OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comtat de Clervaux

El comtat de Clervaux o Clairval fou una jurisidcció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic, sorgida d'una branca dels comtes de Vianden, a l'entorn del castell de Klierf.
El va fundar Gerard de Sponheim, germà del comte Frederic de Vianden i s'esmenta el 1129 i 1132. El següent comte fou Simó de Clervaux que apareix el 1157. El 1198 el comte Enric de Sponheim porta també el títol de comte de Klierf (Clervaux). Simó II de Sponheim, al seu darrere, fins al 1240, també porta el títol de comte de Clervaux. Després hi ha un buit absolut de seixanta anys, i el 1300 apareix, segons sembla ja com una senyoria, en poder dels Meysembourg, sent vassalls de Luxemburg. El seu escut era d'or, al cap de gules, carregat de tres merles de plata.
Vers el 1400 l'herència va recaure en Maria de Clervaux que es va casar amb Frederic de Brandeburg d'una branca júnior dels comtes de Vianden. El 1492 l'hereva Margarita de Brandenburg-Clarvaux es va casar amb Nicolau d'Heu, senyor d'Ennery, un ric noble de Metz, aliat al patriciat local (Metz formava una república o ciutat imperial lliure). El seu fill Nicolau d'Heu (1498-1547) es va casar amb Anna de Faille d'una família del Barrois (ducat de Bar), i la seva filla única Elisabet d'Heu (+1599) es va casar amb Godofreu d'Eltz senyor de Wolmerange i d'Ottange (+1614); va deixar diverses filles i va heretar la gran Claudina d'Eltz casada amb Claudi de Lannoy, comte de la Motterie i governador de Maastricht que van conservar la senyoria fins al 1790. Al segle XIX les propietats i títols va passar als comtes de Berlaymont, però carregats de deutes van haver de vendre el castell a l'estat luxemburguès (1915) i els arxius a la vila de Metz (que els conserva).
La senyoria formà part al segle XVI del govern dels Països Baixos, sota govern dels Àustries de la branca hispana i després del 1713 de la branca austríaca. El castell fou engrandit i fortificat al segle XV sota la senyoria del casal de Brandenburg.

## Referències

* Actes du 22e Congrès international des sciences généalogique et héraldique, Ottawa 1996, per Jean Claude Loutsch
# Ossipovets

Ossipovets (en rus: Осиповец) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Pero Llopis

Pero Llopis (?, s. XIII – Redostó, 1305) formà part de la Companyia Catalana d'Orient, de la qual fou Adalill. Després de l'assassinat de Roger de Flor, fou enviat per la Companyia, formant part del seguici de 27 almogàvers junt amb Guillem de Siscar, a Constantinoble a reptar i desafiar l'emperador Andrònic per la mort de Roger. Els almogàvers desafiaren l'emperador a un repte de deu a deu o de cent a cent per a provar que l'emperador havia ordenat la mort a traïció del cèsar Roger. El repte no fou acceptat per Andrònic adduint que no en tenia coneixement i que el no havia ordenat dit fet. De tornada a Gal·lípoli els ambaixadors almogàvers foren detinguts a la ciutat de Redostó (Redischo/Bisanta). Guillem de Siscar, Pero Llopis i els seus homes foren esquarterats.

## Notes

* ↑ Jerónimo Zurita y Castro: Anales de la Corona de Aragón. Libro VI Arxivat 2007-10-25 a Wayback Machine. (1562-1580), pag. 12 (castellà)
# Guillem Ferrer i Clavé

Guillem Ferrer i Clavé (Barcelona, 15 d'octubre de 1880 – 1926) va ser un violoncel·lista, professor de música i contrabaixista català que estigué molt vinculat a l'Orfeó Català de Mèxic.

## Biografia

Guillem Anselm Manuel Ferrer i Clavé va néixer al carrer Xuclà de Barcelona, fill d'Àurea Rosa Clavé i Bosch i del seu marit, Conrad Ferrer i Fossà, i net de Josep Anselm Clavé. El seu germà Carles també es va dedicar a la música.
Guillem fou membre (1899-1902) del conjunt musical Octeto Español. L'any 1901 la formació viatjà de gira als Estats Units, primer, i a Mèxic, després. Com altres membres del conjunt (Josep Rocabruna, Rafael Torelló i Ros i el pianista Joan Roure), decidí establir-se a Mèxic. Posteriorment formà part del Quintet Jordà-Rocabruna, que integraven els músics Josep Rocabruna (violí 1r), Guillermo Gómez (violí 2n), Guillem Ferrer (violoncel), Lluís Jordà (piano) i Lluís Mas (harmònium). Amb els esmentats Rocabruna i Jordà formà part del nucli fundacional de l'Orfeó Català de Mèxic i en fou el primer director del cor. L'any 1912 renuncià a tots els càrrecs a l'entitat i tornà definitivament a Barcelona, on es dedicà a ensenyar música, a més de participar com a violoncel·lista en orquestres.
El 19 de maig de 1909 es va casar a la parròquia de Sant Josep de Mèxic amb Maria Mata i Mas, natural de Martorell. Van tenir tres fills, Conrad, Guillema i Àurea, i almenys un d'ells portar ambdós cognoms del pare i el primer de la mare: Conrad Ferrer-Clavé i Mata (1911-1980).

## Enregistraments

* Cilindres Edison: Gravació del 1913 del Quinteto Jordá-Rocabruna, Monte Cristo (ref. 1768)
* Gravació del 1905 del Quinteto Jordá-Rocabruna, intrepretant El amor es la vida, de Julio Ituarte

## Referències

* ↑ «Cartas de Méjico». El Cantábrico, 25-05-1926, pàg. 6.
* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1880, número de registre 5448.
* ↑ El 1920 el trobem com a violoncel·lista de l'Orquestra Pau Casals en el concert inaugural d'aquesta formació, el del 13 d'octubre. L'any següent, el 1921, tornava a aparèixer com a instrumentista de la mateixa orquestra.
* ↑ El setembre del 1927 la seva vídua Maria Mata i Mas rebé un premi de la Societat Econòmica d'Amics del País «Enllaç».
* ↑ «Gacetillas». La Vanguardia, 02-09-1927, pàg. 6.
* ↑ «Necrológicas - Conrad Ferrer-Clavé i Mata». Hoja oficial de la provincia de Barcelona, 13-10-1980, pàg. 6.
* ↑ «Homenaje a una centenaria agrupación folklórica». La Vanguardia, 30-07-1963, pàg. 17.
* ↑ «Esquela de Maria Dolors Vidal i Ricart, vídua de Conrad Ferrer-Clavé i Mata». La Vanguardia, 12-05-2009, pàg. 30.
* ↑ «Edison Cylinder and Disc Record Collection». Arxivat de l'original el 2009-08-16. [Consulta: 2 juliol 2009].
* ↑ «Reproducció d'un cilindre Edison? amb El amor es vida, enregistrat el 1905». Arxivat de l'original el 2011-07-27. [Consulta: 7 gener 2016].
# Rock Band (videojoc)

Rock Band és un videojoc musical desenvolupat per Harmonix Music Systems, publicat per MTV Games i distribuït per Electronic Arts Partners, i es va llançar a l'Amèrica del Nord l'1 de novembre del 2007, i a Europa en setembre del 2008. Desenvolupat per PlayStation 3 i Xbox 360, Rock Band ofereix als jugadors la possibilitat d'actuar en un grup de música fins a quatre persones amb la possibilitat d'utilitzar tres instruments diferents (una guitarra pel guitarrista, un baix elèctric/guitarra rítmica pel baixista, una bateria pel seu corresponent músic i un micròfon pel cantant) i es pot fer a en línia o sense. Rock Band va donar origen a la saga Rock Band: la popularitat del primer joc de la saga va inspirar la creació d'una continuació, Rock Band II, amb altres jocs en desenvolupament.
El portal web VaDeJocs.cat va difondre pels catalanoparlants la notícia sobre la possibilitat de triar les cançons que es vulguin (màxim 4) que surtin al videojoc. Entre els aficionats catalans hi predominaven tries de grups de música dels Països Catalans.

## Banda sonora

* "Sabotage", Beastie Boys
* "Black Hole Sun" – Soundgarden
* "Blitzkrieg Bop" – The Ramones
* "Celebrity Skin" – Hole
* "Cherub Rock" – Smashing Pumpkins
* "Creep" – Radiohead
* "Dani California" – Red Hot Chili Peppers
* "Dead on Arrival" – Fall Out Boy
* "Enter Sandman" – Metallica
* "Epic" – Faith No More
* "Flirtin' With Disaster" – Molly Hatchet
* "Gimme Shelter" – Rolling Stones
* "Go with the Flow" – Queens of the Stone Age
* "The Hand That Feeds" – Nine Inch Nails
* "Here It Goes Again" – OK Go
* "Hier kommt Alex" – Die Toten Hosen
* "I Think I'm Paranoid" – Garbage
* "Learn to Fly" – Foo Fighters
* "Les Wampas" – Manu Chao
* "Main Offender" – The Hives
* "Maps" – Yeah Yeah Yeahs
* "Mississippi Queen" – Mountain
* "Next to You" – The Police
* "Orange Crush" – R.E.M.
* "Paranoid" – Black Sabbath
* "Reptilia" – The Strokes
* "Run to the Hills" – Iron Maiden
* "Say It Ain't So" – Weezer
* "Suffragette City" – David Bowie
* "Train Kept A-Rollin'" – Aerosmith
* "Vasoline" – Stone Temple Pilots
* "Wanted Dead or Alive" – Bon Jovi
* "Won't Get Fooled Again" – The Who
* "I'm So Sick" – Flyleaf
* "Brainpower" – Freezepop

## Vegeu també

* Green Day: Rock Band.

## Referències

* 1 2 «Data de llançament dels EUA (enllaç en anglès)». Arxivat de l'original el 2007-06-26. [Consulta: 9 juliol 2007].
* ↑ «GDN: Rock Band Price Cut for Europe, UK». Arxivat de l'original el 2008-09-29. [Consulta: 31 desembre 2008].
* ↑ Entrada a VaDeJocs.cat
* ↑ «Directament dels fòrums de VaDeJocs.cat». Arxivat de l'original el 2007-10-12. [Consulta: 10 juliol 2007].

## Enllaços externs

* (anglès) Lloc web oficial de Rock Band
# Guiv'at Ze'ev

Guiv'at Ze'ev (en hebreu: גבעת זאב) (en català: "el pujol del llop") és un assentament israelià de l'Àrea de Judea i Samaria, situat a la zona de Benjamí (בינימין, Binyamín), subzona de la Judea, als territoris disputats entre Israel i l'Autoritat Nacional Palestina, a uns 7 quilòmetres al nord-oest de la capital d'Israel, Jerusalem, i a uns 3 quilòmetres al sud-oest de la ciutat palestina de Ramallah. El seu emplaçament es correspon amb el de Guiv'ón bíblic (Josue 21:17:Josué 21:17). La seva jurisdicció abasta prop d'un quilòmetre quadrat de superfície.
Originàriament destinada a anomenar-se Kiryat Guiv'ón (קרית גבעון, "la vila de Guiv'ón"), amb base en les seves arrels històriques, el seu nom actual i definitiu li va ser atorgat per expresso comanda de Menajem Beguin, en aquell temps primer ministre d'Israel, en homenatge a Ze'ev Jabotinsky, un dels precursors del corrent del Sionisme Revisionista, i pare espiritual del partit nacionalista Likud, en complir-se en 1980 cent anys del seu natalici. La seva autonomia del departament de Mate Binyamín que li circumda, li va ser atorgada l'any 1984.
Segons l'Oficina Central d'Estadístiques d'Israel, la seva població a finalitats de 2005 va arribar a 10.700 habitants.
Conforma part del "Gran Jerusalem", que Israel aspira, per raons històriques i geogràfiques, a conservar sota la seva sobirania àdhuc després d'aconseguit un tractat de pau amb els palestins.

## Enllaços externs

* Lloc oficial (hebreu)
# Partit Nacional Independent (Uruguai)

El Partit Nacional Independent (PNI), o Nacionalisme Independent, fou un partit polític de l'Uruguai amb una participació activa durant els anys 1950.
El 1931, com a resultat de les discrepàncies internes del Partit Nacional, un sector es va oposar a Luis Alberto de Herrera i va decidir crear el seu propi partit polític, seguint amb molts dels valors que havien caracteritzat al PN des de la seva fundació el 1836. Tant els militants d'un partit com de l'altre, sempre van reconèixer ser una única unitat política, els "autèntics blancs". No obstant això, durant les eleccions generals del 1954, un grup del PNI liderat per Washington Beltrán Mullin va decidir reintegrar-se al PN.
El 1956, el Nacionalisme Independent juntament amb la Reconstrucció Blanca i el Moviment Popular Nacionalista de Daniel Fernández Crespo, van formar la Unió Blanca Democràtica (UBD).

## Vegeu també

* Partit Constitucional (Uruguai).

## Referències

* ↑ (anglès) Sistema electoral a l'Uruguai, vegeu pàg. 27
# Pero Maça de Sangarrén

Pero Maça de Sangarrén (?-1245) va ser un cavaller aragonès senyor de Sangarrén.

## Orígens familiars

Desconeguts. Pertanyia al llinatge dels Maça i era parent de Blasco Maça.

## Matrimoni i descendents

Pero Maça fou pare de Blasco Maça I, qui també participà en la conquesta de València i originà la branca valenciana del llinatge dels Maça.

## Biografia

El 1229 va participar en la Croada contra Al-Mayûrqa en la Host de la Casa d'Aragó. El rei Jaume I d'Aragó li encarregà que provés de convèncer el comte Hug IV d'Empúries sobre la conveniència d'arribar a un acord de rendició amb els mayûrqins. El 1230 i quan el rei abandonà l'illa, aquest li encarregà conjuntament Bernat de Santa Eugènia de Berga la missió de destruir els focus d'insurgència islàmica que resistien la invasió a Artà, Pollença i Alaró.
El 1235 participà amb altres 4 potentats en la conquesta de Yabisah i el 1244 lluità en els setges de Xàtiva i Biar, durant la conquesta de València.

## Vegeu també

* Host de la Casa d'Aragó
* Croada contra Al-Mayûrqa

## Referències

* ↑ Soldevila i Zubiburu, Ferran. . Institut d'Estudis Catalans, 2007, p. 196. ISBN 847283901X.

## Bibliografia

* (castellà) Jerónimo Zurita: Anales de la Corona de Aragón (Ed. 1562-1580)
* (castellà) Enciclopedia Aragonesa: Linaje de los Maza
* «Pero Maça de Sangarrén». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Pero Maça de Sangarrén Llinatge dels Maça Mort: ~1245 :
| Precedit per: ? | Senyor de Sangarrén (Llista de senyors de Sangarrén) (?-1245) | Succeït per: Blasco Maça I? (fill) |
# Gundars Daudze

Gundars Daudze (Riga, 9 de maig de 1965) és un metge i polític letó, va ser President del Saeima des del 24 de setembre de 2007 al 2 de novembre del 2010, com a representant de la unió entre els partits Per Letònia i Ventspils i Unió de Verds i Agricultors. El 2011 es va retirar de la composició parlamentària per treballar com a cap de la Cancelleria del President Andris Bērziņš.

## Referències

* ↑ «Valsts prezidenta kanceleja» (en letó). Arxivat de l'original el 2015-02-27. [Consulta: 27 febrer 2016].
# Rose Hill

«Rose Hill» té aquests significats:
Toponímia:
* Anglaterra:
** Rose Hill (Oxfordshire)
* Estats Units:
** Rose Hill (Carolina del Nord)
** Rose Hill (Illinois)
** Rose Hill (Iowa)
** Rose Hill (Kansas)
** Rose Hill (Comtat de Fairfax), concentració de població designada pel cens del Comtat de Fairfax a l'estat de Virgínia.
** Rose Hill (Comtat de Lee), concentració de població designada pel cens del Comtat de Lee (Virgínia).
Miscel·lània:
# Paarita

La paarita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom en honor de Werner H. Paar (Salzburg, 15 de setembre de 1942 -), professor de mineralogia a la Universitat de Salzburg, Àustria.

## Característiques

La paarita és una sulfosal de fórmula química Pb$_{1.7}$Cu$_{1.7}$Bi$_{6.3}$S₁₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2001. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la paarita pertany a «02.H - Sulfosals de l'arquetip SnS, amb Cu, Ag, Fe, Sn i Pb» juntament amb els següents minerals: aikinita, friedrichita, gladita, hammarita, jaskolskiïta, krupkaïta, lindströmita, meneghinita, pekoïta, emilita, salzburgita, eclarita, giessenita, izoklakeïta, kobellita, tintinaïta, benavidesita, jamesonita, berryita, buckhornita, nagyagita, watkinsonita, museumita i litochlebita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberts al dipòsit d'scheelita de Mittersill, a l'estat de Salzburg (Àustria). També ha estat descrita a Suïssa, Hongria, Polònia, Grècia i la República Popular de la Xina.

## Referències

* ↑ «Paarite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 maig 2021].
# Resolució 1184 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1184 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 16 de juliol de 1998. Després de recordar les resolucions anteriors relatives als conflictes a l'antiga Iugoslàvia, en particular a les resolucions 1168 i 1174 (1998), el Consell va establir un programa per supervisar el sistema judicial a Bòsnia i Hercegovina.
El Consell de Seguretat va aprovar l'establiment del programa de seguiment judicial per part de la Missió de les Nacions Unides a Bòsnia i Hercegovina (UNMIBH) com a part d'un programa general de reforma legal proposat per l'Oficina de l'Alt Representant, Acord de Dayton i altres. Es va instar a les autoritats de Bòsnia i Hercegovina a cooperar i donar suport als funcionaris associats al programa. Es va demanar al Secretari General Kofi Annan que informés al Consell sobre el progrés del programa de seguiment en el marc dels seus informes sobre la UNMIBH.

## Referències

* ↑ «Security Council authorises programme to monitor courts in Bosnia and Herzegovina». United Nations, 16-07-1998.
* ↑ Europa Publications. The Europa directory of international organizations. Europa Publications, 1999, p. 48. ISBN 978-1-85743-068-4.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Guerra de Bòsnia i Hercegovina

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Plataplochilus terveri

Plataplochilus terveri és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: sud-est de Gabon.

## Referències

* ↑ «Plataplochilus terveri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Conca hidrogràfica del Xúquer

La Conca hidrogràfica del Xúquer comprèn totes les conques que aboquen al mar Mediterrani, entre el marge esquerre de la Gola del Segura, en la seva desembocadura, i la desembocadura del riu de la Sénia, a més de la conca endorreica de Pozohondo.
La seva extensió total és de 42.988,6 km² i s'estén per les provincies d'Albacete, Alacant, Castelló, Conca, València i Terol, a més d'una petita zona de la comarca del Montsià a Catalunya.

## Enllaços externs

* Conca hidrogràfica del Xúquer (castellà)
* Estat dels embassaments de la conca del Xúquer (castellà)
* Societat Espanyola de Preses i Embassaments (castellà)
# Gundemar I

* Aquest article tracta sobre el príncep burgundi del s. V. Si cerqueu el rei visigot del s. VII, vegeu «Gundemar».
Gundemar I († abans del 476) fou un príncep burgundi, fill del rei Gondioc. La seva existència resulta d'una cita de Gregori de Tours a la Histoire ecclésiastique des Francs.
Segurament no va arribar a regnar efectivament. En la guerra que va disputar aliat al seu germà Khilperic II, contra el seu germà Gundebald, fou derrotat per aquest. Gundemar es va refugiar a una torre que Gundebald va ordenar cremar, i hauria mort; Khilperic I de Burgúndia va morir llavors o poc després. Alguns historiadors pensen que Khilperic va governar amb els seus quatre nebots associats i el consideren rei conjuntament amb els seus germans i els seus oncles de vers el 463 al 476.

## Referències

* ↑ Favrod, Justin. Les Burgondes : un royaume oublié au coeur de l'Europe (en francès). Lausanne: Presses polytechniques et universitaires romandes, 2002, p. 74. ISBN 2-88074-596-9.
* ↑ Laforest, Michèle. Clovis, un roi de légende (en francès). París: A. Michel, 1996, p. 148. ISBN 2-226-08714-1.
* ↑ Escher, Katalin. Les Burgondes : Ier-VIe siècles apr. J.-C. (en francès). París: Errance, 2006, p. 103. ISBN 2-87772-325-9.

## Bibliografia

* Tours, Sant Gregori (Bisbe de). Histoire ecclésiastique des Francs (en francès). J. Renouard, 1836.
# Roy Sáenz

Roy Sáenz (Puerto Limón, 5 de desembre de 1944)
fou un futbolista costa-riqueny de la dècada de 1970.
Fou 27 cops internacional amb la selecció de Costa Rica. Va destacar als clubs Barrio México i Alajuelense.
Un cop retirat fou entrenador a El Carmen, Palmares, Uruguay de Coronado, La Unión, Curridabat i Puriscal i president del Barrio México.

## Referències

* ↑ Goalscoring for Costa Rica National Team - RSSSF
* ↑ Roy Sáenz Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Tricolor ganó dos veces el Norceca - Nación (castellà)
* ↑ Bicampeón de goleo Arxivat 2021-01-16 a Wayback Machine. - Nación (castellà)
* ↑ Goleadores de Campeonato Nacional Arxivat 2013-10-30 a Wayback Machine. - UNAFUT (castellà)
* ↑ Club de los 100 Arxivat 2017-07-01 a Wayback Machine. - UNAFUT (castellà)
* ↑ Mambo con el segundo mejor promedio de goles de la historia Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. - UNAFUT (castellà)
* ↑ Núñez va ahora tras los pasos de Juan Ulloa Arxivat 2015-01-04 a Wayback Machine. - UNAFUT (castellà)
* ↑ Roy Saénz presidirá al B° México - Nación (castellà)
# Pavel Shumanov

Pavel Shumanov (en búlgar, Павел Шуманов) (Sliven, Província de Sliven, 14 de novembre de 1968) és un ciclista búlgar, que fou professional del 1996 al 1997 i del 2006 al 2010.

## Palmarès

* 1989
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau
* 1990
** 1r a la Volta a Bulgària
* 1992
** 1r a la Volta a Bulgària
* 1996
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hessen
* 1997
** 1r a la Volta a Bulgària
* 2005
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Sunny Beach
* 2006
** 1r a la Volta a Romania
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Grècia
* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Romania
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bulgària
* 2008
** 1r al Gran Premi Burgàs
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Romania
* 2009
** Campió de Bulgària en contrerellotge
** 1r al Turul Dobrogei i vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Zelanti

En el catolicisme romà, l'expressió Zelanti s'ha aplicat als membres conservadors del clergat i els seus seguidors laics des del segle xiii.
Les seves connotacions específiques han canviat amb cada nova aplicació de la paraula. El terme llatí s'aplica als que mostren zel. En la seva terminologia original del segle xiii, els zelanti van ser els membres de l'Orde Franciscà que s'oposaven a qualsevol canvi o relaxació de la regla formulada per Sant Francesc d'Assís entre 1221 i 1223. Com a conseqüència dels severs requeriments de Sant Francesc sobre la pràctica de la pobresa, els seus seguidors es van dividir en dues branques, els zelanti o espirituals, i els relaxati, conegut més tard com els conventuals. L'origen dels Fraticels i la causa del seu creixement dins i fora de l'Orde Franciscà s'ha de buscar en la història de la Zelanti o "espirituals".
Al segle xviii, els zelanti eren els partidaris dels jesuïtes en la llarga controvèrsia que va portar a la supressió dels jesuïtes entre 1767 i 1773. En el conclave papal del 1774 i 1775, el Col·legi de Cardenals es va dividir en dos blocs: els Zelanti de la Cúria, a favor dels jesuïtes, i els polítics, una facció anti-jesuïta. Entre els Zelanti hi van ser els cardenals italians que s'oposaven a la influència secular a la cúria. La segona incloïa a cardenals de les corts de monarques catòlics. Aquests dos blocs no es trobaven de manera homogènia. I els Zelanti es van dividir en les faccions moderada i radical.
Durant el papat de Pius VII, els Zelanti eren més radicals i reaccionaris que els polítics, i tenien una oposició molt centralitzada en temes d'Església, principalment en contra que els liberals tinguessin la intenció de difondre la secularització de França als Estats Pontificis. Els polítics, encara que no eren liberals, eren molt més moderat i partidaris d'un enfocament conciliador per fer front als problemes de les noves ideologies i la incipient revolució industrial que s'iniciava al segle xix. Els Zelanti i els moderats van ser destacats en el conclave papal de 1823 i el de 1829.