OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Divisió de Benarés

La divisió de Benarés és una entitat administrativa de l'Índia, a l'estat d'Uttar Pradesh, amb capital a Varanasi (Benarés). Està formada pels següents districtes:
* Chandauli
* Ghazipur
* Jaunpur
* Benarés
Sota domini britànic fou una divisió de les Províncies Unides d'Agra i Oudh amb el nom anglès de Benares (català Benarés). La superfície era de 27.016 km². La seva població era la següent:
* 1872, 4.395.252
* 1881, 5.178.005
* 1891, 5.368.480
* 1901, 5.069.020
El descens de 1901 fou degut a les epidèmies que van seguir a les inundacions de 1894, a les fams i emigracions. Llavors la formaven cinc districtes (1901):
* Benares (Benarés)
* Mirzapur
* Jaunpur
* Ghazipur
* Ballia
Les ciutats principals eren aleshores Benarés (209.331 habitants), Mirzapur (79.862), Jaunpur (42.771), i Ghazipur (39.429). El 1881 hi havia 45 ciutats per damunt dels cinc mil habitants.

## Vegeu també

* Zafarabad.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Serrat dels Moros (Castellcir)

El Serrat dels Moros és una muntanya de 790,8 metres d'altitud del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.
Està situat a l'extrem nord-oest del terme, al mig dels Plans de la Tuta, a llevant i nord-est de la Quintana de la Tuta. És a la dreta del Sot del Sastre poc abans que aquest torrent es converteixi en el torrent de la Mare de Déu. És a ponent de la Font de l'Arrel i del capdamunt de la Vall de Llàgrimes, a davant i a l'oest de l'extrem meridional del Serrat de la Barraca.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic] : Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0

## Enllaços externs

* El Serrat dels Moros en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; el topònim no surt en el mapa
# Joseph de Maistre

Joseph de Maistre, comte de Maistre (Chambéry, 1 d'abril de 1753 - Torí, 26 de febrer de 1821), teòric polític i filòsof de Savoia, súbdit del Regne de Sardenya-Piemont, germà gran de l'escriptor i militar Xavier de Maistre (1763-1852).
És considerat el màxim representant del pensament conservador oposat a les idees de la Il·lustració i la Revolució Francesa. Va escriure les seves obres en francès.
Profundament influït pel pensament de Jakob Böhme, Louis-Claude de Saint-Martin i Emanuel Swedenborg, Joseph de Maistre es va alçar contra la «teofòbia del pensament modern», que s'havia desproveït de tota referència a la providència divina com a element explicatiu dels fenòmens de la naturalesa i la societat. Va posar Déu al centre de totes les seves doctrines, afirmant que Déu es manifesta de forma misteriosa, especialment a través dels miracles, als quals l'home ha de respondre amb l'oració. La filosofia política de Joseph de Maistre, dotada d'un absolut pessimisme, parteix del principi que la injustícia no pot ser vençuda, com ho prova la mort de Jesucrist, el just per excel·lència. La seva principal obra política, Considérations sur la France (1797), presenta la Revolució Francesa (subjecte central de les seves reflexions) com un esdeveniment satànic i «radicalment dolent», tant per les seves causes com pels seus efectes.

## Vegeu també

* Edmund Burke

## Referències

* ↑ Maistre, Joseph de (1753-1821) Auteur du texte. Considérations sur la France [par Joseph de Maistre] (en francès), 1797.

## Enllaços externs

* La seducció de la desraó: l'idil·li intel·lectual amb el feixisme, de Nietzsche a la postmodernitat, per Richard Wolin Arxivat 2009-08-30 a Wayback Machine.
* Las veladas de San Petersburgo: Política y Literatura en el pensamiento contrarrevolucionario de Joseph de Maistre, por Juan Luis Péerz y Álex Seglers (castellà) Arxivat 2009-11-23 a Wayback Machine.
# Aixeta

Una aixeta, grifó o canella és una vàlvula que s'acciona manualment i que adaptada a l'orifici d'un recipient o a l'extrem d'una conducció, regula la sortida d'un fluid.
La paraula «aixeta» està documentada des de 1363 i és d'origen incert, probablement deriva del verb aixetar i aquest del llatí tardà ex-aptare ('deslligar').
Hi ha diversos tipus de mecanismes que fan la funció d'una aixeta, en general consisteixen en un cos fix que disposa d'una peça interior accionada des de l'exterior, la qual pel seu moviment ja sia de rotació o de translació, permet o impedeix el pas de l'aigua o d'un altre fluid. L'aixeta també té un broc que dirigeix cap enfora el raig que surt.
Un exemple d'aixeta per l'aigua de la llar amb la vàlvula de seient corresponent, consta de tija amb rosca i al final una volandera gran i gruixuda de cautxú, cuir o de goma que com mostra la imatge, en girar el comandament, tanca el conducte d'arribada i d'aquesta manera interromp el pas de l'aigua. Tradicionalment la peça de tancament era de cuir, per la qual cosa en certs països es coneix com a "cuerito", i en altres sabata, que també recorden aquest origen, tot i que actualment són de cautxú sintètic.
També es fabriquen aixetes amb altres tipus de vàlvula. En llocs poc representatius (jardins, cotxeres) s'utilitzen aixetes amb vàlvula de bola. En les aixetes dels banys, s'utilitzen amb vàlvula de discs ceràmics.

## Tipus d'aixetes
### Individuals

    Aquest tipus d'aixetes s'utilitza molt poc en l'actualitat, i eren els únics que existien abans dels monobloc o monocomandaments. Es tracta d'aixetes "d'una sola aigua", és a dir, si volem tenir aigua freda i calenta s'han d'instal·lar dues aixetes diferents amb les respectives canelles, permetent el pas de l'aigua només freda o només calenta i, si es vol barrejada, ha de fer-se en la cubeta de l'aparell sanitari.

### En bateria

    S'utilitzen dues claus de pas separades i, mitjançant canonades, generalment ocultes, les sortides s'uneixen en un sol canó, on es barregen calenta i freda. Aquest tipus d'aixetes es col·loquen en banyeres i dutxes.

### Monocomandaments

    Aquestes aixetes són d'un sol comandament, el qual dona pas tant a l'aigua calenta com a l'aigua freda. El sistema d'obertura és de palanca, que s'aixeca cap amunt per obrir l'aigua. Es tria l'aigua movent la palanca cap a l'esquerra o cap a la dreta, si volem aigua temperada la deixarem al centre. Aquest tipus d'aixeta és el que més s'instal·la en l'actualitat en lavabos, bidets, piques, banyeres i dutxes.

### Termostàtiques

    Aquest tipus d'aixeta és el més còmode, ja que ens permet regular el cabal de l'aigua segons convingui, un altre comandament auxiliar permet seleccionar la temperatura, o obrir només l'aigua freda o l'aigua calenta. Així s'estalvia aigua i temps, ja que se sol demorar bastant per aconseguir que la temperatura estigui al gust de l'usuari. S'instal·len en banyeres i dutxes.
# Uperoleia trachyderma

Uperoleia trachyderma és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Hero, J.-M., Roberts, D., Horner, P. & Retallick, R. 2004. Uperoleia trachyderma. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 22 d'abril del 2008.
# Oreské (Trnava)

* No s'ha de confondre amb Oreské (Košice).
Oreské és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1392.
# Districte de Porrentruy

Porrentruy és un dels tres districtes suïssos del cantó del Jura. La capital és la vila de Porrentruy. L'idioma és el francès i té una població de 24.123 habitants (a 31 de desembre de 2022).
Porrentruy es divideix en un total de 36 municipis:
| Municipi | Població (31 Des 2005) | Àrea, km² |
| Alle | 1658 | 10.66 |
| Asuel | 194 | 10.14 |
| Beurnevésin | 150 | 5.10 |
| Boncourt | 1308 | 9.02 |
| Bonfol | 698 | 13.59 |
| Bressaucourt | 418 | 9.49 |
| Buix | 463 | 8.23 |
| Bure | 685 | 13.69 |
| Charmoille | 352 | 9.20 |
| Chevenez | 643 | 21.73 |
| Coeuve | 678 | 11.59 |
| Cornol | 857 | 10.43 |
| Courchavon | 298 | 6.23 |
| Courgenay | 2140 | 18.42 |
| Courtedoux | 750 | 8.13 |
| Courtemaîche | 662 | 8.94 |
| Damphreux | 169 | 5.62 |
| Damvant | 130 | 5.05 |
| Fahy | 386 | 7.78 |
| Fontenais | 1261 | 10.48 |
| Fregiécourt | 136 | 3.48 |
| Grandfontaine | 352 | 8.94 |
| Lugnez | 216 | 5.13 |
| Miécourt | 427 | 6.46 |
| Montenol | 86 | 2.15 |
| Montignez | 251 | 5.80 |
| Montmelon | 103 | 11.97 |
| Ocourt | 135 | 11.63 |
| Pleujouse | 87 | 1.82 |
| Porrentruy | 6593 | 14.84 |
| Réclère | 190 | 6.19 |
| Roche-d'Or | 40 | 3.46 |
| Rocourt | 145 | 4.48 |
| Saint-Ursanne | 712 | 11.46 |
| Seleute | 71 | 6.81 |
| Vendlincourt | 568 | 9.14 |
| Total | 24,012 | 317.28 |

## Referències

* ↑ «Demografische Bilanz nach institutionellen Gliederungen» (en francès). STAT-TAB. [Consulta: 6 gener 2024].
# Sjećaš li se Dolly Bell

Sjećaš li se Dolly Bell? (en serbocroat Te'n recordes de Dolly Bell) és una pel·lícula iugoslava de 1981 dirigida per Emir Kusturica, que va suposar el seu debut com a director, amb un guió basat en el relat del bosnià Abdulah Sidran. La pel·lícula mostra els primers signes de l'elegància estilística que Kusturica desplegaria amb eficàcia en obres posteriors. La cinta va ser la candidata iugoslava a millor pel·lícula estrangera en la gala dels Premis Oscar de 1981, però finalment no va ser acceptada com nominada.

## Argument

Ambientada a principis dels anys 1960 a l'estiu en un dels barris de Sarajevo, la trama segueix la sort d'un nen de l'escola sobrenomenat Dino (Slavko Štimac). Simultàniament és captivat per una vida que parpelleja davant els seus ulls i oïdes entre el cinema i un club local (on, entre altres coses, veu la Europa di notte de Alessandro Blasetti i escolta "24 Mila Baci" de Adriano Celentano), Dino s'endinsa en un submon habitat per pinxos locals i delinqüents d'estar per casa. No obstant això, quan és recompensat a través d'un enllaç per a proporcionar un amagatall a la prostituta "Dolly Bell" (Ljiljana Blagojević), el seu món canvia i s'enamora d'ella.

## Repartiment

* Slavko Štimac - Dino
* Slobodan Aligrudić - Padre
* Ljiljana Blagojević - Dolly Bell
* Mira Banjac - Madre
* Pavle Vujisić - Tío
* Nada Pani - Tía
* Boro Stjepanović - Cvikeraš
* Žika Ristić - Čiča
* Jasmin Celo
* Mirsad Zulić
* Ismet Delahmet
* Jovanka Paripović
* Mahir Imamović
* Zakira Stjepanović
* Tomislav Gelić
* Sanela Spahović
* Fahrudin Ahmetbegović
* Samir Ruznić
* Dragan Suvak
* Aleksandar Zurovac

## Sobre la pel·lícula

Aquesta pel·lícula es va rodar originalment per a la televisió iugoslava. Aquesta és la primera pel·lícula on els actors no parlen el serbocroat oficial, sinó la "llengua del poble", la de Sarajevo.
El nom de Dolly Bell fa al·lusió a una stripper del Crazy Horse a la pel·lícula Europa di notte (1959) del director italià Alessandro Blasetti. També la veiem a les pel·lícules Gala de Jean-Daniel Pollet i Les Bonnes femmes de Claude Chabrol.
Emir Kusturica estava a l'exèrcit en el moment del Festival de Venècia, on es va presentar per primera vegada. Els seus superiors militars li van concedir un permís especial de 24 hores per abandonar Iugoslàvia per rebre el seu premi a Venècia.

## Premis

A la 38a Mostra Internacional de Cinema de Venècia va guanyar el premi a la millor opera prima i el premi FIPRESCI. També va guanyar el premi de la crítica a la Mostra Internacional de Cinema de São Paulo.

## Referències

* ↑ Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences
* ↑ «FIPRESCI Awards 1981». fipresci.org. [Consulta: 30 març 2018].
* ↑ Do You Remember Dolly Bell?, Encyclopaedia Britannica

## Enllaços externs

* Sjećaš li se Dolly Bell a YouTube
# Al-Merreikh SC Omdurman

L'Al-Merreikh SC Omdurman (àrab: نادي المريخ السوداني, Nādī al-Mirrīẖ as-Sūdānī, ‘Club Sudanès de Mart’) és un club de futbol sudanès de la ciutat d'Omdurman. Al-Merreikh és el nom àrab del planeta Mart.

## Història

L'Al-Merreikh fou fundat com Sport Club of Al-Masalma l'any 1908 per joves del districte d'Al-Masalam a Omdurman i fou reanomenat Al-Merreikh el 1927. Fou el campió del primer campionat de futbol de Sudan el 1934. L'uniforme original del club era negre, canviant més tard al vermell i groc.

## Palmarès

* Lliga sudanesa de futbol
** 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1977, 1978, 1982, 1985, 1990, 1993, 1997, 2000, 2001, 2002, 2008, 2011, 2013, 2015, 2018–19
* Copa sudanesa de futbol
** 1963, 1970, 1971, 1972, 1974, 1983, 1984, 1985, 1986, 1988, 1991, 1992, 1994, 1996, 2001, 2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2018
* Lliga de Khartum de futbol:
** 1953-54, 1955-56, 1961-62, 1965-66, 1967-68, 1971-72, 1972-73, 1978-79, 1980-81, 1982-83, 1984-85, 1985-86, 1990-91, 1991-92, 1992-93, 1995-96, 1996-97
* Copa CECAFA de clubs:
** 1986, 1994, 2014
* Recopa africana de futbol:
** 1989

## Presidents

Presidents des de 1927.
| Khaled Abdullah Sulaiman Atabani Mohammed Khair Ali Mohammed Ali Bakhiet Yousif Omer Agha Mohammed Bashier Fourawy Mohammed Sherrief Ahmed | Ishag Shadad Dr.Mohammed Saeed Bayiomy Bashier Hassan bashier Ibrahim Mohammed Ahmed Fahmy Sulaiman Yousif Abusamra Abdulrahim Osman Saleh | Dr.Mohammed Alfatih Badawy mohammed Osman Awad Abuzeid Abdulrahman Shakhour Mahadi Alfaki Hassan Abu-ala'ila Fouad Altoum | Abdulaziz Shiddou Khalid Hassan Abbas Abdulhamid Haggoug Mahil Abu Ginna Dr.Tag Alsir Mahgoub Mohammed Eliyas mahgoub Gamal alwali |

## Entrenadors destacats

* Entrenador
* Mansour Ramadan
* John Manang
* Sayed saleem
* Arnest Ruder
* Ahmed Rifaat
* Mr Marco
* Kreso Senad
* *Mahmoud Saad
* Mr Branco
* Mohammed Omer
* Otto Pfister

## Referències

* ↑ «تأسيس نادي المريخ (Foundation of the club)». Al-Merrikh Official website, 01-09-2014. Arxivat de l'original el 2015-05-23. [Consulta: 11 agost 2019].
* ↑ «Sudan - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Sudan - List of cup winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Diari oficial Arxivat 2018-08-07 a Wayback Machine.
* Fòrum en anglès Arxivat 2007-12-15 a Wayback Machine.
* Web de seguidors Arxivat 2009-04-19 a Wayback Machine.
* Web de seguidors Arxivat 2008-10-07 a Wayback Machine.
# Ust-Avam

Ust-Avam (en rus: Усть-Авам) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 513 habitants. Pertany al districte de Dudinka.

## Referències

* ↑ «Территории Красноярского края». Arxivat de l'original el 2013-05-04. [Consulta: 25 abril 2013].
# Azork d'Ibèria

Azork (mort el 103), fou un rei d'Ibèria amb seu a Armazi que va regnar de l'any 87 al 103.
Azork era fill de Pharsman d'Armaz, al qui va succeir l'any 87. Fou contemporani del seu cosí Armazel d'Ibèria que regnava a Mtskheta. Les cròniques georgianes expliquen que era vassall del rei d'Armènia fins que el rei armeni (que anomenen Erovan II -Orontes- no identificat) fou assassinat pel seu ministre Smbat Bivritan, el qual va posar al tron a Artabat (l'any 100 va morir Tiridates I, no consta pas que fos assassinat, però el va succeir el part Axidares d'Armènia; la crònica es podria referir per Erovand II a Orodes I de Pàrtia); això fou aprofitat pels dos cosins reis georgians que aliats als pobles del Caucas van assolar Armènia retornant al seu territori amb molt de botí. Però llavors el rei dels ossets, Bazuk, va desafiar en duel al ministre Smbat; el resultat fou una derrota de Bazuk que fou assassinat pels georgians embogits; llavors els dos reis georgians, Azork i Armazel van tornar a atacar Armènia lliurant una sagnant batalla en la qual foren derrotats. Després de refer-se de la derrota els dos reis van tornar a atacar Armènia i altre cop Smbat els va derrotar i es van haver de reconèixer vassalls del rei d'Armènia (probablement del rei dels parts).
Va deixar un fill de nom Hamazasp I o Amazasp, que el va succeir.

## Referències

* Marie Felicité Brosset, Histoire de Georgie, Sant Petersburg.
# Paper d'estrassa

El paper d'estrassa o paper kraft, és un tipus de paper bast i gruixut de color marró, molt resistent, elaborat a partir de materials de reciclatge amb pasta obtinguda pel mètode del sulfat. El seu nom es deriva de l'alemany, en el què kraft significa fort. Es fabrica amb pasta química, sense blanquejar-lo i és a una cocció breu. Molt resistent a esquinçament, tracció, desgast, etc. Se sol utilitzar com a embolcall, per sacs, paquets o per fabricar capses. En construcció, s'utilitza combinat amb polietilè o oxiasfalt per formar barreres de vapor.

## Referències

* ↑ NPCS Board. Select & Start Your Own Industry (en anglès). 4th Revised Edition. NIIR PROJECT CONSULTANCY SERVICES, 2012, p. 376. ISBN 9789381039151.
* ↑ «El paper kraft». Raima. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «paper ‘kraft’». GEC. [Consulta: 28 gener 2024].

## Vegeu també

* Procés Kraft
# Dominik Reinhardt

Dominik Reinhardt (nascut el 19 de desembre de 1984 en Leverkusen) és un futbolista alemany que actualment juga com a defensa a l'FC Augsburg.
# Sjöberg

Sjöberg és el nom dels següents personatges:
* Fredrik Sjöberg (Västervik, 1958), traductor, periodista i literat suec
* Patrik Sjöberg (Göteborg, 1965), atleta suec de tres medalles olímpiques en salt d'alçada
# Jordi Rubio i Nuñez

Jordi Rubio i Nuñez (Castellbisbal, 4 de març de 1975) és un ciclista català d'elit que ha destacat en la pràctica del biketrial, havent-ne aconseguit dos Subcampionats del Món i una Copa del Món indoor entre altres èxits. Després de més de 20 anys d'activitat en aquest esport (és dels pocs que hi ha estat competint tant de temps), ha adquirit una gran experiència que li ha permès poder-se dedicar també a la formació de nous pilots tot fent de monitor al Trial Parc de Sabadell, les zones del qual ajudà a dissenyar juntament amb Ot Pi i César Cañas.
    A 1 de gener de 2009

## Palmarès

| Any | C. del Món | C. del Món indoor | Copa del Món indoor | Camp. d'Espanya | C. Països Catalans | Camp. de Catalunya | Tro. Gen. Cat. | Títols |
| 1991 | | | | 1r Cadet | | 1r Cadet | 1r Cadet | 3 |
| 1992 | | | | | | | | - |
| 1993 | 2n Expert + Junior | | | | | | | - |
| 1994 | | | 2n | | | | | - |
| 1995 | | | | | | 1r | | 1 |
| 1996 | 7è | 2n | | 1r | | 1r | | 2 |
| 1997 | 8è | 1r | | | | 1r | | 2 |
| 1998 | 5è | | 3r | | | 1r | | 1 |
| 1999 | 7è | | | | | | | - |
| 2000 | | | | 1r | | 1r | 1r | 3 |
| 2001 | 3r Master | | | | 1r | 1r | | 2 |
| 2002 | | | | | | 1r | 1r | 2 |
| 2003 | | | | 2n | 1r | 1r | 1r | 3 |
| 2004 | | | | 2n | 1r | 1r | | 2 |
| 2005 | | | | 2n | | 1r | 1r | 2 |
| 2006 | | | | 2n | | | | - |
| 2007 | | | | | | | | - |
| 2008 | | | | | | | 1r | 1 |
| Total | - | 1 | - | 3 | 3 | 11 | 6 | 24 |
| | | | | | 20 nacionals | 20 nacionals | 20 nacionals | |

### Notes

* ↑ Tret que s'indiqui expressament, la classificació consignada l'aconseguí en categoria Elit
* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats nacionals, estatals o internacionals guanyats
* ↑ Fins al 1991 inclòs, el biketrial s'anomenà oficialment trialsín

## Referències

* ↑ «Campeonato Catalunya Biketrial, segunda prueba, El Vendrell > Clasificaciones completas y zona a zona pinchando aquí» (XLS). todotrial.com. BAC, 11-05-2010. Arxivat de l'original el 21 de març 2014. [Consulta: 4 octubre 2012].
* 1 2 Pi, Pere. «230. Jordi Rubio». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 304-305. ISBN 9788461590353.
* ↑ «Circuit Trial Sabadell» (en castellà). andreumiro.com, 2006. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 4 octubre 2012].
* ↑ «Escola de Trial». bicisprint.com, 2006. Arxivat de l'original el 8 de gener 2013. [Consulta: 4 octubre 2012].

## Enllaços externs

* Vídeo de Jordi Rubio fent una exhibició el 2007
# Accident aeri de Villa Castelli

L'accident aeri de Villa Castelli va ser el xoc entre dos helicòpters a la Vall de Yeso, pertanyent a la localitat de Villa Castelli, a uns 300 km de la capital de la Província de La Rioja, Argentina, el 9 de març de 2015.
Els morts van ser vuit ciutadans francesos i dos ciutadans argentins, que eren els pilots de les aeronaus. Els aparells es trobaven prestant servei de logística per al programa Dropped ('Supervivent' en la traducció al castellà) del canal francès TF1.

## Fets

El 9 de març de 2015 van xocar en l'aire dos helicòpters sobre la Vall de Yeso, pertanyent a la localitat de Villa Castelli, a uns 300 km de la capital de la Província de La Rioja, Argentina. Com a conseqüència del mateix van morir deu persones, de les quals vuit eren franceses; les dues restants van ser els pilots d'ambdues aeronaus, de nacionalitat argentina. Els aparells eren operats sota la direcció de les governacions de les províncies de La Rioja i Santiago del Estero, i es trobaven prestant servei de logística per al programa Dropped ('Supervivent' en la traducció espanyola) del canal francès TF1.
Dropped és un reality que reuneix destacats esportistes i els posa a prova; entre els 8 ciutadans morts es trobaven equip de producció i algunes figures destacades a nivell mundial com la medallista olímpica de natació Camille Muffat, la navegadora Florence Arthaud i el medallista olímpic de boxa Alexis Vastine.

## Recerca

L'accident va ser investigat per la Junta de Recerca d'Accidents d'Aviació Civil (JIAAC). L'informe final va establir que la causa immediata de l'accident van ser les «deficiències a la planificació de l'operació… incloent la falta de previsió en la utilització del concepte “veure i ser vist” o d'una maniobra evasiva en cas de perdre contacte visual entre ambdues aeronaus». Van concórrer a generar l'accident l'«absència de procediments formals concordes a la naturalesa de les operacions realitzades» i l'«ambigüitat normativa en relació amb les operacions aèries d'aeronaus públiques».

## Referències

* 1 2 «La Rioja: van xocar dos helicòpters i van morir 10 persones». Clarín, 09-03-2015.
* 1 2 «Moren els integrants de Supervivència (dropped)». Segundo Enfoque, 09-03-2015. Arxivat de l'original el 10 de març de 2015. [Consulta: 10 març 2015].
* ↑ «Medallistes olímpics francesos van morir en xoc d'helicòpters a Argentina». La Tercera, 09-03-2015. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 13 agost 2021].
* ↑ JIACC. «Informe final LQ-CGK / LQ-FJQ. Exp.:088/15». JIAAC. Arxivat de l'original el 2017-08-07. [Consulta: 13 agost 2021].

## Enllaços externs

* JIACC. «Informe final LQ-CGK / LQ-FJQ. Exp.:088/15». JIAAC. Arxivat de l'original el 2017-08-07. [Consulta: 13 agost 2021].
* "Accidente en Argentina, entre dos Airbus Helicopters AS 350's el lunes 9 de marzo de 2015" (Arxiu) ((castellà))