OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parker (Colorado)

Parker és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2008 tenia 43.767 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Parker tenia 23.558 habitants, 7.929 habitatges, i 6.525 famílies. La densitat de població era de 623,4 habitants per km².
Dels 7.929 habitatges en un 52,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,8% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 17,7% no eren unitats familiars. En el 13% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,96 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 43,4% entre 25 i 44, un 15% de 45 a 60 i un 2,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 74.116 $ i la renda mediana per família de 77.384 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.070 $ mentre que les dones 35.700 $. La renda per capita de la població era de 27.479 $. Entorn de l'1,7% de les famílies i el 2,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Parker». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Parker». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
# Pic de Coronas

El Pic de Coronas és una muntanya de 3.293 m d'altitud i amb una prominència de 38 m que es troba al massís de la Maladeta, a la província d'Osca (Aragó).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Geògraf Salvador Llobet Edicions Cartogràfiques. Maladeta - Aneto, Esc. 1:25.000. Granollers: Editorial Alpina, 1995 (E-25). ISBN 84-8090-037-7.
# Pic de Contraix

El Pic de Contraix és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.958,0 metres, s'alça en el punt d'intersecció de les carenes que delimiten la Vall de Colieto (NO), la Vall de Sarradé (S) i la Vall de Contraix (E); amb el Coll de Colieto al sud-oest, el Coll de Sarradé al sud-sud-est i el Collet de Contraix al nord-est.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC
Per la seva situació, aquest cim és un gran mirador que domina les tres valls que l'envolten.

## Rutes

Les dues rutes més habituals coincideixen amb els dos trams de l'etapa de la travessa Carros de Foc que uneix els dos refugis:
* Des del Refugi Joan Ventosa i Calvell, per la Vall de Colieto i Collet de Contraix.
* Des del Refugi d'Estany Llong, per la Vall de Contraix i Collet de Contraix.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de Contraix. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Pic de Dalt de Coma Mitjana

El Pic de Dalt de Coma Mitjana és una muntanya de 2.744,1 m alt situada en el terme comunal de Fontpedrosa, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
Està situat a prop de l'extrem sud-est del terme comunal, prop del termenal tant amb Mentet, de la comarca del Conflent, com amb Setcases, de la del Ripollès. És al damunt, a ponent, de l'Estanyol de Coma Mitjana, al nord del Pic de Freser i del Pic de l'Infern, al nord-est dels Estanys de la Coma de l'Infern, al sud-est del Pic de Coma Mitjana i a ponent del Pic dels Bacivers de Prats.

## Referències

* ↑ El Pic de Dalt de Coma Mitjana en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Fontpedrosa». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Perrin

Perrin és el nom dels següents personatges:
* Carlo Perrin (Torgnon, 1946), polític valldostà
* Charles Perrin (Lió, Roine, 1875 – 1954), remer francès que va competir cavall dels segles XIX i XX
* Claude Victor Perrin (La Marche, Xampanya, 1764 — París, 1841), polític i militar francès de la Revolució Francesa
* Harry Crane Perrin (Wellingborough, Anglaterra, 1865 – Exeter, Anglaterra, 1953), organista, pedagog, compositor i director
* Jacques Perrin, actor i productor de cinema francès
* Jean Baptiste Perrin o Jean Perrin (Lilla, 1870 - Nova York, 1942), físic i químic francès
* Maurice Perrin (París, 1911 - Plaisir, 1992), ciclista en pista francès, va córrer entre 1929 i 1935
# Móloktxa

El Móloktxa - Молокча (rus) - és un riu de Rússia. Passa per les províncies de Moscou i de Vladímir. S'uneix amb el riu Séraia prop de Belkovo, i formen el riu Xernà, afluent del riu Kliazma.
# Heracleó (gnòstic)

Heracleó va ser un mestre gnòstic que va viure a mitjans del segle ii, seguidor de les idees herètiques de Valentí, que va propagar principalment a Sicília.
Epifani diu que va afegir als errors dels valentinians els seus propis errors. Heracleó afirmava que Déu no era el creador i distingia dos mons, un de corpori i visible i un altre d'espiritual i invisible. Déu hauria creat només aquest últim món. Climent d'Alexandria explica que Heracleó era "el més il·lustre representant de l'escola de Valentí" i cita els comentaris que aquest va fer sobre l'Evangeli de Lluc (concretament a Lluc 12, 8-9) i sobre l'Evangeli de Mateu (Mateu 10, 32). Orígenes diu que va ser l'home de confiança de Valentí, i reprodueix molts comentaris que va fer Heracleó a l'Evangeli de Joan al seu llibre In Joannem Commentarium. Ireneu de Lió només esmenta el seu nom, sense dir-ne res més.

## Referències

* ↑ Montserrat Tomàs, Josep. Los gnósticos. Madrid: Gredos, 1990, p. 59. ISBN 8424908848.
# Jahrum

Jahrum (persa: جهرم) és una ciutat de l'Iran a la província de Fars. Està a 175 km de Xiraz i és capital d'un comtat. Té una població de 141.634 habitants (2016) i destacant els cultius de fruites (tarongers, llimoners i palmeres de dàtils).

## Referències

* ↑ https://www.amar.org.ir/english

## Bibliografia

* Flandin i Coste, Voyage en Perse
# Jan Brueghel el Vell

Jan Brueghel el Vell (Brussel·les, 1568 - Anvers, 1625), va ser un pintor flamenc, fill de Pieter Brueghel el Vell i pare de Jan Brueghel el Jove. Va ser anomenat Brueghel "el de Vellut", "la Flor" o "el Paradís", deguts els dos últims noms als seus temes favorits i el primer a causa del seu domini a la pintura de teles. Prolífic pintor de naturaleses mortes, sovint de flors i paisatges, va crear un estil més independent del del seu pare que el del seu germà Pieter el Jove. Les seves primeres obres sovint són paisatges amb escenes bíbliques o històriques, en particular escenes boscoses mostrant la influència del mestre Gillis van Coninxloo. Més tard va evolucionar a pintura de paisatge pur, o vistes urbanes, i cap a naturaleses mortes al final de la seva carrera. Molts dels seus quadres són col·laboracions en els quals altres autors, com Peter Paul Rubens, Hendrick de Clerk, Franken II, Paul Brill, Joost de Momper i Hendrick van Belin pintaven figures.

## Llinatge

| | | | | Pieter Brueghel el Vell | Pieter Brueghel el Vell | Pieter Brueghel el Vell | Pieter Brueghel el Vell | | | | |
| Pieter Brueghel el Jove | Pieter Brueghel el Jove | Pieter Brueghel el Jove | Pieter Brueghel el Jove | Pieter Brueghel el Jove | Pieter Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Vell | Jan Brueghel el Vell | Jan Brueghel el Vell | Jan Brueghel el Vell | Jan Brueghel el Vell | Jan Brueghel el Vell |
| | | | | | | | | | | | | Ambrosius Brueghel | Ambrosius Brueghel | Ambrosius Brueghel | Ambrosius Brueghel | Ambrosius Brueghel | Ambrosius Brueghel | | | Jan Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Jove | Anna Brueghel | Anna Brueghel | Anna Brueghel | Anna Brueghel | Anna Brueghel | Anna Brueghel | David Teniers el Jove | David Teniers el Jove | David Teniers el Jove | David Teniers el Jove | David Teniers el Jove | David Teniers el Jove |
| | | | | | | | | | | | | | | | | Abraham Brueghel | Abraham Brueghel | Abraham Brueghel | Abraham Brueghel | Abraham Brueghel | Abraham Brueghel |
# Jan Bucquoy

Jan Bucquoy (Harelbeke, 16 de novembre de 1945) és un director de cinema, autor i situacionista belga. És conegut sobretot com un anarquista i surrealista extravagant.

## Obres destacades

* La vida sexual dels belgues, (1994) film i comèdia
* Museu de la roba interior (Le musée du slip) a Lessines (Valònia)
* La vida sexual de Tíntin (1993)

## Referències

* ↑ Oliveras, Eliseo «El surrealisme atrapa els bombers». El Periódico, 16-12-2007 [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ «Perquè ha considerat TV3 que era interessant parlar d’un museu belga de roba interior?». El Triangle, 09-05-2021.
* ↑ «Le musée du slip déménage à Lessines» (en francès). RTBF, 23-09-2016. [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ «"La vie sexuelle de Tintin"» (en francès). DPG Media, 11-10-2016. [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ «Controversiële tentoonstelling 'Het seksleven van Kuifje' van start [S'estrena una exposició controvertida ‘La vida sexual de Tíntin’]» (en neerlandès). De Standaard [Consulta: 17 maig 2022].
# Javier Valdivia

Javier Valdivia (4 de desembre de 1941) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1970.
Fou jugador del CD Guadalajara.

## Referències

* ↑ Dávalos, Juan Antonio. «Consigue el Tri tercer triunfo consecutivo en debut del Mundial» (en castellà). El Universal, 11-06-2006. Arxivat de l'original el 17 de juny 2006. [Consulta: 30 desembre 2017].
* ↑ «Valdivia, Javier». National Football Teams. [Consulta: 11 abril 2017].
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
* ↑ «Volante Ferreo... Javier Valdivia Huerta» (en castellà). LasChivasRayadas.com.mx, 04-07-2011. Arxivat de l'original el 13 de juny 2018. [Consulta: 30 desembre 2017].
# Jerónima de Llanos y Ferrer

Jerónima de Llanos y Ferrer (Madrid, 1630 - Alcalá de Henares, 19 d'agost de 1689), de nom religiós Jerónima Bernabela de San Andrés, va ser una religiosa carmelita descalça castellana.
Va néixer el 1630 a Madrid, filla de Cristóbal de Llanos y Jaraba i de Beatriz Ferrer y Torres, veïns de la vila, però originaris d'Ocaña i Monterrei. El 14 de juny de 1668, amb 38 anys, va prendre l'hàbit de carmelita descalça al convent d'Alcalá de Henares. Just un any després va ser admesa com a professa. Va ser una persona malaltissa, a causa de la seva avançada edat segons Miguel de Portilla, i malgrat contínuament va patir contínuament greus dolències, va complir amb les penitències imposades. El 1683 va ser elegida priora del convent va ocupar el càrrec fins a la seva mort, el 19 d'agost de 1689, després d'haver-se trencat el canell i contret i conviscut amb la lepra durant dotze anys, mentre va exercir el càrrec.

## Referències

* 1 2 3 Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencias y artes (en castellà). vol. 2. Madrid: Oficina de D. Benito Cano, 1790, p. 336.
* 1 2 3 4 Portilla y Esquivel, Miguel de. Historia de la ciudad de Compluto, vulgarmente, Alcalá de Santiuste, y ahora de Henares (en castellà). vol. 3. Alcalá de Henares: José Espartosa, 1728, p. 200.
* 1 2 Ballesteros Robles, Luis. Diccionario biográfico matritense (en castellà). Madrid: Ajuntament de Madrid, 1912, p. 407.
# Ivanov

Ivanov (accentuació aguda Ивано́в) o Ivànov (accentuació greu, menys freqüent Ива́нов) és un cognom rus o búlgar que pertany a:
* Aleksandr Ivànov diversos personatges
* Lev Ivànov (1834-1901), ballarí i coreògraf rus
* Nikolai Ivànov (1851-1919), militar i contrarevolucionari rus
* Serguei Ivanov diversos personatges
* Vladímir Ivànov (1893-1938), polític soviètic
* Valentín Kozmitx Ivanov (n. 1934), futbolista soviètic
* Viatxeslav Ivanov (desambiguació) diversos personatges
* Ígor Serguéievitx Ivanov (n. 1945), polític rus
* Ígor Ivanov (escaquista) (1947-2005), escaquista rus
* Valentín Valentínovitx Ivanov, àrbitre rus de futbol (n. 1966), fill de Valentín Kozmitx Ivanov
* Trifon Ivanov (n. 1970), futbolista búlgar
* Kaloyan Ivanov (n. 1986), jugador de bàsquet búlgar
* Oleg Ivanov (n. 1986), futbolista rus
Pot ser trobat com a topònim:
Es pot referir igualment a:
El nom es deriva del prenom masculí Ivan (equivalent a Joan). Ivan"-ov" significa "d'en Joan / d'Ivan". La variant femenina és Ivànovna o Ivanovna (Ивано́ва). És un dels cognoms més comuns a Rússia i Bulgària.

## Referències

* ↑ Cal tenir en compte que ni en rus ni en búlgar no hi ha accent gràfic, llevat de les publicacions didàctiques
# Jacana menuda

La jacana menuda (Microparra capensis) és una espècie d'ocell de la família dels jacànids (Jacanidae) i única espècie del gènere Microparra. Habita llacs i pantans amb vegetació flotant localment, a molts indrets de l'Àfrica Subsahariana.
# Jacanes

Les jacanes són un grup d'ocells camallargs que formen la família de jacànids (Jacanidae). La paraula «jacana» prové del tupí, a través del portuguès del Brasil.

## Morfologia

Són ocells mitjans, que fan una llargària de 15 – 30 cm (excepte les del gènere Hydrophasianus, dotades d'una llarga cua) i un pes de 75 – 160 g. Freqüentment cap i coll contrastats de blanc i negre, zona dorsal de diferents tons de marró. La característica més notable són els peus dotats d'uns dits llarguíssims que els permeten caminar sobre la vegetació flotant. Tenen becs aguts i ales arrodonides, i sovint carúncules facials. Els sexes són similars, malgrat que la femella és una mica major.

## Ecologia

Les jacanes viuen en llacs poc profunds, amb vegetació flotant, per les zones tropicals de tot el món. La major part de les espècies són sedentàries, però les del gènere Hydrophasianus migren des del nord de la seva àrea de distribució fins a l'Índia peninsular i el sud-est asiàtic. Com altres famílies de caradriformes, els mascles comparteixen la responsabilitat de la incubació, i hi ha espècies poliàndriques. Els nius són estructures relativament febles sobre la vegetació flotant. En ells ponen 3 – 4 ous brillants, amb taques i ratlles fosques. Coven els ous durant 21 – 25 dies. Després de l'eclosió els pollets romanen al niu diverses setmanes. La dieta consisteix en insectes i altres animalets aquàtics de la superfície de l'aigua o de la vegetació flotant.

## Taxonomia

La família Jacanidae forma part de l'ordre dels caradriformes (Charadriiformes). Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023) aquesta família conté 6 gèneres i 8 espècies:
* Gènere Actophilornis, amb dues espècies.
* Gènere Hydrophasianus, amb una espècie: jacana cua de faisà (Hydrophasianus chirurgus).
* Gènere Irediparra, amb una espècie: jacana australiana (Irediparra gallinacea).
* Gènere Jacana, amb dues espècies.
* Gènere Metopidius, amb una espècie: jacana d'ales bronzades (Metopidius indicus).
* Gènere Microparra, amb una espècie: jacana menuda (Microparra capensis).
En la classificació de Sibley-Ahlquist, Jacanidae és una família de l'ordre Ciconiiformes.

## Referències

* 1 2 «Buttonquail, thick-knees, sheathbills, plovers, oystercatchers, stilts, painted-snipes, jacanas, Plains-wanderer, seedsnipes» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 27 desembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 225. ISBN 978-84-16728-37-4.
# (5649) Donnashirley

(5649) Donnashirley és un asteroide que pertany als asteroides que creuen l'òrbita de Mart i que va ser descobert el 18 de novembre de 1990 per Eleanor F. Helin des de l'Observatori Palomar, als Estats Units d'Amèrica.

## Designació i nom

Designat provisionalment com 1990 WZ2. Va ser anomenat Donnashirley en honor de Donna Shirley, gerent del reeixit programa Mars Exploration Rover al Jet Propulsion Laboratory de la NASA. Va gestionar el programa de desenvolupament de robòtica que va produir el Mars Pathfinder, el rover automatitzat que va explorar la superfície de Mart a mitjans de 1997. També va ser enginyera de projectes per a la missió Cassini-Huygens, la nau espacial enviada per explorar Saturn, així com l'enginyera de projectes per la Mariner 10, que va volar per Mercuri a la dècada de 1970. En els seus trenta anys al JPL, ha tingut moltes altres tasques reeixides en exploració espacial i en el desenvolupament de sistemes no espacials que utilitzen tecnologia espacial. Al mateix temps, ha equilibrat una carrera exigent amb la maternitat, l'escriptura, l'actuació i la música.
Donnashirley està situat a una distància mitjana del Sol de 2,279 ua, i pot allunyar-se fins a 3,048 ua i acostar-se fins a 1,510 ua. La seva excentricitat és 0,337 i la inclinació orbital 21,72 graus. Empra 1.257,29 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.
La magnitud absoluta de Donnashirley és 14,6. Té 2,6 km de diàmetre i té una albedo estimada de 0,38. Està assignat al tipus espectral S segons la classificació SMASSII.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=5649.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 2 febrer 2024].
* ↑ 2003. (5649) Donnashirley. In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer, Berlin, Heidelberg. https://doi.org/10.1007/978-3-540-29925-7_5349
* ↑ «(5649) Donnashirley» (en anglés). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 21 maig 2021].

## Enllaços externs

* «(5649) Donnashirley» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 21 maig 2021].
# 32a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

La 32a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia va tenir lloc el 21 de juny de 1988, patrocinada per Ràdio Nacional d'Espanya. Es van introduir com a novetats el premi a la millor "opera prima" i els premis "Roses de Sant Jordi", atorgats pels oïdors de l'emissora a la millor pel·lícula espanyola i a la millor pel·lícula estrangera estrenades durant l'any anterior.
La cerimònia d'entrega es va dur a terme a Scala Barcelona i fou presentada per Ricard Fernàndez Deu i Júlia Otero. Va gaudir de la presència de l'alcalde de Barcelona Pasqual Maragall, del governador civil de Barcelona Ferran Cardenal i de Alemany, del director de RNR Eduardo Sotillos Palet i el director de TVE Jesús Martín. Al final de l'acte es va retre homenatge a Xavier Cugat.

## Premis Sant Jordi

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | Angoixa | Pel·lícula |
| Millor pel·lícula estrangera | Ulls negres | Nikita Mikhalkov |
| Millor opera prima | Tras el cristal | Agustí Villaronga |
| Millor actor espanyol | Antonio Banderas | La ley del deseo 27 horas Delirios de amor |
| Millor actriu espanyola | Verónica Forqué | La vida alegre |
| Millor actor estranger | Dexter Gordon | Al voltant de mitjanit |
| Millor actriu estrangera | Ellen Barkin | The Big Easy Flor del desert |
| Premi Especial del Jurat | Pepón Coromina | Premi pòstum |
| Premi a la labor cinematogràfica | Albert Gasset i Nicolau | Per la seva tasca com a muntador |

## Roses de Sant Jordi

| Categoria | Premiat |
| Millor pel·lícula estrangera | L'últim emperador |
| Millor pel·lícula espanyola | La ley del deseo |

## Referències

* ↑ Entregados los Premios Sant Jordi de cinematografía El País, 22 de juny de 1987
* ↑ El director soviético Nikita Mijalikov, ganador del Sant Jordi por “Ojos negros”,hará una película con Meryl Streep y Mastroianni, La Vanguardia, 22 de juny de 1988

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1987
* II Premis Goya

## Enllaços externs

* Premis Sant Jordi 1988 a IMDB
# 32 d'Aquari

32 d'Aquari (32 Aquarii) és una estrella de la Constel·lació d'Aquari. La seva magnitud aparent és 5,29. Segons la Base de dades SIMBAD és una binaria espectroscòpica.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 4 Marwan Gebran «A new method for the inversion of atmospheric parameters of A/Am stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-05-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201528052.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.

## Enllaços externs

* SIMBAD, 32 Aqr(anglès)
* Aladin previewer, imatge(anglès)
* Aladin sky atlas, imatge(anglès)
# 83 d'Aquari

83 d'Aquari (83 Aquarii) és una estrella de la Constel·lació d'Aquari. Té una magnitud aparent de 5,43. Segons la base de dades astronòmiques SIMBAD es tracta d'una estrella doble o múltiple.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* ↑ Claus Fabricius «The Tycho double star catalogue» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 01-03-2002, pàg. 180–189. DOI: 10.1051/0004-6361:20011822.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical supplements to the ASCC-2.5: Ia. Radial velocities of ∼55000 stars and mean radial velocities of 516 Galactic open clusters and associations». Astronomische Nachrichten, 9, 01-11-2007, pàg. 889-896. DOI: 10.1002/ASNA.200710776.
* Base de dades d'estrelles Alcyone Astronomical Tables
* SIMBAD, 83 Aqr(anglès)
* Aladin previewer, imatge(anglès)
* Aladin sky atlas, imatge(anglès)