OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rémire-Montjoly

Rémire-Montjoly és un municipi francès, situat a la regió d'ultramar de la Guaiana Francesa. L'any 2006 tenia 17.736 habitants. Limita amb Roura a l'est, Matoury a l'oest i Caiena al nord-oest. El principal port de la Guaiana francesa, el Dégrad-des-Cannes, està situat en aquesta comuna, en l'estuari del riu Mahury.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1961 | 1967 | 1974 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.181 | 2.062 | 2.950 | 6.773 | 11.701 | 15.555 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean Ganty | |

## Història

La comuna es deia originalment Rémire, i fou fundada el 1652. Després de l'erupció de Mont Pelée el 1902 s'hi establiren molts martiniquesos. El 27 de març de 1969 va canviar el nom a Rémire-Montjoly per a reflectir el desenvolupament de Montjoly, una de les dues localitats en la comuna. Amb l'expansió urbana, ambdues localitats s'han fusionat amb Caiena en una àrea urbana, encara que administrativament està separat de la comuna de Caiena. El 1969 es va crear el port de Dégrad-Des-Cannes i el 1983 una central elèctrica
# Plataforma Intergovernamental en Biodiversitat i Serveis dels Ecosistemes

La Plataforma Intergovernamental en Biodiversitat i Serveis dels Ecosistemes o PIBSE (en anglès Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem Services o IPBES) és un organisme intergovernamental independent, per enfortir la relació entre els àmbits científic i el legislatiu i polític sobre la biodiversitat i serveis dels ecosistemes per preservar-ne la seva conservació i fer-ne un ús sostenible, per tal d'assegurar un benestar humà i un desenvolupament sostenible a llarg termini. Es va establir a la Ciutat de Panamà, el 21 d'Abril 2012 per 94 governs.
Tots els països membres de les Nacions Unides poden unir-se a la plataforma i els seus membres estan compromesos amb la construcció de la PIBSE com a òrgan intergovernamental líder per a l'avaluació de l'estat de la biodiversitat del planeta, els seus ecosistemes i els serveis essencials que presten a la societat.
La PIBSE proporciona un mecanisme reconegut tant per les comunitats científica com per la política per sintetitzar, revisar, analitzar i avaluar críticament les informacions i els coneixements rellevants generats al món pels governs, les institucions acadèmiques, organitzacions científiques, organitzacions no governamentals, així com els pobles indígenes i les comunitats locals. Es tracta d'un grup creïble d'experts en la realització d'avaluacions de la informació i el coneixement d'una manera transparent. La PIBSE és única, ja que tindrà com a objectiu enfortir la capacitat per a l'ús efectiu de la ciència en la presa de decisions a tots els nivells.
La PIBSE també tindrà com a objectiu atendre les necessitats dels acords ambientals multilaterals que estan relacionats amb la biodiversitat i els ecosistemes: ls Conveni sobre la Diversitat Biològica (CDB), la Convenció sobre el Comerç Internacional d'Espècies Amenaçades de Fauna i Flora Silvestres (CITES), la Convenció sobre Espècies Migratòries (CMS), la Convenció de Ramsar sobre els Aiguamolls, la Convenció del Patrimoni Mundial (WHC) de la UNESCO, el Tractat Internacional sobre els Recursos Fitogenètics per a l'Alimentació i l'Agricultura (TIRFAA) i la Convenció de les Nacions Unides per la Lluita contra la Desertificació (UNCCD). La PIBSE es basarà en els processos existents que garanteixen la sinergia i la complementarietat en el treball de l'altre.
El Programa de les Nacions Unides per al Medi Ambient (PNUMA) proporcionarà la Secretaria de la Plataforma, que operarà a partir de Bonn, a Alemanya.

## Referències

* ↑ IPBES Website

## Enllaços externs

* Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem Services
# Constancio Plurilópez

Constancio Plurilópez o simplement Plurilópez va ser una sèrie d'historietes creada per Tran amb guions propis o amb l’ajuda dels habituals d’aquesta tasca a l'editorial Bruguera per a les revistes Mortadelo i Súper Mortadelo el 1977.

## Trajectòria editorial

Constancio Plurilópez va ser, pel que sembla, un encàrrec de la Redacció de Bruguera al dibuixant Tran, qui va comptar amb els guions de José Luis Ballestín, Julio Fernández, Juan Manuel González Cremona, Armando Matías Guiu, F. Morillo, Jaume Ribera, Francisco Serrano, Montse Vives i Leonardo Diaz.
A part de aparèixer a "Mortadelo" i "Súper Mortadelo", Constancio Plurilópez va fer-ho en altres revistes de l'editorial, com Super Pulgarcito, Tío Vivo, Bruguelandia, Mortadelo Especial, etc.

## Argument

Constancio Plurilópez és un home increïblement pluriocupat, sempre corrent a fitxar en un treball quan a penes acaba de fitxar en la sortida de l'altre, fins al punt que ha d'aprofitar per a menjar alguna cosa mentre està servint en un de les seves ocupacions de cambrer. L'objectiu de tant d'esforç és el d'instal·lar-se en un pis amb la seva núvia Pepita, però entre que Plurilópez mai aconsegueix un ascens i la seva mala sort general a penes aconsegueix arribar a fi de mes, menys encara estalviar. La paròdia anava fins a l’extrem de que, en alguna de les seves historietes, en Plurilópez arribava a exercir fins a cinc feines diferents alhora (oficinista, cambrer, farcidor de bosses de cafè, revisor d’autobús i acomodador de cinema). La sèrie era un rosari de la multitud d’oficis que es podien exercir sense cap preparació prèvia. Alguns, com el de sereno o el d’acomodador de cinema, ja no existeixen avui dia. Tran va practicar en aquesta sèrie un humor crític amb la societat que obligava el seu personatge a pluriocupar-se, però era eficaç i plenament integrable en l’estil de Bruguera a la seva última etapa.
En algun moment, no obstant això, Plurilópez va aconseguir adquirir l'anhelat pis i la sèrie va passar a titular-se Constancio, el vecino del quinto i a centrar-se en els embolics veïnals en els quals el personatge es ficava a causa de la seva bona fe.

## Referències

* 1 2 3 «Constancio Plurilópez». Humoristan. [Consulta: 18 maig 2022].
* 1 2 3 Guiral (11/2007), p. 273.
* ↑ Constancio Plurilópez a la maginoteca

## Bibliografia

* GUIRAL, Antoni. Los tebeos de nuestra infancia: La Escuela Bruguera (1964-1986). Colección Magnum nº 7. Barcelona: Ediciones El Jueves, S. A., 11/2007. Depósito Legal: B-50353-2007. ISBN 978-84-9741-589-7.
* REGUEIRA, Tino. Guía visual de la Editorial Bruguera (1940-1988). Barcelona: Ediciones Glénat S. L., 2005. Depósito Legal: B-2551-05. ISBN 84-8449-664-3.
# Pinout

Pinout és un terme anglosaxó que, en traducció lliure, significa patillatge, o més correctament assignació de patillatge. Es fa servir en electrònica i en informàtica per a descriure com un connector elèctric és cablejat. Cada connexió del connector té un propòsit que es descriu breument al pinout. El pinout pot ser mostrat com una simple taula o pot incloure un diagrama. És important deixar clar com s'ha de veure el diagrama, indicant si aquest mostra la part posterior del connector (on s'uneixen els cables) o la "cara d'acoblament" del connector. Els pinouts publicats són particularment importants quan diferents fabricants volen interconnectar els seus productes usant estàndards oberts. Igualment s'utilitza per a conèixer la correlació de connexions de les clavilles situades en extrems oposats del cable.

## Enllaços externs

* Chan's pinout page Arxivat 2009-08-15 a Wayback Machine.(anglès)
* Handbook of pinouts for computer hardware, cables, adapters, slots, cellular phones and other devices(anglès)(rus)
# Rhipidomys gardneri

Rhipidomys gardneri és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al Perú i el Brasil. Es tracta d'un animal arborícola. El seu hàbitat natural són els boscos perennifolis de plana sense pertorbar, tot i que també se l'ha trobat en boscos pertorbats. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, malgrat que en el futur podria ser afectada per la desforestació.

## Referències

* ↑ Vivar, E.; Weksler, M.; Patterson, B. Rhipidomys gardneri. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 1 febrer 2015.
# Àtila capgrís

El àtila capgrís (Attila rufus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos del sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Àtila capgrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Honecker

Honecker és el nom dels següents personatges:
* Erich Honecker (1912-1994), polític alemany, màxim dirigent de l'RDA entre 1971 i 1989.
* Margot Honecker (1927-2016), política alemanya, Ministra d'Educació de l'RDA i muller d'Erich Honecker.
* Martin Honecker (1888-1841), filòsof alemany.
# Rémy Cabella

Rémy Cabella (Ajaccio, França, 8 de març de 1990), futbolista francès, d'origen italià. Juga de volant i el seu actual equip és el Montpellier HSC de la Lliga 1 de França.

## Trajectòria esportiva

El 20 de maig de 2012 es va proclamar campió amb el Montpellier HSC, i així va aconseguir el seu primer títol com a professional i el primer títol del seu club a la Lliga 1.
El 13 de maig de 2014, l'entrenador de la selecció francesa Didier Deschamps el va incloure a la llista final de 23 jugadors que representaran França a la Copa del Món de Futbol de 2014.

## Palmarès

* Lliga francesa de futbol: campió 2011-2012 (Montpellier Hérault Sport Club).

## Referències

* ↑ «Montpeller au Panthéon» (en francès) Arxivat 2016-03-09 a Wayback Machine. lequipe.fr, 21 Mai 2012
* ↑ «Une liste de 23 sans surprise». France Football, 13-05-2014. [Consulta: 13 maig 2014].
* ↑ «Benzema, Varanne y Griezmann, citados por Francia». FIFA.com, 13-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-14. [Consulta: 13 maig 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa de Rémy Cabella a ceroacero.es (castellà)
# Megastomatohyla mixe

Megastomatohyla mixe és una espècie de granota que viu a Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Santos-Barrera, G. & Canseco-Márquez, L. 2004. Megastomatohyla mixe. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 30 d'abril del 2008.
# Corba epidèmica

Una corba epidèmica, també coneguda com a corba epidemiològica, és un diagrama estadístic utilitzat en epidemiologia per visualitzar l'aparició d'un brot d'una malaltia. Pot ajudar a la identificació del mode de transmissió de la malaltia. També pot mostrar la magnitud de la malaltia, els seus límits, la seva tendència en el temps i el seu període d'incubació. Pot donar als investigadors del brot una idea de si el brot probablement prové d'una font puntual (com per exemple, d'un manipulador d'aliments), d'una font comuna contínua (amb contaminació continuada) o d'una font propagada (que es transmet principalment entre les persones).
Les corbes epidèmiques generalment mostren la freqüència de nous casos en comparació amb la data d'aparició del primer cas de la malaltia.

## Referències

* ↑ «Epidemic Curves».
* 1 2 Torok, Michelle. «Focus on Field Epidemiology». North Carolina Center for Public Health Preparedness, 2003.
* ↑ «Using an Epi Curve to Determine Mode of Spread».
* ↑ LaMorte, Wayne W. «Epidemic Curves». Boston University School of Public Health, 05-05-2017.
# Pericoma fallax

Pericoma fallax és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: les illes Britàniques, els Països Baixos, Txèquia,Bèlgica, França, Alemanya, Itàlia i Hongria.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Society for the study of flies (Diptera) (anglès)
* ↑ Atlas of Staffordshire True Flies Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Nederlands Soortenregister (neerlandès)
* ↑ Jan Jezek, 2006.Psychodidae (Diptera) of the Jeseníky Protected Landscape Area and its environs with descriptions of two new Berdeniella species from the Czech Republic. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae. Vol. 46, pp. 151-192. ISSN 0374-1036.
* ↑ Jan Jezek i Josef Hájek, 2007. Psychodidae (Diptera) of the Orlické hory Protected Landscape Area and neighbouring areas with descriptions of two new species from the Czech Republic. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae. Vol. 47, pp. 237-285. ISSN 0374-1036.
* ↑ Belgian Species List 2012 (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioPix (anglès)
# Ressuscitat

Risen és una pel·lícula dels Estats Units del 2016 de drama bíblic, dirigida per Kevin Reynolds i escrita per Reynolds, Paul Aiello i Karen Janszen. És protagonitzada per Joseph Fiennes, Tom Felton, Peter Firth i Cliff Curtis. Aquest film ha estat doblat al català.

## Sinopsi

Clavius Valerius, un eficaç i professional tribú romà, és encarregat per Ponç Pilat de fer executar la pena capitata (crucifixió) a tres rebels acusats de sedició contra l'Imperi, un d'ells un tal Jesús de Natzaret. A més ha d'encarregar-se de la seva sepultura i vigilància amb una escorta de soldats per com d'«inusual» i preponderant és la seva personalitat entre les altes autoritats jueves. Tanmateix, queda sorprès en saber que els soldats sota les seves ordres havien desaparegut i la tomba era buida, sorprenentment no hi havia indicis que hagués estat un robatori. Això fa que Pilat s'inquieti, i li encarrega que investigui els rumors sobre la resurrecció del messies jueu i que localitzi aviat el cos de Jesús per calmar la possibilitat d'una imminent insurrecció a Jerusalem durant els 40 dies següents.

## Referències

* ↑ «Títol en català a Ésadir.cat», 12-04-2020. [Consulta: 15 agost 2020].
* ↑ «Resucitado». El Punt Avui, 2016. [Consulta: 31 juliol 2022].
* ↑ Àlvarez, Alèxia. «El ressuscitat de Kevin Reynolds (2016)». La cinta de Νίκη. Xtec, 29-04-2016. [Consulta: 31 juliol 2022].
# Àtika

«Àtika» té aquests significats:
* Àtika bint Abd-al-Múttalib, companya del profeta Mahoma
* Àtika bint Abi-Sufyan, companya del profeta Mahoma
* Àtika bint Murra, avantpassada del profeta Mahoma
* Àtika bint Yazid, princesa omeia
* Àtika bint Zayd, companya del profeta Mahoma
# Honeaïta

La honeaïta és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom en honor de Russell M. Honea (1929–2002).

## Característiques

La honeaïta és un sulfur de fórmula química Au₃TlTe₂. Es tracta d'un nou tipus d'estructura, amb una química única entre els minerals coneguts. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina d'or de Karonie, al mont Monger Goldfield, a Kalgoorlie-Boulder (Austràlia Occidental). Es troba en microfractures, sobretot a les zones on l'amfibolita ha estat objecte d'alteració per la prehnita, com una part de la (probable) mineralització de greenschist-fàcies a temperatures relativament baixes. Sol trobar-se associada a altres minerals com: tel·lurobismutita, pirrotita, prehnita, petzita, molibdenita, melonita, mattagamita, hessita, or, frohbergita, calaverita i altaïta. També ha estat descrita al dipòsit d'or de Potashnya, a la província de Kíev (Ucraïna).

## Referències

* ↑ «Honeaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# SM U-5

El SM U-5 era un submarí de tipus U-Boot de l'Imperi Alemany, utilitzat per la Marina Imperial Alemanya durant la Primera Guerra Mundial. Va ser construït en el 2 de juliol de 1910 en la Germaniawerft en Kiel, en el moll 147. Durant la Guerra va estar sota les ordres del Kptlt Johannes Lemmer, el qual no va enfonsar cap vaixell en les seves dues patrulles. Va ser enfonsat en un accident en el 18 de desembre de 1914 davant la costa de Bèlgica, i es va enfonsar sense deixar cap supervivent dels 28 homes que operaven la màquina. En la curta vida operacional del submarí, aquest va formar part de la 1 flotilla

## Vegeu també

* SM U-2
* SM U-3
* SM U-4

## Bibliografia

* Gröner, Erich; Jung, Dieter; Maass, Martin. U-boats and Mine Warfare Vessels. 2. London: Conway Maritime Press, 1991. ISBN 0-85177-593-4.
* Rössler, Eberhard. U-Bootbau bis Ende des 1. Weltkriegs, Konstruktionen für das Ausland und die Jahre 1935-1945 (en alemany). I. Koblenz: Bernard & Graefe, 1985. ISBN 3-7637-5213-7.
* Kemp, Paul. U-boats destroyed, German submarine losses in the World Wars. London: Arms & Armour Press, 1997, p. 9. ISBN 1-85409-321-5.
* Stern, Robert C. Battle Beneath the Waves: U-boats at War. Cassell Military Paperbacks, 2002. ISBN 0-304-36228-X.
# Pintura religiosa

La pintura religiosa és la pintura que té com a tema les representacions dels textos sagrats, especialment dins dels tres monoteismes. A Europa es refereix sobretot a aquella que relata episodis de l'Antic o del Nou Testament, així com les vides dels sants i d'altres textos apòcrifs cristians.
És un gènere àmpliament desenvolupat, que constitueix una part molt important de la producció artística dels pintors en determinades èpoques.
# Megastachya

Megastachya és un gènere de plantes de la subfamília centotecòidia, família de les poàcies. És originari de Sud-àfrica.
El gènere fou descrit per Ambroise Marie François Joseph Palisot de Beauvois i publicat a Essai d'une Nouvelle Agrostographie 74, 167. 1812.

## Espècies seleccionades

Llista d'espècies a PPP:
| Megastachya abyssinica Megastachya acutiflora Megastachya amabilis Megastachya amoena Megastachya aturensis Megastachya berteroniana Megastachya bipennata Megastachya boryana Megastachya brasiliensis Megastachya breviflora Megastachya brizoides Megastachya canadensis Megastachya ciliaris Megastachya ciliata Megastachya condensata Megastachya corymbifera Megastachya cuspidata Megastachya cylindrica Megastachya elongata Megastachya eragrostis | Megastachya fasciculata Megastachya glomerata Megastachya gouini Megastachya hypnoides Megastachya infirma Megastachya leersioides Megastachya madagascariensis Megastachya maxima Megastachya maypurensis Megastachya montufari Megastachya mucronata Megastachya multiflora Megastachya nigricans Megastachya oblonga Megastachya obtusa Megastachya olmedi Megastachya oxylepis Megastachya oxylepis var. capitata Megastachya panamensis Megastachya panicoides | Megastachya papposa Megastachya pastoensis Megastachya patula Megastachya polymorpha Megastachya prostrata Megastachya pulchella Megastachya purpurascens Megastachya reptans Megastachya rigida Megastachya rupestris Megastachya simpliciflora Megastachya spectabilis Megastachya swainsonii Megastachya tenax Megastachya tenella Megastachya thalassica Megastachya triticea Megastachya uninervia Megastachya unioloides |

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2006-11-01. [Consulta: 2 març 2010].
* ↑ «Megastachya». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ Llista d'espècies a PPP-index

## Enllaços externs

* Grassbase - The World Online Grass Flora
# Corba fotomètrica

Una corba fotomètrica és la representació gràfica del comportament de la llum. Aquesta, mostra les diferents característiques relacionades amb la naturalesa de la font, el tipus de reflector utilitzat i l'òptica o el disseny de les lluminàries.
Esdevenen una eina molt important per la selecció de la lluminària o la font ideal per a cada projecte d'il·luminació.

## Vegeu també

* Luminotècnia
* Luminotècnia fotogràfica

## Referències

* ↑ «La utilidad de las curvas fotométricas» (en castellà). iluminet, 18-08-2017.
# Pista de Toralla a Torallola

La Pista de Toralla a Torallola és una pista rural del terme municipal de Conca de Dalt (a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà. Enllaça els pobles de Toralla i Torallola.
Arrenca de la Pista de la Serra de Sant Salvador a prop i a migdia de Toralla, a llevant de la partida de la Via i a ponent de la d'Escauberes, d'on marxa cap al sud-sud-est, passa entre les partides de la Serra de Ramonic (nord-est) i la Serra de Mateu (sud-oest), segueix la carena de la Serra de Mateu ascendint cap a la Serra de Ramonic i passant pel costat nord del Corral de la Serra de Mateu. Un pic arriba a la Serra de Ramonic, emprèn pel seu costat meridional, i es comença a decantar cap al sud. Passa ran de l'extrem oriental de la partida de Gavatx, i s'adreça al Serrat de Gavarnes, pel vessant nord-est del qual discorre. A l'extrem sud-oriental d'aquest serrat, damunt de la partida de les Ginebres, tomba cap a ponent poc tros per, en arribar a los Tarters de Tuixà, tornar a girar cap al sud. Deixa la partida de la Font Sobirana a llevant, i va a buscar la carena que separa el barranc de Santa Cecília, que queda al nord-est, del barranc de Vilanova, al sud-oest. Deixa a ponent los Seixos i les Escometes, a llevant Peraire i altre cop a ponent la Llenguadera, i en arribar a Sant Roc entronca amb el Camí vell de la Pobla de Segur a Salàs de Pallars.
# Ressort motor

En el món genèric dels mecanismes de rellotgeria un ressort motor, o molla principal (cal precisar que en rellotgeria s'anomena molla reial o per analogia corda reial), és un ressort que permet emmagatzemar l'energia quan s'enrotlla, i tornar-la a donar durant l'expansió. En general es tracta d'una banda metàl·lica d'acer trempat enrotllada sobre un tambor o un eix. L'energia emmagatzemada es transmet a través d'un conjunt d'engranatges.
En algunes aplicacions, el sistema està controlat per un regulador centrífug, en altres per un regulador de làmines (la fricció de l'aire amb les làmines impedeix l'augment de velocitat), o mitjançant un escapament. Normalment, el ressort es recarrega amb una roda (la corona d'un rellotge) o mitjançant una clau extraïble (rellotges, joguines).

## Història

* Invenció abans de 1488

## Utilització

* Dispositius clàssics
** Rellotges mecànics
** Caixes de música
** Metro de cinta
** Cable amb retorn automàtic (per exemple, aspiradora, motoserra i talladores de gespa)
* Dispositius antics
** Telègraf (el motor per a la conducció de la tira de paper)
** Joguines
** Plats del fonògraf
** Càmera de filmar

## Avantatges i desavantatges

* El dispositiu funciona en equips mòbils, és totalment autònom i pot funcionar indefinidament sense fer ús de cap tecnologia d'alimentació no autosuficient (bateria, font d'alimentació, combustible, etc.), encara que cal donar-li corda de tant en tant.
* L'energia retornada varia a la part final del ressort, més o menys, el que fa difícil obtenir una velocitat constant.
* El soroll del mecanisme de transmissió o deregulació
* Pes/dimensions

## Vegeu també

* Escapament
* Rellotge mecànic

## Referències

* ↑ «inforeloj.com». Arxivat de l'original el 2018-05-21. [Consulta: 21 maig 2018].
* ↑ White, Lynn Jr. Medieval Technology and Social Change. Nova York: Oxford Univ. Press, 1966. ISBN 0-19-500266-0. , p.126-127
* ↑ Farr, James Richard. Artisans in Europe, 1300-1914. Londres: Cambridge University Press, 2000, p. 69. ISBN 052142934X.

## Bibliografia

* G.A. Berner 4-language Glossary, 1988 re-edition, courtesy FH, Federation of the Swiss Watch Industry, Bienne, Switzerland
* Murray, Michael P. «Everything you always wanted to know about clock mainsprings». Mike's Clock Clinic, 01-02-2005. [Consulta: 6 juliol 2009].

## Enllaços externs

* Mostra d'un ressort
* Exemple de com treure ressorts de manera segura d'un mecanisme vídeo en anglès.