OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maria Sepúlveda

María Sepúlveda (1895-1983) va ser una guardonada escriptora espanyola principalment de novel·la sentimental, que escrigué durant els anys 1920 fins a 1949. Ella era filla de l'escriptor Enrique Sepúlveda i Planter.

## Premis

* Caso singular: Premi Sauzal
* Malén: Premi Marquesa de Villafuerte
* Fuerza mayor: Premi Latorre

## Bibliografia
### Novel·les

* Marisol (1920)
* Revelación (1920)
* Malén (1921)
* Fuerza mayor (1922
* Días de prueba (1926)
* El asombro de Pedreñas (1926)
* Dos vidas (1928)
* Caso singular (1930)
* Error (1930)
* Noble empeño (1931)
* El otro amor (1933)
* Como él la quiso (1937)
* En la gloria de aquel amanecer (1937)
* Triunfo (1938)
* Una mujercita fuerte y animosa (1938)
* Contra sí misma (1941)
* A pesar de todo (1942)
* Rayito de Sol (1942)
* El caso de Silda (1943)
* La sombra de un pasado (1949)
* La gran lección

### Contes

* Contraste (1939)
* Equivocación (1939)
* Liberación (1939)
* Tontaina (1940)

## Referències

* ↑ María Sepúlveda en BiblioRomance
# Pavel Černý

Pavel Černý (Nové Město nad Metují, República Txeca, 11 d'octubre de 1962) és un exfutbolista txec. Va disputar 4 partits amb la selecció de Txecoslovàquia.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Clodomir

Clodomir (495-524) va ser rei merovingi d'Orleans des del 511 fins a la seva mort en combat contra els borgonyesos.
Va ser el segon dels quatre fills del rei dels francs Clodoveu I. A la mort del seu pare el 511 i seguint amb els usos salis, es va dividir el regne entre ell i els seus germans. A ell li pertocà el territori de la vall del Loira amb Tours, Poitiers i capital a Orleans. Els seus germans establiren els seus respectius regnes amb capitals a Reims (Teodoric I), Soissons (Clotari I) i París (Khildebert I). Els quatre van establir les seves respectives capitals a la regió del Sena, a poca distància l'una de l'altra, cosa que va ajudar a mantenir la unitat del regne.
Vers l'any 523, possiblement instigats per la seva mare Clotilde, els quatre germans van emprendre una expedició contra el Regne de Borgonya. Clotilde, membre de la família reial borgonyesa, hauria volgut venjar la mort del seu nebot a mans de Segimon de Borgonya.
Els germans van capturar Segimon i Clodomir va tornar a Orleans. Però el germà de Segimon, Gondomar, amb les tropes del seu aliat Teodoric el Gran dels ostrogots, Gondomar, va tornar a Borgonya on va massacrar la petita guarnició que els francs hi havien deixat.
Clodomir va fer executar Sigimon i els seus dos fills l'1 de maig de 524. Aleshores liderà una segona expedició contra els borgonyesos en la qual perdé la vida, la primavera o l'estiu del mateix any, a la batalla de Vézeronce.
Els seus tres fills van quedar a càrrec de la seva mare, fins que la vídua de Clodomir es va casar amb el germà d'aquest, Clotari I. Per assegurar-se la seva herència, Clotari va conspirar amb el seu germà Khildebert per fer assassinar els nens. Els joves Teodebald i Guntari van morir a mans dels seus tiets, però un dels tres fills, Clodoald, aconseguí escapar i es feu monjo. Tallant-se els cabells, símbol de la reialesa merovíngia, va renunciar als seus drets dinàstics i arribà a ser abat de Nogent. Més tard fou canonitzat.

## Notes

* ↑ És franc germànic; es pot traduir com a «gran i gloriòs», de chlod (glòria) i mir (gran)

## Referències

* 1 2 Périn, Patrick. Clovis et la naissance de la France (en francès). Éditions Denoël, 1990, p. 117 (L'Histoire de France). ISBN 9782207236352.
* ↑ «Clodomir». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bernard, Joseph Louis Antoine. Histoire de l'Europe et particulièrement de la France de 395 à 1270 (en francès). E. Vitte, 1897, p. 67.
* ↑ Ricard, Louis. Les institutions judiciaires et administratives de l'ancienne France et spécialement du bailliage de Gex (en francès). L. Larose et Forcel, 1886, p. 14.
* ↑ Rabenstein, Katherine. «Cloud (Clodoald, Clodulphus) of Nogent» (en anglès). Saint of the Day, September 7, 01-11-1998. Arxivat de l'original el 2019-12-31. [Consulta: 8 març 2012].

## Vegeu també

* Dinastia merovíngia
* Cronologia de la història de França
# Rata dels matolls

La rata dels matolls (Rattus fuscipes) és una espècie de rosegador de la família dels múrids. És endèmica d'Austràlia.

## Referències

* Baillie (1996). Rattus fuscipes. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 gener 2008 (en anglès).
# Vímpel R-73

El Vímpel R-73 (amb denominació OTAN AA-11 Archer), desenvolupat pel Buró de Construcció de Maquinària Vímpel NPO, és el míssil aire-aire de curt abast més modern de Rússia. El 2006 fou considerat una de les més formidables armes de combat aeri modernes.

## Desenvolupament

L'R-73 va ser desenvolupat per reemplaçar l'anterior míssil de curt abast Mólnia R-60 (AA-8 Aphid) per a l'ús de combat proper pels avions de combat de la Unió Soviètica. El seu desenvolupament va començar el 1973, i els primers míssils van entrar en servei el 1985.
El R-73 és un míssil de guia infraroja amb un cap buscador termosensible, refrigerat criogènicament, amb una substancial capacitat "off-boresight": el mòdul pot "veure" objectius fins a uns 60º de la línia central del míssil. Pot ser enllaçat a una mira muntada en el buc, permetent als pilots del Su-27 apuntar a objectius mitjançant de la seva vista. L'abast mínim d'intercepció és d'uns 300 metres de distància de l'objectiu, amb un abast aerodinàmic màxim d'uns 30 quilòmetres de distància de l'objectiu a gran alçada.
És un míssil altament maniobrable gràcies a l'orientació de gasos d'escapament (thrust vectoring), i en molts aspectes és considerat superior al AIM-9 Sidewinder nord-americà, venut a l'Iran per armar els F-14 Tomcat. Des de 1994 el R-73 ha estat actualitzat en producció a l'estàndard R-74EM (originalment R-73m), que va entrar en servei el 1997. L'R-74EM posseeix major abast de combat i un major angle de visió del cercador, així com contra-contramesures electròniques millorades.

## Usos

L'arma és emprada pels caces de Rússia MiG-29, MiG-31, Su-25, Su-27, Su-30, la versió naval Su-33 i el nou Su-35, i pot ser transportat per variants modernitzades dels models de MiG-21, MiG-23 i Su-24. També pot ser transportat per helicòpters d'atac russos, incloent el Mil Mi-24, el Mil Mi-28, i el Kamov Ka-50.

## Referències

* 1 2 «AA-11 ARCHER R-73». Military Analysis Network. Arxivat de l'original el 2 de setembre 2016. [Consulta: 6 setembre 2013].
* ↑ Gordon, Yefim. Soviet/Russian Aircraft Weapons Since World War Two. Hinckley, England: Midland Publishing, 2004. ISBN 1-85780-188-1.
* ↑ Ulan-Ude Aviation Plant. Su-25 UB Combat Trainer Aircraft - Ulan-Ude Aviation Plant (en anglès) [Consulta: 24 novembre 2011]. Arxivat 2009-05-31 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Warfare.ru
* Astronautix.com
# Nomenclàtor Toponímic de les Illes Balears

El Nomenclàtor Toponímic de les Illes Balears (NOTIB) és un corpus toponímic resultat d'un projecte vinculat a la Comissió Tècnica d'Assessorament Lingüístic del Departament de Filologia Catalana i Lingüística General de la Universitat de les Illes Balears, i posteriorment a l'Institut d'Estudis Catalans, que recull uns 50.000 noms de lloc de les Illes Balears amb caràcter d'oficialitat.
La iniciativa nasqué, davant la necessitat de tenir formes toponímiques oficials, dins el Departament de Filologia Catalana de la Universitat, que segons l'Estatut d'Autonomia és l'organisme assessor del Govern en matèria lingüística. El projecte, emprès el desembre de 1999 i presentat el 2017, és liderat pel catedràtic Joan Miralles i Montserrat, amb Xavier Gomila com a responsable per Menorca i Enric Ribes per Eivissa i Formentera. És el resultat de la combinació de fonts escrites (principalment, la Gran Enciclopèdia de Mallorca, el Corpus de Toponímia de Mallorca de Mascaró Pasarius, el DCVB i el Nomenclàtor de la toponímia major de les Illes Balears editat pel COFUC) i fonts orals.
Els objectius principals del projecte són:
* Ajudar a l'administració en la tasca de retolació dels indrets toponímics amb la deguda grafia i forma
* Fer una actualització de les dades toponímiques obtengudes aquests darrers anys en el marc dels grans projectes de recerca toponímica
* Orientar els usuaris dels topònims en els aspectes gràfics i formals d'acord amb la normativa ortogràfica i gramatical vigent
El 2021 el Servei d'Informació Territorial de les Illes Balears (SITIBSA) presentà el Nomenclàtor Geogràfic de les Illes Balears, que incorpora les dades toponímiques del NOTIB i hi incorpora les dades georeferenciades, i és consultable a través de la Infraestructura de Dades Espacials de les Illes Balears de l'entitat.

## Notes

* ↑ Actualment, Institut Cartogràfic i Geogràfic de les Illes Balears (ICGIB).

### Referències

* 1 2 3 4 «1. Contingut i objectius del projecte». NOTIB. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ Miralles Monserrat, Joan; Jaume Font, Honorat. «El Nomenclàtor toponímic de les Illes Balears (NOTIB)». A: XXIV Jornada d'Antroponímia i Toponímia. Petra: Universitat de les Illes Balears, 2011, p. 20-33. DOI 10.2436/15.8040.01.236.
* 1 2 «El Nomenclàtor toponímic de les Illes Balears aplega prop de 50.000 noms de lloc». Diari de Balears, 26-04-2017 [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ «Es presenta el Nomenclàtor Toponímic, una eina bàsica que cobreix els elements geogràfics de tots els municipis de les Balears». Ara Balears, 25-04-2017 [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ «El nou Nomenclàtor Geogràfic de les Illes Balears permet consultar un catàleg complet de topònims». Diari de Balears, 03-11-2021 [Consulta: 2 març 2023].

## Enllaços externs

* Enllaç al NOTIB
* Enllaç al NGIB georeferenciat Arxivat 2023-03-02 a Wayback Machine.
# Puig-altet

Puig-altet és una masia situada al municipi d'Aguilar de Segarra, a la comarca catalana del Bages (o el municipi dels Prats de Rei, a l'Anoia).

## Referències

* ↑ «Puig-Altet | Mapes de Patrimoni Cultural». [Consulta: 26 gener 2022].
# Marcel Guieysse

Marcel Guieysse (Caudan, 21 d'agost del 1881 - 1967), fou un nacionalista bretó. Era fill de Pierre-Paul Guieysse, ministre de Colònies de 1895 a 1896, diputat radical i republicà per Morbihan. El 1925 fou president de l'associació Kengarantez-Vreiz. El 1936, membre eminent del Partit Nacional Bretó, publicà : La Langue Bretonne.
Participà en l'establiment del Comitè Nacional Bretó a Pontivy el juliol de 1940. Proper a Olier Mordrel, fou president de la secció del Partit Nacional Bretó de Morbihan l'octubre 1940. Formà part de l'organització Bezen Perrot, el 1944, amb la seva filla Denise, a Rennes. Fou capturat i jutjat el 1946. Assumí la totalitat de les accions de «Breiz Atao» durant la guerra i fou condemnat a cinc anys de presó.

## Bibliografia

* Bretons et protestants. Ed. de la Cause - Neuilly 1925
* La langue bretonne. Méhat - Hennebont 1925
* La langue bretonne. Ce qu'elle fut, ce qu'elle est, ce qui se fait pour elle et contre elle, Quimper, Nouvelles Éditions bretonnes 1936
# Cobert Casa Duran

El Cobert Casa Duran és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una antiga unitat tipològica formada per casa, paller i era. Actualment la casa es presenta nova amb tres pisos d'alçada i grans obertures. Presenta llucanes a la teulada.
El cobert és antic, de pedra, amb teulada a doble vessant, i a la part superior, tanca amb fusta i fang. Tipològicament segueix l'estructura en coberta a doble vessant.

## Història

La casa és nova.

## Referències

* 1 2 3 «Cobert Casa Duran». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Ratpenat cuallarg d'Underwood

El ratpenat cuallarg d'Underwood (Eumops underwoodi) es pot trobar a Belize, El Salvador, Hondures, Nicaragua i els Estats Units. Fou anomenat en honor de l'ornitòleg i col·leccionista britànic Cecil F. Underwood.

## Referències

* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 422. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# OpenAL

OpenAL (acrònim d'Open Audio Library) és una interfície de programació d'aplicacions d'àudio (API) multiplataforma. Està dissenyat per a la representació eficient d'àudio posicional tridimensional multicanal. El seu estil d'API i les seves convencions s'assemblen deliberadament als d'OpenGL. OpenAL és una biblioteca d'àudio 3D ambiental, que pot afegir realisme a un joc simulant l'atenuació (degradació del so a distància), l'efecte Doppler (canvi de freqüència com a resultat del moviment) i densitats de materials. OpenAL tenia com a objectiu ser originalment un estàndard obert i un reemplaçament de codi obert per a les API d'àudio 3D pròpies (i generalment incompatibles entre elles) com DirectSound i Core Audio, tot i que a la pràctica s'ha implementat en gran manera en diverses plataformes com a embolcall al voltant d'aquestes API propietat, o com a forquilla propietària i específica del proveïdor. Tot i que la implementació de referència més tard es va convertir en propietat, hi ha implementacions de codi obert com OpenAL Soft disponibles.
OpenAL va ser desenvolupat originalment l'any 2000 per Loki Software per ajudar-los en el seu negoci de portar jocs de Windows a Linux. Després de la desaparició de Loki, el projecte va ser mantingut durant un temps per la comunitat de programari lliure/codi obert i implementat a les targetes de so i plaques base NVIDIA nForce. Ara està allotjat (i desenvolupat en gran manera) per Creative Technology amb el suport continu d'Apple, Blue Ripple Sound a través del seu Driver Rapture3D OpenAL, i desenvolupadors individuals de codi obert.
Tot i que la carta d'OpenAL diu que hi haurà un "Architecture Review Board" (ARB) basat en l'OpenGL ARB, mai no s'ha format aquesta organització i l'especificació d'OpenAL generalment es gestiona i es discuteix per correu electrònic a la seva llista de correu pública.
La funcionalitat general d'OpenAL està codificada en objectes font, buffers d'àudio i un sol oient. Un objecte font conté un punter a un buffer, la velocitat, la posició i la direcció del so i la intensitat del so. L'objecte oient conté la velocitat, la posició i la direcció de l'oient, i el guany general aplicat a tot el so. Els buffers contenen dades d'àudio en format PCM, ja sigui de 8 o 16 bits, en format monoaural o estèreo. El motor de renderització realitza tots els càlculs necessaris per a l'atenuació de distància, efecte Doppler, etc.

## Referències

* ↑ brian. «What is OpenAL? Should I Remove it?» (en anglès). https://tencomputer.com,+29-08-2020.+[Consulta: 14 octubre 2022].
* ↑ Error en sol·licitar la Plantilla:cite press release: El paràmetre title ha d'estar especificat.
* ↑ «Source Browser» (en anglès). https://opensource.apple.com.
* ↑ «Gaming and VR» (en anglès). http://www.blueripplesound.com.
* ↑ «The Top 216 Audio Library Open Source Projects» (en anglès). https://awesomeopensource.com.+[Consulta: 14 octubre 2022].
# Rada

«Rada» té aquests significats:
* Rada o badia que permet arrecerar-hi vaixells
* Rada Suprema, parlament unicameral d'Ucraïna.
* Rada, canal de televisió informatiu públic d'Ucraïna.
* Omar Rubén Rada Silva (Montevideo, 1943), cantant, compositor i percussionista afrouruguaià.
* Rodrigo Jiménez de Rada (1170, Lió, França - 1247), eclesiàstic.
* Rada de Haro, municipi de la província de Conca a la comunitat autònoma de Castella-la Manxa.
* RADA Reial Acadèmia d'Art Dramàtic anglesa.
# Pallenis

Pallenis és un gènere de plantes amb flors que comporta algunes espècies essencialment de la regió mediterrània. L'espècie Pallenis spinosa anteriorment estaba classificada dins el gènere Asteriscus. Consta de plantes herbàcies anuals o bienals que fan de 20 a 50 cm d'alt. Són resistents a la secada.

## Descripció

Les seves flors estan agrupades en un capítol envoltades per un involucre de bràctees. Són de color groc amb les flors perifèriques ligulades i les del disc central tubulars. Les fulles són simples i alternes.,Les bràctees exteriors, que semblen fulles superiors acaben en punta o bé en una espina (Pallenis spinosa).
| Pallenis spinosa : fruits interns, externs; part del receptacle i bràctea interna | Pallenis hierochuntica o "Rosa de Jericó" |

## Algunes espècies

* Pallenis maritima (L.) Greuter, syn. Asteriscus maritimus, Buphthalmum maritimum.
* Pallenis spinosa (L.) Cass., syn. Asteriscus spinosus (L.) Sch. Bip., Asteriscus spinosus subsp. spinosus, Athalmum spinosum, Bubonium spinosum (L.)Samp., Buphthalmum spinosum, Pallenis croatica Graebn., Pallenis spinosa subsp. aurea (Pomel) Nyman, Pallenis spinosa subsp. spinosa (L.) Cass..
* Pallenis hierochuntica (Michon) Greuter syn. Asteriscus hierochunticus, Saulcya hierochuntica, Asteriscus pygmaeus (DC.) Coss. & Dur., Asteriscus aquaticus (L.) Less. subsp. nanus, Asteriscus nanus (Boiss.) Nyman, es venen sota el nom (que comparteixen altres plantes) de "Rosa de Jericó".
* Pallenis teknensis (Dobignard & Jacquemoud) Greuter & Jury

## Referències

* ↑ Llista d'espècies de Pallenis a The Plant List
# Ciampino

Ciampino és un municipi italià, situat a la regió del Laci i a la ciutat metropolitana de Roma Capital. L'any 2014 tenia 38.145 habitants.

## Fills ilustres

* Domenico Ceccarossi (1910-1997) músic i compositor.

## Referències

* ↑ IFEL; ANCI. I comuni italiani 2014 (en italià). Maggioli Editore, 2014. ISBN 9788891608772.
# Weetamoo

Weetamoo (o Weetamoe, Namumpum, Tatapanunum, c. 1635 – 1676) fou una cap ameríndia Wampanoag. Va néixer al poblat de Mattapoiset dels Pokanoket o a la zona del riu Taunton de Rhode Island. Weetamoo hauria governat la tribu Pocasset el 1620, que es trobava a l'actual Rhode Island. Va unir-se amb el bàndol de Philip contra els colonitzadors el 1675 durant la Guerra del Rei Philip. Va morir al riu Taunton durant la guerra intentant escapar de les tropes angleses.

## Referències

* ↑ «Native People: Nammumpum». Mayflower Families. Arxivat de l'original el 7 de març 2018. [Consulta: 25 juliol 2014].
* ↑ Martinez and Williams Bordeaux, eds., Donna and Jennifer L. 50 Events That Shaped American Indian History: An Encyclopedia of the American Mosaic. Santa Barbara: ABC-CLIO, 2016, p. 139.
* 1 2 Sonneborn, Liz. A to Z of American Indian Women. Nova York: Infobase Publishing, 2007, p. 268.
* ↑ «Wetamoo». Brooklyn Museum. [Consulta: 7 març 2018].
# Ralph Cudworth

Ralph Cudworth (pronunciació en : /ˈreɪf ˈkʊdɜːrθ/) (Aller, 1617 - Cambridge, 26 de juny de 1688) FRS va ser un clergue anglicà anglès, hebraista cristià, classicista, teòleg i filòsof, i una figura destacada entre els platònics de Cambridge que es van convertir en professor d'hebreu de Cambridge (Regius). 1645–88), 26è mestre de Clare Hall (1645–54) i 14è mestre del Christ's College (1654–88). Principal opositor de les opinions polítiques i filosòfiques de Hobbes, la seva obra màgica va ser The True Intellectual System of the Universe (El veritable sistema intel·lectual de l'univers)(1678).

## Referències

* ↑ J.A. Passmore, Ralph Cudworth: An Interpretation (Cambridge University Press: Cambridge, 1951)
* ↑ D.A. Pailin, 'Cudworth, Ralph (1617–88)', Oxford Dictionary of National Biography (2004).

## Bibliografia

* Paul Alexander René Janet, Essai sur le médiateur plastique (1860)
* William Richard Scott, Introduction to Cudworth's Treatise
* James Martineau, Types of Ethical Theory
# Olneya tesota

Olneya és un gènere monotípic de plantes fanerògames pertanyent a la família Fabaceae. La seva única espècie, Olneya tesota, és nativa de Mèxic. Posseeix flors de color blanc a rosa. Es distribueix, a Mèxic, en els estats de Sonora, Sinaloa i la Península de Baixa Califòrnia. Als Estats Units, al sud de Califòrnia i Arizona. La seva fusta s'utilitza a Mèxic per a l'elaboració de les apreciades artesanies de palo fierro.

## Etimologia

El gènere deu el seu nom a Stephen Thayer Olney (1812-1878), més conegut pels seus treballs sobre el gènere Càrex.

## Estat de conservació

Actualment, a Mèxic és considerada a la categoria d'Espècie Subjecta a Protecció Especial per SEMARNAT NOM 059.

## Noms comuns

* Palo de hierro, palo fierro, tesota, tésota, uña de gato, árbol de hierro, árbol del hierro (en castellà).
* Desert ironwood, ironwood (en anglès).

## Referències

* 1 2 3 «Enciclovida».
* Mem. Amer. Acad. Arts new ser., 5:328. 1855.
* USDA, ARS, National Genetic Resources Program. Germplasm Resources Information Network (GRIN) (dades del 7 d'octubre del 2006).

## Enllaços externs

* http://www.eol.org/search?q=Olneya&search_image=
# Maria del Carme Bustamante i Serrano

Maria del Carme Bustamante i Serrano (Totana, regió de Múrcia, 1938) és una soprano catalana.

## Biografia

Estudià al Conservatori Superior de Música del Liceu de Barcelona amb Dolors Frau, on hi obtingué el Premi Santa Cecília i on posteriorment hi va fer de professora de cant. Continuà els estudis amb Gall i Marcoff.
Va assolir un gran èxit al Gran Teatre del Liceu amb un gran nombre d'òperes. També ha actuat sovint al Palau de la Música Catalana i en altres ciutats d'Europa i Àsia, amb orquestres de renom internacional. Ha guanyat l'Orphée d'Or per la seva activitat discogràfica. El 1992 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ «Maria del Carme Bustamante i Serrano». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Pere Mestres i Albet

Pere Mestres i Albet (Vilanova i la Geltrú, 22 d'agost de 1901 - 17 de desembre de 1975), fou un polític català.
Fill de família treballadora, va estudiar peritatge elèctric a l'Escola Industrial de Vilanova, d'on més tard seria professor.
Milità en la Joventut del Centre Democràtic Federalista, entitat que el 1931 es va adherir a la Conferència d'Esquerres Catalanes, origen d'Esquerra Republicana de Catalunya. El juny de 1933 entrà a formar part del Comitè Executiu d'ERC.
El 20 de novembre de 1932 és elegit a les eleccions al Parlament de Catalunya. Des del 4 d'octubre de 1933 formà part del govern Macià, primer com a conseller de Governació i, més tard ja al primer govern Companys, a la Conselleria d'Obres Públiques i Sanitat, en la qual intentà completar el mapa sanitari i assistencial de Catalunya fins que és detingut pels fets del sis d'octubre i, amb els altres consellers i el president Companys és reclòs al vaixell Uruguay i, després de ser jutjat el 25 de juny de 1935, fou empresonat al penal de Cartagena juntament amb Ventura Gassol, Martí Esteve i Martí Devesa. Amb la victòria del Front d'Esquerres a les eleccions generals espanyoles obtingué un escó al Congrés dels Diputats, i el 16 de febrer de 1936 retornà a la Conselleria d'Obres Públiques.
Fou elegit diputat del Parlament de la República el 10 de febrer de 1936.
Surt a França en 1938 en una missió encarregada per Lluís Companys i ja no retornarà. Es va exiliar a Cuba i abandonà l'activitat política. Més tard va estar a Mèxic, l'Argentina i el Perú.
Els darrers anys de la seva vida els passà a Vilanova i la Geltrú.
Actualment aquest nom de referència l'ha adoptat un col·lectiu d'opinió i debat sociopolític de la ciutat de Vilanova i la Geltrú. Format per persones de l'entorn sobiranista d'esquerres i tradicionalment vinculats a ERC.

## Referències

* ↑ «Fitxa del Congreso» (en castellà). Congreso de los Diputados, 1936. [Consulta: 13 agost 2014].

## Enllaços externs

Pere Mestres Arxivat 2015-02-26 a Wayback Machine. a memòriaesquerra.cat Arxivat 2015-03-11 a Wayback Machine.
* El seu fons personal es troba dipositat al CRAI Biblioteca del Pavelló de la República de la Universitat de Barcelona. Consta de correspondència escrita i/o rebuda per Pere Mestres, documents personals i fotografies.