998-7.

## Enllaços externs

* Foto de Sempervivum altum