OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dispositiu de caràcters

Un dispositiu de caràcters, en informàtica és un component de l'ordinador en el qual en la comunicació amb la CPU (unitat central de procés) les dades es transmeten en forma de bytes independents.
Exemples de dispositius de caràcters són impressora i teclats, que permeten el maneig d'un sol byte a la vegada..

## Vegeu també

* Dispositiu de blocs
# Lo Seix (Serradell)

Lo Seix és un indret d'antics camps de conreu, actualment abandonats i reconvertits en bosc, del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Serradell.
Està situat a ponent de Serradell, al nord del Camí de Can Llebrer. És a ponent, també de lo Palaut, al nord-est del Tros de Santa Maria i al nord de la Borda del Seix.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Marvel UK

Marvel UK fou una filial de l'editorial Marvel Comics des de la dècada dels setanta fins als anys noranta, ubicada al Regne Unit. La major part dels seus còmics, però, estaven produïts per al mercat nord-americà.
Les creacions més cèlebres de la filial britànica van ser Captain Britain i la seva germana Psylocke, sorgida també a les pàgines de Captain Marvel i que ha format part habitualment dels famosos X-Men, a més d'altres personatges com Death's Head, Motormouth & Killpower i Knights of Pendragon. Juntament amb això, la societat estava encarregada de publicar les reedicions de còmics Marvel nord-americans en les antologies com Mighty World of Marvel, Hulk Presents i Marvel Bumper Comics, a més de nombrosos títols de Spiderman i dels X-Men. La filial va publicar també còmics sota llicència, com la revista del Doctor Who, Star Wars i The Transformers, amb històries inèdites.
Als anys noranta, i sota la responsabilitat de l'editor Paul Neary, l'empresa va llançar títols basats en l'Univers Marvel però centrats en la ciència-ficció i la màgia, més que no en superherois tradicionals. Entre eixos còmics hi havia Warheads, Death's Head II i Motormouth & Killpower. Aquestos còmics estaven tots lligats al voltant d'una misteriosa organització anomenada Mys-Tech, que pretenia dominar el món.
La fallida de Marvel UK va deixar diversos projectes inèdits, com la sèrie limitada Lost Cannons, Ripwire i Timestryke, mentre que Wild Angels, originalment prevista com sèrie limitada va ser publicada com One-Shot per Marvel Italia.
Marvel UK és hui en dia part del grup editorial Panini.

## Referències

* ↑ Claremont, Chris; Trimpe, Herb; Kida, Fred; Severin, Marie «Riot On Regent Street» (en anglès). Captain Britain vol.1. Marvel UK, 8, 01-12-1976.
* ↑ Freeman, John. «Marvel UK: Things That Might Have Been» (en anglès). Downthetubes.net, 24-07-2013. [Consulta: 20 setembre 2019].
* ↑ Freeman, John. «Marvel UK Mysteries: Who Remembers "Blood-Cede" and "Graviton"?» (en anglès). Downthetubes.net, 19-07-2019. [Consulta: 20 setembre 2019].
* ↑ «Wild Angels» (en anglès). Comic Vine. [Consulta: 20 setembre 2019].
# Kittatinnyita

La kittatinnyita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom de la paraula algonquina "kittatinny" que significa "turons sense fi", en al·lusió a la topografia al voltant de Franklin, Nova Jersey, Estats Units, la seva localitat tipus.

## Característiques

La kittatinnyita és un silicat de fórmula química Ca₂Mn₂Mn(SiO₄)₂(OH)₄·9H₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kittatinnyita pertany a «09.AG: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats) amb anions addicionals; cations en coordinació > [6] +- [6]» juntament amb els següents minerals: abswurmbachita, braunita, neltnerita, braunita-II, långbanita, malayaïta, titanita, vanadomalayaïta, natrotitanita, cerita-(Ce), cerita-(La), aluminocerita-(Ce), trimounsita-(Y), yftisita-(Y), sitinakita, natisita, paranatisita, törnebohmita-(Ce), törnebohmita-(La), kuliokita-(Y), chantalita, mozartita, vuagnatita, hatrurita, jasmundita, afwillita, bultfonteinita, zoltaiïta i tranquillityita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Taylor, situada a la localitat de Franklin, al districte miner de Franklin del comtat de Sussex (Nova Jersey, Estats Units). Es tracta de l'únic indret en tot el planeta on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Kittatinnyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Kiddcreekita

La kiddcreekita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom de la mina Kidd Creek, al Canadà, una de les dues localitats tipus per aquesta espècie.

## Característiques

La kiddcreekita és una sulfosal de fórmula química Cu₆SnWS₈. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kiddcreekita pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, estannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, estibiocolusita, ovamboïta, maikainita, hemusita, polkovicita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.

## Formació i jaciments

Aquesta espècie va ser descrita amb mostres provinents de dos indrets: la mina Kidd Creek, situada a la localitat de Kidd, al districte de Cochrane (Ontario, Canadà), i la mina Campbell, situada a la localitat de Bisbee, al comtat de Cochise (Arizona, Estats Units). També ha estat descrita en una altra mina propera a la localitat tipus estatunidenca, així com en altres indrets distribuïts pel Perú, Bulgària, Portugal i la República Popular de la Xina.

## Referències

* ↑ «Kiddcreekite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 juny 2019].
# Creu de Tolosa

La Creu de Tolosa (o creu dels comtes de Tolosa i també creu occitana, creu de Forcauquier; en occità crotz de Tolosa, crotz occitana, crotz de Forcauquier) és avui el símbol identitari dels occitans i d'Occitània. Sovint es pot confondre popularment amb una creu càtara tot i que no se sap ben bé si va existir una creu càtara.

## Història

La primera atestació de la creu dels comtes de Tolosa data del regne del comte Ramon V de Tolosa cap al 1165 (descripció del segell del Comtat).
La creu anà estenent-se més enllà del comtat de Tolosa de manera gradual (va ser el símbol dels Estats del Llenguadoc) i esdevingué a partir dels anys seixanta i setanta (amb el militantisme occità del Larzac) el símbol del Llenguadoc. Més endavant, a partir dels anys 80 i 90 del segle xx s'ha anat propagant a tot el conjunt del territori de llengua occitana (incloses les perifèries exteriors a l'estat francès com a la Vall d'Aran o a les Valls Occitanes del Piemont), i s'ha anat identificant, tant a Occitània com a l'exterior, a la identitat occitana. Malgrat que la llengua occitana estigui patint una davallada cada dia més acusada, la creu occitana en canvi va progressant a tots els àmbits, i amb un ritme més intens que el nom occità.

## La bandera occitana

La bandera occitana es fonamenta en aquesta creu de Tolosa groga que es troba sobre un fons vermell, colors comuns als dels Països Catalans. Va ser adoptada íntegrament com a bandera de la regió Migdia-Pirineus i en part (barrejada amb la senyera) a la regió Llenguadoc-Rosselló (canviada el 2004 per un logòtip).

## Variants de la Bandera

La Val d'Aran fa servir una variant peculiar de la bandera occitana substituint el to vermell per un color violeta fosc i afegint la clau que simbolitza la llibertat d'Aran.
Una variant d'aquesta bandera amb un estel daurat es fa servir per a indicar el sentiment nacionalista i/o independentista. L'estel de set puntes representa els set territoris històrics d'Occitània.
# Lluís Parcerisa i Serra

Lluís Parcerisa i Serra (Rubí, 4 de setembre de 1896 - Barcelona, 3 d'agost de 1989) fou un publicista i promotor musical català. Va ser un dels primers components de la Colla de Sabadell.

## Biografia

Lluís Parcerisa va entrar a treballar de molt jove al Diari de Sabadell, com a corrector i més endavant com a redactor d'esports. Ben aviat, però, es revelà com a humorista a la Fulla Salau i al mateix Diari de Sabadell amb unes cròniques molt personals, entre l'absurd i el costumisme, que van enlluernar els seus companys de Colla, Joan Oliver i Francesc Trabal. Va ser el gran gestor de l'Associació de Música. En morir el seu pare, va haver de deixar els estudis de Medicina i entrà a treballar a la Federació Catalana de Futbol, feina que l'ocupà tota la vida professional.
El 21 de desembre de 1984 Sabadell li dedicà un carrer de la ciutat.

## Referències

* 1 2 3 Nomenclàtor. «Carrer de Lluís Parcerisa». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 27 maig 2014].
* ↑ «Opuscle 100 anys de la Colla de Sabadel» (en anglès). [Consulta: 20 juliol 2021].
* ↑ «La gent de la Colla». [Consulta: 20 juliol 2021].
# Maria Pilar Gil

Maria Pilar Gil (Badalona, 17 de novembre de 1967) és una científica i escriptora badalonina en llengua catalana.
Doctora en ciències químiques per la Universitat de Barcelona, Gil va ampliar els seus estudis als Estats Units. Ha escrit Créixer amb Poe (Premi Joaquim Ruyra de narrativa juvenil de 2007) i Brahe i Kepler. El misteri d'una mort inesperada (2011), així com altres contes infantils inspirats en personatges històrics. Actualment resideix a Escòcia.

## Referències

* ↑ Gil, M. Pilar. «Biografia». mpilargil.com. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ Patronat Fundació Espavila. «El passat dia 25 d'octubre Maria Pilar Gil va explicar els seus contes a alumnes de l'escola Can Besora de Mollet del Vallès.». Fundació Espavila, 27-10-2016. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ Arumí, Laura. «Maria Pilar Gil – “Coberta de pols i guix. La història d'una vella taula periòdica”». UVic TLC, 19-02-2020. [Consulta: 26 juliol 2020].
# Maryam al-Khawaja

Maryam Abdulhadi al-Khawaja (àrab: مريم عبد الهادي الخواجة, Maryam ʿAbd al-Hādī al-Ḫawāja; Síria, 26 de juny de 1987) és una activista dels drets humans de Bahrain.

## Trajectòria

És filla de l'activista dels drets humans de Bahrain Abdulhadi al-Khawaja. Fa de vicepresidenta del Centre dels Drets Humans de Bahrain (BCHR) i ha exercit la presidència d'aquesta organització des que el seu president, Nabeel Rajab, va ser arrestat.
Des que era adolescent, ha participat en protestes i ha estat activa com a voluntària en les organitzacions de drets humans. Després d'assistir a les manifestacions a favor de la democràcia l'any 2011, Maryam al-Khawaja va començar una gira per dur a terme conferències a l'estranger. Durant aquesta gira, va mantenir reunions amb polítics del Regne Unit i va parlar davant el Consell de Drets Humans de les Nacions Unides, a Ginebra.
Amb almenys 500 membres destacats de l'oposició detinguts a Bahrain, el BCHR li va recomanar que es quedés a l'estranger, per tal com hi havia una probabilitat d'arrest si tornava a casa.

## Referències

* ↑ Nikoline Vestergaard. «OVERBLIK: Al-Khawajas kamp for demokrati». DR, 09-04-2012. [Consulta: 7 abril 2016].
* ↑ «About Us». Arxivat de l'original el 14 de gener 2018. [Consulta: 30 març 2016].
* ↑ Radsch, Courtney C. «Bahrain's Young Women Keep the Revolution Aloud» (en anglès americà). Women's eNews, 27-07-2011. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Leigh, Karen. «Exiled and 24: The Young Woman Fighting for Bahrain» (en anglès). The Atlantic, 29-06-2011. [Consulta: 14 gener 2024].
# Massís de Randa

El massís de Randa és un massís muntanyós situat entre les comarques mallorquines del Pla i Migjorn. La major part del massís pertany als termes de Llucmajor i Algaida, encara que també entra dins els de Montuïri i Porreres. La principal elevació és el puig de Randa (543 m), però també hi trobam el puig d'en Ros (501 m), el puig de la Comuna (488 m), el puig de Galdent (420 m), en Claret (377 m), el Puig de ses Bruixes (358 m), s'Escolà (304 m) i es Socorrat (283 m). Aquest massís ocupa una superfície de 3.700 ha.

## Flora i fauna

En els vessants dels cims s'hi troben boscos de pi blanc i restes d'alzinar. En canvi les valls estan cobertes d'ullastre i de zones de conreu d'ametller, d'olivera i de garrofer. Entre la fauna destaquen l'eriçó africà, el liró, la mostela, el pitroig i el corb.

## Etnologia

Les vessants del puig presenten diferents restes d'activitats tradicionals que es realitzaven antigament a la falda de la muntanya. Són comuns els rotlles de sitja a la zona anomenada Camí del Bon Pastor que recorden la producció de carbó d'alzina a la contrada. També són freqüents a la part més baixa els forns de calç.

## Vegeu també

* Puig de les Tres Fites.
* Puig de la Glòria (Llucmajor)

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 14. Palma: Promomallorca, p. 199. ISBN 84-8661702-2.
# María de los Ángeles Sánchez Conde

María de los Ángeles Sánchez Conde (26 de desembre de 1956) és una fiscal espanyola. Des del 2022 és tinent fiscal del Tribunal Suprem espanyol, sent la primera dona a ocupar el càrrec.
Després de llicenciar-se en Dret, va obtenir una plaça de fiscal el 1982. Ha estat destinada a les fiscalies de Cadis, Barcelona, Lleó i Biscaia. El 1990 va arribar a la Fiscalia del Tribunal Superior de Justícia de Madrid, i en va exercir com a cap des de 1992 fins que va ser traslladada a la Fiscalia del Tribunal Constitucional espanyol el 1997. Dins d'aquest òrgan, el setembre de 2006 va ser ascendida a tinent fiscal i el 28 d'agost de 2009 a fiscal en cap, a la vegada que fiscal de Sala, la màxima categoria dels fiscals.
A principis de 2021, es va integrar a la Fiscalia del Tribunal Suprem espanyol, després de ser nomenada per la fiscal general de l'Estat, Dolores Delgado, cap de la secció de fiscals destinats a la Sala Penal del Tribunal Suprem, i el gener de 2022 tinent fiscal del Tribunal Suprem, número dos del Ministeri fiscal i primera dona a ocupar aquesta posició. El 20 de juliol de 2022, després del cessament a petició pròpia de la fiscal general de l'Estat, Sánchez Conde va assumir de forma interina el càrrec.

## Referències

* 1 2 Brunet, José María. «María Ángeles Sánchez Conde, primera mujer designada como teniente fiscal del Supremo» (en castellà). ElPaís.com, 11-01-2022. [Consulta: 20 gener 2022].
* 1 2 3 4 «María Ángeles Sánchez Conde será la primera mujer designada teniente fiscal del Supremo» (en castellà). ElEspañol.com, 11-01-2022. [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ «Real Decreto 1390/2009, de 28 de agosto, por el que se nombra Fiscal Jefe de la Fiscalía ante el Tribunal Constitucional a doña María de los Ángeles Sánchez Conde» (en castellà). BOE.es. [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ «Real Decreto 1389/2009, de 28 de agosto, por el que se promueve a la categoría de Fiscal de Sala a doña María de los Ángeles Sánchez Conde» (en castellà). BOE.es. [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ «Real Decreto 53/2022, de 18 de enero, por el que se nombra Teniente Fiscal de la Fiscalía del Tribunal Supremo a doña María de los Ángeles Sánchez Conde» (en castellà). BOE.es. [Consulta: 19 gener 2022].
# Gourvillette

Gourvillette és un municipi francès situat al departament del Charente Marítim i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 106 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Gourvillette era de 106 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 79 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 24 eren segones residències i 7 estaven desocupats. Tots els 79 habitatges eren cases. Dels 48 habitatges principals, 41 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 5 tenien dues cambres, 11 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 23 en tenien cinc o més. 44 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 32 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Gourvillette el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 12 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 59 persones, 34 eren actives i 25 eren inactives. Les 34 persones actives estaven ocupades(23 homes i 11 dones).. De les 25 persones inactives 12 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 2 d'empreses de construcció i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
Els 2 serveis als particulars que hi havia el 2009 eren paletes.
L'any 2000 a Gourvillette hi havia 18 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 506 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Gourvillette a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Gourvillette a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Max (Dakota del Nord)

Max és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 278 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Max tenia 278 habitants, 129 habitatges, i 74 famílies. La densitat de població era de 139,4 hab./km².
Dels 129 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 42,6% no eren unitats familiars. En el 40,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 27,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 21,9% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 21,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.321 $ i la renda mediana per família de 31.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 16.563 $. La renda per capita de la població era de 13.640 $. Entorn del 10,8% de les famílies i el 17,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Max». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Max». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
Viccionari
# Max Ainmiller

Maximilian Emanuel Ainmiller, també Max Ainmiller o Max Emanuel Ainmüller, (14 de febrer de 1807, Múnic -8 de desembre de 1870, Múnic) fou un pintor i vitraller bavarès. Practicava igualment l'escultura i la rellotgeria, com passa-temps.
Ainmiller estudia arquitectura i la ornamentació a l'Acadèmia de Belles Arts de Múnic sota la direcció de Friedrich von Gärtner. N'esdevindrà més tard membre d'honor i director. Comença la seva carrera a la fabrica de porcellana de Nymphenburg, en tant que decorador, a continuació descobreix la pintura sobre vidriera cap a la qual es gira i arriba a així una fama internacional, gràcies a la perfecció del seu treball, del seu art i de les noves tècniques que posa en obra. És l'autor de vidrieres a Alemanya, però també a Anglaterra, a Madrid, a Roma i a Sant Petersburg (a la col·legiata de Sant Isaac).
Un carrer fou batejat amb el seu nom a Múnic des de 1888. És enterrat al cementiri del Sud de la seva ciutat natal.

## Obres

Entre les seves obres, es pot distingir:
* Les vidrieres de la catedral de Ratisbona (1826-1833)
* Les vidrieres de l'església Nostra-Senyora-del-Bon-Auxili de Múnic
* Les vidrieres de la catedral d'Espira
* La sèrie de les cinc vidrieres de Baviera de la catedral de Colònia (1844-1848)
* Quaranta vidrieres de la catedral de Glasgow, considerades com la seva obra mestre
* Algunes vidrieres de la Catedral de Saint Paul de Londres
* Sis vidrieres de la Peterhouse (Cambridge)
* Dues vidrieres representant sant Pere i sant Pau a la Basílica de Sant Pere del Vaticà
En tant que pintor de cavallet, s'observa:
* Una Vista de la capella reial de Windsor (oli)
* Una Vista de l'interior de l'abadia de Westminster (oli)
# Mateusz Kowalski

Mateusz Kowalski (30 de setembre de 1986, Cracòvia) és un futbolista polonès que juga pel Wisła Kraków.

## Referències

* ↑ «Mateusz Kowalski: Grać na wyższym poziomie» (en polonès), 22-08-2008. Arxivat de l'original el 2016-04-07. [Consulta: 19 maig 2024].
# Menzélia

El Menzélia - (rus) Мензеля - és un riu de Rússia. És un afluent per l'esquerra de l'Ik, i desemboca a l'embassament de Nijnekamsk. Passa per la República del Tatarstan. Té una llargada de 147 km i una conca de 2.120 km². Neix a 2 km a l'oest de Novi Menzeliabaix, al raion de Sarmanovski (Tatarstan). Els seus afluents principals són els Kholódnaia, el Maitxli, l'Igània i l'Urguda. La principal vila que hi ha al seu pas és Menzelinsk. Des del 1978 està protegit com a monument natural del Tatarstan.

## Referències

* 1 2 «Государственный водный реестр: река МЕНЗЕЛЯ». [Consulta: 11 gener 2022].
* ↑ «Минзәлә». A: Enciclopèdia Tàrtara (en tàtar). Kazan: The República del Tatarstan Acadèmia de les Ciències. Institució de l'Enciclopèdia Tàrtara, 2002.
# Menècrates (poeta)

Menècrates (Menecrates, Menekrátes Μενεκράτης) fou un poeta còmic grec esmentat únicament a Suides que diu δράματα αὐτοῦ Μανέκτωρ ὴ Ἑρμιονεύς, on el plural δράματα suggereix l'alteració de ἢ a καί. Μανέκτωρ és òbviament una abreviació de Μάνης Ἕκτωρ un títol que sembla pertànyer a la comèdia mitjana.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.