OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luna Pamies Barberá

Luna Pamies Barberá (Sant Bartomeu d’Almisdrà, Oriola, 24 de desembre de 2003) és una actriu alacantina. Va debutar el 2022 amb la pel·lícula El Agua, de la directora de cinema, també oriolana, Elena López Riera. El paper d'Ana, interpretat en el seu debut, li va valdre el premi Berlanga 2022 a la millor actriu principal i una nominació als premis Goya 2023 com a millor actriu revelació.
Elena López va conèixer a la Luna en l'inici del seu procés de recerca d'actrius i actors no professionals per a la pel·lícula El Agua, en un ampollot a Sant Bartomeu. La Luna tenia només 15 anys, estava fent la ESO i no havia pensat mai dedicar-se a res que tingués relació amb les arts. Quan l'equip de la pel·lícula li va suggerir que participés al càsting, no es va presentar, ja que no es podia creure el que estava passant i tot plegat li feia molta por. Unes setmanes després es va tornar a trobar l'Elena pel poble, que li va tornar a insistir perquè participés al càsting, cosa que finalment la Luna va fer. Un cop seleccionada, entre més de 3.000 candidates, va compaginar els assajos amb actors no professionals amb un mòdul de perruqueria i estètica que estava cursant. Després d'un any d'assajos i formació dramatúrgica, amb 17 anys, va començar el rodatge amb tot el repartiment, que incloeia actrius professionals com Bárbara Lennie o Nieve de Medina. La pel·lícula, que va tenir un èxit destacat, va permetre a Luna participar de la promoció del film en molts festivals (Cannes, Sant Sebastià, Tòquio, Toronto, entre altres) i assistir a diversos premis, com els Goya, els Berlanga o el Festival de Cinema d'Espanya de Tolosa de Llenguadoc, fet que li va donar una projecció mediàtica destacada. El 2023 va treballar en un curtmetratge, estava pendent de participar en diversos càstings i tenia intenció de seguir-se formant com a actriu.

## Referències

* 1 2 «Luna Pamies» (en castellà). Carcelén. Arxivat de l'original el 2023-06-03. [Consulta: 4 juny 2023].
* 1 2 Merino, Imma. «Una història de dones lliures». Diari Avui, 08-11-2022. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ «Huit talents valencians en busca d'un Goya». À Punt Mèdia, 11-02-2023. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ «Guanyadors dels Goya 2023: tota la llista de pel·lícules i artistes». El Nacional, 11-02-2023. [Consulta: 4 juny 2023].
* 1 2 3 Crespo, Irene. «Luna Pamies, la nueva estrella a la que descubrieron en un botellón de pueblo | Actualidad» (en castellà). El País, 24-09-2022. [Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ «Conoce a Luna Pamies, la joven promesa debutante del cine español» (en castellà). Vogue, 21-06-2023. [Consulta: 30 juliol 2023].
# Canal dels Carboners

La Canal dels Carboners és un torrent afluent per la dreta del Torrent de Junts, a la Vall de Lord, que fa tot el seu curs per l'interior del Clot de Vilamala.

## Descripció

Neix a 1.360 msnm, a sota mateix del revolt de Fenarals, al terme municipal de Guixers. De direcció predominant N-S, s'endinsa cap al Clot de Vilamala avançant a ponent del Torrent de Junts en el qual desguassa a 988 msnm.
Tota la seva conca està integrada en el Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) de la Generalitat de Catalunya i més concretament en l'espai Serres de Busa-Els Bastets-Lord.

## Afluents

Cap digne de ser pres en consideració

## Termes municipals per on transcorre

Fa tot el seu curs pel terme municipal de Guixers.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Canal dels Carboners està integrada per un total de 4 cursos fluvials dels quals 3 són afluents de primer nivell de subsidiarietat. La totalitat de la xarxa suma una longitud de 2.215 m.
Xarxa hidrogràfica de la Canal dels Carboners :
| Codi del corrent fluvial | Coordenades del seu origen | longitud (en metres) |
| Canal dels Carboners | 42° 7′ 50.59″ N, 1° 33′ 3.318″ E﻿ / ﻿42.1307194°N,1.55092167°E﻿ / 42.1307194; 1.55092167 | 1.064 |
| D1 | 42° 7′ 49.32″ N, 1° 32′ 48.67″ E﻿ / ﻿42.1303667°N,1.5468528°E﻿ / 42.1303667; 1.5468528 | 462 |
| D2 | 42° 7′ 43.88″ N, 1° 32′ 45.38″ E﻿ / ﻿42.1288556°N,1.5459389°E﻿ / 42.1288556; 1.5459389 | 438 |
| D3 | 42° 7′ 33.10″ N, 1° 32′ 46.47″ E﻿ / ﻿42.1258611°N,1.5462417°E﻿ / 42.1258611; 1.5462417 | 251 |

## Perfil del seu curs

Perfil de la Canal dels Carboners :
| Recorregut (en m.) | Altitud (en m.) | Pendent |
| 0 | 1.360 | - |
| 250 | 1.231 | 51,6% |
| 500 | 1.158 | 29,2% |
| 750 | 1.060 | 39,2% |
| 1.064 | 1.060 | 27,3% |

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Mapa de l'ICC
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42º7'54.40" N, 1º33'6.188" E
* ↑ Segons el web de la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya la longitud d'aquest corrent fluvial és 1.031
* 1 2 Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42º7'58.65" N, 1º32'57.47" E
* ↑ «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 14 maig 2010].
* ↑ Emprant l'eina de mesura de longituds del mapa digital de l'ICC a escala 1:5000, hom troba que la longitud d'aquest corrent fluvial és de 300 m.
* ↑ Segons el web de la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya la longitud d'aquest corrent fluvial és 404 m.
# Teixit limfoide associat a les mucoses

El teixit limfoide associat a les mucoses (TLAM o, de l'anglès: MALT), també anomenat teixit limfàtic associat a les mucoses, és un sistema difús de petites concentracions de teixit limfoide que es troba en diversos llocs de la membrana submucosa del cos, com ara el tracte gastrointestinal, la nasofaringe, la tiroide, la mama, pulmó, glàndules salivals, ulls i pell. El TLAM està poblat per limfòcits com els limfòcits T i les limfòcits B, així com cèl·lules plasmàtiques i macròfags, cadascun dels quals està ben situat per trobar antígens que passen per l'epiteli de la mucosa. En el cas del MALT intestinal, també hi ha cèl·lules M, que mostren l'antigen de la llum i l'entreguen al teixit limfoide. El MALT constitueix al voltant del 50% del teixit limfoide del cos humà. Les respostes immunitàries que es produeixen a les membranes mucoses són estudiades per la immunologia de les mucoses.
# Lúky

Lúky és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1471.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «História obce». [Consulta: 22 desembre 2021].
# HJ i HT contra el Ministre de l'Interior

HJ (Iran) and HT (Cameroon) v Secretary of State for the Home Department (HJ (Iran) i HT (Camerun) contra el Secretari de l'Estat per al Departament d'Interior) és un cas resolt pel Tribunal Suprem del Regne Unit sobre dos homes, de l'Iran i Camerun respectivament, que sol·licitaven asil al Regne Unit per la seva homosexualitat. Les sol·licituds dels homes havien estat rebutjades prèviament pels tribunals d'apel·lació sobre la base que no s'enfrontarien a la persecució en els seus propis països si ocultaven la seva sexualitat. Per tant, el recurs es va centrar en la qüestió de si es podia esperar raonablement que els homes, al seu retorn, toleressin aquest requisit de discreció; l'anomenada prova de «discreció» o «tolerabilitat raonable». Van intervenir la Comissió d'Igualtat i Drets Humans, un organisme públic no departamental a Anglaterra i Gal·les, i l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats.
El cas es va veure entre el 10 i el 12 de maig de 2010 i la sentència es va dictar el 7 de juliol de 2010, en la qual els cinc jutges del Tribunal va dictaminar per unanimitat que no es podia esperar que els homes ocultessin la seva sexualitat d'aquesta manera, i que era erroni aplicar l'anomenada «prova de discrecionalitat» a tals reclamacions. Els casos van ser remesos per a ser reconsiderats d'acord amb les recomanacions contingudes en la sentència.
Lord Hope, que va llegir la sentència, va dir:
| « | To compel a homosexual person to pretend that his sexuality does not exist or suppress the behaviour by which to manifest itself is to deny his fundamental right to be who he is. Homosexuals are as much entitled to freedom of association with others who are of the same sexual orientation as people who are straight. | Obligar una persona homosexual a fingir que la seva sexualitat no existeix o a suprimir el comportament pel qual es manifesta és negar el seu dret fonamental a ser qui és. Els homosexuals tenen tant dret a la llibertat d'associació amb altres persones de la seva mateixa orientació sexual com els heterosexuals. | » |

## Referències

* ↑ «Gay asylum seekers from Iran and Cameroon win appeal» (en anglès). BBC News, 07-07-2010.

## Enllaços externs

* HJ (Iran) i HT (Camerun) contra el Secretari de l'Estat per al Departament d'Interior Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. [2010] UKSC 31 7 de juliol de 2010
* HJ (Iran) i HT (Camerun) contra el Secretari de l'Estat per al Departament d'Interior [2009] EWCA Civ 172 10 de març de 2009
* J contra el Secretari de l'Estat per al Departament d'Interior [2006] EWCA Civ 1238, 26 de juliol de 2006
# Paçà, Llauró i Torderes

Paçà, Llauró i Torderes (Passa-Llauro-Tordères en francès) va ser un municipi de la comarca nord-catalana del Rosselló. Tingué una existència curta: setze anys. Fou fundat l'1 de març del 1973 per la fusió dels antics municipis independents de Llauró, Paçà i Torderes, en una fusió similar a moltes altres a la Catalunya del Nord fruit del despoblament de la zona. Les tres comunes originals fores restablertes el 30 de setembre del 1989.
Tenia el codi postal 66300.

## Batlles

| Data inicial | Fi del mandat | Nom |
| 1973 | 1977 | |
| 1977 | 1983 | |
| 1983 | 1989 | Robert Girbaud |

## Notes

* ↑ Exemples de municipis nord-catalans fets per fusió de nuclis: Aiguatèbia i Talau, Angostrina i Vilanova de les Escaldes, Els Banys i Palaldà, Clarà i Villerac, Font-romeu, Odelló i Vià, Morellàs i les Illes, Oleta i Èvol, Òpol i Perellós, Prats de Molló i la Presta, Prunet i Bellpuig, Rià i Cirac, Toès i Entrevalls
# Richard Huelsenbeck

Richard Huelsenbeck (Frankenau, Hesse-Nassau, 23 d'abril de 1892 - 30 d'abril de 1974) va ser un poeta, escriptor i bateria alemany.

## Biografia

Huelsenbeck va ser un estudiant de medicina en vespres de la Primera Guerra Mundial. Va ser declarat invàlid per l'exèrcit i va emigrar a Zúric, Suïssa al febrer de 1916, on es va enamorar del Cabaret Voltaire. El gener de 1917, es va traslladar a Berlín, duent amb si idees i tècniques que el van ajudar a fundar el grup dadaista de Berlín.
«Fer literatura amb una pistola en la mà ha estat durant algun temps el meu somni», va escriure el 1920.
Les seves idees s'ajustaven al corrent polític d'esquerres que predominava en aquella època a Berlín. No obstant això, l'idealista Huelsenbeck i els seus companys del repte «Dadá és el bolxevisme alemany» van tenir desafortunades repercussions més endavant, quan els nazis van denunciar tots els aspectes de l'art modern com Kunstbolschewismus.
Més tard, es va traslladar a la ciutat de Nova York, on va practicar el psicoanàlisi sota la influència de Jung amb el nom de Charles R. Hulbeck.
El 1970 va tornar a la regió de Ticino a Suïssa. Huelsenbeck va ser el edidor del Dada Almanach, i va escriure Dada Sieght, En Avant Dada i altres obres dadaistes. Fins al final de la seva vida, Huelsenbeck va insistir que «Dadá encara existeix», encara que els altres fundadors del moviment no estiguessin d'acord.
# Luna Sobrón Galmés

Luna Sobrón Galmés (Palma, 22 de maig de 1994) és una jugadora de golf professional mallorquina guanyadora del Campionat Europeu Femení Amateur i que juga en el Ladies European Tour i en el LPGA Tour.
Sobrón va tenir una exitosa carrera amateur, representant Espanya a nivell internacional. Va guanyar l'Spanish International Stroke Play de 2013, va quedar subcampiona al Womens Amateur Championship del 2013 i va guanyar l'European Ladies Amateur Championship del 2014. Va acabar empatada a la 13a posició a l'Obert Britànic Femení de 2015, fet que li permeté endur-se el premi Smyth Salver per a la categoria amateur. Va formar part de la selecció espanyola que, el 2012, va quedar subcampiona del Campionat d'Europa femení per Equips a Alemanya i va guanyar el Campionat Europeu per Equips Femení 2013 a Anglaterra.
Sobrón es va convertir en professional el 2016 i es va incorporar al Ladies European Tour (LET). Va aconseguir quedar en el top 5 d'entre les 25 finalistes del LET 2017. Va acabar T3 a l'Open de França Lacoste Ladies 2018 i T3 a l'Open femení Fatima Bint Mubarak de 2019. El 2017 va acabar T5 al Torneig de Qualificació Final LPGA, fet que li permeté classificar-se per a la temporada 2018, on va jugar en 21 proves i va superar vuit talls, inclòs a l'Obert Femení dels Estats Units de 2018.

## Palmarès
### Amateur

* 2013: Spanish International Stroke Play
* 2014: European Ladies Amateur Championship

### Professional (Ladies European Tour Access Series)

| Núm. | Data | Torneig | Puntuació guanyadora | Par | Marge de victòria | Finalistes |
| 1 | 3 d'abril de 2016 | Terre Blanche Ladies Open | 67-68-76=211 | –8 | 1 stroke | Lucie Andre Maria Parra |
| 2 | 28 d'octubre de 2017 | Castellum Ladies Open | 74-67-67=208 | –8 | Playoff | Astrid Vayson de Pradenee |
| 3 | 17 d'octubre de 2020 | Santander Golf Tour Lerma | 68-33=101 | –6 | Playoff | Anaelle Carnet Mireia Prat |

### Actuacions en equip (amateur)

* Junior Solheim Cup (representant Europa): 2011
* European Girls' Team Championship (representant Espanya): 2011, 2012
* European Ladies' Team Championship (representant Espanya): 2013 (guanyadores), 2014, 2015
* Espirito Santo Trophy (representant Spain): 2014, 2016
* Vagliano Trophy (representant Europa): 2015 (guanyadores)
* Patsy Hankins Trophy (representant Europa): 2016

## Referències

* 1 2 3 «Luna Sobron Galmes Player Profile». Ladies European Tour. [Consulta: 22 octubre 2020].
* 1 2 «Luna Sobron Galmes Player Profile». LPGA Tour. [Consulta: 22 octubre 2020].
* ↑ «2016 Terre Blanche Ladies Open Results». Golfdata. [Consulta: 22 octubre 2020].
* ↑ «2017 Castellum Ladies Open Results». Golfdata. [Consulta: 22 octubre 2020].
* ↑ «2020 Santander Golf Tour Lerma Results». LET. [Consulta: 22 octubre 2020].
# Carl Klaus

* Per a altres significats, vegeu «Karl Claus».
Carl Klaus (nascut el 16 de gener de 1994) és un futbolista alemany que juga com a porter al 1. FC Nürnberg.
Entre 2016 i 2019 va passar tres anys al CE Atlètic Balears.

## Referències

* ↑ Marchese und Klaus wechseln nach Mallorca stuttgarter-zeitung.de, am 30. Mai 2016, abgerufen am 9. Juli 2016

## Enllaços externs

* Carl Klaus a BDFutbol
* Carl Klaus Fitxa a Fussballdaten
* Carl Klaus, Fitxa a Soccerway
# Teodosi I

Teodosi I és el nom dels següents personatges:
* Teodosi I el Gran (347, Cauca, Hispània - 395, Mediolanum), emperador romà (375-395) venerat com a sant a l'església Ortodoxa
* Teodosi I d'Alexandria (Egipte, segle VI - Alt Egipte, 567), patriarca d'Alexandria venerat com a sant per l'església ortodoxa copta
# Mare de Déu Jove de Perpinyà

La Mare de Déu Jove de Perpinyà és la Capella del col·legi Cours Maintenon i del convent de les Germanes de la Sagrada Família de Bordeus del ciutat de Perpinyà, del barri de les Arcades, de la ciutat de Perpinyà, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord.
És al sector sud de Perpinyà, al barri de les Arcades, en el Camí de les Arcades, amb accés des de l'avinguda de Victor Dalbiez, a prop de l'estació de mercaderies de Perpinyà.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «113-Perpinyà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Perpinyà». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 187. La Mare de Déu Jove». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ La Mare de Déu Jove i el Cours Manintenon en els ortofotomapes de l'IGN
# Mare de Déu Trobada de Salses

La Mare de Déu Trobada, o Apareguda, de Salses és una capella en ruïnes del terme comunal de la vila de Salses, a la comarca del Rosselló (Catalunya Nord).
Està situada al nord de la Muntanyeta, no gaire lluny a ponent de la vila de Salses.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. «Ros 253. La Mare de Déu Trobada o Apareguda de Salses». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ La Mare de Déu Trobada en els ortofotomapes de l'IGN
# Mare de Déu del Roser de Prats de Molló

La Mare de Déu del Roser de Prats de Molló és una capella de la vila de Prats de Molló, a la comuna de Prats de Molló i la Presta, de la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord). Està situada dins d'un dels eixamples d'època moderna de Prats de Molló, el del Roser, centrat en el carrer d'aquest nom, a llevant de la vila vella.

## Referències

* ↑ La capella de la Mare de Déu del Roser de Prats de Molló en els ortofotomapes de l'IGN
# Caranx tille

Caranx tille és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 80 cm de llargària total i als 7.200 g de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes de Zanzíbar (Tanzània) i Durban (Sud-àfrica) fins a les de Madagascar, Sri Lanka, Okinawa, Ryukyu, la Mar d'Arafura, Austràlia i Fidji.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cartier (joieria)

Société Cartier és una empresa francesa que dissenya, fabrica i comercialitza joies i rellotges. Va ser fundada a París el 1847 per Louis-François Cartier. Actualment és una filial de Compagnie Financière Richemont SA.
Cartier té una llarga història de vendes a la reialesa i les celebritats.  El Rei Edward VII d'Anglaterr va dir de Cartier com "el joier dels reis i el rei dels joiers."

## Productes

Els productes de Cartier inclou rellotges, peces de cuir i accessoris. Cada producte és venut com a part d'una col·lecció, que són:
* Happy Birthday
* Trinity de Cartier
* LOVE
* Panthère de Cartier
* Santos de Cartier
* Caresse d'orchidées par Cartier
* Tank Française
* Pasha de Cartier
* Collection les must*
* Paris Nouvelle Vague

### Rellotges

Cartier ha desenvolupat molts rellotges diferents. Les col·leccions clàssiques són:
* Calibre de Cartier
* Pasha de Cartier
* Ligne 21 de Cartier
* Tank
* Santos de Cartier
* Baignoire
* Tonneau
* Ballon Bleu de Cartier

## Referències

* ↑ Menkes, Suzy «A ball for the 'king of jewellers'». The New York Times, 10-01-2006 [Consulta: 14 març 2012].
* ↑ Prat, Véronique. «Les joyaux de Cartier exposés dans la Cité interdite» (en francès), 28-08-2009. [Consulta: 14 març 2012].

## Vegeu també

* ST Dupont

## Enllaços externs

* Cartier
# Llum de Latgale

Llum de Latgale (Latgale Gaisma) és un partit polític de Letònia, que defensa el regionalisme a Letgàlia. Té la seva base a la ciutat de Daugavpils i el seu líder és l'empresari local Rihards Eigims. El partit va guanyar les eleccions municipals de 2001 a Daugavpils, i Eigims fou escollit alcalde de la ciutat. Eigims fou alcalde fins al 2003, quan va perdre una moció de censura a l'ajuntament, després que molts membres del partit l'abandonessin. Posteriorment ha estat el principal partit de l'oposició a l'Ajuntament de Daugavpils.
El partit ha tingut menys èxit fora de Daugavpils. Va obtenir un escó a l'Ajuntament de Krāslava, però no ha pogut obtenir escons a les eleccions municipals en altres llocs de Latgale. A les eleccions legislatives letones de 2002 va obtenir l'1,6% dels vots i cap escó.
# Guaymas (municipi)

Guaymas és un municipi de l'estat de Sonora. Guaymas és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-oest de l'estat de Sonora, limita al nord amb el municipi d'Hermosillo, al sud amb Mar de Cortés, a l'oest amb Bácum i a l'est amb Mar de Cortés.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Guaymas Arxivat 2021-12-26 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Línia evolutiva de Dratini

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Dratini, Dragonair i Dragonite.

## Dratini

Dratini és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus drac. Evoluciona a Dragonair.
L'espècie de nematode Hedruris dratini fou anomenada en referència a aquest Pokémon.

## Dragonair

Dragonair és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus drac. Evoluciona de Dratini i evoluciona a Dragonite.

## Dragonite

Dragonite és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus drac. Evoluciona de Dragonair.
En un article d'El Periódico de Catalunya, el periodista Miguel Alcántara cità Dragonite entre els Pokémon que popularitzaren els videojocs de combat entre els amants dels dracs.

## Referències

* 1 2 3 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Do #Pokemon get parasites? Maybe?» (en anglès). Journal of Helminthology, 27-12-2019. [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ Alcántara, M. «Dracs i videojocs: una relació que sempre funciona». El Periódico de Catalunya, 01-08-2014. [Consulta: 30 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
* Dratini a Bulbapedia (anglès)
* Dragonair a Bulbapedia (anglès)
* Dragonite a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :