OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# País Basc – Catalunya (28-12-2014)

La selecció catalana de futbol disputà un partit amistós contra la selecció del País Basc el 28 de desembre de 2014 a l'Estadi de San Mamés de Bilbao.

## Fitxa tècnica

| País Basc | 1 - 1 | Catalunya |
| Aritz Aduriz 3' | El 9 Esportiu de Catalunya Mundo Deportivo | 44' Sergio García |
| País Basc | Catalunya |
PAÍS BASC: :
| PO | Gorka Iraizoz | 63' |
| DF | Carlos Martínez | 46' |
| DF | Ion Ansotegi | 46' |
| DF | Íñigo Martínez | 46' |
| DF | Mikel Balenziaga | 46' |
| CC | Ander Iturraspe | 46' |
| CC | Beñat Etxebarría | 46' |
| CC | Ander Capa | 46' |
| CC | Xabi Prieto (c) | 46' |
| DV | Ibai Gómez | 46' |
| DV | Aritz Aduriz | 46' |
| Banqueta: |||
| PO | Xabi Irureta | 63' |
| DF | Eneko Bóveda | 46' |
| DF | Xabier Etxeita | 46' |
| DF | Mikel San José | 46' |
| DF | Jon Aurtenetxe | 46' |
| DF | Yuri Berchiche | 46' |
| CC | Markel Bergara | 46' |
| CC | Daniel García | 46' |
| CC | Markel Susaeta | 46' |
| CC | Roberto Torres | 46' |
| DV | Mikel Arruabarrena | 46' |
| Seleccionador: |||
| José María Amorrortu ||||
CATALUNYA: :
| PO | Kiko Casilla | 46' |
| DF | Gerard Piqué | 46' |
| DF | Marc Bartra | 46' |
| DF | Jordi Alba | 58' |
| DF | Víctor Sánchez | 46' |
| CC | Xavier Hernández | 58' |
| CC | Sergio Busquets | 46' |
| CC | Aleix Vidal | 46' |
| DV | Gerard Deulofeu | 46' |
| DV | Sergio García (c) | 58' |
| DV | Jonathan Soriano | 58' |
| Banqueta: |||
| PO | Jordi Masip | 46' |
| DF | Sergi Gómez | 58' |
| DF | Martín Montoya | 46' |
| DF | Alberto de la Bella | 46' |
| DF | Andreu Fontàs | 46' |
| DF | Víctor Álvarez | 58' |
| CC | Sergi Roberto | 58' |
| CC | Sergi Samper | 58' |
| DV | Pitti | 58' |
| DV | Gerard Moreno | 58' |
| DV | Álvaro Vázquez | 58' |
| Seleccionador: |||
| Gerard López ||||

## Referències

* ↑ Molina, Martí «Un partit centenari per tancar un 2014 reivindicatiu». Ara, 28-12-2014 [Consulta: 8 maig 2014].
* ↑ Robledillo, Albert «La victòria arribarà». L'Esportiu, 29-12-2014 [Consulta: 8 maig 2024].
* ↑ Redacción. «La selección vasca y la catalana vuelven a empatar» (en castellà). Marca, 28-12-2014. [Consulta: 8 maig 2024].
* ↑ Piedrabuena, Celes. «1-1: Euskadi y Catalunya empatan a goles en el partido del Centenario» (en castellà). Mundo Deportivo, 28-12-2014. [Consulta: 8 maig 2024].
# Pere Renom i Riera

Pere Renom i Riera (Badalona, 1850 - 2 d'agost del 1911) fou un escriptor i polític badaloní, alcalde de Badalona entre 1893-1894 i entre 1898-1899.

## Biografia

Fou col·laborador com escriptor de diverses publicacions locals de Badalona de tendència republicana com Badalona Federal, Patria i Llibertat, i també catalanista com Gent Nova, finalment també en altres de caràcter humorístic i satíriques com La Trompeta, i L'Esparvé, de la qual fou promotor i director. L'any 1868 col·laborà en la creació de El Eco de Badalona, juntament amb altres personalitats badalonines; publicació de la qual Francesc Planas i Casals en fou director.

### Activitat política

Representant del Partit Liberal, un dels partits dinàstics de la Restauració, per tant representat d'una forma política caciquista, representada pel frau electoral entre el partit de Renom i del seu homòleg conservador a nivell badaloní, Joaquim Palay i Jaurés, que fou alcalde de la vila després del consistori de Renom.
En el seu segon període com a alcalde fou un dels protagonistes en les confrontacions violentes entre els partidaris dels partits dinàstics. El punt àlgid es manifestà en el vestíbul de l'Ajuntament en els fets de juliol de 1899, a causa del tancament de l'Ajuntament davant de les manifestacions dels partidaris palayistes i l'assistència a la constitució del nou Consistori després de l'entrada dels regidors electes. A la fi, l'oposició a l'entrada provocà diversos trets. Renom, com a alcalde, ordenà al cap de vigilància de la casa consistorial que disposés del necessari per a posar ordre i en resultaren diversos morts i ferits. El governador civil de Barcelona ordenà la suspensió de l'ajuntament. Els fets foren portats a la justícia, però les acusacions contra Renom per instar l'acció al cap de vigilància no tingueren efecte negatiu i fou absolt de l'acusació.
Va morir a Badalona el 2 d'agost de 1911.

### Autor teatral

* 1869. La llei natural, comèdia en 3 actes i en vers.
* 1878. El que es veu i el que no veu. Estrenada al teatre Romea, la nit de 17 de febrer.
* 1879. Els Pastorets, drama en 3 actes i vers, amb pròleg.
* 1880. Un mal pas!, juguet còmic en 1 acte i en vers.
* 1882. La bandera dels Tres Toms, comèdia en 1 acte i en vers.
* 189?. La festa de Sant Antoni, comèdia en 1 acte i en vers.

## Referències

* 1 2 «Crónica diaria». El Diluvio, 03-08-1911, pàg. 2.
* ↑ GIVANELL I MAS, Joan. Bibliografia Catalana: premsa. Barcelona: Institució Patxot, 1931.
* ↑ García Pons, Enrique. Historia de la prensa badalonesa (1868-1939). Badalona: Oficina Municipal de Premsa, Departament de Cultura, Ajuntament de Badalona, 1977, p. 30-31.
* ↑ ALABADALEJO, Jordi; ZAMBRANA, Joan. Inicis d'un sindicalista llibertari: Joan Peiró a Badalona (1905-1920). Edicions Fet a Mà, 2005, p. 19.
* ↑ «Edición del sábado - Tribunales de Barcelona» (PDF) (en castellà). La Vanguardia, 28-05-1904, p. 7 [Consulta: 12 juny 2013].
* ↑ «Crónica local». El Eco de Badalona, 20-12-1879, pàg. 3.
# Peter Ouwens

Pieter Antonie Ouwens (14 de febrer de 1849, Amsterdam - 5 de març de 1922, Buitenzorg) va ser un científic neerlandès i el director del Museu Zoològic i Jardí Botànic de Bogor (Java). Va ser el primer a fer una descripció científica formal del Dragó de Komodo (Varanus komodoensis) l'any 1912.

## Família

Ouwens era fill de Pieter Anthonis Ouwens i de Caroline Reiniera Nagels. Ell estudià a l'Acadèmia Reial Militar de Breda des de 1867. El 1871, va esdevenir lloctinent d'Infanteria de la Companyia Holandesa de les Índies Occidentals i el 1883 va passar a ser capità. Es va casar dues vegades i va tenir un sol fill del seu primer matrimoni. Es va tornar a casar el 1902 amb Anna Josephina Soesman.

## Dragó de Komodo

Va ser ebcarregat del Museu Zoològic de Buitenzorg (actualment Bogor). Va rebre una fotografia de la pell d'un dragó de Komodo feta pel Lloctinent Jacques Karel Henri van Steyn van Hensbroek qui va ser el primer occidental en observar aquest gran llangardaix. Ouwens va encarregar que es cacessin aquests dragons i va aconseguir que se'n capturessin dos adults i un espècimen juvenil Ouwens va donar el nom a aquesta espècie de Varanus komodoensis en una publicació de l'any 1912. Ouwens va esdevenir Oficial de l'Ordre d'Orange-Nassau i morí a Buitenzorg el 1922.

## Referències

* ↑ "Ouwens, Pieter Antonie" genealogy Arxivat 2015-12-08 a Wayback Machine. at ouwens.org
* ↑ Genealogie van het geslacht Ouwens in "Algemeen Nederlands Familieblad", Volume 5, The Hague, 1888, page 75
* 1 2 Pieter Antonie Ouwens in De Nederlandse Leeuw, Volumes 88-93, Koninklijk Nederlandsch Genootschap voor Geslacht- en Wapenkunde, 1971, page 512
* ↑ Varanus komodoensis Arxivat 2017-09-11 a Wayback Machine.. Mampam.com (2007-08-24). Retrieved on 2013-04-30.
* ↑ Ouwens, P.A. «On a large Varanus species from the island of Komodo». Bull. Jard. Bot. Buit., 2, 6, 1912, pàg. 1–3.
# Pfaffenhoffen

Pfaffenhoffen (en alsacià Pfaffoffe) és un antic municipi i actual municipi delegat francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2006 tenia 3.027 habitants.
A finals del 2015 es va unir als municipis de La Walck i Uberach i crear Val de Moder.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.802 | 2.098 | 2.306 | 2.261 | 2.285 | 2.468 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971-1979 | André Haarscher | DVD |
| 1979-1983 | Edgard Knecht | DVD |
| 1983-2001 | Jacques Zebst | DVD |
| 2001- | Pierre Marmillod | UDF |

## Personatges il·lustres

* Alfred Krieger, polític i resistent.
* Louis Moritz Trautmann, creador de la companyia cervesera barcelonina Moritz.

## Referències

* ↑ Arrêté du 7 décembre 2015 portant création de la commune nouvelle de Val de Moder
# Pfastatt

Pfastatt (en alsacià Pfàscht) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2005 tenia 8.465 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 5.209 | 5.986 | 6.353 | 6.247 | 8.061 | 7.946 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Francis Hillmeyer | UDF i Nou Centre |
# Pic de l'Àguila (Cabrera d'Anoia)

El Pic de l'Àguila és una muntanya de 403 metres que es troba al municipi de Cabrera d'Anoia, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pic de l'Infern

El Pic de l'Infern és una muntanya de 2.869,5 metres situada al Pirineu Oriental dins del terme comunal de Fontpedrosa, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord, però molt a prop del límit amb el municipi de Queralbs, de la del Ripollès. Domina la capçalera del circ dels llacs de Carançà, també dins la comarca del Conflent.
És a l'extrem sud del terme de Fontpedrosa, a prop al nord del Pic dels Gorgs (és habitual que sovint es confonguin els dos cims). És també a ponent del Pic de Freser i al nord-est dels Pics de la Vaca.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.
Sembla que el nom de Pic de l'Infern prové de la capacitat d'aquest cim, (separat de l'eix Bastiments-Pic del Freser per crestes retallades) per atreure els llamps en cas de tempesta elèctrica.

## Rutes

Una de les possibles rutes parteix des del refugi d'Ulldeter pujant el Coll de la Marrana.

## Referències

* ↑ GEC
* ↑ El Pic de l'Infern en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
* ↑ Muntada, Francesc; Lalueza, Jordi. Cims de Catalunya. Granollers: Editorial Alpina, 2008, p. 120-121. ISBN 9788480903035.

## Bibliografia

* Mapa Ulldeter, ed. Alpina.
# Pirargirita

La pirargirita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom del grec pir, 'foc', i argiros, 'argent', en al·lusió al seu color i al contingut d'argent. Va ser descoberta per Glocker l'any 1831. Pertany al grup proustita de minerals.

## Característiques

La pirargirita és un mineral de duresa 2,5 a l'escala de Mohs. Es caracteritza pel seu color vermell fosc. És translúcida i té una brillantor adamantina, fortament metàl·lica. Els seus cristalls creen formes prismàtiques. Fon sota influència del bufador i és soluble en HNO₃, HCl i KOH. És recomanable netejar-la amb aigua i protegir-la del la llum solar. Forma una sèrie de solució sòlida amb la proustita, i és dimorfa amb la pirostilpnita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pirargirita pertany a «02.GA: nesosulfarsenats, nesosulfantimonats i nesosulfbismutits sense S addicional» juntament amb els següents minerals: proustita, pirostilpnita, xantoconita, samsonita, skinnerita, wittichenita, lapieita, mückeita, malyshevita, lisiguangita, aktashita, gruzdevita, nowackiita, laffittita, routhierita, stalderita, erniggliita, bournonita, seligmannita i součekita.

## Formació i jaciments

Es forma a baixes temperatures en els filons de plata, com a mineral que cristal·litza després en la seqüència de la deposició primària. Sol trobar-se associada a altres minerals com: plata, acantita, tetraedrita, calcita, dolomita, quars i d'altres sulfosals de plata. Als territoris de parla catalana només ha estat descrita a la mina Balcoll (Falset, Priorat).

## Referències

* ↑ «Pyrargyrite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «Proustite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 desembre 2014].
* ↑ «Proustite-Pyrargyrite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 desembre 2014].
* ↑ «Pyrargyrite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 2 desembre 2014].
* ↑ Abella, Joan. Minerals i Mines de la Conca de Bellmunt Del Priorat, 2008. ISBN 978-84-612-1312-2 [Consulta: 31 gener 2024].
# Piranya (pel·lícula)

Piranya (títol original: Piranha) és una comèdia de terror estatunidenca dirigida per Joe Dante sobre el guió de John Sayles, posant en escena Bradford Dillman i Heather Menzies. Produïda per Roger Corman, aquesta pel·lícula va ser el 1978. Ha estat doblada al català. Es tracta d'una paròdia de la pel·lícula d'èxit Jaws de Steven Spielberg, que igualment ha inspirat nombroses pel·lícules de la sèrie B com Grizzly (1976), Tintorera, (1977), Tentacoli (1977), Orca (1977), La ultimo squalo (1981), Shark: Rosso nell'oceano (1984) i més recentment Sand Sharks (2011). Es va fer una continuació tres anys més tard, Piranha 2 de James Cameron, així com d'altres Piranha (1995), Piranha 3D (2010) i Piranha 3DD (2012).

## Argument

Una multitud de piranyes mutants concebudes durant la guerra del Vietnam va ser accidentalment abocada en un riu freqüentat per nombrosos banyistes…

## Repartiment

* Bradford Dillman: Paul Grogan
* Heather Menzies: Maggie McKeown
* Kevin McCarthy: Dr. Robert Hoak
* Keenan Wynn: Jack
* Barbara Steele: Dr. Mengers
* Shannon Collins: Suzie Grogan
* Paul Bartel: Mr. Dumont
* Belinda Balaski: Betsy.
* Melody Thomas Scott: Laura Dickinson
* Dick Miller: Buck Gardner
* Bruce Gordon: Coronel Waxman
* Shawn Nelson: Whitney
* Janie Squire: Barbara
* Roger Richman: David
* Barry Brown: el xèrif

## Producció
### Desenvolupament

Aprofitant del fabulós èxit de Jaws (1975) de Steven Spielberg, el productor de sèries B Roger Corman proposa al jove Joe Dante de realitzar-ne un pastitxe de baix pressupost. Aquest últim compensa l'estretor de mitjans adornant el seu relat de terror amb una notable dimensió paròdica, de la qual Steven Spielberg es confessarà prou sensible per oferir-li la realització de Gremlins el 1984. Per tant, la pel·lícula porta un suspens digne del seu model i reuneix d'altra banda caps de cartell relativament prestigiosos, com ara Keenan Wynn, Kevin McCarthy i Barbara Steele.

### Rodatge

El rodatge comença el 15 de març de 1978 a Texas i a Califòrnia fins al 05 d'abril de 1978.

#### Llocs de rodatge

* Califòrnia, Estats Units
** Griffith Park, Los Angeles
** Burbank
* Texas, Estats Units
** San Marcos
** Seguin
** Wimberley

## Premis i nominacions
### Premis

* Premi Saturn al millor muntage per Joe Dante i Mark Goldblatt (1979)

### Nominacions

* Premi Saturn a la millor pel·lícula de terror (1979)

## Referències

* ↑ esadir.cat. Piranya. esadir.cat.
* ↑ «Piranha». The New York Times.
* ↑ «Business for 'Piranhas'».
* ↑ «Filming locations for 'Piranhas'».
Viccionari
# Pissange

Pissange (en luxemburguès: Pisséng; en alemany: Pissingen) és una vila de la comuna de Reckange-sur-Mess del districte de Luxemburg al cantó d'Esch-sur-Alzette. Està a uns 11,7 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ Geographical Names (anglès)
# Plaça de les Matemàtiques

La Plaça de les Matemàtiques és una plaça situada a la ciutat de Barcelona.
L'any 2007, l'Ajuntament de Barcelona es va unir al Govern d'Espanya al nomenament de l'Any de la ciència. Per aquest motiu, es va nomenar per noms de ciències diferents places i glorietes de la ciutat, entre elles la Plaça de les Matemàtiques i el carrer de la Física.

## Referències

* ↑ Ferrado, Mònica L. «Una mirada matemàtica sobre la ciutat», 22-03-2012. [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ «El Gobierno aprueba la celebración en 2007 del 'Año de la Ciencia' | elmundo.es». [Consulta: 19 maig 2022].
* ↑ «BOE.es - BOE-B-2008-266118 FIRA 2000, SOCIEDAD ANÓNIMA». [Consulta: 19 maig 2022].
# Plaça de les Patates (Figueres)

La Plaça de les Patates o Antiga plaça del Gra és un plaça pública del municipi de Figueres (Alt Empordà). El conjunt de l'espai forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una plaça situada en ple centre històric de la ciutat. És una plaça urbana en funció de mercat; projectada a partir de la insuficiència per aquesta funció de la plaça de l'ajuntament. Realitzada en una traça molt sòbria, sobre la base del tema d'arcs de mig punt a dos dels seus costats, creant porxos. Planta paral·lelepipèdica irregular.

## Història

El 20 de desembre de 1825, l'arquitecte Rafel Cantró fa el projecte d'urbanització del Barri del Pouet; és de creació contemporània a la plaça de l'ajuntament. Durant molt de temps va ésser la plaça de les patates i, posteriorment la plaça del gra; el fet de la seva creació a part de l'estructura de la població i de les tendències de creixement de la vila, li han donat un caire de marginalitat.

## Referències

* 1 2 «Plaça de les Patates». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Pixonic

Pixonic és un desenvolupador de videojocs fundat el 2009 per Elena Masolova. Es va dedicar inicialment a desenvolupar jocs per plataformes socials. El primer joc creat va ser Domovyata i el 2011 va llençar Robinson. El 2013 va concentrar els seus esforços en el mercat de dispositius mòbils i, amb Philipp Gladkov, va crear War Robots (anteriorment anomenat Walking War Robots). El 30 de setembre de 2016, el grup Mail.ru va adquirir el 100% de les participacions de l'empresa per 30$ milions.

## Referències

* ↑ O'Hear, Steve. «Social games publisher Pixonic raises $5m». TechCrunch. AOL, 31-05-2011.
* ↑ Salz, Peggy Anne. «Russia's Pixonic Rethinks Growthhacking To Rocket Its App Up The Charts». Forbes, 11-05-2016.
* ↑ Семенов, Александр. «Pixonic переименовали свой блокбастер Walking War Robots» (en rus). App2Top, 03-08-2016.
* ↑ Glasser, AJ. «Russia's Pixonic Ready to Bet on Facebook, Mobile». Adweek, 06-10-2011.
* ↑ Grubb, Jeff. «From Russia with cash: Mail.ru bags War Robots studio Pixonic for $30 million». VentureBeat, 03-10-2016.

## Enllaços externs

* Pixonic - Lloc web oficial
# Pkill

pkill és una utilitat de la línia d'ordres que va ser inicialment escrita per ser utilitzada a Solaris (sistema operatiu). Des d'aleshores s'ha tornat a implementar en GNU/Linux i OpenBSD. Com amb les comandes killall i kill, pkill s'utilitza per a enviar un senyal a processos. La comanda pkill permet però utilitzar expressions regulars.

## Exemples

Matar el procés acroread més recent:
# Pjotr Sapegin

Pjotr Klimentevitx Sapegin (nascut el 4 de desembre de 1955) és un animador nascut a Rússia i que actualment viu a Noruega.
Nascut i criat a Moscou, va emigrar a Noruega el 1990. Va ser cofundador de l'estudi d'animació Studio Magica, més tard va fundar l'estudi d'animació Pravda després del tancament de Magica.
Primer es va fer conegut pel seu curtmetratge de 1995 Katten Mons, més tard va rebre atenció per la seva sèrie de pel·lícules anteriors Edvard basades lliurement en el compositor Edvard Grieg. Dues de les seves pel·lícules posteriors més destacades, Aria del 2001 i Gjennom mine tykke briller del 2004 van ser coproduïdes per el National Film Board of Canada.
Ha guanyat dues vegades el Premi Amanda al millor curtmetratge al Festival Internacional de Cinema de Noruega, guanyant el 1998 per Huset på Kampen i en 2002 per Aria, i dues vegades nominada als Premis Genie al Millor curt d'animació, rebent nominacions als 22ns Premis Genie l'any 2002 per Aria i als 25ns Premis Genie el 2005 per Through My Thick Glasses.

## Filmografia

* 1992 - Edvard
* 1993 - Edvard – den nakne sannhet
* 1993 - Edvard – lengselens uutholdelige letthet
* 1993 - Fiskeboller
* 1994 - Ippolita – den lille amasone
* 1995 - Edvard – på bronseplass
* 1995 - Katten Mons
* 1996 - Edvard – ferietid
* 1996 - Hundeflax
* 1996 - Skilpaddeflax
* 1997 - Bamseflax
* 1997 - Okseflax
* 1998 - Huset på Kampen
* 1998 - Saltkvernen
* 1999 - Sniler
* 2000 - I et hjørne av verden
* 2001 - Aria
* 2004 - Gjennom mine tykke briller
* 2005 - Nå skal du høre...
* 2010 - Det siste norske trollet
* 2013 - Berserk
* 2019 - Menneskets opprinnelse

## Referències

* ↑ "Pjotr Sapegin med stop motion sci-fi dramakomedie". Rushprint, April 23, 2019.
* 1 2 3 Chris Robinson, "There Once Was A Man Called Pjotr Sapegin". Animation World Network, March 1, 2001.
* ↑ Giannalberto Bendazzi, Animation: A World History - Volume III: Contemporary Times. CRC Press, 2015. ISBN 9781317519874. pp. 132-133.
* ↑ Chris Robinson, "Keep it in Motion - Classic Animation Revisited: 'Mons the Cat'". Animation World Network, January 19, 2017.
* ↑ Osman Kibar, "Chaos strikes twice at Haugesund". Screen Daily, August 28, 2002.
* ↑ "Nominees for this year's Genie Awards". Toronto Star, December 13, 2001.
* ↑ Andrew Mack, "The best in Canadian film. Genie nominees announced". Screen Anarchy, February 9, 2005.
# Platja del Silencio

La Platja del Silencio, també coneguda com El Gavieru, està situada en el concejo de Cudillero, Astúries, Espanya. Forma part de la Costa Occidental d'Astúries i està catalogada com a Paisatge protegit, ZEPA i LIC.

## Descripció

És una platja paradisíaca a la qual encara no ha arribat la massificació. Tal és així que fins fa deu anys era freqüentada per persones que practicaven el nudisme. Però en els últims anys sembla que s'invertís la situació, perquè en els millors dies d'estiu pot estar de gom a gom de cotxes aparcats durant tot el camí d'accés a la platja. Potser una de les raons d'aquesta tendència estigui en el foment que es realitza des del Principat d'Astúries per millorar els accessos a les platges. Sobretot després de l'aprovació del Pla d'Ordenació del Litoral Asturià (POLA) per part de l'Administració d'aquesta Comunitat Autònoma, que contempla la realització d'una sèrie d'infraestructures en aquest sentit: sengles costaneres, aparcaments, miradors, etc.
Malgrat tot no compta encara amb cap servei. Per arribar a la platja cal anar al poble de Castañeras en el concejo de Cudillero. La platja és de palets i en la part dreta es pot veure una muntanya amb una part de penya-segat. A causa de la claredat de les seves aigües es pot practicar el submarinisme o pesca submarina, activitat que per practicar-la precisa de la corresponent llicència del Principat d'Astúries, en honor de preservar la riquesa dels ecosistemes de la qual fa gala la major part de la costa asturiana.

## Referències

* 1 2 «PLATGES.». Arxivat de l'original el 2015-07-25. [Consulta: 25 març 2015].

## Enllaços externs

* Platja del Silenci
* Fotos i vídeo de la platja Arxivat 2006-08-21 a Wayback Machine.
* Ruta de senderisme per la Platja Silencio
# Platja de les Viudes

La Platja de les Viudes és una platja de sorra situada a la costa sud del terme municipal de Peníscola, junt a la Platja Sud, a mig quilòmetre del Port.
L'any 2010 es va reformar la desembocadura de l'Ullal de l'Estany que separava aquesta platja de la Platja Sud, que va resultar en la canalització artificial del riu fora de la platja i la connexió d'ambdues platges per mitjà d'un passeig per a vianants i un espigó.
La platja té una superfície total de 1650 m², 110 metres de longitud per 15 metres d'amplària i el seu nivell d'ocupació és mitjà. Hi ha dues maneres d'accedir-hi, des de les escales junt a la caserna o des del passeig per a vianants que la connecta amb la Platja Sud.

## Referències

* ↑ «Peñíscola unirá el litoral sur con un paseo a la playa de Las Viudas» (en castellà). El Periódico Mediterráneo, 29-01-2010.

## Enllaços externs

* Dades de la platja de les Viudes queplaya.es (castellà)
* Platja de les Viudes Arxivat 2012-08-26 a Wayback Machine. Patronat Municipal de Turisme de Peníscola
# Plouër-sur-Rance

Plouër-sur-Rance (en bretó Plouhern) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2006 tenia 3.058 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.198 | 2.229 | 2.113 | 2.354 | 2.438 | 2.733 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Havard | Divers gauche |