OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Southwark

Southwark (London Borough of Southwark; pronúncia en anglès:/ˈsʌðərk/) és un districte de Londres, la capital del Regne Unit. Forma part de l'àrea coneguda com a Sud-est de Londres juntament amb districtes com Lewisham o Greenwich, i part de l'anomenat Inner London o districtes interiors de la capital britànica. Està situat al sud del riu Tàmesi i de la Ciutat de Londres, el districte financer de Londres. Aquest districte és conegut per la seva varietat de condicions econòmiques, contenent zones de negocis prop del riu amb dos dels indrets més empobrits del país: Camberwell i Peckham.
Algunes de les seves atraccions principals són el museu d'art contemporani Tate Modern i el Globe Theatre, situats a la riba del Tàmesi. L'Imperial War Museum es troba a prop d'Elephant and Castle, on també hi ha la famosa discoteca Ministry of Sound. El Borough Market és probablement el mercat d'alimentació més conegut de Londres, recentment reconvertit en mercat de delicatessen. El gratacel més alt de la ciutat, el Shard London Bridge, es troba en construcció a la zona. Alguns dels ponts més coneguts que creuen el riu a la ciutat: Tower Bridge, Millennium Bridge, Blackfriars Bridge, Southwark Bridge i London Bridge. L'ajuntament del Gran Londres també es troba a Southwark.

## Barris de Southwark

El districte de Southwark està format pels següents barris:
| Bankside Bermondsey The Borough Camberwell Crystal Palace Dulwich Dulwich Wood East Dulwich Elephant and Castle Herne Hill | Newington Nunhead Peckham Peckham Rye Rotherhithe Southwark Surrey Quays Walworth West Dulwich |

## Transport
### Ponts i túnels

* Blackfriars Bridge
* London Bridge
* London Millennium Bridge
* Southwark Bridge
* Tower Bridge
* Túnel de Rotherhithe
* Túnel del Tàmesi, ara emprat per a línies de l'Overground

### Estacions de metro (London Underground, "Tube")

* Bermondsey
* Borough
* Canada Water
* Elephant & Castle
* Kennington
* London Bridge
* Southwark

### Estacions d'Overground

* Surrey Quays
* Rotherhithe
* Canada Water

### Estacions de tren

* Gipsy Hill
* Denmark Hill
* East Dulwich
* West Dulwich
* Elephant & Castle
* London Bridge
* North Dulwich
* Nunhead
* Peckham Rye
* Queens Road Peckham
* Sydenham Hill
* South Bermondsey

### Molls

Administrats per l'empresa Thames Clipper
* Bankside Pier, al costat del Tate Modern i el Globe Theatre
* London Bridge City Pier
* Hilton Docklands Nelson Dock Pier
* Greenland Pier
# Aleci Àlcim

Aleci Àlcim (en llatí: Alethius Alcimus) fou un gramàtic i orador autor de set poemes breus en llatí inclosos a l'Antologia llatina.
Es tracta d'un retòric que va viure a Aquitània, que Sidoni Apol·linar i Ausoni esmenten amb elogis. L'època en què va viure no es coneix, però Jeroni d'Estridó diu que Àlcim i Delfidi van ensenyar a Aquitània l'any 360. Els seus poemes són de major qualitat que la major part dels del seu temps.

## Referències

* ↑ Alcimus (Avitus) Alethius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 102
# Martin Berteau

Martin Berteau (Valenciennes, 1708 - Angers, 22 de gener de 1771) fou un famós violoncel·lista i compositor francès. Variants del seu cognom són Bertheaud, Bertaud, Bertau, Bertauld.
Conegut en la seva època per ser un dels primers que abandonà la viola de gamba per a dedicar-se exclusivament al violoncel.
Alumne de Francesco Alborea, també anomenat Franciscello, fou el mestre de la sigüent gran generació de violoncel·listes francesos entre els que destacaren Jean-Baptiste Bréval, Jean-Baptiste-Aimé Janson, François Cupis o Jean Pierre Duport.
Si hom coneix poques coses vers la vida de Berteau, sobre la seva obra es pot considerar que es desconeix gairebé tot. Va treballar a la cort del rei de Polònia i ensenyar al Collège des Quatre Nations. Contemporanis el descriuen la seva manera de tocar el violoncel com «sorprenent i ple de foc». Es conserva un llibre que conté cinc sonates per a violoncel i continu i un trio per a tres violoncels, publicat per primera vegada a París el 1748, sota el nom de signore Martino, idèntic al publicat el 1772, en la mateixa ciutat després de la mort de l'autor, aquesta vegada sota el nom de Martino Bertau. Aquestes sonates són l'exemple palpable de l'ús dels harmònics al que Rousseau fa referència en els seus escrits. Per altra banda, la utilització de les posicions amb el polze no sols és necessària sinó que exigís a l'intèrpret una soltura majúscula per a la seva correcta interpretació degut al seu alt contingut virtuosístic. La segona edició d'aquestes sonates conté a més digitacions amb les que hom pot fer-se una idea clara del seu sistema per posicions.
Va tenir almenys un fill, Corneille Berteau, nascut a Valenciennes el 1736 i igualment músic.

## Discografia

* Sonatas & airs for violoncello per Christophe Coin, Petr Skalka, Felix Knecht i Markus Hünninger, enregistrat el 2013.

## Referències

* ↑ «Berteau, Martin (170?-1771)». A: Catalogue Général (en francès). 5 desembre de 2007. París: Bibliothèque nationale de France, 20 gener 1977.
* ↑ Adas, 1989, p. 368.
* ↑ Lewis, 2002.
* ↑ Adas, 1989, p. 378-380.
* ↑ Adas, 1989, p. 369.
* ↑ «Martin Berteau. Sonatas & airs for violoncello» (en anglès). [Consulta: 26 setembre 2019].

## Bibliografia

* Lewis, Eleanor May. Contextualising Martin Berteau : new perspectives on his works for cello (Tesi) (en anglès). Universitat de Sydney, 2002, p. 116.
* Adas, Jane «'Le célèbre berteau'» (pdf) (en anglès). Early Music, 01-08-1989, pàg. 368-380.
# Manuel Molina Jiménez

Manuel Molina Jiménez (Ceuta, 1948 - San Juan de Aznalfarache, Sevilla, 19 de maig de 2015) fou un compositor, guitarrista i cantaor espanyol. Fou un dels principals impulsors del flamenc fusió juntament amb la seva parella Dolores Montoya Rodríguez, amb qui va formar el grup musical Lole y Manuel.

## Biografia

Nascut a Ceuta en el si d'una família gitana i fill del guitarrista conegut com El Encajero, de jove va anar a viure a Algesires on va travar amistat amb Paco de Lucía. Allà va formar el grup Los gitanillos del Tardón i, posteriorment, va entrar en contacte amb el grup de rock Smash, amb qui va col·laborar. Aquest fet és considerat per alguns el germen del rock andalús.
Als anys 70 va formar grup musical amb la seva parella Dolores Montoya Rodríguez, grup amb qui assolí els majors èxits i que aconseguir rejovenir el flamenc. El 1993 van començar a treballar per separat i es van dissoldre com a grup finalment el 1995.
Després de treballar en solitari va produir i actuar amb la seva filla Alba Molina, que posava veu a les cançons de Manuel.

## Grups

Tot i que els seus principals èxits foren amb Lole y Manuel va actuar també amb la seva filla Alba Molina, amb Farruquito, amb el grup de música electrònica Smash i amb el grup Los gitanillos del Tardón (amb Chiquetete i El Rubio).

## Discografia
### Amb Smash

* Garrotín
* Tangos de Ketama
* El blues de la Alameda

### Amb el grup Lole y Manuel

* Nuevo día - El origen de una leyenda (1975)
* Pasaje del agua (1976)
* Lole y Manuel (1977)
* Al alba con alegría (1980), acompanyats per Imán, Califato Independiente
* Casta (1984)
* Lole y Manuel cantan a Manuel de Falla (1992)
* Alba Molina (1994)
* Una Voz Y Una Guitarra / En Directo Desde El Teatro Monumental De Madrid (1995)

### En solitari

* La calle del beso (1999)

## Referències

* ↑ «Mor el 'cantaor' Manuel Molina als 67 anys». Sevilla: El Periódico. [Consulta: 20 maig 2015].
* 1 2 Castilla, Amelia. «Muere el cantaor Manuel Molina» (en castellà). Madrid: El País, 19-05-2015. [Consulta: 19 maig 2015].
* 1 2 3 4 5 Lobatón, Fermín. «El último juglar del flamenco» (en castellà). El País, 19-05-2015. [Consulta: 19 maig 2015].
* 1 2 García Reyes, Alberto. «Muere Manuel Molina, el nuevo día del flamenco» (en castellà). Sevilla: ABC, 19-05-2015. [Consulta: 19 maig 2015].
* ↑ Díaz Pérez, Ignacio. «El último 'quejío' de Manuel Molina» (en castellà). Sevilla: El Mundo, 19-05-2015. [Consulta: 19 maig 2015].
* 1 2 «Mor als 67 anys el guitarrista i 'cantaor' Manuel Molina». Barcelona: Ara, 19-05-2015. [Consulta: 19 maig 2015].
* ↑ «Muere Manuel Molina» (en castellà). Sevilla: La Vanguardia, 19-05-2015. [Consulta: 19 maig 2015].
# Domina Vacanze

«Domina Vacanze» té aquests significats:
* Equip ciclista Aurum Hotels, anomenat Domina Vacanze de 2003 al 2004
* Equip ciclista De Nardi, anomenat Domina Vacanze el 2005
# Cecil Boden Kloss

Cecil Boden Kloss (Warwickshire, 1877 - Anglaterra, 1949) fou un ornitolèg i zoòleg anglès. El 1903 va fer una expedició a les illes Andaman i Nicobar, que es troben entre l'Índia i l'Àsia Sud-oriental.
El 1908 va ser nomenat col·leccionista dels Museums of the Strait Settlements and Malay Federated States a Kuala Lumpur, on va treballar sota la direcció de Herbert Christopher Robinson, conservador en cap de la col·lecció ornitològica. Entre el 1923 i el 1932 va ser director del museu (avui en dia conegut com a Museu Nacional de Singapur). Després de la seva jubilació va tornar a Anglaterra.

## Referències

* ↑ Banks, E. «Obituary: Cecil Boden-Kloss» (pdf) (en anglès) p. 336-346. The Bulletin of the Raffles Museum, 01-12-1950. Arxivat de l'original el 2016-09-24. [Consulta: 17 març 2016].
# Adam Musiał

Adam Musiał (Wieliczka, 18 de desembre de 1948 - Cracòvia, 18 de novembre de 2020) fou un futbolista polonès de la dècada de 1970.
Fou 34 cops internacional amb la selecció polonesa amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Wisła Kraków, Arka Gdynia, Hereford United (Anglaterra) i Eagles Yonkers New York (USA).

## Referències

* ↑ ; Stokkermans, Karel; Arnhold, Matthias«Poland - Record International Players». RSSSF, 16-07-2009.
* ↑ Adam Musiał a National-Football-Teams.com (anglès)
# Melissa (planta)

Melissa és un gènere amb 83 espècies de plantes de flors pertanyent a la família Lamiaceae.

## Taxonomia

* Melissa axillaris (Benth.) Bakh.f. in C.A.Backer
* Melissa flava Benth. in N.Wallich, Pl.
* Melissa officinalis L.
* Melissa yunnanensis C.Y.Wu i Y.C.Huang, Acta Phytotax. Sin. 10: 228 (1965).
Viccionari
# Manuel Montenegro Murciano

Manuel Montenegro Murciano (Almeria, 1899 - Madrid, 12 de juny de 1960) fou un futbolista espanyol de la dècada de 1910.

## Trajectòria

La major part de la seva trajectòria la passà al Recreativo de Huelva, on jugà a començament i final de la dècada de 1910. La temporada 1915-16 va pertànyer al Reial Madrid, mentre que la 1916-17 jugà al Terrassa FC i la 1917-18 fou membre del FC Barcelona.

## Referències

* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «JUGADORES REAL MADRID 1902-1928 (A-Z)». leyendablanca. Arxivat de l'original el 2011-09-23. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Muhammad ibn al-Nasir Bu-Shantuf

Muhammad ibn al-Nasir Bu-Shantuf fou el darrer rei de Marraqueix de la dinastia Hintata.
Va succeir al seu pare al Nàssir (que regnava encara el 1515) en data incerta entre 1515 i 1520. El 1521 Ahmad al-Aradj, fundador de la dinastia sadita, i el seu aliat, va arribar junt amb els seus homes, i es va instal·lar a Marraqueix, que va trobar quasi despoblada a causa de la fam, i es va casar amb la filla del rei que va quedar de fet sota la seva tutela política.
El 1524 el rei va intentar desfer-se del xerif i gendre però aquest i el seu germà Muhàmmad al-Xaykh es van apoderar de la kasba que sembla que estava en mans del rei; l'any següent el rei fou assassinat (1525) acabant amb ell la dinastia.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, pàg 579
# Krešo Ljubičić

Krešo Ljubičić és un futbolista croat. Va començar com a futbolista al Germania Dörnigheim. Posteriorment jugà a Eintracht Frankfurt, Hajduk Split, Hrvatski Dragovoljac, FC Biel-Bienne i FC Winterthur.

## Referències

* ↑ «Kreso Ljubicic > Club Matches». worldfootball.net. [Consulta: 4 juny 2011].
# Cecil

«Cecil» té aquests significats:
* Cecil (Geòrgia)
* Cecil (Ohio)
* Cecil (Wisconsin)
* Mallory Cecil (1990), tennista estatunidenca
* Robert Gascoyne-Cecil (Hatfield, Hertfordshire, de 1830 - 1903), polític i noble britànic
# Adam Mitchell (Doctor Who)

Adam Mitchell és un personatge de la sèrie de ciència-ficció britànica Doctor Who, interpretat per Bruno Langley. Adam s'introdueix a la primera temporada de la sèrie després del seu retorn el 2005, fent de company de viatge del novè doctor, interpretat per Christopher Eccleston. Adam fou creat per a oferir un exemple d'un viatger del temps inepte. Només apareix durant dos capítols: Dàlek (1x06) i l'Etern joc (1x07)
El personatge representa un jove geni del 2012, quan el Doctor i Rose el troben al seu lloc de treball. Rose demana al Doctor si Adam pot viatjar amb ells i l'accepta tot i que és escèptic sobre el seu comportament. Les seves sensacions es veuen encertades quan Adam intenta utilitzar la informació del futur en el seu propi benefici. El Doctor expulsa Adam de la seva màquina del temps el TARDIS, essent el primer exemple d'una expulsió per un comportament negatiu.

## Bibliografia i webs

* Burk, Graeme; Smith?, Robert (6 March 2012). "Series 1". Who Is the Doctor: The Unofficial Guide to Doctor Who-The New Series (1st ed.). ECW Press. pp. 3–62. ISBN 1550229842.
* http://www.bbcamerica.com/anglophenia/2011/12/a-companion-to-the-doctors-companions-adam-mitchell/ [Consulta: 18/05/2014]
* http://doctorwhocompanions.com/friends/adam-mitchell/ Arxivat 2014-07-07 a Wayback Machine. [Consulta: 18/05/2014]
# Stratford (Iowa)

Stratford és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 746 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stratford tenia 746 habitants, 307 habitatges, i 186 famílies. La densitat de població era de 150 habitants/km².
Dels 307 habitatges en un 24,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 5,5% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 35,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,2% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 22,8% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 29,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.375 $ i la renda mediana per família de 41.042 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.571 $ mentre que les dones 22.344 $. La renda per capita de la població era de 15.553 $. Entorn del 2,3% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stratford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stratford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Maré

Maré és un municipi francès, situat a la col·lectivitat d'ultramar de Nova Caledònia. El 2009 tenia 5.417 habitants. Forma un quadrat de trenta milles de la costa i cobreix una àrea 650 km². L'illa es divideix en vuit districtes tradicionals: Guahma i Tadine a l'oest, Wabao, Medu i Eni al sud-oest, Pénélo al sud-est, La Roche al nord i Tawainedre a l'est. La llengua vernacla és el Nengone, nom també de l'àrea tradicional de Maré.

## Composició ètnica

* Europeus 1,9%
* Canacs 97,2%
* Polinèsics 0,2%
* Altres, 0,7%

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1961-1967 | Jean Jebez | |
| 1967-1971 | Kéciehni Wagada | |
| 1971-1977 | Samuel Yeiwéné | UC |
| 1977-1995 | Jean Marie Gambley | FI, després LKS |
| 1995-2001 | Jules Palaa | FLNKS-UC |
| 2001- | Basile Citré | LKS |

## Referències

* Divisió administrativa de Nova Caledònia
Belep • Canala • Hienghène • Houaïlou • Kaala-Gomen • Koné • Kouaoua • Koumac • Ouégoa • Poindimié • Ponérihouen • Pouébo • Pouembout • Poum • Poya • Touho • Voh •
Boulouparis • Bourail • Dumbéa • Farino • La Foa • L'Île des Pins • Moindou• Mont-Dore • Nouméa • Païta • Poya • Sarraméa • Thio • Yaté •
Ouvéa • Lifou • Maré •
# Donovan (desambiguació)

«Donovan» té aquests significats:

## Cognom

* Casey Donovan (1943-1987), actor
* James B. Donovan (1916-1970), advocat nord-americà
* Landon Donovan (1982), futbolista
* Marion Donovan (1917-1998), inventora i empresària nord-americana
* Martin Donovan (1957), actor i director de cineman nord-americà

## Nom

* Donovan Bailey (1967), atleta anglès
* Donovan Philips Leitch (1946), cantautor escocès
* Donovan Mitchell (1996), jugador de bàsquet nord-americà
* Donovan Ricketts (1977), futbolista jamaicà
* Donovan Wylie (1971), fotògraf irlandès

## Obres d'art

* El cervell de Donovan (1953), pel·lícula de Felix E. Feist

## Toponímia

* Donovan, població d'Illinois
# Knuckles the Echidna

Knuckles the Echidna (en japonès: ナックルズ・ザ・エキドゥナ Nakkurusu Za Ekiduna) és un personatge de la saga de videojocs, còmics i sèrie de televisió "Sonic the Hedgehog". Alguns dels seus malnoms són "Knuckie", "Rad Red", "Knux" i "Knucklehead". El seu creador és el japonès Takashi Thomas Yuda.
Knuckles és un equidna vermell que posseeix llargues i afilades pues que s'assemblen a rastes. Té 17 anys, mesura 110 centímetres i pesa 40 quilograms. El seu aniversari és (probablement) el 4 de febrer, la data en la qual aparegué per primera vegada en un videojoc (totes aquests dades són discutibles, segons les diferents versions).
Dos dels seus artells (en anglès knuckles, d'on ve el seu nom) són en realitat punxes afilades. A més, el seu nom deixa constància de la seva ascendència: el clan Knuckles Warrior. És un dels personatges més forts de la saga de Sonic (es diu que és tan fort com Sonic és ràpid). També disposa de l'habilitat de planar atrapant l'aire sota les seves rastes, tot i que en la versió japonesa de la sèrie, no plana, sinó que vola utilitzant la seva energia (ki) per propulsar-se (igual que molts herois dels mites i llegendes orientals). És expert en gran varietat d'arts marcials.
# Cementiri nacional d'Arlington

El cementiri nacional d'Arlington està situat al Comtat d'Arlington, a l'estat de Virgínia. És un cementiri militar estatunidenc establert durant la Guerra Civil nord-americana en els terrenys de la casa de Robert E. Lee. Està situat a prop del riu Potomac, a les proximitats del Pentàgon.
Veterans de totes les guerres estan enterrats en aquest cementiri, des de la Revolució americana fins a les accions militars a l'Afganistan i l'Iraq.

## Tomba dels desconeguts

La tomba dels desconeguts, coneguda també com la tomba al soldat desconegut, no ha rebut mai un nom oficial. Està situada al cim d'un turó del comtat d'Arlington, mirant cap a la ciutat de Washington DC. La tomba és un dels llocs més populars del cementiri. Està feta de set peces de granit amb un pes total de 72 tones. Va ser oberta al públic el 9 d'abril de 1932. La tomba té una guàrdia permanent les 24 hores del dia, tots els dies de l'any.

## Altres tombes

Altres llocs visitats amb freqüència és el memorial "Iwo Jima" i la tomba del president John F. Kennedy. Kennedy està enterrat al costat de la seva dona i alguns dels seus fills. La seva tomba té una "flama eterna". Molt a prop d'aquí està enterrat el seu germà, el senador Robert F. Kennedy i ara, recentment està enterrat el seu altre germà, el senador Edward M. Kennedy.
És curiós que estant dit cementiri reservat als militars i aquells que van prestar valuosos serveis militars al seu país en diferents guerres, hi arribeu enterrat l'expresident William Howard Taft, que mai va ser militar.
El "Memorial del transbordador espacial Challenger" està dedicat a la memòria de la tripulació del vol STS-51-L que el 28 de gener de 1986 va morir durant el llançament de la seva nau. Encara que la majoria de les restes van ser identificats i retornats als seus familiars per a un funeral privat, a Arlington es van enterrar les restes que no es van poder identificar. A més, dos membres de la tripulació, Francis Scobee i Michael Smith estan enterrats en aquest cementiri. Hi ha un memorial molt similar dedicat a la tripulació que va morir durant l'accident del Transbordador espacial Columbia l'1 de febrer de 2003.
Un altre dels memorials del cementiri està dedicat a les víctimes de l'atac terrorista de l'11 de setembre al Pentàgon. El memorial inclou el nom dels 184 desapareguts. Hi ha un altre memorial a les 259 persones que van perdre la vida en el vol de la Pan Am 103 a Lockerbie, Escòcia. L'avió va esclatar per una bomba al seu interior.
# Acumulació del capital

L'acumulació del capital, o concentració del capital, és una teoria essencialment marxista respecte al procés històric relatiu a l'expansió del capital en les seues diverses fases que suposa que l'acumulació de cabdal d'uns respon obligatòriament a l'explotació i consegüent pauperització d'uns altres. Té una fase directa (expansió de curt abast) en la qual es programa una dominació regional (que és la qual va analitzar Karl Marx) i altra de llarg abast en la qual es desborden les regions i es conquisten mercats llunyans. Açò últim s'emparenta totalment amb l'imperialisme.

## Vegeu també

* Karl Marx
* El Capital
* Acumulació originària
* Apropiació original
* Revolucions burgeses
* Revolució Industrial
* Capitalisme
* Socialisme
* Imperialisme
* Propietat privada
* Modernitat
* Liberalisme
* Sobreacumulació

## Enllaços externs

* Acumulació del capital en el Diccionari d'Economia Política de Borísov, Zhamin i Makárova. (castellà)
* La ruta de l'esclau, mapa didàctic de la UNESCO Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Explique perquè al ric li és més fàcil enriquir-se (castellà)
* La teoria de la pauperització, crítica per Berta García (castellà)
* La teoria marxista del valor i la llei de decreixement de la taxa de guany Arxivat 2008-05-10 a Wayback Machine. (castellà)