OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Er-Rissani

Er-Rissani (en àrab الريصاني, ar-Rīṣānī; en amazic ⵔⵉⵙⵙⴰⵏⵉ) és una comuna rural de la província d'Errachidia de la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.010 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Er Rachidia

Er Rachidia, originàriament coneguda com a Ksar es Souk, és una de les províncies Marroc que forma part de la regió de Meknès-Tafilalet.
Els seus límits estan marcats per Khenifra al nord, Ouarzazate al sud, Beni Mellal a l'oest i Figuig a l'est. Er Rachidia inclou una diversitat extensa de paisatges, des del paisatge muntanyesc al nord i oest, al seu extens desert al sud i est, i destaca per l'hospitalitat i acollida dels amazics, que es troben per qualsevol zona dins de la província.
Alguns dels pobles destacats i importants són:
* Erfoud
* Rissani
* Merzouga

## Vegeu també

* Rachidia, municipi
# Esquerra Unida Anticapitalista

Esquerra Unida Anticapitalista (grec Ενωτική Αντικαπιταλιστική Αριστερά, ENANTIA) és una coalició política grega d'extrema esquerra fundada el 2007 pel Partit Socialista dels Treballadors (SEK), l'Organització de Comunistes Internacionalistes de Grècia-Spartacus (OKDE Spartakos), Recomposició d'Esquerra (Aristeri Anasynthesi, ARAN) i Grup d'Esquerra Anticapitalista (Aristeri Antikapitalistiki Syspirosi, ARAS). A les eleccions legislatives gregues de 2007 va obtenir 10,595 vots (0,15%).

## Enllaços externs

* (grec) SEK
* (grec) OKDE Spartakos
* (grec) Aristeri Anasynthesi Arxivat 2007-10-08 a Wayback Machine.
# Espluga del Josep

L'Espluga del Josep és una cavitat del terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, en territori de l'antic poble d'Herba-savina.
Està situada a la paret de la Serra de Pessonada al nord-oest d'Herba-savina, a prop i a llevant de l'Espluga del Canalot i de la Tuta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Estadi Cartagonova

L'Estadi del FC Cartagena és el Cartagonova. Inaugurat a Cartagena l'any 1988, té una capacitat de 15.000 espectadors, tots asseguts. És el segon estadi amb major capacitat de la Regió de Múrcia, per darrere de La Nueva Condomina (Reial Múrcia). El primer partit que es va disputar en l'estadi va ser un Cartagena FC - Real Burgos en segona divisió que va finalitzar en empat a zero. El Cartagena FC com a equip local va rebre la visita en competició oficial de Copa del Rei al FC Barcelona i Athletic Club entre d'altres. Altres esdeveniments viscuts en l'estadi van ser l'Espanya-Grècia sub-18, l'Espanya-Malta sub-21, i sobretot l'Espanya-Polònia de seleccions absolutes, convertint-se així com el primer estadi de la Regió de Múrcia que celebrà un partit internacional.
El 28 de febrer de 2007 l'estadi Cartagonova va albergar el debut de la selecció de Cartagena absoluta, que es va enfrontar a Illes Fèroe per a commemorar el centenari de la fundació del primer club de futbol de la ciutat. L'assistència va ser de 12.000 persones.
Amb caràcter amistós són molts els equips que han visitat l'estadi Cartagonova: Reial Madrid, Bayern de Múnic, Atlètic de Madrid, Deportivo de La Corunya, Manchester City, PSV Eindhoven, Galatasaray, Perugia, Borussia Dortmund…
La major entrada registrada en l'estadi va ser de 20.000 persones (abans de la remodelació dels seients) en un partit de promoció d'ascens a segona divisió A enfront del Còrdova CF l'any 1999.

## Referències

* ↑ «Guía de estudios de arquitectura» (en castellà).
# Estany de Monestero

L'estany de Monestero és un llac que es troba a 2.174 m d'altitud, al municipi d'Espot a la comarca del Pallars Sobirà. És dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
L'estany de Monestero és el més conegut dels estanys de la vall de Monestero. Aquest estany es troba barrat per un seguit de blocs de pedra que actuen com a presa natural. Aquest fet fa que, en anys de sequera, baixi molt el nivell de l’aigua i que l'estany pugui arribar a assecar-se.

## Referències

* ↑ Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Batalla Barado, Núria «Monestero, la vall dels fangassals» (pdf). El Portarró. Parc Nacional d'Aigüestortes i estany de Sant Maurici, número 18, 2005 [Consulta: 1r abril 2020].
# Escena

L'escena és, en les arts escèniques, l'espai on els intèrprets executen el seu art davant d'un públic. Correspon a l'àrea on es troben els intèrprets mentre realitzen l'espectacle. El mot prové del grec σκηνη, skènè, que significava «tenda»; a través del llatí scena, significant la part d'un teatre on es presenta l'espectacle o obra teatral.
Antigament, durant un temps, l'àrea d'interpretació ha constat d'un escenari, prosceni inclòs i els bastidors o rereescena, en oposició a la sala on es trobaven els espectadors. També ha estat una tarima al voltant de la qual s'acosta el públic, o pot ser simplement una plaça. De vegades l'espai dels intèrprets és separat de l'espai assignat al públic i d'altres no. L'espai pot ser fix o es pot anar desplaçant durant l'espectacle, com passa típicament a rues i comparses al carrer.

## Obscenitat

De vegades, els intèrprets disposen d'un espai durant l'espectacle al qual no poden ser vistos pel públic, que els permet entrar i sortir d'escena, canviar-se de roba, per exemple, amagar i fer aparéixer elements de l'escenografia o amagar material i professionals tècnics (so, il·luminació, etc.). Aquest espai o espais, que poden ser a diferents llocs respecte a l'escenari, per que es diu rereescena, sovint separada de l'escena per bambolines, bandes de tela o de paper pintades que separen els dos espais.
Les bambolines, en ser l'espai no públic durant l'espectacle, conceptualment és l'espai fora d'escena o obscè. De vegades a obres dramàtiques interessa que alguna acció dramàtica no sigui vista pel públic, per tal que sigui ell qui l'imagini o qui munti la història a partir de diverses informacions parcials. La utilització de l'obscenitat és un recurs dramàtic que s'ha usat al llarg de la història del teatre i encara es fa servir avui dia.

## Text teatral

Des del punt de vista del text dramàtic aquest mot té un altre significat. És cada una de les parts en què es divideix el text o, en el cas d'una pel·lícula, el guió. Una escena sol ser determinada per l'entrada o la sortida d'un o de diversos personatges, i aquest concepte és vigent des de 1650 aproximadament. L'escena se subdivideix de vegades en quadres. Els dramaturgs distribueixen la composició dramàtica per treure de les seves divisions un efecte més gran i reanimar l'interès per cada canvi d'escena presentat als espectadors.

## Vegeu també

* Camerino (habitació)

## Referències

* ↑ «Escena». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Diccionari català valencià balear (català)
* ↑ La Dramaturgie classique en France, Jacques Scherer, Libraire Nizet, 1973. Apèndix I .

## Bibliografia

* Diversos autors, La representació teatral, Editorial UOC, 2011. ISBN 9788497883115 (català)
* Marco De Marinis, Entendre el teatre, Institut del Teatre, Diputació de Barcelona, 1998. ISBN 9788477945963 (català)
* Ramón X. Roselló, Anàlisi de l'obra teatral, editat per L'Abadia de Montserrat, 2011. ISBN 9788498834437 (català)
# FC Infonet Tallinn

El FC Infonet Tallinn fou un club de futbol estonià de la ciutat de Tallinn (al barri de Lasnamäe).

## Història

El club va ser fundat l'any 2002. Abans de la temporada 2011 es fusionà amb el club d'Esiliiga FC Atletik. Fou derrotat en la promoció d'ascens per Kuressaare 1-5 en l'agregat. L'any 2012 ascendí per primer cop a primera, després de guanyar la segona divisió. La temporada 2016 es proclamà campió de la primera divisió estoniana. L'any 2017 desaparegué en fusionar-se amb el Levadia.

## Palmarès

* Lliga estoniana de futbol:
** 2016
* Copa estoniana de futbol:
** 2016-17
* Segona divisió estoniana de futbol:
** 2012
* Supercopa estoniana de futbol:
** 2017

## Referències

* ↑ «Club». FCI Tallinn. [Consulta: 14 febrer 2017].
* ↑ «UEFA switch Infonet’ Europa League first leg clash to Tynecastle». FC Infonet, 21-06-2016. [Consulta: 21 juny 2016].
* ↑ «Match summary». UEFA. [Consulta: 7 juliol 2017].
* ↑ «Infoneti Lasnamäe staadion». Estonian Football Association. [Consulta: 7 juliol 2017].
* ↑ «FCI Tallinn». Estonian Football Association. [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ http://www.rsssf.com/tablese/est2011.html#1prorel Playoff 2011
* ↑ http://www.rsssf.com/tablese/est2012.html#esi Estonia 2012
* ↑ «Eesti meister on Infonet». Soccernet.ee, 04-11-2016 [Consulta: 4 novembre 2016].
* ↑ «Estonia - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «FC Levadia ja FCI Tallinn alustasid ühinemisprotsessi». Delfi Sport, 04-11-2017 [Consulta: 25 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Etxarri (Navarra)

* Per a altres significats, vegeu «Etxarri (Larraun)».
Etxarri (en castellà Echarri, nom oficial Echarri/Etxarri) és un municipi de Navarra, a la comarca de Cuenca de Pamplona, dins la merindad de Pamplona. Limita al nord amb Ziritza, al nord-oest amb Gesalatz, a l'oest amb Bidaurreta, a l'est amb Zabaltza i al sud amb Arraiza.

## Topònim

El municipi d'Etxarri ha solgut ser també conegut com a Echarri de Echauri en estar situat en la subcomarca de Val d'Echauri de la Cuenca de Pamplona. Aquesta denominació s'ha utilitzat per a distingir-lo d'altres localitats navarreses del mateix nom, encara que no ha tingut caràcter oficial. Existeixen diverses localitats denominades «Etxarri» a Navarra, com Etxarri-Aranatz i Etxarri Laraun. En la província iparraldetarra de Zuberoa hi ha també un Etcharry, que és el mateix topònim escrit amb ortografia francesa. Tots se situen en zones tradicionalment bascòfones.
Sobre el nom Etxarri l'etimologia aparentment més evident fa derivar el nom del basc, d'etxe (casa) i (h)arri (pedra), és a dir «casa de pedra». Sembla que va ser l'escriptor Arturo Campión qui va proposar aquesta etimologia afirmant a més que aquest nom tenia antigament en eusquera el significat de «castell», encara que això mai ha pogut demostrar-se. No obstant això filòlegs posteriors com Koldo Mitxelena o Jean-Baptiste Orpustan han explicat el nom de la població com una evolució de la paraula basca etxeberri (casa nova), que hauria seguit la següent evolució etxeberri→etxaberri→etxaerri→etxarri en els dialectes orientals de l'eusquera. Aquesta és la hipòtesi que més acceptació té en l'actualitat entre els filòlegs bascos.
Etxarri se situa en una zona històricament bascoparlant, encara que en el segle xix va passar a ser una localitat castellanoparlant. Actualment forma part de la Zona Lingüística Mixta. Tradicionalment el nom del municipi s'ha escrit Echarri i l'ajuntament segueix mantenint oficialment aquesta denominació. En eusquera sol ser transcrit com Etxarri, d'acord amb l'ortografia normalitzada de l'idioma.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1975 | 1981 | 1991 | 1999 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| | | | | | | | 51 | 67 | 65 | 69 | 67 |

## Referències

* ↑ «Cambio de denominación de los municipios». Modificaciones en los municipios producidas desde el 01-01-2016 al 01-01-2017. INE. [Consulta: 7 febrer 2020].
# Espuri Tarpei (pare de Tarpeia)

Espuri Tarpei (en llatí Spurius Tarpeius) va ser un personatge que se situa entre la història i la mitologia de l'antiga Roma.
Era el comandant de les forces que defensaven la ciutadella romana sota el rei Ròmul quan la ciutat va ser atacada pels sabins. La seva filla, Tarpeia, va trair la ciutat oferint-se a obrir la porta als sabins si, com a compensació, els guerrers li donaven allò que portaven al braç esquerre. Els sabins ornaven aquest braç amb braçalets i anells d'or. Quan van entrar a la ciutat, la van matar amb els escuts que portaven al braç esquerre.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita I,11

## Vegeu també

* Rapte de les sabines
# Etheostoma akatulo

Etheostoma akatulo és una espècie de peix pertanyent a la família dels pèrcids.

## Descripció

* El mascle pot arribar a fer 4,8 cm de llargària màxima i la femella 4,5.
* 10-13 espines i 10-12 radis tous a l'aleta dorsal.
* Línia lateral normalment completa.
* Els mascles reproductors tenen completament pigmentats de blau intens la part inferior de la cara i del cap, l'opercle i el musell. A més, també tenen les aletes dorsal i anal de color gris fosc a negre i sense taques acarabassades als radis o pigment blau a les membranes.

## Reproducció

Té lloc al maig i el juny enterrant els ous en petits espais sorrencs entre la grava.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima subtropical, el qual viu sobre substrats de sorra i de grava fins als corrents moderats i lents i a una fondària de 10-50 cm.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1819. Prodrome de 70 nouveaux genres d'animaux découverts dans l'intérieur des États-Unis d'Amérique, durant l'année 1818. J. Phys. Chim. Hist. Nat. v. 88. 417-429.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Layman, S.R. & Mayden, R.L., 2009. A New Species of the Darter Subgenus Doration (Percidae: Etheostoma) from the Caney Fork River System, Tennessee. Copeia, 2009 (1): 157-170. «Enllaç».
* 1 2 3 4 5 «Etheostoma akatulo» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* 1 2 Layman, S.R. & Mayden, R.L., 2009.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Eviota rubra

Eviota rubra és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 1,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Hawaii.

## Referències

* ↑ Jenkins O. P. 1903. Report on collections of fishes made in the Hawaiian Islands, with descriptions of new species. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 [1902]. 415-511.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Greenfield, D.W. i J.E. Randall 1999. Two new Eviota species from the Hawaiian Islands (Teleostei: Gobiidae). Copeia (2):439-446.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Lachner, E. A. & Karnella, S. J. 1980. Fishes of the Indo-Pacific genus Eviota with descriptions of eight new species (Teleostei: Gobiidae). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 315: i-iii + 1-127.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Fenicofílids

Els fenicofílids (Phaenicophilidae) són una família d'ocells formada per algunes espècies pròpies de l'illa de la Hispaniola que fins fa poc eren incloses als tràupids (Thraupidae) o considerades de difícil classificació (incertae sedis). La família ha estat reconeguda arran treballs com ara els de Barker et al. (2013 i 2015)

## Llistat de gèneres

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021),aquesta família està formada per tres gèneres amb 4 espècies.
* Phaenicophilus, amb dues espècies.
* Xenoligea, amb una espècie: bosquerola muntanyenca de la Hispaniola (Xenoligea montana).
* Microligea, amb una espècie: bosquerola cuaverda (Microligea palustris).

## Referències

* ↑ FK Barker, KJ Burns, J Klicka, SM Lanyon et IJ Lovette. 2013. Going to extremes: Contrasting rates of diversification in a recent radiation of New World passerine birds. Systematic Biology 62: 298–320.
* ↑ FK Barker, KJ Burns, J Klicka, SM Lanyon et IJ Lovette. 2015. New insights into New World biogeography: An integrated view from the phylogeny of blackbirds, cardinals, sparrows, tanagers, warblers, and allies. Auk 132: 333–348.
* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.1). doi : 10.14344/IOC.ML.11.1.
# Eunice (Louisiana)

Eunice és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 11.499 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eunice tenia 11.499 habitants. La densitat de població era de 948,7 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,6% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.372 $ i la renda mediana per família de 27.173 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.500 $ mentre que les dones 18.912 $. La renda per capita de la població era d'11.937 $. Entorn del 26,5% de les famílies i el 31,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eunice». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
* ↑ «Fact Sheet- Eunice». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
Viccionari
# Ferramenta (fusteria)

La ferramenta són els elements de ferro o altres metalls, especialment el que va muntat sobre un element constructiu de fusta o metàl·lic. Particularment, és el guarniment de mobles o elements arquitectònics de fusta (com les portes o els cofres) que es realitza a base de claus i planxes de ferro o acer, que els reforça i manté units els taulers que els componen, o permet la seva manipulació, com en el cas de panys, manetes, tiradors o frontisses.

## Referències

* ↑ «ferramenta». Cercaterm. TERMCAT. [Consulta: 1r agost 2024].
* ↑ «ferramenta». Optimot. [Consulta: 1r agost 2024].
# Ferran (Aude)

Ferran és un municipi francès, situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.

## Referències

Viccionari
# Festa Major de la Teixonera, Mas Falcó i Penitents

La Festa Major de la Teixonera, Mas Falcó i Penitents se celebra la segona quinzena de maig o primera de juny al barri de la Teixonera, al districte d'Horta-Guinardó de Barcelona. A la festa major, s'hi uneixen nominalment els barris veïns de Penitents i de Mas Falcó, pertanyents al districte de Gràcia.
Tot i ser la festa major de tres barris, la majoria de les activitats es fan en territori de la Teixonera. N'hi ha de tota mena destinades a satisfer els gustos i les necessitats de tots els públics: concerts per als més joves, jocs infantils i activitats per a la gent gran. També hi tenen un pes important els àpats populars, els balls amb orquestra i els esdeveniments esportius. En el cas de la cultura popular, la majoria d'actes es concentren el diumenge de festa major.
Aparentment no sembla la festa dels veïns de Mas Falcó ni de Penitents, podria ser un aprofitament de l'associació de veïns de la Teixonera i de la seva comissió de festes, fent-se representant dels barris veïns pot obtenir més representació i recursos (com el seu local, subvencions…). Possiblement el problema també és la manca d'associacions, festes i organització dels barris residencials de Mas Falcó i Penitents. També es fa amb el vistiplau de l'ajuntament.

## Actes destacats

* Matí geganter. Els gegants del districte d'Horta-Guinardó, en Perot i la Bugadera, són els amfitrions de la trobada gegantera. Tot comença amb una plantada, després es fa una cercavila pels carrers del barri i finalment hi ha el ball a la plaça de la Vall d'Hebron.
* Havaneres. Al capvespre es fa una cantada d'havaneres acompanyada de rom cremat per a tothom a la plaça de la Vall d'Hebron.
* Correfoc. Les activitats de cultura popular de la festa major es clouen amb un correfoc, que transita pel barri i acaba a la plaça de la Vall d'Hebron.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Festa Major de la Teixonera, Mas Falcó i Penitents». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Festa Major de la Vila Olímpica

La Festa Major de la Vila Olímpica se celebra al principi de juliol al barri de la Vila Olímpica del Poblenou, al districte de Sant Martí de Barcelona. La festa major de la Vila Olímpica té tres dies de durada, i sol agafar del divendres al diumenge més acostats al primer cap de setmana de juliol. A causa del bon temps i la proximitat de la mar, es fan molts actes a l'aire lliure, sobretot a la platja del Bogatell i al passeig Marítim. Tot i ser una festa major jove, s'hi fan tota mena d'activitats destinades a públics molt diferents. La cultura popular i tradicional hi té un pes destacat: cada any s'hi fa una cantada d'havaneres, que és una les més lluïdes de la ciutat. La Vila Olímpica fa festa major des del 1993, any en què les cases que havien acollit als atletes durant els Jocs Olímpics de l'any anterior foren habitades pels primers veïns. Així doncs, és una de les festes majors més joves de la ciutat.
Un dels actes més destacats és la cantada d'havaneres. Com a bon barri de mar, la Vila Olímpica comença la festa major amb un recital d'havaneres a la platja del Bogatell. Mentre els grups canten, es fa una sardinada popular seguida de rom cremat. L'activitat s'acaba amb un espectacle pirotècnic des de l'espigó.

## Referències

* 1 2 3 «Festa Major de la Vila Olímpica». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Festa Major de la Salut

Festa Major de la Salut se celebra la primera quinzena de setembre al barri de La Salut, del districte de Gràcia. La festa major del barri, que es fa en honor de la Mare de Déu de la Salut, és un compendi d'activitats organitzades independentment per diversos carrers, entitats o equipaments municipals. Hi sol haver àpats populars, activitats infantils, torneigs, actuacions musicals, balls i projeccions de cinema. La cultura popular, la hi trobem representada en una cercavila de gegantons d'escola, ballades de sardanes i exhibicions pirotècniques. Les activitats destacades anuals de la festa major són les sardanes i una cercavila. El dia central de la festa major, després de missa, es fa la ballada de sardanes al Club Tennis de la Salut i el primer dia de festa major a la tarda les escoles del barri treuen les peces d'imatgeria festiva i fan una cercavila.
La festivitat se celebra amb motiu de la diada de Mare de Déu de la Salut, el 8 de setembre. La Mare de Déu de la Salut era la patrona d'una petita capella adjacent a l'antiga Casa Morera, que avui dia ja no existeix. El 1864, quan el barri començava a créixer, va ser consagrada i oberta al culte públic. Això va fer que la zona comencés a ser coneguda amb el nom de la Salut i va ser sovintejada com a espai d'esbarjo. Amb els anys, quan es va construir la nova parròquia molt a prop, s'hi mantingué el mateix patronatge.

## Referències

* 1 2 «Festa Major de la Salut». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).