OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chapapote... o no

Chapapote... o no és un telefilm dirigit per Ferran Llagostera i Coll, rodat a Malpica de Bergantiños (on hi van contractar 400 figurants), doblat al català i emès per TV3 el 28 de juny de 2006. Fou produït per Centre Promotor de la Imatge, Jaleo Films i Orio Produkzioak en coproducció amb les cadenes Televisió de Catalunya, Canal Sur, Euskal Telebista i Televisión Canaria.

## Sinopsi

La trama se centra, amb gran sentit de l'humor, els esdeveniments posteriors a l'enfonsament del Prestige el novembre de 2002, tot i que sense donar-ne noms. Critica l'actuació tant del govern central com del govern autonòmic gallec i mostra la resposta del poble gallec, amb la divulgació del lema Nunca mais com a protesta dels fets. També mostra el treball dels voluntaris que van anar a netejar les costes gallegues del "chapapote".

## Repartiment

* Laura Conejero - Anna
* Josep Maria Pou - Don Manuel
* Francesc Garrido - César
* Toni Sevilla - Paco
* Fermí Casado - Abel
* Celso Bugallo - Alfonso
* Montserrat Salvador - Mare de Paco

## Nominacions

Als V Premis Barcelona de Cinema fou nominada al millor telefilm.

## Referències

* ↑ Chapapote... o no a esadir.cat
* ↑ Tres productoras graban en Malpica una comedia sobre el «Prestige», La voz de Galicia, 2 de maig de 2005
* ↑ Ferrán Llagostera dirige la tv-movie Chapapote...o no que aborda las vivencias de la costa gallega tras la catástrofe del Prestige, Galicia Digital, 2 d'agost de 2005
# Lully ou le Vidon brisé

Lully ou le Violon brisé va ser un curtmetratge mut francès de 1908 dirigit per Georges Méliès. Va ser venut per la Star Film Company de Méliès i està numerat 1176–1185 als seus catàlegs, on es va anunciar com a "très artistique; spécial pour coloris; anecdote Louis XIV en 4 tableaux, avec ballet". Només se'n conserva un fragment de la pel·lícula; la resta se suposa perduda.
Almenys part de la pel·lícula es va rodar a l'aire lliure, al jardí de la propietat de la família Méliès a Montreuil-sous-Bois. A partir d'una anàlisi del fragment supervivent, una guia de les pel·lícules de Méliès del Centre National de la Cinématographie conclou que la pel·lícula probablement no va ser dirigida pel mateix Méliès sinó pel seu empleat, un actor conegut com Manuel.
El fragment mostra una escena en una cuina, on un ajudant de cuiner, el jove Jean-Baptiste Lully, és increpat per la seva tardança. Quan està sol, el jove Lully comença a tocar el violí, i tot el personal de la cuina aviat es reuneix al seu voltant encantat de tocar. L'alegre grup és interromput per un home de lliurea elaborada, que renya Lully i l'expulsa. Al final del fragment s'albira breument una altra escena, d'una elaborada habitació d'estil barroc amb una criada i una dama elegantment vestida.

## Referències

* 1 2 3 4 Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 238, ISBN 9782732437323
* ↑ Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France, Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, p. 312, ISBN 2903053073
* ↑ Méliès, Georges (2008), Georges Méliès: First Wizard of Cinema, Los Angeles: Flicker Alley, ISBN 1893967352

## Enllaços externs

* Lully ou le Vidon brisé a YouTube
# Poutine

La poutine (AFI /pu'ʦɪn/ en francès del Quebec, /pu'tin/ en francès europeu) és un plat de la gastronomia del Quebec. Està elaborat amb patates fregides, formatge granular fresc —normalment cheddar molt poc curat— i salsa espanyola. Es prepara afegint el formatge a trossos amb les patates fregides acabades de fer i recobrint la mescla amb salsa espanyola calenta, que fon el formatge i estova les patates. A vegades pot anar acompanyat d'altres ingredients, com ara hamburgueses, pollastre, salsa bolonyesa…
# Portals Nous

Portals Nous és una localitat turística i residencial pertanyent al terme municipal de Calvià, a Mallorca. Posseeix un port esportiu de renom, anomenat Port Portals, hotels, comerços, tavernes, tres platges i apartaments. A la localitat es troba també el dofinari Marineland Mallorca, on entre altres varietats es fan espectacles amb dofins i foques. Es caracteritza per ser un lloc assossegat, amb una àmplia cala en la qual hi ha l'illa d'en Sales.

## Història

Fins a l'any 1866 es coneixia com els Terrers de s'Hostalet, predi que depenia, antigament, del de Bendinat. En aquest any es va inaugurar l'Oratori, en terrenys cedits pel marquès de la Romana, amb el trasllat des de les coves de Portals de la Verge del mateix nom.
A la part superior es troba l'Oratori que conté la imatge de la Mare de Déu de Portals, que dona nom a la població.
Fins al començament de la Guerra Civil, les famílies de classe mitjana de Palma van construir les seves segones residències a la zona. Uns dels primers a construir-se un habitatge a la zona fou la cantant nord-americana Dina Moore Bowden i el seu marit, el 1932, fet que ha deixat el topònim de la Punta de na Dina.
El seu port esportiu és un dels centres de reunió del turisme d'elit de l'illa, on s'agrupen la reialesa, la jet-set, artistes i financers.

## Festes

Les festes se celebren entre el 12 i el 15 d'agost.

## Enllaços externs

* Portals Nous a Google Maps

## Referències

* ↑ «Portals Nous». Ajuntament de Calvià. [Consulta: setembre 2001].
# Portalrubio de Guadamejud

Portalrubio de Guadamejud és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Premsateles

Una pota premsateles o simplement premsateles és un element adjunt que s'utilitza amb les màquines de cosir per mantenir la tela plana quan s'alimenta a través de la màquina i es cus. Les màquines de cosir tenen dents d'arrossegament a la part baixa de la màquina per proporcionar tracció i moure la tela, que s'alimenta a través de la màquina, mentre el confeccionista proporciona suport addicional per a la tela, guiant-la amb una mà. Un premsateles manté plana de la tela perquè no pugi i baixi amb l'agulla i l'arruga quan es cus. Quan s'han de cosir peces de treball especialment gruixudes, com ara edredons, s'utilitza sovint un accessori especial, denominat peu mòbil, en lloc d'un peu premsateles.
Els premsateles estan típicament articulats amb frontisses per proporcionar una certa flexibilitat quan la peça de treball es mou per sota seu. Els premsateles tenen dos dits dels peus, una per a subjectar el teixit cap avall a cada costat de l'agulla.

## Tipus de premsateles

Les potes premsateles més utilitzades són la "pota per a tot ús" i la "pota per a cremalleres", que venen típicament de sèrie amb les màquines domèstiques. Diferents fabricants han produït màquines amb un d'aquests tres premsateles: de canya baixa, canya alta o canya inclinada. Aquests tipus de canya signifiquen que les potes premsateles estan dissenyats amb només un dels tres tipus de canya al cap, i no es poden utilitzar en màquines amb un disseny de canya diferent.
Al mercat es poden trobar diversos premsateles separats que estan dissenyats per a usos especialitzats. Aquests inclouen els següents:
* Pota de vores
* Pota de traus
* Pota de sargir
* Pota de ranura
* Pota de vora estreta
* Pota de punta oberta
* Pota de sobrefilar
* Pota de viu
* Pota de puntada de setí o peu de puntada decorativa
* Pota de puntada recta
* Pota de cremallera

## Referències

* ↑ David J. Tyler. Carr and Latham's Technology of Clothing Manufacture. John Wiley & Sons, 2009, p. 88. ISBN 9781444309348.
* ↑ Baumgartel, Beth. Singer Simple Sewing. Creative Publishing International, 2009, p. 12. ISBN 9781589234741.
# Premi 7lletres

El Premi 7lletres és un guardó literari anual a un recull de set contes inèdits escrits en català. Va néixer el 2006, i es concedeix pel Consell Comarcal de la Segarra, la Fundació Manuel de Pedrolo i els ajuntaments de Cervera i dels Plans de Sió. S'atorga dins el marc de les activitats 7lletres. El premi literari i més coses al voltant del escriptor Manuel de Pedrolo. El premi té una dotació de 7.000 euros i l'obra guanyadora és publicada per Pagès editors.

## Guardonats

* 2006 Miquel de Palol per El Lleó de Böcklin
* 2007 Jaume Ferrer per La llum dels orfes
* 2008 Cèlia Sànchez-Mústich per No. I Sí
* 2009 Mireia Companys per Venècies
* 2010 Miquel Àngel Vidal per Jardí de gel
* 2011 Xavier Vidal per Els elefants interiors
* 2012 Carles Hac Mor per No eixuguis els plats
* 2013 Leandro Iborra per Les mars perdudes
* 2014 Alfred Quintana per Enmig de la melée
* 2015 Xavier Ballester per Porexpan i polaroids
* 2016 Teresa Saborit per Els llops ja no viuen als boscos
* 2017 Oscar Palazón per Els complements del nom
* 2018 Francesc Duch per Altres mares
* 2019 Susanna Batalla per Els records perfectes
* 2020 Ester Enrich Coma per Blanc sobre negre
* 2021 Ramon Pardina per El gran circ domèstic

## Referències

* ↑ Jové, Mariajosep «7lletres. El premi literari i més coses». Llengua Nacional, 102, 2018, pàg. 32-33 [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Què és?». Consell Comarcal de Segarra. [Consulta: 5 setembre 2021].
* 1 2 «Els llibres guanyadors del premi 7lletres, a l’Espai Pedrolo de Concabella». Ajuntament dels Plans de Sió, 10-11-2010 [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Un guionista del 'Polònia' guanya el premi 7lletres dedicat a Pedrolo». Segre Premium, 10-07-2021 [Consulta: 5 setembre 2021].
# Província de Veraguas

La Província de Veraguas és una subdivisió de Panamà. Limita a l'est amb la Província de Coclé i amb la Província de Colón, i a l'oest amb la comarca indígena de Ngobe-Buglé i amb la Província de Chiriquí

## Districtes i corregimientos de Veraguas

Districtes i corregimientos de Veraguas :
| Districtes | corregimientos | Capital de Districte |
| Atalaya | Atalaya, El Barrito, La Montañuela, San Antonio, La Carrillo | Atalaya |
| Calobre | Calobre, Barnizal, Chitra, El Cocla, El Potrero, La Laguna, La Raya de Calobre, La Tetilla, La Yeguada, Las Guías, Monjarás, San José | Calobre |
| Cañazas | Cañazas, Cerro de Plata, Los Valles, San Marcelo, El Picador, San José, El Aromillo | Cañazas |
| La Mesa | La Mesa, Bisvalles, Boró, Llano Grande, San Bartolo, Los Milagros | La Mesa |
| Las Palmas | Las Palmas, Cerro de Casa, Corozal, El María, El Prado, El Rincón, Lolá, Pixvae, Puerto Vidal, Zapotillo, San Martín de Porres, Viguí | Las Palmas |
| Mariato | Llano de Catival o Mariato, Arenas, El Cacao, Quebro, Tebario | Llano del Catival o Mariato |
| Montijo | Montijo, Gobernadora, La Garceana, Leones, Pilón, Cébaco, Costa Hermosa, Unión del Norte | Montijo |
| Río de Jesús | Río de Jesús, Las Huacas, Los Castillos, Utira, Catorce de Noviembre | Río de Jesús |
| San Francisco | San Francisco, Corral Falso, Los Hatillos, Remance, San Juan, San José | San Francisco |
| Santa Fé | Santa Fé, Calovébora, El Alto, El Cuay, El Pantano, Gatuncito, Río Luis | Santa Fé |
| Santiago | Santiago, La Colorada, La Peña, La Raya de Santa María, Ponuga, San Pedro del Espino, Canto del Llano, Los Algarrobos, Carlos Santana Ávila, Edwin Fábrega, San Martín de Porres, Urracá | Santiago |
| Soná | Soná, Bahía Honda, Calidonia, Cativé, El Marañón, Guarumal, La Soledad, Quebrada de Oro, Río Grande, Rodeo Viejo | Soná |
# Província de Vicenza

La província de Vicenza és una província que forma part de la regió del Vèneto dins Itàlia. La seva capital és Vicenza.
Limita al nord i a l'oest amb el Trentino-Alto Adige (província de Trento), al nord-est amb la província de Belluno i la província de Treviso, al sud-est amb la província de Pàdua, i a l'oest per la província de Verona.
Té una àrea de 2.722,53 km², i una població total de 865.413 hab. (2016). Hi ha 121 municipis a la província.

## Referències

* ↑ Dades ISTAT

## Enllaços externs

* Provincia di Vicenza (italià)
# Pozuel del Campo

Pozuel del Campo és un municipi d'Aragó situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de Jiloca. L'element arquitectònic més important és l'església de Sant Miquel construïda el 1723 i que compta amb interessants retaules gòtics.
# Psychoda longivirga

Psychoda longivirga és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* La femella té antenes de 16 segments.
* El mascle no ha estat encara descrit.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Taiwan.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Huang Y. T. i Chen C. S., 1992. A taxonomic study of Psychodidae (Diptera: Nematocera) from Taiwan. Yushania 9: 165–183.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Insect Fauna of Taiwan Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Unitat de Policia Adscrita a la Comunitat Autònoma d'Aragó

La Unitat del Cos Nacional de Policia adscrita a la Comunitat Autònoma d'Aragó és una unitat de Policia que pertany orgànicament al Cos Nacional de Policia d'Espanya i que està assignada a la Comunitat Autònoma d'Aragó. No és per tant una Policia autonòmica com en els casos dels Mossos d'Esquadra, l'Ertzaintza, la Policia Foral de Navarra o la Policia Canària. Va entrar en funcionament al maig de 2005.
Les seves missions són la custòdia d'edificis pertanyents a la Comunitat Autònoma, l'escorta de personalitats, la coordinació i control de les funcions de seguretat assignades a les empreses de seguretat privada i la inspecció i control del joc.
Els uniformes de la unitat adscrita són idèntics a la resta de policies del cos nacional, encara que porten insígnies distintives d'Aragó: un emblema amb el logotip institucional de la Diputació General d'Aragó en el braç dret i l'escudo en la gorra. Els deu vehicles que posseeixen també són de diferents colors als del cos nacional.

## Referències

* ↑ Nueva sede de la UCNP adscrita a Aragón e información
# Palestine

«Palestine» té aquests significats:
* Palestine (Illinois)
* Palestine (Ohio)
* Palestine (Texas)
* East Palestine, població dels Estats Units a l'estat d'Ohio
* New Palestine, població dels Estats Units a l'estat d'Indiana
# Gourrama

Gourrama (en àrab كرامة, Gurrāma; en amazic ⴳⵯⵔⵔⴰⵎⴰ) és una comuna rural de la província de Midelt, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.927 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Nicolas Alfonsi

Nicolas Alfonsi (Cargèse, 13 d'abril de 1936 - Hôpital de la Miséricorde d'Ajaccio, 16 de març de 2020) fou un polític cors. Militant del Partit Radical d'Esquerra, el 1962 fou conseller del cantó de Deux-Sevi i adjunt a l'alcalde de Piana; el 1973-1978 i el 1981-1986 fou diputat a l'Assemblea Nacional Francesa per Ajaccio-Calvi i el 1986-1988 per Còrsega del Sud. El 1974, com a membre del Consell General de Còrsega, dirigí una comissió per a estudiar les reivindicacions a favor de la Universitat de Corti. El 1981-1984 també fou diputat al Parlament Europeu, conseller regional a les eleccions a l'Assemblea de Còrsega de 1982 (reelegit fins al 1998), vicepresident del Consell General de Còrsega del Sud i senador per Còrsega el 2001.

## Referències

* ↑ Nicolas Alfonsi est décédé (francès)

## Enllaços externs

* Fitxa del Parlament Europeu
* Fitxa del Senat Francès
* Biografia Arxivat 2008-10-10 a Wayback Machine.
# Castell de Gramuntell

El Castell de Gramuntell era un castell que es trobava a la part alta del poble de Gramuntell, a uns cinc quilòmetres al sud de Cervera entre Granyena i Vilagrasseta.

## Història

Lloc conegut des del 1054 en què el comte de Barcelona Ramon Berenguer I i la seva esposa Almodis, cediren el puig que «vocant Agremon» a un grup de dotze matrimonis encapçalats per Ramon Guillem i la seva esposa perquè el repoblessin. Gramuntell es trobava inclòs dins del terme del castell de Granyena i sota la senyoria dels seus senyors. El terme de Gramuntell s'esmenta en documents dels anys 1079 i 1093. Les primeres notícies directes del castell es remunten al 1093 en què s'establí una convinença entre Gombau Bernat i la seva esposa Eliarda i Guillem Dalmau de Cervera i la seva esposa Solastén per la qual encomanaren en feu el castell de Gramuntell a Arnau Hostèn i es comprometeren a construir «ipsam fortitudinem de Agremont». El 1114, Guillem Dalmau de Cervera comprà el castell de Gramuntell a Guillem Ramon Bercketh. Els Cervera posseïren la senyoria del terme fins al començament del segle xiii. El 1224, Ramon de Cervera vengué el castell a Ramon de la Guàrdia. El 1230, el monestir de Santes Creus adquirí el terme de Gramuntell, on ja posseïa força béns, a Ramon de la Guàrdia per 700 morabatins. El domini de Santes Creus es prolongà fins a l'abolició dels senyorius jurisdiccionals al segle xix.

## Descripció

Actualment no hi ha cap resta visible de l'antiga fortalesa. Devia ésser situat al lloc dit «el pla de la Torre», on actualment hi ha el dipòsit d'aigua de la població que deu ocupar part de l'espai on hi havia el castell. S'hi observen dos fossats paral·lels situats immediatament a ponent del pla, que trenquen l'horitzontalitat del serrat i dificulten l'accés per la part més vulnerable. Tallen perpendicularment l'ample de l'elevació i tenen una llargada màxima de 17 metres i una amplada màxima de 10 metres. L'alçada actual és només de 2 metres. A tall d'hipòtesi es pot pensar que corresponen als primers moments de la construcció del castell però podrien haver estat modificats en les centúries següents. Podrien ser clars paral·lels als fossats del castell d'Almenara (Urgell) i les fortificacions de Tudela o Gàver (Segarra).

## Referències

* 1 2 Bach i Riu, Antoni [et al]. «Castell de Gramuntell». A: El Segrià Les Garrigues El Pla d'Urgell La Segarra L'Urgell. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1997, p. 316-317 (Catalunya romànica, XXIV). ISBN 84-412-2513-3.

## Bibliografia

* Compendium Abreviatum. Còdex del monestir de Santa Maria de Santes Creus dels segles XV i XVI, cap. LVIIII Fundació Noguera 2009 pàg. 150 Arxivat 2010-05-24 a Wayback Machine.
# Mahanaim

| Mahanaim (hebreu: מַחֳנַיִם‎; grec antic: Μαναϊμ) fou una ciutat a l'est del Jordà als límits entre Gad i Manasès, que va correspondre als levites. En temps de David era la capital del regne d'Ishbosheth. David va fugir d'Absalom i es va refugiar a Mahanaim on fou acollit pel xeic Bar Zillai i prop de la ciutat es va lliurar la decisiva batalla amb els rebels, al bosc d'Efraim.
Correspondria al lloc de Mahneh, a la comarca del Djebel Ajlun.
# Psychoda macispina

Psychoda macispina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* La femella fa 0,83-1,12 mm de llargària a les antenes (0,95-1,22 en el cas del mascle), mentre que les ales li mesuren 1,55-2,32 de longitud (1,35-1,80 en el mascle) i 0,62-0,97 d'amplada (0,55-0,77 en el mascle).
* Les antenes presenten 16 segments.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia: Papua Occidental.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Gordon Jackson

* «Gordon Jackson» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Gordon Jackson (desambiguació)».
Gordon Cameron Jackson, OBE (Glasgow, 19 de desembre de 1923 – Londres, 15 de gener de 1990) va ser un actor escocès, conegut principalment pels seus papers d'Angus Hudson a Upstairs, Downstairs i de George Cowley, cap del CI5, a The Professionals. També va interpretar al tinent de vol Andrew MacDonald, "Intel·ligència", a The Great Escape.

## Referències

* ↑ Stevens, Christopher. Born Brilliant: The Life of Kenneth Williams. John Murray, 2010, p. 367. ISBN 1-84854-195-3.
# Pollock

«Pollock» té aquests significats:
* Toponímia:
** Pollock (Dakota del Sud), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud
** Pollock (Louisiana), població dels Estats Units a l'estat de Louisiana
** Pollock Pines, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
* Biografies:
** Chris Pollock, àrbitre de rugbi internacional que representa a la Federació neozelandesa de rugbi
** Donald Ray Pollock (Knockemstiff, Ohio, 1954), escriptor estatunidenc
** Friedrich Pollock (Friburg, 1894 - Montagnola, Suïssa, 1970), sociòleg, economista i filòsof
** Griselda Pollock (1949), historiadora de l'art, teòrica visual, analista cultural i acadèmica britànica
** Jackson Pollock (Cody, 1912 - Springs, 1956), artista estatunidenc, referent en el moviment de l'expressionisme
** Jessie Pollock o Eliza Pollock (Estats Units, 1841 - ?), tiradora amb arc nord-americana
* Miscel·lània: Pollock: La vida d'un creador, pel·lícula estatunidenca produïda, protagonitzada i dirigida per Ed Harris
# Nombre bariònic

En física de partícules, el nombre bariònic és un nombre quàntic. El nombre bariònic d'un sistema es defineix com un terç del nombre de quarks menys el nombre d'antiquarks del sistema. Es simbolitza amb la lletra B.
Totes les partícules tenen un nombre bariònic. Les partícules sense quarks tenen un nombre bariònic igual a 0. Això inclou els leptons, els bosons W i Z, els fotons i els gluons. Els protons i els neutrons tenen B = 1. Com que tres quarks formen un protó o un neutró, s'ha d'atribuir a cada quark un nombre bariònic B = 1/3.

## Conservació

El nombre bariònic conserva gairebé en totes les interaccions del model estàndard. Que es conserva significa que la suma del nombre bariònic del conjunt de partícules entrants és el mateix que el del conjunt de les partícules que resulten d'una reacció. Una excepció és l'anomalia quiral, però els esfalerons, un procés de la interacció electrofeble que s'ha postulat com explicació de l'asimetria entre matèria i antimatèria, són poc comuns. Aquest procés converteix tres barions en tres antileptons. L'encara hipotètica teoria de la gran unificació permet el canvi d'un barió per diversos leptons, això viola la conservació del nombre bariònic i del nombre leptònic, però la diferència B-L es conserva. La desintegració del protó seria ser un exemple d'un d'aquests processos.

## Vegeu també

* Barió
* B−L
* Hadró
* Leptó
* Nombre quàntic

## Referències

* ↑ «Nombre bariònic». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cerreto Grue

Cerreto Grue és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Limita amb els municipis de Costa Vescovato, Montegioco, Sarezzano i Villaromagnano.
Pertanyen al municipi les frazioni d'Arpicella, Battignana, Cabanotto i Valeria.

## Galeria fotogràfica

* Ajuntament
* Església de S.Jordi

## Referències

* ↑ «Statistiche demografiche ISTAT». Arxivat de l'original el 2018-07-16. [Consulta: 11 juliol 2018].