OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alcocero de Mola

Alcocero de Mola és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 62 | 63 | 50 | 53 |

## Història

En aquesta localitat burgalesa és on es va estavellar l'avió que transportava al General Mola, morint tots els ocupants de l'aparell. En record d'aquest fet es va posar l'actual nom al poble, que anteriorment es deia només Alcocero. En el lloc aproximat de l'accident, l'exèrcit va construir un monòlit d'uns 20 metres d'altura amb una escala en el seu interior per a pujar a la part alta, i pot ser albirat des de diversos punts de la comarca.
# Alcobendas

Alcobendas és un municipi de la Comunitat Autònoma de Madrid. Situat a 13 km al nord de la capital, limita amb els municipis de San Sebastián de los Reyes al nord; a l'oest i al sud, amb el de Madrid; i a l'est, amb el de Paracuellos de Jarama. És la ciutat natal de l'actriu espanyola Penélope Cruz.
# Agustín Rosety Fernández de Castro

Agustín Rosety Fernández de Castro (Cadis, 26 de març de 1947) és un militar retirat espanyol i polític del partit d'ultradreta espanyol Vox.

## Biografia

Nascut a Cadis el 1947, està casat i té dos fills. Durant la seva trajectòria militar, Rosety va ser subdirector general de reclutament i es va retirar com a segon cap d'Infanteria de la Marina. A més, és llicenciat en Dret, membre de la Reial Acadèmia Hispano-Americana i membre de l'Asociación Católica de Propagandistas. En diverses etapes, va treballar també al Ministeri de Defensa espanyol com a cap de la Direcció General de Política de Defensa i com a Subdirector General de Tropa i Marineria.
L'any 2018 va ser un dels signants del manifest en defensa del dictador Francisco Franco i en exaltació del cop d'estat de 1936, juntament amb uns centenars de militars espanyols. Anteriorment, l'any 2013 va sortir en defensa del seu cap, el general de divisió Juan Chicharro Ortega (qui presideix des de 2018 la Fundació Nacional Francisco Franco), quan aquest va demanar la intervenció de l'Exèrcit espanyol a Catalunya si el Govern i el Tribunal Constitucional no actuaven segons Chicharro volia.
Va ser cap de llista per la província de Cadis en les eleccions generals espanyoles de 2019 amb el partit d'ultradreta Vox. Va aconseguir l'escó al Congrés dels Diputats i fou enviat a la Comissió de Defensa.
L'agost de 2019 va defensar que es pressionés al territori britànic de Gibraltar aprofitant el Brexit. Acusà al territori britànic de "parasitar i empobrir" a Espanya. Junt un altre representant de Vox va demanar al govern en funcions el cens dels treballadors andalusos que treballen a Gibraltar perquè deien que sospitaven activitats irregulars. El mateix, uns dies més tard, acusà al president del govern en funcions Pedro Sánchez de "tràfic il·lícit de persones" en relació a l'oferiment del port d'Algesires per a acollir immigrants del vaixell Open Arms.

## Referències

* 1 2 EFE «Un general retirado encabeza lista de Vox por Cádiz al Congreso» (en castellà). Público, 17-03-2019 [Consulta: 23 agost 2019].
* ↑ «Vox ficha a un general firmante del manifiesto de apología a Franco» (en castellà). El País, 17-03-2017.
* ↑ Carvajal, Álvaro «Un general y un intelectual, primeros fichajes de Vox para sus listas electorales» (en castellà). El Mundo, 19-03-2019 [Consulta: 23 agost 2019].
* ↑ «Agustín Rosety, número uno de Vox por Cádiz, portavoz del partido en la Comisión de Defensa» (en castellà). Diario de Cádiz, 26-07-2019 [Consulta: 23 agost 2019].
* ↑ Fernández, Soraya «Agustín Rosety (VOX) propone aprovechar el Brexit para recuperar Gibraltar y utilizar la Verja para lograrlo» (en castellà). ABC, 14-08-2019 [Consulta: 23 agost 2019].
* ↑ Europa Press «Vox pide al Congreso el censo de trabajadores andaluces que cruzan a Gibraltar al sospechar "su situación irregular"» (en castellà). eldiario.es, 08-08-2019 [Consulta: 23 agost 2019].
* ↑ «Vox acusa a Sánchez de colaborar en el "tráfico ilícito de personas" por su oferta al Open Arms» (en castellà). Vozpópuli, 18-08-2019 [Consulta: 23 agost 2019].
# Alpine Linux

Alpine Linux és una distribució Linux molt lleugera, orientada a la seguretat i basada en musl, BusyBox i OpenRC. Per seguretat, Alpine compila els binaris de l'espai d'usuari com position-independent executable (PIE) el que confereix protecció davant del stack smashing (desbordament de pila). Essent una distribució petita, lleugera i segura per defecte; s'utilitza en contenidors que proporcionen temps d'arrencada ràpids, en màquines virtuals, en sistemes incrustats, com ara encaminadors, servidors i NAS. Es pot executar des de la RAM, però també és útil en maquinari personal en tasques de propòsit general. Essent possible també, encara que opcional, instal·lar eines GNU o escriptoris com GNOME o Plasma.

## Referències

* ↑ Merino, Marcos. «Alpine Linux, una distribución Linux que no es 'GNU'… y tan minimalista que puede llegar a ocupar sólo 8 MB». Genbeta, 05-03-2022. [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ Batz, Maximilian. «Primeros pasos de Alpine Linux». Pi3g, 23-10-2018. [Consulta: 1r febrer 2023].

## Notes

* ↑ És una distribució Linux, però fa servir musl en lloc de glibc i BusyBox per GNU Core Utilities i, per tant, no és una distribució GNU/Linux.
# Alfred-South La Paloma

Alfred-South La Paloma és una concentració de població designada pel cens del Comtat de Jim Wells (Texas, Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000, Alfred-South La Paloma tenia 451 habitants, 144 habitatges, i 112 famílies. La densitat de població era de 39 habitants per km².
Dels 144 habitatges en un 40,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,7% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 22,2% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,62.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,8% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 32,2% entre 25 i 44, un 17,3% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.154 $ i la renda mediana per família de 36.827 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.031 $ mentre que les dones 14.375 $. La renda per capita de la població era de 13.013 $. Cap de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alfred-South La Paloma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alfred-South La Paloma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Alfred Abad i Gascon

Alfred Abad i Gascon (Tarragona, 29 de juliol de 1962) és un músic i compositor de sardanes. Té formació d'enginyer industrial, piano i solfeig. Abad està vinculat al món de la sardana a través de la col·laboració amb la colla sardanista Tarragona Dansa, de la qual ha estat capdanser des de la seva fundació. A més, ha presidit l'Agrupació Sardanista Tarragona Dansa.
Abad ha estat reconegut per les seves contribucions en el camp de la sardana. N'ha creat 45 i ha guanyat premis, com ara, el Premi Popular Certamen Musical 50è Aniversari UCS, l'any 2009, amb la sardana Un estel per tu, o el Premi Popular Sardana de l'Any, el 2018, per la sardana Montblanc, capital de la Sardana.
La seva filla és la cantautora Anna Abad i Gils, que també és músic: compositora, cantant i instrumentista.

## Referències

* 1 2 «Abad i Gascón, Alfred - Músics per la Cobla». Musics per la cobla. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ «Sardanes». Sardanista. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ «Obres compostes per abad-i-gils-anna :: PortalSardanista». Arxivat de l'original el 2021-01-27. [Consulta: 11 gener 2023].
# Amakinita

L'amakinita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la brucita. Rep el seu nom de l'expedició Amakin, la qual va prospectar els dipòsits de diamants de Iakútia.

## Característiques

L'amakinita és un òxid de fórmula química Fe(OH)₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. Es troba en forma de cristalls romboedrals de fins a 1,5 cm; típicament en grans irregular. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 3,5 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'amakinita pertany a «04.FE - Hidròxids (sense V o U) amb OH, sense H₂O; làmines d'octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: brucita, portlandita, pirocroïta, theofrastita, portlandita, pirocroïta, bayerita, doyleïta, gibbsita, nordstrandita, boehmita, lepidocrocita, grimaldiïta, heterogenita, feitknechtita, litioforita, quenselita, ferrihidrita, feroxihita, vernadita i quetzalcoatlita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1962 a Udachnaya-Vostochnaya pipe, a Daldyn, Sakhà (Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia), en un nucli de perforació en filons prims i en bosses en kimberlita. També ha estat descrita a la mina Silberberg, a Bodenmais (Bavària, Alemanya). Sol trobar-se associada a minerals del grup de la serpentina i a carbonats.

## Referències

* ↑ «Amakinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 abril 2016].
* ↑ Ritsuro MIYAWAKI, Frédéric HATERT, Marco PASERO, Stuart J. MILLS «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) NEWSLETTER 50». Mineralogical Magazine, 83, 2019, pàg. 615-620 [Consulta: 24 novembre 2019].
* ↑ «Handbook of Mineralogy» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 abril 2016].
# Alone and Restless

Alone and Restless és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Michael Thomas Dunn, estrenada el 2004. El rodatge es desenvolupà a Baseball City, Casselberry, Cocoa Beach, Merritt Island, Orlando, Tamarac i Winter Park, localitats de l'estat de Florida entre el 19 de maig del 2000 al 20 d'agost del 2001. concretament.

## Argument

La pel·lícula segueix les vides de dos traficants rivals que estan lluitant per controlar l'escena de la droga. L'espavilat anomenat Mace (retratat per Martin Seijo) està intentant sortir del càrtel de la droga. Un disbauxat jove anomenat Pedro (interpretat per Allan Medina) en no-res governarà la ciutat.
En el centre d'aquesta càrtel de la droga hi ha persones innocents retratades per Jamie Bellanger, Michael Thomas Dunn i Humberto Bermudez. Aclaparats pel crim desenfrenat, els detectius Evans i Avery (protagonitzats per Taylor Marr i Jean-Jean-Paul Gibeau, respectivament) trenquen totes les regles que intenten parar la violència.

## Repartiment

* Martin Seijo: Mace
* Jamie Belanger: Molly
* Caterina Christakos: Maggie
* Allan Medina: Ponch
* Michael Thomas Dunn: Jason
* Taylor Marr: Evans
* Christopher Zapatier: Matt
* Ronald Fox: Eddie
* Yve Wilson: Jane
* Humberto Bermudez: Simon
* Jean-Paul Gibeau: Avery
* Chris Byrum: Clerk
* Annalisa Kyler: Rachel
* Alex Frielings: Todd
* Bill Stanley: Louis

## Referències

* ↑ «Alone and Restless». Imdb.
# Alone in the Dark: The New Nightmare

Alone in the Dark: The New Nightmare és el quart lliurament de la saga de survival horror Alone in the Dark creat per Darkworks i publicat per Infogrames. El joc va eixir a la venda en diferents plataformes incloent PC, PlayStation, Dreamcast, PlayStation 2, PSP (PlayStation Portable) i Game Boy Color.

## Versió de Game Boy Color

Mentre altres sistemes portàtils abandonaven sovint els ambients 3D íntegrament (en favor dels sprites en 2D més fàcils d'interpretar), la Game Boy Color va rebre una versió relativament fidel a la de les consoles casolanes. Els vídeos de les altres versions van ser completament eliminats, i moltes de les àrees del joc van haver de ser reduïdes o eliminades. No obstant, el resultat va tenir una sorprenent qualitat gràfica per les limitacions de la consola.

## Enllaços externs

* Infogrames
* Darkworks Arxivat 2007-08-04 a Wayback Machine.
# Ampolleta (desambiguació)

«Ampolleta» té aquests significats:
* Ampolleta, petita ampolla de ventre ample
* Ampolleta, en farmàcia i medicina recipient per contenir fàrmacs o altres substàncies químiques,sinònim d'ampul·la o vial
* Ampolleta (nàutica), instrument usat per mesurar el temps a bord dels vaixells.
# Ampudia

Ampudia és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1592 | 1581 | 1568 | 1729 | 1604 | 1599 | 1372 | 997 | 874 | 851 | 719 | 670 | 677 |
# Alp 2500

Alp 2500 és la unió de dues estacions d'esquí alpí: La Molina i La Masella, ambdues al terme municipal d'Alp, a la Cerdanya. Es pot participar de les activitats de cada estació per separat o bé de la combinació de les dues amb un forfet comú. L'agrupació va sorgir per fer front a les altres estacions del Pirineu. Les dues estacions, connectades pel Telecabina de la Molina - Alp 2500, formen un gran domini de 135 km de pistes, la segona àrea esquiable amb més quilòmetres de Catalunya darrere de Baqueira Beret amb 167 km.

## Referències

* ↑ «Connexió de les estacions d’esquí de la Molina i la Masella». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 3 setembre 2022].
* ↑ Turismo de interior en España: Productos y dinámicas territoriales. Universitat de València, 2019-02-12. ISBN 978-84-9134-385-1.
* ↑ Venteo, Daniel; Badenas, Víctor; Contel, Judith. Cataluña logística. Cataluña en la cadena logística global (en castellà). MARGE BOOKS, 2021-02-17, p. 109. ISBN 978-84-16171-37-8.
* ↑ M, Ivan. «Alp 2500 abre sus 135 kilómetros de pistas» (en castellà). nevasport.com, 01-02-2014. [Consulta: 3 setembre 2022].
# Alp (títol)

Alp és una paraula turca que vol dir "heroi", i lideraven els grups turcs de militars esclaus, aventurers o refugiats que fugien de l'avanç dels mongols, i que es movien per l'Àsia musulmana
Fou utilitzada a la segona meitat del segle VII pel príncep Alp Ilut'uer, vassall del cap dels Huns del Caucas Nord i el Caspi, i com a títol pels seljúcides i com havia passat amb altres títols (com inandj, kutlugh o bilge) va acabar sent el nom d'alguns prínceps de la dinastia. Entre els que el van portar com a títol cal esmentar a Imad ad-Din Zengi. Un dels sultans que el va tenir com a nom fou Alp Arslan. Després fou títol d'alguns gúrides, d'algun cap turc de Djand i algun sobirà de l'Índia.

## Referències

* ↑ Fuat Köprülü, Mehmet. The Origins of the Ottoman Empire (en anglès). SUNY Press, 1992, p. 89. ISBN SUNY Press.
* ↑ Donuk, Abdülkadir. Eski Türk devletlerinde idarı̂-askerı̂ unvan ve terimler (en turc). Türk Dünyası Araştırmaları Vakfı, 1988, p. 21. ISBN 9757628115.
# Alépino

Alépino (en rus: Алепино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 16 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Acusilau

Acusilau és el nom dels següents personatges:
* Acusilau d'Argos, logògraf de l'antiga Grècia
* Acusilau de Rodes, atleta de l'antiga Grècia, campió de boxa
# Bandera de Vilanova d'Escornalbou

La bandera oficial de Vilanova d'Escornalbou té la descripció següent:
    Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, blanca, amb un rencontre de bou negre al mig d'una altura de 7/9 del total del drap.

## Història

Va ser publicada en el DOGC el 21 de setembre de 1994. Està basada en l'escut heràldic de la localitat.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Baix Camp
* Escut de Vilanova d'Escornalbou

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 6 de setembre de 1994, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Vilanova d'Escornalbou.» (pdf). DOGC num. 1950, 06-09-1994. [Consulta: 15 novembre 2009].
# Cuta

Cuta és una partida que, actualment, està dividida administrativament entre els municipis de Xaló i Llíber, al sud de la comarca de la Marina Alta, al País Valencià.

## Història

El seu nom ha variat al llarg dels segles: així en l'Edat Mitjana se la denominava "Cotar" i, posteriorment, a l'època de la família dels Martorell "Cuca". La possessió de Cuta formava part del dot que va aportar na Isabel Martorell quan es va casar amb el poeta Ausiàs March l'any 1437. El matrimoni només va durar dos anys, i no van tindre descendència. Amb la mort de na Isabel el 1439, en March es va convertir en el nou senyor de Cuta, i va haver d'afrontar les reticències dels seus vassalls musulmans que temien que aquest es negara a jurar les seues lleis (Çuna e Xara). En March es va mostrar favorable, i sobre els quatre Evangelis va jurar respectar-les. Alguns historiadors creuen que la mare d'Isabel, na Damiata Monpalau, va incitar als musulmans perquè actuassen en contra del seu gendre, per qui sentia una gran antipatia.

## Etimologia

Pel que fa a l'origen del topònim "Cuta", les més recents investigacions lingüístiques creuen que prové de la llengua ibèrica amb el significat de "muntanya" o "elevació", i estaria relacionat amb altres noms de lloc, com ara "Cotes" o "Cotalba".

## La xiqueta de Cuta

En aquesta partida, el dia 10 de març de l'any 1886 va ocórrer un trist succeït: Un veí de Xaló dit Jaume Femenia i Sivera es va trobar un nadó abandonat dins d'un cabàs penjat d'un arbre. Es tractava d'una xiqueta, i va morir una hora després d'haver-se-la trobada el llaurador. No portava cap nota que permetera conèixer la seua identitat. Les causes d'abandonament de nadons en aquella època eren bàsicament dues: la il·legitimitat d'un fill de mare fadrina o la manca de mitjans econòmics dels pares de la criatura. En aquest cas concret es desconeix quin va ser el motiu de l'abandó de la que des d'aleshores, de generació en generació, s'ha denominat "la xiqueta de Cuta".

## Les Vinyes de Cuta

Els dies 7, 8 i 9 del mes de juliol del 1859 va fer una ona de calor tan intensa que va assecar el raïm de la collita d'aquell any; les cròniques de l'època qualifiquen d'autèntica calamitat el fenomen, i recorden que 5 anys abans els ceps d'aquesta mateixa contrada havien patit la terrible plaga de l'oidium.

## Paratges de Cuta

* La Muntanya Llarga
* El Penyal de la Mica
* La Plana
* La Vinya d'Avargues
* La Font de Cuta
* El Tap
* El Barranc del Cau
* El Segon Barranquet
* El Riuet de Cuta, que marca la divisòria entre la partida de Cuta i la de Benibrai
# Escriboni Asclepíades

Escriboni Asclepíades (en llatí Lucius Scribonius Asclepiades) és el nom d'un metge que apareix en una inscripció llatina de data desconeguda i que s'ha suposat que podria ser el mateix personatge que Escriboni Llarg Designatià (Scribonius Largus Designatianus), cosa que és dubtosa.

## Referències

* ↑ Asclepiades, L. Scribonius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 382

## Vegeu també

* Marc Artori
# Anthriscus

Anthriscus és un gènere dins la família de les apiàcies. L'única espècie del gènere que es troba als Països Catalans és el cerfull bord (Anthriscus sylvestris). És originari d'Euràsia. Conté unes 12 espècies algunes de les quals són herbes verinoses.
La tija erecta d'aquestes espècies està buida i ramificada coronada amb umbel·les compostes per petites flors blanques o verdoses. Lfulles són bipinnades o tripinnades.

## Taxonomia

Les espècies acceptades són:
* Anthriscus caucalis M.Bieb. - cerfull
* Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm. - cerfull
* Anthriscus fumarioides (Waldst. & Kit.) Spreng.
* Anthriscus glacialis Lipsky
* Anthriscus kotschyi Fenzl ex Boiss.
* Anthriscus lamprocarpa Boiss.
* Anthriscus nemorosa (M.Bieb.) Spreng.
* Anthriscus nitida (Wahlenb.) Hazsl.
* Anthriscus ruprechtii Boiss.
* Anthriscus schmalhausenii (Albov) Koso-Pol.
* Anthriscus sylvestris (L.) Hoffm. - cerfull bord
* Anthriscus tenerrima Boiss. & Spruner
* Anthriscus velutina Sommier & Levier

## Referències

* ↑ Bolos i Vigo Flora dels Països Catalans
* ↑ «Anthriscus» (en anglès). Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Anthriscus caucalis». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Anthriscus cerefolium». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Anthriscus sylvestris». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 abril 2022].
# Antinòupolis

Antinòupolis (o Antinoe) fou una ciutat d'Egipte fundada per l'emperador Adrià l'any 130 en memòria del seu amant Antínous. Estava al Nil, a l'altra banda d'Hermòpolis Magna, molt a prop de Besa on hi havia un oracle. Feu part primerament de la divisió d'Heptanomis i més tard de la Tebaida, i fou capital d'un nomo. La ciutat tenia un govern local amb un senat amb el seu Pritaneus (President). Avui és el llogaret de Sheikh Ibadah.

## Referències

* ↑ «Antinòupolis». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 24 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Antinoòs - diverses aspects de la matière d'Antinoòs
# Antoni Maria de Ferrater i Bofill

Antoni Maria de Ferrater i Bofill (Barcelona, 14 de març de 1890 - 4 de gener de 1958) va ser arquitecte i membre del GATCPAC.
Va néixer a Barcelona al carrer Còdols, 16 fills de Nicolau de Ferrater i Feliu i Mercè Bofill de Compte. Es titulà en Arquitectura l'any 1918, i a l'any següent ja se li documenten les primeres obres, a Sitges. El 1922 va construir el gran edifici de la Via Laietana de Barcelona que acull el Col·legi d'Enginyers Industrials de Catalunya. En la revista Mirador, el 26 de setembre del 1929 Màrius Gifreda hi signa l'article Comentaris de l'Exposició [Internacional de Barcelona] que indica que Ferrater hi dirigí la construcció del pavelló de la casa Uralita segons disseny de l'arquitecte francès Charles Siclis.
Fou secretari del GATCPAC (Grup d'Arquitectes Tècnics per al Progrés de l'Arquitectura Contemporània) en el cinquè deganat (14.2.1935-16.6.1936) i participà en la reunió post guerra civil del 24 de febrer del 1939. Així mateix, la casa que Ferrater dissenyà al carrer de l'Art, 2 de Barcelona s'adscriu a aquest moviment.
També va ser autor d'obres a Palma.

## Obres

* 1919, Casa Francesc Ferret i Obrador (Parellades 8-10, Sitges)
* 1919, Casa Francesc Ferret i Obrador (Sant Francesc 1-3, Sitges)
* 1922, Edifici del Col·legi d'Enginyers Industrials (Via Laietana 39, Barcelona) «Enllaç».
* Anys 30, Edifici de 20 habitatges a la Barceloneta per encàrrec de la "Cooperativa La Fraternidad" «Barcelona-Montréal: Desarrollo urbano comparado - Horacio Capel Sáez, Paul-André Linteau - Google Llibres». [Consulta: 12 octubre 2012].
* Casa al carrer de l'Art, 2 (Barcelona)

## Referències

* ↑ «Esquela Don Antonio de Ferrater Bofill». La Vanguardia, 15-01-1958, pàg. 17.
* ↑ Registre de Naixements Ajuntament de Barcelona Registre núm.1489. Jutjat "Lonja"

## Enllaços externs

* Breu resum biogràfic, i fotografia i plànol de la Casa Petit
* Informació de les juntes del GATCPAC