OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quincerot (Costa d'Or)

Quincerot és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 96 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Quincerot era de 96 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 39 habitatges eren cases. Dels 32 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 7 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Quincerot el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 50 persones, 40 eren actives i 10 eren inactives. De les 40 persones actives 37 estaven ocupades (21 homes i 16 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 10 persones inactives 7 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 3 d'empreses de construcció i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
Els 2 serveis als particulars que hi havia el 2009 eren paletes.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Quincerot a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Quincerot a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pieter Fris

Pieter Fris o Fritz, sobrenomenat Welgemoed (Amsterdam, ca. 1627 – Delft, 23 de desembre de 1706), fou un pintor barroc neerlandès.

## Biografia

Pintor de biografia confusa i un nombre molt reduït d'obres conegudes, amb disset anys, segons Arnold Houbraken, va ser admès a Roma en la confraria dels Bentvueghels, on va rebre l'àlies de Welgemoed pel valor demostrat en la cerimònia d'iniciació.
La data de la seva estada a Roma sembla 1645 el que permet fixar l'any del seu naixement entorn de 1627-1628. El 1647 se l'esmenta a Dordrecht. Més endavant sembla alternar el domicili entre Amsterdam, Weesp i Haarlem, on entre 1660 i 1668 apareix inscrit en el gremi de Sant Lluc, fins a establir-se a Delft cap a 1683, any del seu ingrés en el gremi de Sant Lluc local, sent enterrat allí el 23 de desembre de 1706.
Encara que segons les fonts va ser pintor de temes de la història sagrada i mitològics i d'escenes de gènere i fins i tot de bodegons i paisatges italians, es coneixen tan sols dues obres datades i signades: un Noli me tangere, amb la Magdalena agenollada als peus de Crist, signat P. fris 1653, en col·lecció particular anglesa, i Orfeu i Eurídice en els inferns, 1652, propietat del Museu del Prado on va ingressar procedent de la col·lecció real, oli que s'inscriu en la tradició dels motius fantàstics i grotescs creats pel Bosco.

## Referències

* 1 2 RKD
* ↑ Houbraken, Arnold, Biografía de Pieter Frits en De groote schouburgh der Nederlantsche konstschilders en schilderessen (1718), Digital library for Dutch literatura, en neerlandès.
* ↑ Ficha en RKD.
* ↑ Fitxa de l'obra en la Galería online del Museu del Prado.

## Enllaços externs

* Biografia a l'enciclopèdia online del Museu del Prado.
* Fris, Pieter, a Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie (RKD), en neerlandès.
# Pieter C. Muysken

Pieter Cornelis Muysken (Oruro, 11 d'abril de 1950 – 6 d'abril 2021) va ser un lingüista neerlandès nascut a Bolívia i acadèmic de la Universitat Radboud de Nimega.

## Biografia

Va obtenir la llicenciatura en estudis d’Amèrica del Sud i llengua espanyola a la Universitat Yale el 1972 i es graduà a la Universitat d'Amsterdam en Some syntactic aspects of creolization, amb el quítxua i el papiament com a assignatures secundàries. El 1977 va obtenir el doctorat a la Universitat d’Amsterdam amb Syntactic developments in the verb phrase of Ecuadorian Quechua. Va ser professor de lingüística i estudis criolls a Amsterdam des del 1989 i a Leiden des del 1998. El 2001 va ser nomenat professor de la Universitat Radboud de Nimega.
Muysken va investigar el desenvolupament del llenguatge a la regió andina, inclosa Bolívia, i el quítxua, l'estudi de la teoria del pidgin monogenètic i la relexificació en les llengües criolles al Surinam i el desenvolupament de la llengua als Països Baixos, en particular les influències del papiament i del turc per una banda i del neerlandès per l’altra, basat en la migració als Països Baixos. Va ser el principal investigador del projecte Languages in Contact de la Universitat Radboud.
Muysken va morir als 70 anys a causa del càncer.

## Reconeixements

El 1985 Muysken va rebre el premi de la Prins Bernhard Cultuurfonds, el 1990 el Prix des Ambassadeurs i el 1998 el premi Spinoza. Va ser membre del Max Planck Instituut voor Psycholinguïstiek i des de 1995 de la Reial Acadèmia d'Arts i Ciències dels Països Baixos (KNAW). El 2007, va ser un dels professors que va poder recórrer als recursos associats a la concessió del premi Prijs Akademiehoogleraren per la seva investigació. El 2008, es va concedir la seva sol·licitud de subvenció ERC Advanced i va rebre un pressupost de recerca de 2,5 milions d'euros.

## Publicacions

* Surviving the Middle Passage. The West Africa-Surinam Sprachbund. Edited by Pieter Muysken & Norval Smith. Berlin, De Gruyter Mouton, 2015. ISBN 9783110343854
* Pieter Muysken: Functional categories. Cambridge, Cambridge University Press, 2008. ISBN 9780521853859
* Willem F.H. Adelaar, with the collab. of Pieter C. Muysken: The languages of the Andes. Cambridge, Cambridge University Press, 2004. ISBN 052136275X
* Pieter Muysken: Bilingual speech. A typology of code-mixing. Cambridge, Cambridge University Press, 2000. ISBN 0521771684

## Referències

* ↑ «Pieter Muysken — KNAW».
* ↑ «Prof.dr. P.C. (Pieter) Muysken (https://www.narcis.nl)».
* ↑ Neerlandistiek, Redactie. «Overleden: Pieter Muysken (1950 – 2021)», 07-04-2021.
* ↑ «Taalkundige Pieter Muysken (1950-2021) reisde door Latijns-Amerika om kleine talen in kaart te brengen». de Volkskrant, 08-04-2021.
* ↑ KNAW: Akademiehoogleraar Pieter Muysken
* ↑ «Juryrapport Spinoza over Pieter Muysken». Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 23 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Perfil a Narcis (ca. 390 publicacions)
* Perfil a la Universitat Radboud
# Pausànies de Macedònia

Pausànies o Pausànias de Macedònia (en llatí Pausanias, en grec antic Παυσανίας) fou rei de Macedònia cap a l'any 393 aC.
Era fill d'Aerop II al que va succeir, però va ser assassinat al cap de poc temps de pujar al tron per Amintes II, segons Diodor de Sicília.

## Notes

* ↑ Els criteris de transcripció dels noms propis masculins en -ας varien segons la font consultada. La Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans «recomana d'escriure -es en les terminacions dels noms de persona hebreus, grecs i llatins que tenen -as en llurs formes gregues i llatines», mentre que lingüistes com Alberich i Coromines prefereixen la terminació -as basant-se en els textos de la Fundació Bernat Metge.

## Referències

* ↑ 5.Pausanias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 160
# Pessotxni

Pessotxni - Песочный (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 11 habitants. Pertany al districte (raion) de Stari Oskol.

## Referències

* ↑ Летопись населённых пунктов Белгородской области: Село Котово Старооскольского городского округа Белгородской области: история [села Котово, села Терехово] / Котовская библиотека; сост. Рудакова Тамара Ивановна. — Котово: Котовская библиотека, 1996. — 75 с.
* ↑ «Храм в честь Покрова Пресвятой Богородицы (с. Федосеевка)». ИМЦ «Православное Осколье», 11-10-2012. Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 9 juny 2018].
# Pessótxnia

Pessótxnia (en rus: Песочня) és un poble de l'óblast de Kaluga, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 32 habitants, pertany al districte de Jizdra.

## Referències

* ↑ Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий, по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г..
# Pessótxnoie

Pessótxnoie (en rus: Песочное) és un poble de l'óblast d'Oriol, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 93 habitants. Pertany al districte municipal de Verkhóvie.

## Referències

* ↑ «Орловская область. Общая площадь земель муниципального образования. ФСГС». Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ «Закон Орловской области от 19 ноября 2004 года № 446-ОЗ «О статусе, границах и административных центрах муниципальных образований на территории Верховского района Орловской области»». Arxivat de l'original el 2018-09-12. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «История Верховского района на сайте областной администрации». Arxivat de l'original el 2018-04-01. [Consulta: 22 maig 2011].
# Perriertoppen

Perriertoppen (literalment: Pic de Pierre) és la segona muntanya més alta de Svalbard, amb 1712 msnm. Es troba al nord-est de l'illa de Spitsbergen. La muntanya és de granit i es va formar al final del Silurià.

## Referències

* ↑ «Svalbard Statistics 2005». Oficina Central d'Estadístiques de Noruega, 01-08-2005. [Consulta: 5 agost 2008].
# Ibrahim Ibrahimi

Ibrahim Ibrahimi (paixtu: ابراهيم ابراهيمي) va néixer el 1972 a Aşgabat, Turkmenistan i és un compositor i músic de l'Afganistan, que va fugir del seu país a França el 20 d'agost de 2021 per evitar les massacres dels talibans.
Nascut l'any 1972 a la província de Nangarhar, prové d'una família de músics; dos dels seus fills també són músics. Es va graduar a la Mia Sahib Qader Bakhsh High School of Music i va estudiar amb l'ustad Sabz Ali Khan.
Toca principalment el tabla i actua en grups de música tradicional i clàssica, pop, jazz o rock. Abans de la seva fugida, va ensenyar composició a l'Institut Nacional de Música de l'Afganistan, treballant també a la ràdio i la televisió afganeses.
El 20 d'agost de 2021, va abandonar el seu país per refugiar-se a França, sense cap de les seves eines, amb setze membres de la seva família.
Va actuar a l'Iran, l'Índia, l'Azerbaidjan i Turquia. Després d'abandonar l'Afganistan, va actuar a Bèlgica (École d'art d'Uccle) i França (Théâtre Sainte Marie d'en Bas de Grenoble).

## Referències

* ↑ Guinard, Clémence. «« Si je n’étais pas parti, ils m'auraient tué », le témoignage du musicien afghan Ibrahim Ibrahimi» (en francès). France Musique, 22-09-2021. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «Ibrahimi Humayoun – l’atelier des artistes en exil» (en francès). Arxivat de l'original el 2021-10-25. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ Ustad és un títol que es pot traduir com a "mestre"
* ↑ «« Il n'y a plus d'espoir pour mon pays », rencontre avec le musicien afghan Humayoun Ibrahimi» (en francès). France Musique. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ Jocteur-Monrozier, Côme. «« Pour les Talibans, la place de la musique et des musiciens, c’était la tombe » Daud Khan Sadozai» (en francès). France Musique, 23-08-2021. [Consulta: 3 novembre 2021].

## Enllaços externs

* YouTube video de Ibrahim Ibrahimi e de sus dos hijos
# Petit-Nobressart

Petit-Nobressart (en luxemburguès: Kleng-Elchert; en alemany: Klein-Elcheroth) és una vila de la comuna d'Ell, situada al districte de Diekirch del cantó de Redange. Està a uns 30 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Petit-Nobressart». [Consulta: 27 setembre 2015].
# Ihar Lòsik

İhar Aliaksandràvitx Lòsik (en belarús: Ігар Аляксандравіч Лосік i en rus: Игорь Александрович Лосик; Barànavitxi, Belarús, 20 de maig de 1992) és un blogaire belarús. Consultor de la secció nacional de Radio Free Europe/Radio Liberty, d'ençà del 25 de juny de 2020 és detingut a la presó per les autoritats belarusses. Diverses personalitats i entitats com ara el Centre de Drets Humans Viasna i Amnistia Internacional el consideren pres polític.

## Referències

* ↑ «Ihar Losik». Viasna Human Rights Centre. [Consulta: 6 març 2021].
* ↑ «BELARUS: A CRIMINAL CASE INVOLVES A GROWING NUMBER OF THE REGIME’S CRITICS». Amnesty International. [Consulta: 6 juliol 2021]. p. 1.
# Izabella Poniatowska

Izabella Poniatowska (Voŭčyn i Varsòvia, 1 de juliol de 1730 - Białystok, 1801) fou una noble polonesa, germana del rei Estanislau August Poniatowski, últim rei de Polònia.
Era filla de Estanislau August i Konstancja Czartoryska. Durant la seva infància, era molt propera al seu germà Estanislau.
El 19 de novembre de 1748 es va casar amb el Hetman Jan Klemens Branicki. El matrimoni es va organitzar per donar al partit polític de la família Czartoryska-Poniatowski un aliat en la seva parella, i la seva família esperava que ell influís. Tot i això, la seva esposa li era indiferent i la va deixar viure amb el voivoda masoví Andrzej Mokronowski, amb qui finalment es va casar en quedar-se vídua. Va ser un moment de dificultat per a ella, ja que es va veure exposada a un conflicte amb la seva família i la seva fuga va ser tractada com un escàndol.

## Germana del Rei

El 1763, el seu germà va ser elegit rei de Polònia.
Se la va descriure com la confident i amiga propera del seu germà, i la seva relació amb ell es descriu com a sentimental i tendre, però es deia que no tenia cap comprensió o interès en qüestions polítiques. El 1769, va aconsellar al rei que s'aliés amb França per obtenir un futur segur amb una indemnització si havia de ser deposat per la Confederació de Bar. El seu germà, el rei, li va concedir Moskow, Bielsko i Krosno com a starosti pels seus ingressos personals. Va viure una vida amb comoditat i va tenir una orquestra, teatre i ballet italians privats, i va passar els hiverns a Varsòvia i els estius a Bialystok. A Bialystok, va introduir diversos avanços socials com escoles i hospitals.
Va formar part del cercle d'assessors del seu germà i va donar suport a la carrera de Joachim Chreptowicz. Ella i la seva germana Ludwika Maria Poniatowska es van oposar al matrimoni suggerit del seu germà amb la princesa Sofia Albertina de Suècia. El 1783, visità França amb el seu marit. El 1784, va quedar vídua per segona vegada.
Va romandre amb el seu germà el rei a Varsòvia durant la Revolta de Kościuszko per donar-li suport, tot i tenir por, i es diu que els primers trets durant la revolució es van disparar a prop del seu palau. Va recolzar Stanisław Mokronowski durant la revolta, però va aconsellar al seu germà que no posés en perill la seva seguretat i renunciés al tron. Va seguir el seu germà a l'exili cap a Grodno.

## Referències

* Biograma został opublikowany w 1936 r. w II Tomie Polskiego Słownika Biograficznego.
* https://translate.google.se/translate?hl=sv&sl=pl&tl=sv&u=http%3A%2F%2Fwww.ipsb.nina.gov.pl%2Fa%2Fbiografia%2Fizabella-branicka&anno=2%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Izaba

Izaba (en basc, cooficialment en castellà Isaba) és un municipi de Navarra, a la comarca de Roncal-Salazar, dins la merindad de Sangüesa. Limita amb Uztarroze, a l'oest, Urzainki, Erronkari i Garde, al sud, Areta (Pirineus Atlàntics), al nord, i Ansó (Jacetània) a l'est. Està format pels barris de:
* Izarjentea
* Mendigatxa
* Barrikata
* Bormapea
* Burgiberria
* Garagardoia

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 562 | 538 | 533 | 525 | 535 | 529 | 500 | 487 | 481 | 487 | 483 |
| Fonts: Izaba i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| 2007 | Ángel Luis de Miguel |
| 2003 | Ángel Luis de Miguel |
| 1999 | Ángel Luis de Miguel |
| 1995 | Ángel Luis de Miguel |
| 1991 | Domingo Ros |
| 1987 | Gabriel Zalguizuri |
| 1983 | Carlos Anaut |
| 1979 | Miguel Ignacio Garcés |
| 1975 | Orestes Tapia |

## Personatges cèlebres

* Cipriano Barace (1641 - 1702). Sacerdot jesuïta, missioner i màrtir.
* Pedro Miguel Etxenike Landiribar (1950 -). Físic. Premi Príncep d'Astúries en Investigació científica i tècnica en 1998.
* Angel Galé (1861 - 1941).
* Bernardo Estornés Lasa (1907-1999): Escriptor, editor i historiador. Membre d'honor de l'Euskaltzaindia.
# Éric Serge Roy

Éric Roy (Niça, 26 de setembre de 1967) és un exfutbolista professional francès, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria esportiva

Va militar a nombrosos equips del seu país, els més destacats dels quals foren l'Olympique de Lió i l'Olympique de Marsella. També va jugar al Sunderland AFC anglès i al Rayo Vallecano de la competició espanyola.
Després de la seua retirada ha seguit vinculat al món del futbol com a director esportiu de l'OGC Nice, equip amb el qual va debutar a la Ligue 1 el 1988 com a jugador.
# Éric Mouloungui

Éric Mouloungui (Port-Gentil, 1 d'abril de 1984) és un exfutbolista del Gabon de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Gabon. Pel que fa a clubs, destacà a RC Strasbourg i OGC Nice.

## Referències

* ↑ 加蓬国脚马龙圭正式加盟 Arxivat 2014-07-26 a Wayback Machine. at fc.sy234.cn 17 juliol 2014 Consultat 17 juliol 2014
* ↑ «Profile at Sports.fr». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 28 octubre 2019].
* ↑ Éric Mouloungui a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Éric Mouloungui, Fitxa a Soccerway
# İlker Başbuğ

Mehmet İlker Başbuğ (nascut el 29 d'abril de 1943) és un general turc, actualment retirat. Fou el 26è Cap de l'Estat Major de les Forces Armades de Turquia, a partir d'agost de 2008 fins a l'agost de 2011.

## Biografia

İlker Başbuğ va néixer a Afyonkarahisar, una ciutat situada a l'oest de Turquia. La seva família és de Bitola (Albània), una ciutat que dugué el nom de Monastır durant la dominació otomana de la regió. Başbuğ es va graduar a l'Acadèmia Militar de Turquia el 1961 com a oficial d'infanteria. També es va diplomar a l'Escola d'Infanteria el 1963 i va servir en diverses unitats de l'exèrcit turc com a comandant d'escamots i de comandos fins a l'any 1970.
A partir de 1973 va desenvolupar diversos càrrecs dins l'exèrcit, entre d'altres un lloc en el servei d'informació del Supreme Headquarters Allied Powers Europe (SHAPE) a Mons (Bèlgica)
İlker Başbuğ és també graduat per la Reial Acadèmia Militar de Sandhurst i pel Col·legi de defensa de l'OTAN. Va ser ascendit a General de Brigada el 1989. Fou de nou assignat al SHAPE, aquest cop com a cap de logística i serveis d'intel·ligència, així com el primer comandant de la brigada blindada fins al seu ascens el 1993.
El 2002 va ser ascendit a general i va exercir com a comandant adjunt de l'exèrcit turc fins al 2003 i després com a Cap 'Estat Major Adjunt fins al 2005. Entre 2005 i 2006, va ser comandant de l'exèrcit abans d'esdevenir comandant de l'exèrcit turc 30 agost 2006.
El 30 d'agost de 2008, substituí Yasar Büyükanit com a cap de l'Estat Major de l'exèrcit.
El 6 de gener del 2012, un tribunal va ordenar la seva detenció, amb l'acusació d'haver participat en l'organització Ergenekon, un grup que intentaria enderrocar el govern d'Erdoğan. Aquest fou el primer cop que la justícia civil actuava contra un militar de tan alta graduació. Başbuğ va negar tots els càrrecs i va ser absolt d'aquests.

## Referències

* 1 2 (anglès) Intellectual, hawk and cool, Hürriyet, agost del 2008.
* ↑ (turc) Beklendiği gibi: Başbuğ Arxivat 2008-08-05 a Wayback Machine., Taraf, agost del 2008.
* ↑ Detingut excap de l'estat major turc, acusat de colpisme
* ↑ Başbuğ, darbeye teşebbüsten tutuklandı Arxivat 2012-08-13 a Wayback Machine. (Başbuğ, arrestat per intent de cop) (turc)
* ↑ Tuysuz, Gul «Ilker Basbug: Former top military chief arrested in Turkey for coup plot». GlobalPost, 06-01-2012 [Consulta: 6 gener 2012].

## Enllaços externs

* Biografia al web de les Forces Armades de Turquia (TSK) (turc)
# Àlgebra (desambiguació)

«Àlgebra» té aquests significats:
El mot àlgebra està lligat a la ciència matemàtica. Actualment:
Viccionari
# Trèbula

Trèbula (en llatí: Trebula, en grec antic: Τρήβουλα) va ser una ciutat de Campània al nord de Vulturnus, en un territori muntanyós que s'estén des de Calàcia fins a la via Llatina.
Plini el Vell anomena als seus ciutadans Trebulani cognomine Balinienses, segurament per distingir-los dels Trebulani de dues altres ciutats anomenades Trebula a la Sabínia, menys importants que aquesta de la Campània, i anomenades Trebula Mutusca i Trebula Suffenes. Claudi Ptolemeu i Titus Livi l'esmenten com a Trebula, perquè no hi devien veure confusió.
Apareix a la història l'any 303 aC quan van rebre la ciutadania romana junt amb els arpinats (Arpinum). En arribar Hanníbal a la Campània les ciutats de Computaria, Trebula i Satícula es van revoltar a favor dels cartaginesos, fins que les va recuperar Quint Fabi Màxim Berrugós l'any 215 aC. L'ager Trebulanus, segons diu Ciceró, era un dels terrenys fèrtils que el tribú de la plebs Publi Servili Rul·lus va proposar l'any 63 aC, amb la llei Servilia agraria que es repartissin entre els ciutadans més pobres. Plini el Vell diu que al seu temps els vins d'aquell territori eren molt apreciats.
Apareix com a municipi romà al Liber Coloniarum i va rebre un grup de colons en temps d'August però no va arribar a ser colònia.
El seu nom modern és Trèglia o Trègghia, al peu de la muntanya de Pizzo S. Salvatore, uns 10 km al nord de Vulturnus i 15 km al nord-est de Càpua. En queden algunes restes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Trebula». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 10 juny 2023].
# Tréméven (Finisterre)

Tréméven (en bretó Tremeven-Kemperle) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 2.057 habitants. El 8 de març de 2005 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg. A l'inici del curs 2007 el 18,3% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe.

## Demografia

Evolució de la població Cassini et INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 670 | 720 | 722 | 759 | 849 | 791 | 841 | 837 | 849 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 791 | 841 | 873 | 802 | 825 | 942 | 1 006 | 1 072 | 1 143 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 151 | 1 206 | 1 182 | 1 162 | 1 274 | 1 372 | 1 304 | 1 394 | 1 400 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 402 | 1 445 | 1 652 | 1 975 | 2 076 | 2 017 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Roger Colas | |

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
* ↑ INSEE: Population depuis le recensement de 1962