OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gerard Villalonga i Hellín

Gerard Villalonga i Hellín (Maó, 29 d'abril de 1958) és un sacerdot catòlic espanyol. Va ser el vicari general de Menorca i administrador diocesà d'aquesta, des de 2022. Va tenir el mateix càrrec entre 2015 i 2017. El 14 de febrer de 2023 es fa públic el seu nomenament com a bisbe de la Diòcesi de Menorca.
Va néixer a Maó l'any 1958 i després d'estudiar Magisteri, va ingressar en el Cos de Professors d'EGB i va treballar en diversos col·legis públics com a professor de llengua castellana i anglesa. Posteriorment va ingressar en el Seminari d'Astorga, lloc on havia fet el servei militar l'any 1982 quan tenia 24 anys d'edat.
Va ser ordenat el 1987 a la Catedral de Menorca, diòcesi a la qual va quedar incardinat des de la seva ordenació com a prevere. El Seminari d'Astorga estava afiliat a la Facultat de Teologia del Nord d'Espanya, amb seu de Burgos. Una vegada acabats els estudis al Seminari va obtenir allí el Batxiller en Teologia o Llicenciatura en Estudis Eclesiàstics. Després de tres anys com a vicari parroquial i delegat diocesà d'ensenyament, va marxar a Roma, a la Pontifícia Universitat Gregoriana, on es va llicenciar en Dret Canònic, realitzant un postgrau d'especialització en Jurisprudència. El 1993 és nomenat Vicari Judicial de la Diòcesi i Rector d'Es Castell. L'any 2005 és destinat a Ciutadella i és nomenat Rector de la Catedral i de Sant Francesc. Des de llavors també és canonge i degà de la Catedral. El 2011 va ser nomenat pel bisbe de Menorca Salvador Giménez Valls com a vicari general de Menorca.
Posteriorment, l'any 2015 havent pres possessió Salvador Giménez Valls com a Bisbe de Lleida, va ser triat pel Col·legi de Consultors com a Administrador Diocesà de la Diòcesi, fins que es va produir la presa de possessió del nou bisbe a Menorca, el 7 de gener de 2017, quan esdevé bisbe Francesc Simón Conesa Ferrer, ex vicari general de la Diòcesi d'Oriola-Alacant.

## Episcopat

El 14 de febrer de 2023 va ser nomenat bisbe de la Diòcesi de Menorca. Va rebre l'ordenació com a bisbe el 22 d'abril, de mans del nunci apostòlic Bernardito Auza.

## Referències

* 1 2 «El sacerdote Gerardo Villalonga ha sido nombrado obispo de Menorca - Conferencia Episcopal Española» (en castellà), 14-02-2023. [Consulta: 14 febrer 2023].
* ↑ «Gerard Villalonga, nuevo obispo de Menorca» (en castellà). COPE, 14-02-2023. [Consulta: 14 febrer 2023].
* ↑ «El obispo Salvador Giménez nombra a Gerard Villalonga como nuevo vicario general de la diócesis de Menorca». lainformacion.com, 29-06-2011 [Consulta: 24 setembre 2015]. Arxivat 2016-05-29 a Wayback Machine.
* ↑ «Gerard Villalonga, administrador diocesano de Menorca». Infovaticana, 22-09-2015 [Consulta: 23 setembre 2015].
* ↑ «Gerard Villalonga administrará la Diócesis de Menorca». Diario de Mallorca, 23-09-2015 [Consulta: 23 setembre 2015].
* ↑ Gómez, María «Quién es Gerard Villalonga, obispo electo de Menorca». Religión Digital, 14-02-2023 [Consulta: 14 febrer 2023].
# Petulanos intermedius

Petulanos intermedius és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Referències

* ↑ Sidlauskas, B.L. & Vari, R.P. 2008. Phylogenetic relationships within the South American fish family Anostomidae (Teleostei, Ostariophysi, Characiformes). Zoological Journal of the Linnean Society, 154 (1): 70-210.
* 1 2 BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Keith Owens

Keith Kensel Owens (San Francisco, Califòrnia, 31 de maig de 1969) és un exjugador de bàsquet estatunidenc que va disputar una temporada a l'NBA, desenvolupant la resta de la seva carrera en la CBA, la lliga francesa i l'ACB. Amb 2,01 metres d'alçada, ho feia en la posició d'aler.

## Carrera esportiva

Va jugar quatre temporades amb els Bruins de la Universitat de Califòrnia, Los Angeles. Després de no ser triat en el Draft de l'NBA del 1991 va fitxar per Los Angeles Lakers, amb els quals havia disputat la Lliga d'estiu. A l'any següent va fitxar pel Montpeller Paillade Basket de la lliga francesa, i posteriorment en els Oklahoma City Cavalry i els Fargo-Moorhead Fever de la CBA. La temporada 1994-95 va fitxar pel Joventut Badalona de la lliga ACB, on únicament va arribar a disputar 6 partits, abans de ser reemplaçat per John Ebeling en el mes d'octubre.

## Referències

* ↑ Keith Owens jugador a l'ACB
# Cuentos de la Alhambra (pel·lícula)

Cuentos de la Alhambra és una comèdia cinematogràfica espanyola de 1950 dirigida per Florián Rey i protagonitzada per Carmen Sevilla, Aníbal Vela i Manuel Arbó. La pel·lícula és una adaptació de l'obra del mateix títol de 1832 de Washington Irving.

## Repartiment

* Manuel Aguilera
* Julio F. Alymán
* Manuel Arbó - Ventero
* Mario Berriatúa - Lucas
* Raúl Cancio - Teniente
* Francisco Cano
* José Guardiola
* Manuel Guitián
* Casimiro Hurtado - Tío Pichón
* José Isbert - Don Cosme - l'escrivà
* José María Martín
* Mari Carmen Obregón
* Nicolás Perchicot - Governador
* Santiago Rivero
* Rosario Royo - Paquita
* Carmen Sevilla - Mariquilla
* Carmen Sánchez - Doña Tula
* Luis Torrecilla
* Aníbal Vela - Washington Irving
* Juan Vázquez - Corregidor
* Roberto Zara - Varguitas

## Premis

* Nicolás Perchicot va rebre la Medalla del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics al millor actor secundari.

## Referències

* ↑ Mira, Alberto. Historical Dictionary of Spanish Cinema (en anglès). Scarecrow Press, 2010, p. 280. ISBN 978-0-8108-7375-9.
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1950». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-08-01. [Consulta: 24 abril 2016].
# Plataplochilus pulcher

Plataplochilus pulcher és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes, de Gabon (Àfrica).

## Referències

* ↑ Lambert, J. G. «Description de deux Cyprinodontidae nouveaux du Gabon» (en francès). Revue de Zoologie et de Botanique Africaines, 68, 3-4, 1963, pàg. 309-319.
* ↑ Sa-a, Pascualita; Bailly, Nicolas. «Plataplochilus miltotaenia Lambert, 1963 Red striped lampeye» (en anglès). FishBase].
# Adolfo Bernabé Zumelzú

Adolfo Bernabé Zumelzú (5 de gener de 1902 - 29 de març de 1973) fou un futbolista argentí.
Zumelzú defensà els colors de l'Argentina al Campionat Sud-americà de 1927 i de 1929 ambdós guanyats per Argentina.
També participà en la Copa del Món de Futbol de 1930, on Argentina assolí la segona posició. Marcà dos gols a la competició. També guanyà la medalla d'argent als Jocs Olímpics de 1928.
Pel que fa a clubs, jugà a CA Tigre i Sportivo Palermo.

## Referències

* ↑ RSSSF South American Championships 1927
* ↑ RSSSF South American Championship 1929
* ↑ RSSSF 1930 World Cup
# Elmore (Alabama)

Elmore és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 199 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elmore tenia 199 habitants, 77 habitatges, i 55 famílies. La densitat de població era de 116,4 habitants/km².
Dels 77 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,4% hi vivien parelles casades, en un 18,2% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 23,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 32,7% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones hi havia 89,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.792 $ i la renda mediana per família de 32.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.179 $ mentre que les dones 23.333 $. La renda per capita de la població era de 13.533 $. Aproximadament l'11,7% de les famílies i el 20,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Aparició de la Verge a Sant Llorenç

L'aparició de la Verge a Sant Llorenç és una obra d'El Greco realitzada poc després de la seva arribada a Espanya. És una obra insòlita, perquè no se sap que ni el mestre ni el seu obrador realitzesin mai cap més llenç d'aquesta temàtica.

## Tema de l'obra

Durant la persecució ordenada per l'emperador Valerià I l'any 258, el Papa Sixt II fou crucificat el 6 d'agost. Una llegenda citada per Sant Ambròs diu que Llorenç es trobà amb Sixt, i li preguntà: "On vas, estimat pare, sense el teu fill? On vas, sant pare, sense el teu diaca? Mai has anat a l'altar de sacrificis sense el teu servidor, i ara desitges fer-ho sense mi?" i Sixt respongué: "D'aquí a tres dies em seguiràs". I segons la tradició, així fou, ja que el dia 10 d'agost fou posat en una graella i cremat viu en una foguera. La graella que Llorenç porta a la seva mà dreta es refereix a aquesta llegenda, que tanmateix no parla de l'aparició de la Verge.

## Anàlisi de l'obra

Oli sobre llenç; 119 x 102 cm.; circa 1578; Col·legi de Nostra Senyora de l'Antiga; a Monforte de Lemos, província de Lugo.
Sant Llorenç vesteix una dalmática marró-daurada amb un ampli brocat vermell a les mànigues. Destaca sobre el fons blau amb núvols blanquinosos que emmarca el seu cos. La figura de la Verge Maria, que vesteix l'habitual túnica rosa i mantell blau, reposa sobre un gran núvol, i porta el Nen Jesús als seus braços.
L'estructura del cap i de les mans de Sant Llorenç recorden les del Retrat d'un cavaller (Copenhaguen). La dalmática resulta una premonició, treballada amb particular minuciositat, de les indumentàries litúrgiques de Sant Esteve i de Sant Agustí a L'Enterrament del comte d'Orgaz. El concepte pictòric d'aquest llenç no mostra encara el canon allargat, l'espiritualització profunda ni la deformació expressionista de les seves obres posteriors.

## Procedència

* Rodrigo de Castro Osorio, qui el va donar al Col·legi de Nostra Senyora de l'Antiga.

## Referències

* ↑ Wethey, Harold E. Obra citada, p. 148.
* ↑ Gudiol, José. Obra esmentada, p. 60.

## Bibliografia

* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II); Ediciones Guadarrama; Madrid-1967
* Gudiol, José; Doménikos Theotokópoulos, El Greco; Ediciones Polígrafa, S.A.; Barcelona-1982; ISBN 84-343-0031-1
# Gneu Manli Vulsó

Gneu Manli Vulsó és el nom dels següents personatges:
* Gneu Manli Vulsó (cònsol 474 aC), cònsol el 474 aC
* Gneu Manli Vulsó (tribú), tribú militar amb poder consular el 379 aC
* Gneu Manli Vulsó (cònsol 189 aC), cònsol el 189 aC
# Piotr Brożek

Piotr Brożek (nascut el 21 d'abril de 1983, en Kielce) és un futbolista polonès que juga de lateral esquerre o de volant esquerre.

## Enllaços externs

* Perfil de jugador a 90minut.pl (polonès)
# Krutolójnoie

Krutolójnoie (en rus: Крутоложное) és un poble de l'óblast de Tomsk, a Rússia, que el 2015 tenia 355 habitants.

## Referències

* ↑ Закон Томской области от 10 сентября 2004 года № 204-ОЗ О наделении статусом муниципального района, сельского поселения и установлении границ муниципальных образований на территории Первомайского района
# Creu de terme de l'Espluga de Francolí

La creu de terme de l'Espluga de Francolí és una obra de l'Espluga de Francolí inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada en l'encreuament entre la carretera nacional Montblanc-Lleida i la carretera d'accés a l'Espluga i Poblet és formada per una base amb columna quadrada i un capitell corinti amb les seves respectives volutes. Al capdamunt la imatge del Sant Crist encarada cap al llevant i la de la Mare de Déu amb l'Infant cap a Sant Pere, de forma estàtica. Per la barreja d'estil en el tractament de les imatges (el St. Crist, propi de la imatgeria típica del barroc contrastat amb el hieratisme d'un Sant Pere calcat de les escultures de certs monuments romànics i/o gòtics), la creu fou bastida recentment.

## Història

Datada del 1965 fou inaugurada pel General Franco, amb motiu de les obres de restauració del monestir de Poblet, en substitució d'una altra creu que es trobava al mateix lloc abans de la darrera Guerra Civil.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de l'Espluga de Francolí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Creu de terme de l'Espluga de Francolí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
# Platea

«Platea» té aquests significats:
* Platea (Grècia) o Platees, una antiga ciutat de Beòcia
* Platea o pati de butaques, espai pels espectadors en un espectacle
* Platea, gènere de plantes angiospermes
# Advance Motor Manufacturing Company

Advance Motor Manufacturing Company va ser un fabricant de motocicletes i automòbils britànic amb seu a Northampton.
L'empresa va començar a fabricar motocicletes i automòbils el 1906. La producció d'automòbils va acabar el 1908 i la de motocicletes el 1912. Els automòbils Advance eren tricicles amb una sola roda posterior i el seient del passatger entre les rodes anteriors. El motor lliurava 6 CV.
Al Museu Nacional de la Motocicleta de Solihull, West Midlands, s'hi exposa una motocicleta Advance amb motor de 360 cc i 2,75 CV.

## Referències

* ↑ Linz, Harald H.; Schrader, Halwart. «Kapitel Advance (I)». A: Die Internationale Automobil-Enzyklopädie. (en alemany). Múnic: United Soft Media Verlag, 2008. ISBN 978-3-8032-9876-8.
# Enrique Porta Guíu

Enrique Porta Guíu (Villanueva de Gállego, Aragó, 17 de desembre de 1944) és un exfutbolista aragonès guanyador en una ocasió del Trofeu Pichichi.

## Biografia

Porta inicià la seva trajectòria futbolística en equips locals fins que ingressà com a juvenil en les categories inferiors del Reial Saragossa. Això no obstant, començà a destacar a les files de la Sociedad Deportiva Huesca la temporada 1967/68, quan marcà 34 gols, fet que li valgué per fitxar pel Granada Club de Fútbol de primera divisió.
Els seus inicis al club andalús foren complicats, perquè l'obligaren a jugar de defensa i tan sols disputà 5 partits. La temporada següent encara fou més complicada, perquè fou descartat pel tècnic Néstor Rosi i fou obligat a jugar amb l'equip filial, malgrat que Porta ja comptava amb 26 anys.
La temporada 1970/71 tornà al primer equip, això no obstant, no fou fins a la temporada següent que començà a jugar regularment i on anotà 20 gols, fet que li valgué per alçar-se amb el Trofeu Pichichi com a màxim golejador de la categoria.
Porta jugà amb el Granada fins a l'any 1975, quan retornà a Aragó per jugar dues temporades a les files del Reial Saragossa abans de retirar-se.

## Enllaços externs

* Fitxa de Porta a la LFP
# Piossasco

Piossasco (en piemontès, Piossasch) és un municipi italià, situat a la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. L'any 2008 tenia 17.621 habitants. Està situat a 20 km al sud-oest de Torí. Limita amb els municipis de Trana, Rivalta di Torino, Sangano, Bruino, Cumiana i Volvera.

## Agermanaments

* Cran-Gevrier, França
# Arsenohauchecornita

L'arsenohauchecornita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom per ser l'arsenat anàleg de la hauchecornita, mineral que dona nom al grup al qual pertany.

## Característiques

L'arsenohauchecornita és un sulfur d'arsènic, bismut i níquel, de fórmula química Ni$_{18}$Bi₃AsS$_{16}$. Cristal·litza en el sistema tetragonal fromant cristalls tabulars de fins a 2 centímetres. També s'hi pot trobar formant masses irregulars. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'arsenohauchecornita pertany a «02.B - Sulfurs metàl·lics, M:S > 1:1 (principalment 2:1), amb Ni» juntament amb els següents minerals: horomanita, samaniïta, heazlewoodita, oregonita, vozhminita, bismutohauchecornita, hauchecornita, telurohauchecornita, tučekita, argentopentlandita, cobaltopentlandita, geffroyita, godlevskita, kharaelakhita, manganoshadlunita, pentlandita, shadlunita i sugakiïta.

## Formació i jaciments

Es troba en filons hidrotermals de sulfur de Ni-Co-Cu. Sol trobar-se associada a altres minerals com: calcopirita, pirrotina, gersdorffita, pirita, or natiu, nickelina, galena, coure natiu, sperrylita, michenerita o froodita. Va ser trobada per primera vegada l'any 1980 a la mina Vermilion, Denison, al Districte de Sudbury (Ontario, Canadà), la seva localitat tipus. També a Ontario se n'ha trobat a la mina Copperfields, al districte de Nipissing. Fora del continent americà, també trobem arsenohauchecornita a Masuda (illa de Honshu, Japó) i a Kamsdorf (Turíngia, Alemanya).

## Referències

* ↑ «Arsenohauchecornite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «Arsenohauchecornite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «Hauchecornite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 octubre 2015].
# Gran Sinagoga de Gibraltar

La Gran Sinagoga de Gibraltar, també coneguda com a Kahal Kadosh Shaar Hashamayim, en (hebreu: קהל קדוש שער השמיים), està situada en el Territori Britànic d'Ultramar de Gibraltar, i és una de les sinagogues més antigues de la península Ibèrica encara en servei, va ser fundada l'any 1724 amb el permís del Governador, el Sr. Richard Kane. A la congregació es fa servir el ritual ortodox sefardita, el Sr. Isaac Nieto de Londres fou el primer rabí.

## Notes

* ↑ «www.visitgibraltar.gi». Arxivat de l'original el 2015-03-15. [Consulta: 10 març 2015].
* ↑ «www.jewishgibraltar.com». Arxivat de l'original el 2012-07-25. [Consulta: 10 març 2015].
* ↑ www.haruth.com
# Creu de terme de la Capella de Sant Iscle i Santa Victòria de Can Guilla

La Creu de terme de la Capella de Sant Iscle i Santa Victòria de Can Guilla és una creu de terme de les Franqueses del Vallès (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Porta el nom de la capella de Sant Iscle i Santa Victòria de Can Guilla.

## Descripció

El fust és quadrat de pedra i al seu damunt el nus o el capitell també quadrat. En ell s'hi representen escuts. Aquests resten degradats fins al punt de fer il·legibles els seus motius heràldics. A sobre hi ha una creu amb la representació, a mig relleu, del Crist Crucificat: la túnica damunt dels genolls i amb quatre claus; és una representació molt tosca. Entre els braços hi ha representacions florals. El revers és llis.

## Història

La creu de terme està situada al costat de la capella de Sant Iscle i Sant Victòria, pertanyent a Can Guilla. No tenim cap notícia documental que faci referència a la creu. D'altra banda és molt difícil donar una datació aproximada segons els tres estilístics. No obstant creiem que és posterior al segle xv.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de la Capella de Sant Iscle i Santa Victòria de Can Guilla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 juliol 2018].
# Krutovita

La krutovita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom en honor de Georgy Alekseevich Krutov (Георгий Алексеевич Крутов) (24 d'abril de 1902 - 11 de desembre de 1989), professor rus del departament de mineralogia de la Universitat Estatal de Moscou. Es va especialitzar en el camp de la geologia, la mineralogia i la geoquímica del níquel-cobalt. Va rebre el premi A.E. Fersman de 1961.

## Característiques

La krutovita és un sulfur de fórmula química NiAs₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1975, i la primera publicació data del 1976. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5. Probablement es tracta d'un membre del grup de la pirita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la krutovita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaïta, cattierita, erlichmanita, fukuchilita, geversita, hauerita, insizwaïta, krutaïta, laurita, penroseïta, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, dzharkenita, gaotaiïta, al·loclasita, costibita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, anduoïta, clinosafflorita, löllingita, nisbita, omeiïta, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jol·liffeïta, maslovita, michenerita, padmaïta, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, wil·lyamita, changchengita, mayingita, hollingsworthita, kalungaïta, milotaïta, urvantsevita i reniïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Potûčky, dins la localitat de Horní Blatná, al districte de Karlovy Vary (Regió de Karlovy Vary, República Txeca). Molt a prop d'aquest indret, a la mina Svornost (Jáchymov), també ha estat descrita, així com en altres indrets del Brasil, Alemanya, Eslovàquia, Suïssa i Rússia.

## Referències

* ↑ «Krutovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 juliol 2019].
# Ageostrofia

Ageostrofia són les condicions reals que van en contra dels conceptes de vent geostròfic o de corrents geostròfics en els oceans, i va també en contra de l'equilibri exacte entre la força de Coriolis i la força del gradient de pressió. Mentre que els corrents o els vents geostròfics provenen d'un equilibri en un sistema concret, l'ageostrofia s'observa amb més freqüència perquè en la realitat actuen altres forces com són el fregament o la força centrífuga.

## Vegeu també

* Vent geostròfic

## Enllaços externs

* http://www.ems.psu.edu/~young/meteo422/Lecture%2017.htm Arxivat 2006-09-09 a Wayback Machine.
# Enso (desambiguació)

«Enso» té aquests significats:
* Budisme: Enso és un símbol sagrat del budisme zen.
* Meteorologia: ENSO (El Niño-Southern Oscillation) és un fenomen meteorològic de l'Oceà Pacífic, conegut com El Niño.