OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Houplin-Ancoisne

Houplin-Ancoisne és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 3.517 habitants. Limita al nord amb Haubourdin, al nord-est amb Emmerin, a l'oest amb Santes, a l'est amb Noyelles-lès-Seclin, al sud-oest amb Gondecourt i al sud amb Seclin.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.269 | 2.370 | 2.653 | 3.009 | 3.407 | 3.631 | 3.517 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1947-1995 | Auguste-Désiré Serrurier | |
| 1995- | Bruno Foucart | PS |
# Houria Bouteldja

Houria Bouteldja (Constantina, 5 de gener de 1973) és una activista política francoalgeriana. És la portaveu del Partit dels Indígenes de la República (PIR) una formació que malda pel reconeixement i organització de les persones racialitzades a l'Estat francès. Es defineix com a militant antiracista compromesa contra la islamofòbia i el neocolonialisme. Ha estat objecte de nombroses controvèrsies en ser acusada d'antisemita, homòfoba, sexista, comunitarista i racista.
| « | El racisme és un sistema nascut al mateix moment que l'expansió capitalista a les Amèriques el 1492. És el sistema que permet l'acumulació del capital perquè el treball dels esclaus era gratuït i el benefici total. | » |
Bouteldja proposa una aliança entre el moviment antiracista i antifeixista a fi de crear una «majoria descolonial» contra el poder neoliberal i imperialista.

## Obra publicada

* Los blancos, los judíos y nosotros (Ediciones Akal, 2017)

## Notes i referències

* ↑ Fonction d'Houria Bouteldja sur le site du PIR
* ↑ «Dirigir el problema només contra els banquers i els patrons és oblidar que el racisme és transversal». Catarsi Magazín, 30-09-2020.
* ↑ «No ver el color es una gran comodidad. Nosotros no lo vemos, lo sufrimos». Público, 16-11-2017. [Consulta: 18 abril 2019].
* ↑ Andrades, Amanda. «El Frente Nacional hará una campaña de izquierda» (en castellà), 21-12-2016. [Consulta: 4 octubre 2020].
* ↑ «Presentación del libro de Houria Bouteldja». Escuela de formación política Carlos Ometochtzin, 22-03-2018. [Consulta: 18 abril 2019].
# Hyacinthoides

Hyacinthoides és un gènere de plantes angiospermes de la família de les asparagàcies (Asparagaceae). Són plantes herbàcies perennes i vivaces amb bulb. Són natives d'Europa Occidental i del nord-oest d'Àfrica.

## Taxonomia
### Espècies

Dins del gènere Hyacinthoides es reconeixen les 12 espècies següents:
* Hyacinthoides aristidis (Coss.) Rothm.
* Hyacinthoides cedretorum (Pomel) Dobignard
* Hyacinthoides ciliolata (Pomel) Rumsey
* Hyacinthoides flahaultiana (Emb.) Dobignard
* Hyacinthoides hispanica (Mill.) Rothm.
* Hyacinthoides italica (L.) Rothm.
* Hyacinthoides kroumiriensis El Mokni, Domina, Sebei & El Aouni
* Hyacinthoides lingulata (Poir.) Rothm.
* Hyacinthoides mauritanica (Schousb.) Speta
* Hyacinthoides non-scripta (L.) Chouard ex Rothm.
* Hyacinthoides paivae S.Ortiz & Rodr.Oubiña
* Hyacinthoides reverchonii (Degen & Hervier) Speta

### Híbrids

S'ha descrit el següent híbrid natural:
* Hyacinthoides × massartiana Geerinck

### Sinònims

Els següents Nomenclatura binomial|noms científics són Sinònim (taxonomia)|sinònims heterotípics de Hyacinthoides:
* Agraphis Link
* Apsanthea Jord.
* Endymion Dumort.
* Epimenidion Raf.
* Hyacinthoides Medik.
* Somera Salisb.
* Syncodium Raf.
* Usteria Medik.

## Referències

* 1 2 3 4 «Hyacinthoides» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 1r abril 2024].
# Indita

La indita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la linneïta. Rep el seu nom de l'indi de la seva composició.

## Característiques

La indita és un sulfur de ferro i indi, de fórmula química FeIn₂S₄. Cristal·litza en el sistema cúbic. Es troba de manera massiva o en forma de grans de fins a 0,5 mil·límetres. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la indita pertany a «02.DA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 3:4» juntament amb els següents minerals: bornhardtita, carrollita, cuproiridsita, cuprorhodsita, daubreelita, fletcherita, florensovita, greigita, kalininita, linneïta, malanita, polidimita, siegenita, trüstedtita, tyrrel·lita, violarita, xingzhongita, ferrorhodsita, cadmoindita, cuprokalininita, rodostannita, toyohaïta, brezinaïta, heideïta, inaglyita, konderita i kingstonita.

## Formació i jaciments

La indita és un mineral d'origen primari hidrotermal, i es troba reemplaçant cassiterita botrioide. Sol trobar-se associada tant a la cassiterita com a la dzhalindita. Va ser descoberta l'any 1963 al dipòsit de Sn de Dzhalinda (Far-Eastern Region, Rússia). A la mateixa regió russa, també se n'ha trobat indi a Verkhnee.

## Referències

* ↑ «Indite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 novembre 2015].
* ↑ «Indite» (en anglès). Handobook of Mineralogy. [Consulta: 17 novembre 2015].
# Instrument de corda fregada

Un instrument de corda fregada és instrument de corda en què el so s'obté fent lliscar un arquet sobre les cordes per fer-les vibrar. Són instruments dits melòdics o lineals, és a dir que produeixen una nota simple. A més, si l'arc passa per dues o més cordes alhora es poden aconseguir acords. En certes ocasions, també es poden puntejar amb els dits (el que es coneix com a pizzicato). També permeten obtenir harmònics artificials tot combinant una pressió normal sobre la corda amb una altra més lleugera. Aquests instruments musicals prenen una rellevància especial en les orquestres perquè permeten produir els timbres més matisats i suaus. Alguns instruments de corda fregada són el contrabaix l'erhu, l'octabaix, el rabec, el sarangi, la viola, la viola de gamba, la viola d'amor, el violí, el violoncel o la viola de roda.
A part de l'acció de fregar la corda, hi ha altres maneres especials de produir el so en aquests instruments:
* El pizzicato s'aconsegueix pessigant la corda amb els dits, no fregant amb l'arc.
* El trèmolo (en italià, «tremolor») s'indica traçant unes línies a través de la plica d'una nota i és el signe utilitzat per indicar l'execució d'una sola nota, fregant l'arc ràpidament.
* Col legno («amb la fusta») vol dir que s'ha de fregar la corda amb la fusta de la barra de l'arc en lloc de les truges.
* Con sordina («amb sordina») indica l'ús de la sordina, que és una petita grapa que es col·loca sobre o sobre el pont per impedir la total ressonància del cos de l'instrument. D'aquesta forma s'emmudeix o s'apaga la intensitat del so produït.
* Sul ponticello («sobre el pont») indica a l'executant que fregui l'arc el més a prop possible del pont de l'instrument. Produeix un so dur i agre que pot resultar apte en certs contextos, per exemple per a aconseguir una atmosfera de misteri.
* Sul tasto («sobre el pal») indica l'acció oposada a sul ponticello. L'executant ha de fregar l'arc prop del batedor de l'instrument. L'efecte obtingut és particularment suau i melós.

## Referències

* ↑ VercherHuguet1994; Vicente Sanjosé Huguet. 1 gener 1994. Universitat de València, 1 gener 1994, p. 127–. ISBN 9788437015439 [Consulta: 25 febrer 2011].
# Into the Woods (pel·lícula)

Into the Woods és una pel·lícula estatunidenca musical produïda per Walt Disney Pictures, dirigida per Rob Marshall, escrita per James Lapine i protagonitzada per Meryl Streep, Emily Blunt i Johnny Depp.

## Argument

La pel·lícula entrellaça els arguments de diversos contes dels germans Grimm i continua per explorar les conseqüències, els desigs dels personatges i les missions. Els personatges principals són els de La Caputxeta Vermella, Jack i les Mongetes Màgiques, Rapunzel i La Ventafocs; així com alguns altres. Quan un forner i la seva dona s'adonen que han estat maleïts per una bruixa i no poden tenir fills, s'endinsen en el bosc per trobar els objectes necessaris per trencar l'embruix i fundar una família. La pel·lícula està lligada a la història original del foner i la seva dona, la seva interacció amb la bruixa que ha llançat la maledicció sobre ells i la seva relació amb altres personatges de contes durant el viatge. El que comença essent un musical animat de fantasia irreverent en realitat es converteix en una història sobre la responsabilitat, sobre els problemes que comporten els desigs i sobre el llegat que es deixa als fills.

## Repartiment

* Meryl Streep
* Emily Blunt
* James Corden
* Anna Kendrick
* Chris Pine
* Johnny Depp
* Mackenzie Mauzy
* Lilla Crawford
* Billy Magnussen
* Daniel Huttlestone

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2015: Oscar a la millor actriu secundària per Meryl Streep
* 2015: Oscar al millor vestuari per Colleen Atwood
* 2015: Oscar a la millor direcció artística per Dennis Gassner i Anna Pinnock
* 2015: Globus d'Or a la millor pel·lícula musical o còmica
* 2015: Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica per Emily Blunt
* 2015: Globus d'Or a la millor actriu secundària per Meryl Streep
* 2015: BAFTA al millor vestuari per Colleen Atwood
* 2015: BAFTA al millor maquillatge i perruqueria per Peter King i J. Roy Helland
# ISO 3166-2:AG

ISO 3166-2:AG és el subconjunt per a Antigua i Barbuda de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment per a Antigua i Barbuda, l'estàndard ISO 3166-2, està format per 6 parròquies i 2 dependències.
Cada codi consisteix en dues parts, separades per un guió. La primera part és AG, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a Antigua i Barbuda. La segona part són dos dígits:
* 03–08: parròquies (totes a l'illa de Antigua)
* 10–11: dependències (a les illes de Barbuda i Redonda)

## Codis actuals

Els noms de les subdivisions estan llistades segons l'ISO 3166-2 publicat per la "ISO 3166 Maintenance Agency" (ISO 3166/MA)
| Codi | Nom de la subdivisió (en) i (ca) | Tipus de subdivisió |
| AG-03 | Saint George | Parròquia |
| AG-04 | Saint John | Parròquia |
| AG-05 | Saint Mary | Parròquia |
| AG-06 | Saint Paul | Parròquia |
| AG-07 | Saint Peter | Parròquia |
| AG-08 | Saint Philip | Parròquia |
| AG-10 | Barbuda | Dependència |
| AG-11 | Redonda | Dependència |

## Vegeu també

* Divisions administratives d'Antigua i Barbuda

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: AG (Plataforma Online d'Exploració ISO: AG) (anglès)
* Divisions administratives d'Antigua i Barbuda, Statoids.com (anglès)
# ISO 3166-2:BM

ISO 3166-2:BM és el subconjunt per a les illes Bermudes de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment les Bermudes no tenen cap divisió territorial que conformi el seu codi ISO 3166-2.
El codi assignat oficialment per a les Bermudes de l'estàndard ISO 3166-1 alfa-2 és BM.

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: BM (Plataforma Online d'Exploració ISO: BM) (anglès)
* Parròquies de les Bermudes, Statoids.com (anglès)
# Ilíac Macre

Ilíac Macre (llatí: Iliacus Macer) va ser un poeta romà del segle i dels anomenats homeristes, és a dir, que imitaven l'obra d'Homer. Era amic d'Ovidi, que l'esmenta dues vegades en les seves Pòntiques. Luci Apuleu ofereix el títol d'una obra seva: Bellum Troianum; per la seva banda, Ovidi esmenta unes Antehomèriques i unes Posthomèriques. Sembla que era net de Teòfanes de Mitilene.
Cal distingir-lo d'Emili Macre, mort el 16 aC.

## Referències

* ↑ Ovidi, Pòntiques, II, 10 i IV, 16.
* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 882.
* ↑ «Aemilius 86». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ «Macer, Aemilius». A: Encyclopædia Britannica, 1911.
# István Palotás

István Palotás (5 de març de 1908 - 1 d'octubre de 1987) fou un futbolista hongarès de la dècada de 1930 i entrenador.
Fou internacional amb la selecció d'Hongria, amb la qual disputà la Copa del Món de futbol de 1934. Fou jugador de Bocskai FC i entrenador del Debreceni Vasutas.

## Referències

* ↑ István Palotás' profile at worldfootball.net
* ↑ 1934 FIFA World Cup Italy Arxivat 2011-10-13 a Wayback Machine.
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 17 agost 2018].
# Imrabten

Imrabten (àrab إيمرابتن) és una comuna rural de la província d'Al Hoceima de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.715 persones. El centre es troba a la vila de Tamassint (ⵜⴰⵎⴰⵙⵉⵏⵜ).

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Obliquogobius cirrifer

Obliquogobius cirrifer és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,9 cm de longitud total i les femelles 2,38.
* Nombre de vèrtebres: 26.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 394-404 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Ryukyu (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Koumans F. P., 1941. Gobioid fishes of India. Mem. Indian Mus. v. 13 (pt 3). 205-329.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Shibukawa & Aonuma. 2007. Bulletin of the National Museum of Nature and Science, Ser. A, Suppl., (1): 137-152.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Shibukawa, K. i Y. Aonuma, 2007: Three new species of the deep-dwelling goby genus Obliquogobius (Perciformes: Gobiidae: Gobiinae) from Japan, with comments on the limits of the genus. Bulletin of the National Museum of Nature and Science (Ser. A) Suppl. 1: 137-152.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Omar Heber Pouso Osores

Omar Heber Pouso Osores (Montevideo, 28 de febrer de 1980) és un futbolista internacional uruguaià que juga al Club Libertad del Paraguai.
És centrecampista i és probablement més conegut per haver marcat un gol decisiu durant un partit amistós entre la selecció de futbol de l'Uruguai i la selecció de futbol d'Anglaterra l'1 de març de 2006.

## Referències

* ↑ Perfil d'Omar Pouso a Soccerbase.com (anglès)

## Enllaços externs

* Perfil d'Omar Pouso, estadístiques detallades de club i selecció nacional, palmarès i cronologia (anglès)
# Gran Premi de Fourmies femení

El Gran Premi de Fourmies femení és una cursa femenina de ciclisme d'un dia que es celebra a França des de l'any 2019. Està integrada dins el calendari femení de l'UCI com a cursa 1.2.
Es disputa anualment pels voltants de la vila de Fourmies. La primera vencedora fou la vietnamita Thi That Nguyen.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2019 | Thi That Nguyen | Kaat Hannes | Pascale Jeuland-Tranchant |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Pfeiffer Georgi | Rachel Neylan | Silvia Zanardi |
| 2022 | Clara Copponi | Valentina Basilico | Maria Martins |
| 2023 | Marta Lach | Sofie Van Rooijen | Marthe Truyen |
| 2024 | Silvia Zanardi | Cat Ferguson | Martina Alzini |

## Referències

* ↑ «GP Fourmies F : Thi That Nguyen 1ère» (en francès). Velo101.fr, 08-09-2019. [Consulta: 11 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Gran Premi de Fourmies femení - Lloc web oficial
# Nefertkau III

Nefertkau III (Nfr.t k3.w) va ser una princesa egípcia de la IV Dinastia. Possiblement era filla de Meresankh II i Horbaef. Si és així, era neta del rei Khufu. Baud ha proposat que Nefertkau fos una filla de Khufu.
Nefertkau tenia els títols de Filla del Rei del seu cos i Sacerdotessa de Neith, segons es pot saber gràcies a una escena de la capella de la seva tomba. Estava casada amb un funcionari anomenat Iynefer. Nefertkau i Iynefer van tenir una filla també anomenada Nefertkau i dos o tres fills. Strudwick ha suggerit que Iynefer podria haver estat un fill de Khufu. Segons la interpretació de les relacions familiars, Nefertkau podira haver-se casat tant amb el seu oncle com amb el seu germà.

## Tomba

Neferkau en jeroglífic :
Nefertkau i Iynefer van ser enterrats a la tomba G 7820, que forma part d'una doble mastaba. La tomba es troba al camp oriental de la necròpolis de Guiza.

### Capella

Les escenes mostren Nefertkau III i el seu marit. En una escena s'hi mostra una nena petita entre els seus pares amb la inscripció "la seva filla Nefertkau". A la mateixa escena hi ha un nen petit davant del seu pare, però no s'hi registra cap nom. En una altra escena s'hi representen dos nens petits i un home una mica més gran amb Iynefer. Els dos nens petits són fills i la figura més gran pot ser una representació del seu fill gran.

### Fosses funeraris

S'hi van construir dues fosses funeraris. Es creu que el marit va ser enterrat a la fossa etiquetat com a G 7820A, mentre que Nefertkau probablement va ser enterrada a la fossa G 7820B. A la G 7820A no s'hi van trobar rastres de cap fèretre i no hi havia cap pou canopi ni un recés. A G 7820B tampoc no s'hi van trobar rastres de cap fèretre, però hi havia un pou canopi a l'angle sud-est de la cambra funerària.

## Referències

* ↑ Dodson i Hilton, 2004.
* 1 2 Flentye, 2006, p. 133-143.
* 1 2 3 Reisner, 1955, p. 107-109.
* ↑ Malek, Moss i Porter, 1974.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Flentye, Laurel «The development of the Eastern and GIS Cemeteries at Giza during the Fourth Dynasty. The relationship between architecture and tomb decoration» (en anglès). The Old Kingdom Art and Archaeology. Proceedings of the Conference held in Prague, May 31–June 4, 2004. Miroslav Bárta, 2006.
* Malek, Jaromir; Moss, Rosalind L. B.; Porter, Bertha. Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Statues, Reliefs and Paintings (en anglès). vol. 5. Griffith Institute, 1964. ISBN 978-0900416101.
* Reisner, George Andrew. A history of the Giza Necropolisː The Tomb of Hetep-Heres the Mother of Cheops: A Study of Egyptian Civilization in the Old Kingdom (en anglès). vol. II. Harvard University Press, 1955.
# Poolside (pel·lícula)

Poolside és un curtmetratge de thriller del 2021 dirigit per Alex Kinter. La pel·lícula tracta sobre una mestressa de casa dels anys cinquanta Meg Stephens que intenta mantenir la seva salut mental mentre es troba sola a la piscina de casa seva. Durant la natació a la piscina, Meg va començar a sentir veus estranyes. Va decidir trobar el motiu d’aquests sons. La pel·lícula es va rodar a la casa, dissenyada i construïda a mida per a la família del senyor i senyora John Chester el 1958.

## Cast

* Anna Beyer - Meg Stephens
* Giovanni Cruz - Emma
* Jènnifer Kristin - Sarah Peterson
* Adam Luttrull - Austin Peterson
* Òscar Seung - Jeff Murphy

## Tripulació

* Alex Kinter - productor executiu, director, editor
* Erik Schuessler - codirector
* Jose Luis Partida - productor executiu
* Darius Holbert - música

## Premis

Across The Globe Film Festival: millor director, millor fotografia, millor música, millor muntatge.
Festival de cinema de Hollywood Blvd - Millor curtmetratge experimental 2021.
Indie Short Fest: millor curtmetratge de suspens, premi d’excel·lència del jurat (menció especial) (Los Angeles, Califòrnia, 2021).
Independent Shorts Awards: premi Platinum al millor curt de misteri, premi d’or a la millor fotografia, millor pel·lícula del mes (accèssit) (Los Angeles, Califòrnia, 2021).
Premi a la millor pel·lícula independent - Millor pel·lícula experimental independent (curtmetratge) (Londres, Anglaterra, 2021).

## Referències

* ↑ «març 2021» (en anglès americà). Arxivat de l'original el 2021-08-05. [Consulta: 7 juny 2021].
* 1 2 «WINNERS MARCH 2021» (en anglès). [Consulta: 7 juny 2021].
* ↑ «Award Winners: February 2021» (en anglès americà), 07-02-2021. [Consulta: 7 juny 2021].
* ↑ «Award Winners: January 2021» (en anglès americà), 20-02-2021. [Consulta: 7 juny 2021].
# Loïs Romieu

Loïs Romieu (Nimes, 1829 - 1894) fou un escriptor occità. Deixeble de Bigot i felibre, acompanyà Frederic Mistral a les festes catalano-provençals celebrades a Barcelona el 1867. La seva obra, molt abundosa, tendeix a ésser popular, alhora que manifesta un to de goig que dissimula, a penes, una sensibilitat afectada per desgràcies familiars.

## Obres

* La rampelada (1868)
* La jarjalhada (1879)
* Lei cauquilhas d'un romieu (1894)

## Referències

* ↑ «Loïs Romieu». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Lloro de Rodrigues

El lloro de Rodrigues (Necropsittacus rodricanus) és un ocell extint de la família dels psitàcids que ha estat considerat l'única espècie del gènere Necropsittacus Milne-Edwards, 1874.
Aquest lloro va ser esmentat per primera vegada per François Leguat en les seves memòries de 1708. Més tard altres observadors la van esmentar també a la seva illa de Rodrigues. La descripció per a la ciència la va fer Alphonse Milne-Edwards, ja únicament amb material fòssil.
# Grodékovo

«Grodékovo» té aquests significats:
* Grodékovo (Primórie), població del krai de Primórie, a Rússia
* Grodékovo (Khabàrovsk), població del krai de Khabàrovsk, a Rússia
# Grosstraktor

El Grosstraktor (tractor pesat en alemany), fou un tanc mitjà amfibi desenvolupat el 1926 per Reinmetall, Krupp i Daimler-Benz per a la República de Weimar en violació del Tractat de Versalles.

## Història

El 1925, la República de Weimar va demanar a Reinmetall-Borsig, Krupp i Daimler-Benz, les principals firmes d'enginyeria del país, el desenvolupament d'un tanc lleuger i un tanc mitjà. Com que això vulnerava el Tractat de Versalles, es van utilitzar noms en clau: Leichter Traktor (tractor lleuger) i Grosstraktor (tractor pesat), respectivament.
Reinmetall va començar el seu prototip el 1926, seguit de prop per les altres dues. Reinmetall i Krupp van entregar els seus prototips el 1928, però el de Daimler-Benz va patir nombrosos errors tècnics i no va poder ser lliurat fins a un any després. Tots els prototips (dos de cada per firma), van ser transportats a la Panzertruppenschule Kama, a Kazan, Rússia, per provar-los fora de la zona de control de l'armistici emparats en el Tractat de Rapallo.
Més tard, el 1935, la 1a Divisió Panzer va ésser equipada amb els sis Grosstraktor. Un cop aquests van excedir la seva vida útil, van ser entregats a les casernes Panzer com a monument.

## Referències

* ↑ Chamberlein, Peter. Encyclopaedia Of German Tanks Of World War Two: The Complete Illustrated Directory of German Battle Tanks, Armoured Cars, Self-propelled Guns and Semi-tracked Vehicles, 1933-45. ISBN 1-85409-214-6.
* ↑ «Achtung Panzer! Grosstraktor». Arxivat de l'original el 2016-07-16. [Consulta: 30 juliol 2015].
# Guadalcázar

Guadalcázar és un municipi de la província de Còrdova a la comunitat autònoma d'Andalusia, a la comarca de Valle Medio del Guadalquivir.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1.161 | 1.167 | 1.156 | 1.168 | 1.166 | 1.193 | 1.196 | 1.215 | 1.258 | 1.261 |

## Història

Hom té constància de l'existència d'una ciutat romana en el segle IV anomenada Cárbula a la qual Plini feia esment i que, segons alguns historiadors, podria ser l'actual Guadalcázar. També els àrabs van deixar la seva petjada en aquesta localitat, ja que es creu que en l'anomenada Huerta Jonda hi ha un safareig que a l'origen era un bany àrab, a més del nom de la ciutat, que en àrab volen dir riu del palau.
Després de ser reconquistada per Ferran III de Castella, va ser donada a Gonzalo Fernández de Córdoba, que la permutà pel senyoriu de Montilla. En 1609 va ser erigida en marquesat en favor de Diego Fernández de Còrdova, Virrei del Perú. Luis Fernández de Còrdova, descendent de Diego Fernández de Còrdova, va fundar en aquesta vila el Convent de monges de l'ordre de San Bernardo.

## Enllaços externs

* Guadalcázar - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia