OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Espuri Servili Estructe (tribú consular)

Espuri Servili Estructe (llatí: Spurius Servilius Structus) va ser un polític i militar romà del segle iv aC. Formava part de la gens Servília.
L'any 368 aC va ser elegit tribú amb potestat consular juntament amb Servi Corneli Maluginense, Servi Sulpici Pretextat, Tit Quinti Cincinnat Capitolí, Luci Papiri Cras i Luci Veturi Cras Cicurí.
Quan els tribuns de la plebs Gai Licini Calvus Estoló i Luci Sexti Sextí Laterà van convocar les tribus a votar els projectes de llei que havien elaborat a favor dels plebeus, tot i la posició contrària que havien manifestat els altres tribuns de la plebs, controlats pels patricis, el Senat va nomenar Marc Furi Camil dictador per quarta vegada, amb l'objectiu d'impedir la votació de les Lleis Liciniae-Sextiae proposades per Licini i Sexti.
| « | I com que les tribus ja havien estat cridades a votar i el veto dels seus companys ja no obstaculitzava els promotors de les lleis, els alarmats patricis van recórrer als dos remeis extrems: el més alt dels càrrecs i el ciutadà que es posava per sobre de tots els altres. Van decidir nomenar un dictador. L'elecció va recaure en Marc Furi Camil, que va triar a Luci Emili com a mestre de la cavalleria | » |
| — Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 4, 38 |||

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 4, 38
# José Dirceu

José Dirceu de Oliveira e Silva Pinto (Passa Quatro, Minas Gerais, 16 de març de 1946) és un polític brasiler.
Va participar en un grup armat revolucionari després del cop militar brasiler de 1964, i va ser exiliat el 1969. Va tornar el 1980 i va ser políticament actiu. El seu càrrec més alt va ser el del cap de gabinet de l'administració de Luiz Inácio Lula da Silva, de 2003 a 2005, quan va dimitir a causa d'acusacions de corrupció.

## Referències

* ↑ Barrionuevo, Alexei «Close Political Ally of Brazilian President to Face Corruption Trial» (en anglès). The New York Times, 29-08-2007 [Consulta: 23 setembre 2007].

## Enllaços externs

* Ministro José Dirceu de Oliveira e Silva Pinto - Dades biogràfiques (del govern brasiler)(portuguès)
# Pic d'Abellers

El Pic d'Abellers és una muntanya que es troba en límit dels termes municipals de la Vall de Boí i de Vilaller, a l'Alta Ribagorça; situada en el límit del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i la seva zona perifèrica.
«Segurament deu el seu nom a alguna formació rocosa d'aspecte clivellat o porós que recordi un rusc».
El pic, de 2.983,4 metres, es troba en la cresta que separa la septentrional Vall de Besiberri de la meridional Coma d'Abellers de la Vall de Llubriqueto. Està situat a l'oest del Coll d'Abellers i a l'est-nord-est de la Punta Senyalada.

## Rutes

* Per la Vall de Llubriqueto: via Barranc de Llubriqueto, Pla de la Cabana, Estany Gémena de Baix, Estany Gémena de Dalt, Estanys Gelats i Coll d'Abellers.
* Per la Vall de Besiberri: via Barranc de Besiberri, Estany de Besiberri, Refugi de Besiberri i Coll d'Abellers.

## Referències

* ↑ Toponímia de la Vall de Boí Arxivat 2010-03-17 a Wayback Machine.. [Consulta: 27/07/2011]
* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
# Les temptacions de Sant Antoni

Les temptacions de Sant Antoni és un quadre realitzat pel pintor català Salvador Dalí el 1946. L'obra està pintada a l'oli sobre llenç, és surrealista i mesura 90 × 119,5 cm. Es conserva a al Musée Royaux des Beaux-Arts de Brussel·les.

## Descripció

En el quadre es mostra sant Antoni Abat en un desert, agenollat i sostenint una creu feta amb dues varetes per protegir-se de les temptacions que l'ataquen, amb l'antic gest de l'exorcisme. Les temptacions són representades per un cavall i una fila d'elefants, tots amb les seves potes allargades de forma grotesca i cadascun carregant amb una temptació. Sant Antoni és representat com un captaire, està nu i va despentinat, i es recolza sobre una pedra. Davant seu hi ha una calavera.
El quadre descriu literalment les temptacions en què l'home sol caure:
* El triomf, representat amb el cavall, el qual té les seves peülles desgastades i plenes de pols. Aquest animal recorda els burros esquelètics dels primers quadres surrealistes de l'autor.
* El sexe, representat per la dona sobre el primer elefant.
* L'or i les riqueses, representats pels dos elefants sobre els quals hi ha una piràmide i una casa d'or i a dins un bust de dona l'espera.
Més enrere, un altre elefant carrega un altíssim monòlit sobre la seva esquena. Darrere seu i sobre els núvols, hi ha un castell.
En el paisatge desèrtic, dos homes discuteixen i al fons, un altre home porta el seu fill de la mà. Aquest últim parell de personatges també és representat en Vestigis atàvics després de la pluja. Un àngel blanc vola sobre el desert.
# L'última nit de Borís Gruixenko

L'última nit de Borís Gruixenko (Love and Death) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Woody Allen el 1975. Es tracta d'una adaptació molt lliure de Guerra i pau. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

Borís Gruixenko (Allen) és un ciutadà rus covard i mesquí. Té una opinió pèssima de la seva família, se sent totalment incomprès pels seus germans i només troba refugi filosòfic en les seves trobades amb la seva cosina Sonja (Keaton), de la qual està secretament enamorat.
Quan és cridat a l'exèrcit per la Rússia dels tsars, la seva mandra i covardia fan que se salvi dels atacs de l'armada francesa, comandada per Napoleó Bonaparte.
Encara que el seu pacifisme sembla condemnar-lo a morir, una agitada casualitat fa que capturi uns oficials francesos després de ser disparat des d'un canó. Convertit en heroi de guerra, Borís es fa amb l'alta societat de Sant Petersburg, però encara somia de casar-se amb Sonja -el matrimoni de la qual és un fiasco.

## Repartiment

* Woody Allen: Boris Grushenko
* Diane Keaton: Sonja
* James Tolkan: Napoleó
* Harold Gould: Anton lvanovich Lebedokov
* Olga Georges-Picot: Comtessa Alexandrovna
* Zvee Scooler: Pare
* Jessica Harper: Natasha
* Féodor Atkine: Mikhail Grushenko
* Yves Barsacq: Rimsky
* Brian Coburn: Dimitri
* Tony Jay: Vladimir Maximovitch
* Howard Vernon: General Leveque
* Aubrey Morris: Soldat 4
* Alfred Lutter: Boris, de jove
* Georges Adet: Nehamkin, de gran
* Sol Frieder: Voskovec
* Lloyd Battista: Don Francisco
* Frank Adu: Drill Sergent

## Referències

* ↑ esadir.cat. . esadir.cat.
* ↑ «Love and death». The New York Times.

## Enllaços externs

* L'última nit de Borís Gruixenko a Goita què fan, ara!
# Espuri Veturi Cras Cicurí

Espuri Veturi Cras Cicurí és el nom dels següents personatges:
* Espuri Veturi Cras Cicurí (decemvir)
* Espuri Veturi Cras Cicurí (tribú)
# Batman (pel·lícula de 1966)

Batman és una pel·lícula estatunidenca, dirigida per Leslie H. Martinson, estrenada el 1966.
La història està inspirada en el còmic homònim de Bob Kane, i és l'adaptació de la sèrie de televisió Batman contemporània a la pantalla gran i amb els mateixos actors.

## Argument

Joker, Catwoman, l'Esfinx i el Pingüí formen una aliança per tal de segrestar un investigador que ha posat a punt un procediment que permet deshidratar els cossos humans fins a l'estat de pols i que un cop rehidratats tornen a ser humans. Una vegada comès el crim, el quartet de supercriminals segresten els membres del Consell de seguretat de l'ONU i utilitzen l'invent amb ells. Batman i el seu company Robin, ajudats del seu fidel majordom Alfred Pennyworth han d'intervenir.

## Repartiment

* Adam West: Bruce Wayne/Batman
* Burt Ward: Dick Grayson/Robin
* Cesar Romero: Joker
* Lee Meriwether: Catwoman
* Burgess Meredith: El Pingüí
* Frank Gorshin: Enigma
* Alan Napier: Alfred Pennyworth
* Neil Hamilton: Comissari Gordon
* Stafford Repp: Cap O'Hara
* Madge Blake: Tia Harriet Cooper
* Reginald Denny: Comodor Schmidlapp
* Milton Frome: Vicealmirall Fangschliester

## Al voltant de la pel·lícula

* La pel·lícula reprodueix el to kitsch de la sèrie de televisió adoptant els colors cridaners i les onomatopeies a la pantalla gran.
* Quan Batman s'adona que Miss Kitty, de qui està enamorada, és en realitat Catwoman, es trastorna. La música de fons és llavors Plaisir d'amour.
* Inicial prevista ser una pel·lícula pilot per a la sèrie de televisió, la pel·lícula es va produir entre la primera i la segona temporada. El rodatge es va desenvolupar del 25 d'abril al 31 de maig de 1966 i la pel·lícula es va estrenar el juliol.
* Els accessoris utilitzats a la pel·lícula (ordinadors, armes de foc) han estat igualment utilitzats en les sèries Perduts en l'espai, Al cor del temps, Al país dels gegants i Viatge al fons del mar.
* La Batmobile s'inspira en un Lincoln Premiere 1955
* Julie Newmar (Catwoman en la sèrie de televisió) no surt a la pel·lícula perquè no va ser avisada a temps i havia signat un contracte per a un altre projecte.
* Plaisir d'amour és interpretada per una cantant de cabaret en la pel·lícula però ni la cantant ni la cançó surten als crèdits.
* Quan Batman i Robin surten del Batmobile per agafar el Bat-copter, Robin ensopega, cau a, però s'aixeca de seguida.

## Referències

* ↑ López, Pedro L. Del cómic a la pantalla : héroes de cine (en castellà). 1a. ed. Madrid: Arkadin, 2008, p. 14,15. ISBN 978-84-936352-1-3.
# Peña Trevinca

Peña Trevinca (en gallec: Pena Trevinca) és el cim més alt dels monts de Trevinca o massís de Trevinca, el qual pertany al conjunt dels montes de León, dins el massís Galaico-Lleonès (Espanya). Es troba en el límit provincial entre Ourense i Zamora, amb una altitud de 2.127 msnm, i és el pic més alt de Galícia i també de la província de Zamora. Té una prominència de 881 m.

## Situació

Peña Trevinca es troba a l'est de la província d'Ourense, a la comarca de Valdeorras, i al nord-oest de la província de Zamora, dins la comarca de Sanabria. A la part zamorana hi ha el Parc Natural del Llac de Sanabria i també té certa protecció per la banda de Galícia.

## Referències

* ↑ Macizo de "Trevinca"

## Enllaços externs

* Descripció de l'ascensió a Peña Trevinca des dels llacs de Sanabria (Zamora)
# Miquel Casas Subirà

Miquel Casas (Barcelona, 7 d'agost de 1920 - Sabadell, 6 de novembre de 2003) va ser un ciclista català que fou professional entre 1942 i 1946. La seva victòria més important fou la Volta a Catalunya de 1944.

## Palmarès

* 1942
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1944
** 1r a la Volta a Catalunya i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi de Sabadell
** 1r al Gran Premi de la Victòria de Manresa
** 1r a Pamplona
* 1945
** 1r a Caldense
** 1r al Gran Premi de la Victòria de Manresa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1945. 18è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «Muere Miquel Casas» (en castellà). Mundo Deportivo, 12-11-2003. [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ «1944». Volta a Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Miquel Casas a sitiodeciclismo.net
# L'Acteur

L'Acteur és una obra de 1948 de l'artista dadaísta Raoul Hausmann. És tracta d'un collage, les parts del qual formen un rostre humà masculí. Destaca d'entre les parts un gran i expressiu ull dret. Les fotos que el componen són en tons blancs i negres, com les fotografies antigues. L'any de creació de l'obra pertany a l'etapa en l'exili de l'autor.

## Referències

* ↑ Institut Valencià dÁrt Modern. 50 obras maesstras de la Colección del IVAM : 1900-1950. València: Institut Valencià dÁrt Modern, 2019. ISBN 978-84-482-6416-1.
# Etheostoma acuticeps

Etheostoma acuticeps és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: oest de Virgínia, oest de Carolina del Nord i est de Tennessee.

## Referències

* 1 2 «Etheostoma acuticeps» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jou (desambiguació)

«Jou» té aquests significats:
Un jou és una peça que permet junyir dos animals de tir a una arada o un carro. Per similitud, el mot és emprat en diversos camps tècnics, com ara la construcció o l'entomologia, per a components o parts de l'anatomia que recorden aquesta peça.
Viccionari
# Batman: Barcelona, el cavaller i el drac

Batman: Barcelona, el cavaller i el drac (en anglès: Batman in Barcelona: Dragon's Knight) és un còmic de la DC, protagonitzat per Batman, ambientat a la ciutat de Barcelona.
El còmic el va escriure el nord-americà Mark Waid i el va dibuixar i entintar el català Diego Olmos. El color va anar a càrrec de l'aragonesa Marta Martínez García (aleshores resident a Barcelona) i la coberta a càrrec del nord-americà Jim Lee. A Catalunya es va publicar en cartoné però als EUA en rústica.
Killer Croc, una reencarnació del drac de Sant Jordi, està cometent assassinats en sèrie de noies joves de Barcelona, i hi apareixen la Casa Batlló, la Sagrada Família i el Museu Nacional d'Art de Catalunya. Batman hi lluita, amb una batalla final a les Rambles durant la Diada de Sant Jordi enmig de passejants, llibres, roses i senyeres, que donen al número un aire molt català.
És el primer còmic, i fins a la data únic, de l'Univers DC que s'hagi publicat mai en català. Es va presentar a la Casa Batlló de Barcelona, va sortir al mercat al Saló del Còmic de Barcelona del 2009, i es publicà també en italià, anglès i castellà.

## Referències

* ↑ «Batman leaves Gotham for Barcelona assignment» (en anglès). The Globe and Mail, 01-06-2009. [Consulta: 8 maig 2016].
* ↑ «Batman a Barcelona». Directe.cat, 29-05-2009. [Consulta: 8 maig 2016].
* ↑ Martínez García, Marta. «Presentación en la Casa Batlló del comic "Batman Barcelona: El caballero del Dragón"», 28-05-2009.
* ↑ Aguilar, Xavi. «Batman visitarà Barcelona en una aventura inspirada en sant Jordi». Vilaweb.cat, 18-02-2009. [Consulta: 7 agost 2011].
* ↑ «Batman, entre roses i senyeres». ElSingularDigital.cat, 28-05-2009. Arxivat de l'original el 2009-06-15. [Consulta: 7 agost 2011].
* ↑ «Batman: Barcelona. El cavaller i el drac». TV3.cat, 01-06-2009.

## Enllaços externs

* DCComics.com - Pàgina del còmic
* YouTube.com - Vídeo del còmic
* Marta Martínez García - Entrada de la presentació del còmic
# Pittsboro (Carolina del Nord)

Pittsboro és una població dels Estats Units al comtat de Chatham, a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 2.226 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pittsboro tenia 2.226 habitants, 855 habitatges i 535 famílies. La densitat de població era de 255,8 habitants per km².
Dels 855 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,9% hi vivien parelles casades, en un 18,7% dones solteres, i en un 37,4% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 21,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.800 $ i la renda mediana per família de 42.391 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.500 $ mentre que les dones 26.719 $. La renda per capita de la població era de 16.863 $. Entorn del 19,2% de les famílies i el 18,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.
La petita localitat de Bynum es troba a 8 km al sud de Pittsboro.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pittsboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pittsboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Sami de Ter

El Sami de Ter és la llengua Sami més oriental. Es parlava tradicionalment a la part nord-oriental de la Península de Kola, però actualment és una llengua amenaçada. L'any 2004, només quedaven 10 parlants, que el 2010 ja havien disminuït a 2. Altres estimacions van comptar uns 30 parlants de Sami de Ter a l'oblast de Múrmansk, així com a Sant Petersburg, l'any 2007. L'edat mitjana dels parlants en aquella època era de 50 anys.

## Història

A finals del segle xix, hi hi havia sis pobles parlants de Sami de Ter a la part oriental de la península de Kola, amb una població total d'aproximadament 450 persones. L'any 2004 hi havia aproximadament 100 persones Sami d'ètnia Ter, de les quals dues persones d'edat avançada parlaven la llengua. La resta de la població ha canviat la seva llengua pel rus.
El descens ràpid del número de parlants va ser causat per col·lectivització soviètica, durant la qual es va prohibir el seu ús a les escoles i a casa als anys 30, i el poble Sami de Ter més gran, Yokanga, va ser declarat "sense perspectiva" i es va forçar als seus habitants a traslladar-se a la base militar de Gremikha.

## Documentació

No hi ha cap material educatiu o institució que faci servir el Sami de Ter, i la llengua té una ortografia estàndard. La llengua no s'ha estudiat i documentat completament. Existeixen textos, enregistraments d'àudio i diccionaris per a propòsits lingüístics, però no hi ha cap descripció gramatical disponible.
La primera documentació coneguda de les llengües Sami és un vocabulari curt del Sami de Ter recollit per l'explorador britànic Stephen Burrough el 1557 i publicat per Richard Hakluyt.

## Sistema d'escriptura

Als anys 30 es va desenvolupar un sistema d'escriptura per al Sami de Ter fent servir l'alfabet llatí i basat en el Sami de Skolt. Després de la Segona Guerra Mundial, es va canviar per un sistema que fa servir l'alfabet Ciríl·lic basat en el Sami de Kildin.
* Zoya Gerasimova (esquerra), una de les últimes parlants de Sami de Ter (2006)
* Dialectes Sami i pobles a Rússia (a la dreta en verd clar, el Sami de Ter

## Referències

* 1 2 Sámi Languages Disappearing Arxivat 2013-12-06 a Wayback Machine. Barents Observer
* ↑ Rießler, Michael; Wilbur, Joshua. «Documenting the Endangered Kola Saami Languages». A: Språk og språkforhold i Sápmi. Berlin, Germany: Nordeuropa-Institut, 2007, p. 40. ISBN 978-3-932406-26-3.
* 1 2 Tiuraniemi Olli: "Anatoli Zaharov on maapallon ainoa turjansaamea puhuva mies", Kide 6 / 2004.
* ↑ Itkonen T. I.: "Koltan- ja kuolanlapin sanakirja", Helsinki: Société Finno-Ougrienne, 1958.
* ↑ Itkonen T. I.: "Koltan- ja kuolanlappalaisia satuja", 1931.Memoires de la Société Finno-Ougrienne 60
* ↑ Aikio Samuli: "Olbmot ovdal min - Sámiid historjá 1700-logu rádjái". Girjegiisá: Kárášjohka, 1992.
* ↑ «Ter Sami alphabet, pronunciation and language». Omniglot.com. [Consulta: 16 febrer 2018].
# Missa Defunctorum

La Missa Defunctorum, per a cor, quartet de corda i orgue, de Josep Sancho Marraco, es va estrenar a la Catedral de Barcelona el 25 de febrer de 1939.
Barcelona acabava de ser conquerida el 26 de gener del mateix any per l'exèrcit nacional, i la Guerra Civil va finalitzar el mes d'abril següent. La missa es va interpretar com a part dels solemnes funerals en sufragi dels caiguts, amb àmplia representació de les autoritats i amb assistents de totes les classes socials. Segons el cronista de La Vanguardia "la capella de música que amb tanta competència dirigeix el mestre Sancho Marraco, va interpretar a gran orquestra una bella Missa de Rèquiem, que va omplir l'amplada nau de celestials harmonies".

## Referències

* ↑ «Funerales en sufragio de los caídos en defensa del glorioso movimiento nacional». La Vanguardia, 26-02-1939, pàg. 2.
# L'Acampador

L'Acampador, és una partida en part constituïda per camps de conreu del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble d'Erinyà.
Està situada al sud-est d'Erinyà, a la dreta i a prop del riu de Serradell. Té al nord-oest la partida de Fraires, al sud-oest la Costa i al sud-est la partida de Santfelius, així com al nord les Planes. Marca el seu límit meridional la Pista de Santfelius.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Eviota punctulata

Eviota punctulata és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 1,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Filipines i Java fins a Fidji, la Gran Barrera de Corall, Palau i Kapingamarangi (Micronèsia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Myers, R.F. 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Lachner, E. A. & Karnella, S. J. 1980. Fishes of the Indo-Pacific genus Eviota with descriptions of eight new species (Teleostei: Gobiidae). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 315: i-iii + 1-127.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Julius Kariuki

Julius Kariuki (Nyahururu, Kenya, 12 de juny, 1961) és un ex atleta kenyià de 3000 m obstacles.
Kariuki debutà en una gran competició internacional als Jocs Olímpics de 1984, on fou setè en 3000 obstacles. L'any següent guanyà aquesta prova als campionats d'Àfrica, seguint una victòria a la Copa del Món de la IAAF. Als Jocs Olímpics de Seül 1988 es proclamà campió, superant el seu company i favorit Peter Koech. Acabà amb un temps de 8:05.51, a escasses centèsimes del rècord mundial de Henry Rono de 8:05.40.
El 1989, Kariuki guanyà els 10.000 metres a l'Universiada i els 3000m obstacles de nou a la Copa del Món de la IAAF. El 1990 guanyà l'or als Jocs de la Commonwealth i fou quart al Campionat del Món de l'any 1991.

## Enllaços externs

* (anglès) IAAF, perfil de Julius Kariuki