OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fondón

Fondón és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 934 habitants. La seva extensió superficial és de 92 km² i té una densitat de 10,2 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 36° 59′ N, 2° 51′ O. Està situada a una altitud de 846 metres i a 63 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 934 | 918 | 926 | 943 | 957 | 951 | 943 | 946 | 934 | 950 |

## Naixements il·lustres

* Josefina Samper Rojas, militant comunista

## Enllaços externs

* Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
* Diputació Provincial d'Almeria Arxivat 2006-11-04 a Wayback Machine.
# Vilanovèla

Vilanovèla (francès Villenouvelle) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Font de Santa Àgueda (Xèrica)

La Font de Santa Àgueda, a la població de Xèrica, comarca de l ‘Alt Palància, és una font que es troba en el nucli de la població, que està catalogada com a Bé Immoble de Rellevància Local, segons consta a la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Generalitat Valenciana, amb codi identificatiu: 12.07.071-013.

## Descripció

Es tracta d'una font en forma de monumental retaule, datada a 1770, i realitzada seguint l'estil barroc. Presenta tres cossos rematats amb frontons mixtilíneos. Els dos cossos laterals corresponen a sengles portes, de les quals la dreta (vista la font de front) està encegada, utilitzant l'esquerra com a via d'accés al tram del carrer que s'estén per darrere del monument hidràulic.
La seva construcció, que es va realitzar en un cèntric punt de la localitat, es va sufragar per aportacions dels veïns. Va ser restaurada al segle XX per l'Escola Taller, consistint els treballs fonamentalment en la neteja de la pedra de marbre, tractant de no danyar-la i mantenint la policromia original. També es rejuntaren els carreus i es va substituir alguna peça excessivament danyada.
* detall de la font
* Escut coronat de la localitat
* Part central amb subdivisió per pilastres
* Vista general
El cos central, per la seva banda, està subdividit per pilastres planes, adossades, que segueixen l'ordre toscà, que acaben emmarcant un oval central que té inscrit l'emblema de Santa Àgueda.
Al timpà del frontó es pot veure un escut coronat de la ciutat. Per la seva banda, la font se situa a la part baixa del cos central, sobre unes grades, presentant la font forma de tassa semioval, o gairebé banyera, per les dimensions que presenta.

## Referències

* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/brl/Detalles_brl.asp?IdInmueble=3629
* 1 2 3 4 5 http://www.jerica.es/index.php/municipio/patrimonio/fuente-de-santa-agueda Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.turismodecastellon.com/103178_de/Fuente-de-Santa-%C3%81gueda-(J%C3%A9rica)/ Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine.
# Lophocampa caryae

Lophocampa caryae és una papallona nocturna de la subfamília Arctiinae i la família Erebidae.
Com la majoria de les espècies de la seva família, les larves adquireixen les defenses químiques de les seves plantes nutrícies, pel que són potencialment tòxiques o desagradables, encara que no verinoses.

## Distribució

Es troba àmpliament distribuïda en la meitat oriental d'Amèrica del Nord.

## Cicle de vida

Hi ha una generació per any.

### Larva

La larva està completament coberta de flocs de llargs pèls. La majoria són de color blanc, però tenen flocs negres al llarg del dors. Aquests pèls causen erupcions pruriginoses (dermatitis de contacte) a moltes persones, especialment a aquelles que són propenses a les al·lèrgies. Poden causar greus complicacions mèdiques si són transferits de les mans als ulls.
Els darrers estadis de les larves s'observen de juliol a octubre. S'alimenten en grups al voltant d'un centenar en els primers estadis, esqueletitzant fulles. Les larves de més edat són solitàries. Creixen fins a 4,5 centímetres de llargada abans de pupar.

### Pupa

El capoll té pèls teixits en el seu interior. Passa l'hivern entre la fullaraca.

### Adult

Els adults volen entre maig i juny. Les ales anteriors són de color marró groguenc marcat amb taques blanques, que recorden les vidrieres. Les ales posteriors són majoritàriament blanques. El cos és pelut i marró pàl·lid.
S'alimenta principalment de Carya i Juglans, però també s'alimenta de freixes, oms, roures, salzes i altres plantes. Ocasionalment, pot causar la defoliació local dels arbres, però les altes densitats no duren prou com per causar un dany significatiu.

## Galeria

* Lophocampa caryae larva
* Lophocampa caryae

## Referències

* ↑ Weller, S. J., N. L. Jacobsen, and W. E. Conner. (1999).
* 1 2 3 4 5 6 Wagner, D. L. Caterpillars of Eastern North America.
* ↑ «Common Caterpillars are Dangerous to Touch!». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 24 febrer 2016].
* 1 2 Rose, A. H. and O. H. Lindquist. (1982).

## Enllaços externs

* Funetː Lophocampa caryae
* Butterflies and Moths of North Americaː Lophocampa caryae
# Clytocerus divaricatus

Clytocerus divaricatus és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àfrica: Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Eaton, 1904. Ent. mon. Mag., 40, 59. Vol. 1, pàg. 773. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wagner, Rüdiger, 1989. Neue und wenig bekannte Psychodidae, Psychodinae von Südafrika (Diptera, Nematocera). Spixiana, vol. 12, pàgs. 183-191. «PDF».
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Alexandre de Rodes

Alexandre de Rodes (en llatí Alexander, en grec antic Ἀλέξανδρος) va ser un dirigent polític de Rodes, un dels caps del partit popular. Va viure al segle i aC.
Quan va esclatar la guerra contra Gai Cassi Longí va ser elevat al càrrec de Prità l'any 43 aC. Poc després Alexandre i l'almirall rodi Mnasees van ser derrotats per Cassi Longí a la batalla naval de Cnidos i va perdre el poder, segons diu Apià.

## Referències

* ↑ Alexander a Rhodian a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 126
# Faverolles-lès-Lucey

Faverolles-lès-Lucey és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat.
# Walnut Ridge

Walnut Ridge és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 4.925 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Walnut Ridge tenia 4.925 habitants, 2.065 habitatges, i 1.305 famílies. La densitat de població era de 164,4 habitants/km².
Dels 2.065 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 36,8% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 19% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,4% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 22,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.953 $ i la renda mediana per família de 36.735 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.458 $ mentre que les dones 20.169 $. La renda per capita de la població era de 14.974 $. Entorn del 10% de les famílies i el 13,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Walnut Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Walnut Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lucila Venegas

Lucila Venegas (Guadalajara, 6 de gener de 1981) és una àrbitre internacional de futbol de Mèxic.
Venegas es va convertir en àrbitre de la llista de la FIFA el 2008.
És oficial de la Copa del Món Femenina de la FIFA 2019 a França.
L'octubre de 2020, va guanyar el Premi Nacional d'Esports de Mèxic.

## Referències

* ↑ «Lucila Venegas Montes :: ceroacero.es». www.ceroacero.es.
* ↑ «Mexico - L. Venegas - Profile with news, career statistics and history - Soccerway». us.soccerway.com.
* ↑ FIFA.com. «Football Development – Refereeing – Mission and Goals» (en anglès). FIFA.com. Arxivat de l'original el 12 May 2015. [Consulta: 4 juliol 2019].
* ↑ «FIFA Frauen-WM 2019™ - Nachrichten - Aufgebot der Spieloffiziellen für die FIFA Frauen-WM 2019™ - FIFA.com». www.fifa.com.
* ↑ FIFA.com
* ↑ «La árbitra de la Liga MX Femenil que ganó el Premio Nacional de Deportes». , 29-10-2020.
# Saint-Ouen-de-Pontcheuil

Saint-Ouen-de-Pontcheuil és un municipi francès situat al departament de l'Eure i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 100 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Ouen-de-Pontcheuil era de 100 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 12 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família i 1 estava desocupat. Tots els 36 habitatges eren cases. Dels 35 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 3 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 18 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Ouen-de-Pontcheuil el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 12 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 69 persones, 52 eren actives i 17 eren inactives. De les 52 persones actives 50 estaven ocupades (25 homes i 25 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 17 persones inactives 5 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Ouen-de-Pontcheuil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Ouen-de-Pontcheuil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Collado de Contreras

Collado de Contreras és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1970 | 1981 | 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 492 | 360 | 278 | 275 | 269 | 253 | 246 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Akinbode Akinbiyi

Akinbode Akinbiyi (Oxford, Anglaterra, 1946) és un fotògraf anglès d'origen nigerià. Estudià a la universitat d'Ibadan (Nigeria), Lancaster i Heidelberg. El 1987 rep el STERN Reportage Stipend, i el 1993 descobreix UMZANSI, un centre cultural a Clermont Township a Durban (Sud-àfrica). El 2003 participà en la German contribution a la Vième Rencontres de la photographie africaine a Bamako (Mali). Ha treballat des de 1974 com a fotògraf, centrant-se en periodisme gràfic i fotografia arquitectònica i cultural; es compromet amb el fenomen de megaciutats a Europa i, sobretot, a l'Àfrica, treballant actualment en el Caire, Lagos, Kinshasa, i a Johannesburg. Viu i treballa de fotògraf, conservador, i autor a Berlín. El 2009 va participar en la setena trobada de fotografia africana Bamako al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Akinbode Akinbiyi». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 13 abril 2016].
* La seva biografia a AfricanSuccess Arxivat 2010-06-13 a Wayback Machine. (anglès)
* Fitxa del fotògraf a CultureBase Arxivat 2009-11-24 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* La seva fitxa al World Press Photo Arxivat 2010-06-17 a Wayback Machine. (anglès)
* Dades de les seves exposicions a PhotographyNow (castellà)
* Exposició col·lectiva "Africa Remix" (anglès)
* Fitxa de l'artista a Tales from Globalizing World Arxivat 2009-12-24 a Wayback Machine. (anglès)
# Vilarmau

«Vilarmau» té aquests significats:
* Jaciment arqueològic de Vilarmau, jaciment a la vall d'Arbúcies
* Josep Maria Vilarmau i Cabanes (Escrigues, Santa Maria de Merlès, Berguedà, 1900 - Santa Maria de Merlès, 1947), folklorista, músic i poeta
* Torre de Vilarmau, als límits dels municipis d'Arbúcies (Selva) i Viladrau (Osona)
* Turó de Vilarmau, muntanya al municipi d'Arbúcies, a la comarca de la Selva
# Sallu

Sallu fou un territori a l'est del Tigris, fronterer entre Assíria i Babilònia. Ashurdan I, rei d'Assíria vers el 1179 al 1133 aC, va ajudar els elamites vers el 1158 aC a expulsar al rei de Babilònia Zababashumaiddina; les forces assíries van passar el Zab Inferior i es van apoderar d'algunes ciutats com Zaban e Irria, i del territori fronterer de Sallu. La "Història Sincrònica" (un text babiloni del segle viii aC que detalla les relacions d'Assíria i Babilònia) diu que per dues vegades Teglatfalassar I va envair el territori de Marduknadinakhkhe (1098-1080 aC). En la primera expedició els assiris van entrar creuant el riu Zab Inferior que era frontera entre ambdós estats i van ocupar Turshan (prop d'Arrapkha) i després Arman al país de Sallu; la plana de Sallu fou ocupada i els assiris van arribar fins a Lupti, van travessar el riu Radana (modern Tauq Chai) i van arribar a la regió de la muntanya Kamulla (modern Jebel Hamrin) on van derrotar els babilonis.

## Referències

* ↑ C. Dreys, Historia Universal, Barcelona, 1894
# Collados

Collados és un nucli de població adscrit al municipi de Calamocha a la comarca de Jiloca, província de Terol, a l'Aragó. Es troba a pocs quilòmetres del nucli principal, a la vall del riu Jiloca.
Té una extensió de 190 Ha forestals i un terme de 12,4 Km$^2$.

## Referències

* ↑ «COLLADOS (Teruel)», 21-07-2013. Arxivat de l'original el 2013-07-21. [Consulta: 21 febrer 2024].
# Vilarnau

«Vilarnau» té aquests significats:
* Vilarnau (Canet de Rosselló), antic lloc del municipi de Canet de Rosselló, amb els nuclis de Vilarnau de Dalt, o Sobirà, i Vilarnau d'Avall
* Vilarnau (Sant Sadurní d'Anoia), antiga edificació a Sant Sadurní d'Anoia
* Tossal de Vilarnau, una muntanya a la comarca del Segrià
# Lyceum Club

«Lyceum Club» té aquests significats:
* Lyceum Club (Barcelona), fundat a Barcelona el 1931
* Lyceum Club Femenino, fundat a Madrid el 1926
# Saleres del Grau

Les Saleres del Grau és un paratge del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès.
Està situat a la part central del terme municipal, al costat de llevant del poble de l'Estany i en el de ponent de la Serreta. És a migdia del Molí del Grau i al sud-oest de la casa de Betlem. Es troba al nord-est de l'Estany de l'Estany i al nord-oest del Camp de Sant Pere.
Les Saleres del Grau és el lloc per on està creixent la població de l'Estany. Són antics camps de conreu, actualment urbanitzats.

## Enllaços externs

* Les Saleres del Grau en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alison Dunlap

Alison Dunlap (Denver, 27 de juliol de 1969) va ser una ciclista nord-americana. Combinava la carretera amb el ciclisme de muntanya, del qual va ser campiona del món en la modalitat de camp a través.

## Palmarès en ruta

* 1992
** 1a al GP Tokyo
* 1993
** Vencedora d'una etapa a la Women's Challenge
** Vencedora d'una etapa a la Omloop van 't Molenheike
** Vencedora d'una etapa al Bisbee Tour
** Vencedora d'una etapa al Tour de Toona
* 1994
** 1a a la Volta a Turíngia i vencedora de 2 etapes
** Vencedora d'una etapa a la Casper Classic
* 1995
** 1a al Gran Premi Okinawa
* 1996
** 1a al Redlands Bicycle Classic i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa a la Women's Challenge
** Vencedora d'una etapa al Tour ciclista femení
* 1997
** Vencedora d'una etapa a la Women's Challenge
* 1998
** 1a al GP femení del Canadà i vencedora de 3 etapes
* 1999
** Vencedora d'una etapa al Redlands Bicycle Classic
* 2000
** 1a al Redlands Bicycle Classic i vencedora de 2 etapes
* 2001
** 1a al Tour of Willamette i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa a la Women's Challenge

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 1999
** Medalla d'or als Jocs Panamericans
** Campiona dels Estats Units
* 2001
** Campiona del món en Camp a través
* 2002
** 1a a la Copa del món en Camp a través
** Campiona dels Estats Units
* 2004
** Campiona dels Estats Units

## Palmarès en ciclocròs

* 1998
** Campiona dels Estats Units en ciclocròs
* 1999
** Campiona dels Estats Units en ciclocròs
* 2000
** Campiona dels Estats Units en ciclocròs
* 2001
** Campiona dels Estats Units en ciclocròs
* 2002
** Campiona dels Estats Units en ciclocròs
* 2004
** Campiona dels Estats Units en ciclocròs

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine.
* Fitxa a museociclismo.it
# Vilarnau (Canet de Rosselló)

Vilarnau va ser un lloc situat en l'actual municipi de Canet de Rosselló, a la comarca del Rosselló, (Catalunya Nord). Està situat a l'extrem de ponent del terme, al límit amb el terme comunal de Perpinyà. És al sud de la Vinyassa i a l'est de la partida del Contorn, del terme perpinyanès, al nord-oest del Mas d'en Duran.
El lloc és esmentat en documentació medieval, i en algunes ruïnes excavades modernament. Durant un període, pertangué al vescomtat de Canet.
Hi consta la parròquia de Sant Cristau de Vilarnau, desapareguda.
També es registra en aquest lloc el castell de Vilarnau de Dalt, o Sobirà, citat els anys 1322 i 1375, que pertanyia a la família Vilarnau, vassalls dels Canet.
El lloc de Vilarnau d'Avall és esmentat el 1359. A mitjans del segle xiii es documenta el castell de Vilarnau d'Avall, que va ser aportat en dot per Sibil·la, filla de Simó de Villalonga, en casar-se amb Jaume I de Vallgornera (els Vallgornera era un llinatge procedent del poble empordanès del mateix nom). El matrimoni posseïa el senyoriu de Vilarnau d'Avall, que successivament recaigué en l'hereu de Sibil·la i Simó (mort vers el 1271), Jaume de Vallgornera i de Blanes, succeït per Jaume de Vallgornera i de Sort i aquest per Joan de Vallgornera (mort cap al 1503), les possessions del qual foren confiscades pels francesos el 1464.

## Bibliografia

* Capeille, Jean. Dictionnaire de biographies roussillonnaises. Perpignan: Imp. Lib. Cat. J. Comet, 1914, p. 640. (facsímil Marseille: Laffitte Reprints, 1978)
* Catafau, Aymat; Coupeau, Carine; Passarrius, Olivier «Vilarnau, un village medieval déserté de la Plaine du Roussillon: premières données archéologiques et historiques». Étvdes rovssillonnaises. Revue d'histoire et d'archéologie méditerranéennes. Amis du Vieux Canet [Canet-en-Roussillon], tome XV - Hommage a C. Claustres, 1997, pàg. 149-167.
* Passarrius, Olivier; Donat, Richard; Catafau, Aymat (dirs.). Vilarnau: un village du Moyen Âge en Roussillon. Perpinyà: Trabucaire, 2008, p. 516 (Archéologie départementale). ISBN 9782849740644.
* Passarrius, Olivier. Vilarnau. Étude archéologique d'un village et d'un cimetière paroissial en Roussillon (IXe-XVe s.), Thèse de doctorat de nouveau régime. Tours: Université François Rabelais, 2006, p. 913.
* Passarrius, Olivier. «Le rôle de l'église dans la structuration du noyau villageois de Vilarnau d'Amont». A: L'Eglise au village. Lieux, formes et enjeux des pratiques religieuses. Toulouse: Privat, 2006, p. 41-68 (Cahiers de Fanjeaux, Collection d'Histoire religieuse du Languedoc au Moyen Âge, 40). Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Ponsich, Pere. «Esglésies del Rosselló anteriors als 1300: Canet de Rosselló». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «Lloc on es troba Vilarnau, en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-08-04. [Consulta: 20 juny 2016].
* ↑ Capeille 1914.
# Font de la Sirena (Lleida)

La font de la Sirena és una font ornamental que es pot trobar en el Parc dels Camps Elisis de Lleida.

## Història

Abans de la Sirena hi havia una Nimfa, que datava de l'any 1864 amb la inauguració dels Camps Elisis i que després de la riuada de l'any 1982 es va deteriorar molt i es va canviar per la Sirena.
La Font de la Sirena data de finals de l'any 1982 i se'n desconeix l'autor, com la majoria de fonts ornamentals de Lleida. És representada una Sirena asseguda en una roca i pel cargol de mar li surt l'aigua. Està envoltada en un parterre ple de roses, que és conegut com a Parterre de la Font de la Sirena o Parterre de les Granotes.
Amb la reforma que es va fer dels Camps Elisis l'any 2007, es va treure l'aigua de la Font de la Sirena i es va posar pedres en lloc de l'aigua. Al febrer de l'any 2010, el grup municipal d'ICV, va portar al Ple Municipal: Iniciar els treballs pertinents perquè es recuperi el funcionament de la font de la Sirena dels Camps Elisis, que fou rebutjada, però la regidora d'Urbanisme, Marta Camps, va dir que es tornaria a mirar i el 8 de març del 2011 van començar els treballs d'arranjament de la Font de la Sirena, de la del Lleó i la de les Granotes o Nenúfars, i el 25 de març va provar-se, i el dia 5 d'abril de 2011 en funcionament definitiu.

## Galeria d'imatges

* Parterre de la Font de la Sirena
* Font de la Nimfa

## Referències

* ↑ Ple Municipal de Febrer de l'any 2010, on es parla de la Font de la Sirena
* ↑ de la sirena&Consulta=True&PaginaAnterior=/cat/ajuntament/noticies.asp&Pagina=1 La Paeria arranja la font de la Sirena dels Camps Elisis
* ↑ de la sirena&Consulta=True&PaginaAnterior=/cat/ajuntament/noticies.asp&Pagina=1 La Paeria posa en funcionament la font de la Sirena dels Camps Elisis
# Vinya del Sense Gorra

Vinya del Sense Gorra és un jaciment en una de les vinyes que hi ha als afores del poble de Mediona (Alt Penedès). S'han localitzat fins a tres moments històrics segons les troballes de materials arqueològics. La seva cronologia inclou períodes medievals (1150 - 1492), romà república (218 - 50 aC) i leptolític indiferenciat (33000 -5500 aC). Les troballes materials estan en dipòsit al museu de Mediona entre aquestes hi ha:
* Tres fragments de sílex indeterminat amb retocs abruptes i simples. La indústria lítica podria provenir a conseqüència del vessant i no in situ.
* Fragments de base i cos de dolia, tègula.
* Un molí de mà de granet.
* Ceràmica de verd i manganès, fragments de grisa medieval, una nansa de vidre fil, ceràmica catalana decorada, que podrien provenir de la masia de Can Sans.

## Referències

* ↑ Vinya del Sense Gorra, Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya