# George Ravenscroft

George Ravenscroft (1632 – 7 juny 1683) era un home de negocis anglès dedicat al comerç d'exportació/importació de vidre. És principalment conegut per la seva feina en vidre clar de plom, especialment en el seu desenvolupament (aquest vidre era conegut a Anglaterra com vidre de sílex) .

## Vida personal

Es coneix poc sobre la vida personal de Ravenscroft, el seu caràcter o aspecte, encara que el seu pare el va descriure com un home familiar responsable i un astut home de negocis. Va néixer el 1632, el segon de cinc fills de pares catòlics que van amagar la seva fe amagada, visquent com Anglicans, i el van batejar a Alconbury Weston, Anglaterra, l'abril de 1633. De 1643 a 1651 Ravenscroft va assistir a la Universitat anglesa a Douai, França preparant-se pel sacerdoci, però ho va deixar abans d'acabar la seva formació i va retornar a Londres el 1666.
Després de resoldre dins Londres i establint un negoci d'exportació/d'importació exitós que li va fer ric, Ravenscroft va casar Hellen Appleby, de Yorkshire, Anglaterra, dins 1670 o 1671 i va tenir tres nens amb el seu. Dins 1684 la seva vídua Senyor casat subsegüentment Thomas Sheridan (polític), Secretari de Cap d'Estatal per Irlanda (1687-1688). Ravenscroft Mort el 7 de juny de 1683 després de patir de "un palsy" i va ser enterrat en el Ravenscroft volta en l'Església de St. John the Baptist en Chipping Barnet, Nord London, Anglaterra. Avui en Chipping Barnet una escola, un parc, un jardí, i una carretera és cridada Ravenscroft, suggerint la importància del Ravenscroft família en l'àrea a una cronometra.

## Carrera primerenca (1651–1666)

Ravenscroft whereabouts i activitats entre 1651 i 1666 és unclear, encara que és segur que va viure dins Venècia, Itàlia per com a mínim alguns d'aquest temps que treballa com a merchant i possiblement aprenent glassmaking tècniques que més tard porti enrere a Anglaterra. A algun punt va establir un negoci d'exportació/d'importació exitós dins Venècia amb dos dels seus germans, Francis i James.

## Carrera més tardana (1666–1683)
### Formació

Ravenscroft va anar a Londres per 1666 i va continuar treballar en el negoci/d'exportació de la importació, comerciant béns com currants, vidre, i encaix. Allà està diferint comptes de Ravenscroft funció en la invenció i desenvolupament subsegüent de vidre de cristall de plom. Aquest molt és generalment acceptat per ser cert: Durant els anys Ravenscroft viscut dins Venècia (algun cop entre 1651 i 1666) va ser implicat en el comerç de vidre, no com a craftsman però com a merchant, així que va saber i associat amb vidriers dins Itàlia. Pel temps Ravenscroft va moure enrere a Anglaterra diversos vidriers allà ja havien començat cristalleria de fabricació que va intentar a mimic italià cristallo, i Ravenscroft va decidir començar el seu vidre propi-fent empresarial mentre encara corrent el seu negoci/d'exportació de la importació.
Probablement pot-ser que Ravenscroft fos el director i financer del seu glassworks però no activament implicat en el procés físic de que fa vidre, una funció probablement a ha estat actuat per un o més craftsmen en el seu emprar, com italians Signor da Costa o Vincenzo Pompeio, o el seu ajudant anglès Hawley Bishopp, qui va instal·lar el seu propi glassworks, en el Savoy àrea de London, després que Ravenscroft mort. Ravenscroft glassworks va produir principalment bevent vidres però també fet alguns bols i posset olles.
En aquest punt les circumstàncies respecte de Ravenscroft funció dins fabricació de cristall de plom esdevé menys clar. Això és en part perquè rècords del mid-el #segle xvii és incomplet, però és també en gran part perquè Ravenscroft era secretive sobre els seus ingredients i processos. Hi ha prova que va ser ajudat per FRS de Trama de Robert de Senyor, qui va suggerir utilitzar sílexs de Oxfordshire llits de riu a lloc de sílexs de London de gris foscos als sílexs blancs molt cars del llit de riu del River Po dins Itàlia mentre utilitzat en Murano. És ara cregut que Plot va demanar una mostra de la seva pólvora que va ser descrita mentre sent "bé i blanc". Si va afegir òxid de plom (en una forma de pólvores de plom vermelles), la pólvora apareixeria rosa pàl·lid, així que pugui haver-hi intencionadament ha misled Plot i el seu ajudant enviat per visitar en Henley damunt Thames. Sigui probablement prudent d'impedir competidors de copiar-li i també desitjat per acordar un tractar el Worshipful Empresa de Venedors de Vidre de l'empresa de Venedors de Vidre del London, al qual va donar drets exclusius per comprar les seves creacions a pre-va determinar preus a canvi per una beca per finançar el seu Henley-damunt-Thames taller, amb dos equips de vidre blowers.
Hi ha algun debat per damunt com, quan, i per què Ravenscroft va ser inspirat per utilitzar plom en la producció de vidre. Alguns creuen que ell accidentalment descobert que afegint òxids de plom a la mescla de vidre van deixar el producte final qualitats especials, mentre altres creuen que va aprendre la tècnica dins Venècia. L'ús de dirigir dins el vidre va ser sabut dins Itàlia mentre provat per 12% ser de plom descobert en el blanc cameo capa del Portland Gerro, un famós Romà artefact en el Museu britànic Qualsevol cosa l'origen de la idea, Ravenscroft va creure que va tenir un producte únic per oferir el mercat anglès, així que va demanar al rei Charles II una patent el 1674 per establir el seu dret de ser fabricant únic de vidre de cristall de plom a Anglaterra. Va produir vidre de cristall de plom per un període d'únic cinc anys, dissolent el seu negoci de fabricació dins 1679. La seva patent expirà el 1681.
Dins 1680 va esdevenir associat amb el Vauxhall glassworks, treballant amb l'empresa fins a la seva mort el 1683.

### Vidre de cristall de plom Ravenscroft

Ravenscroft forns de vidre van ser instal·lats dins dues ubicacions, el ser de facilitat primari establert en Savoy, London dins 1673 i una facilitat secundària, provisional instal·lada entre 1674 i 1675 en Henley-damunt-Thames.
Primerenc Ravenscroft vidre (1674–1676) típicament patit de crizzling (gradual, unstoppable la deterioració caracteritzada per esquerdes nombroses, fent l'aspecte de vidre cloudy), dins 1 a 2 anys, a causa d'impureses en la mescla que fa vidre - sals alcalines excessives o quantitats insuficients de llima, el qual actua com a estabilitzador, ha estat suggerit causes tan possibles. Cap peça primerenca és sabuda a encara existir.
El "crizzling" va avariar la reputació de l'empresa, i Ravenscroft i el seu equip treballat per fixar el problema. Ravenscroft Anunciat dins 1676 que el "crizzling" el problema hi havia estat resolt i que el nou, va millorar vaixells de vidre aguantarien la foca de cap d'un corb per distingir-los de més primerenc, faulty peces. Un número petit (menys de vint) de vaixells de vidre que aguanten la foca de cap del corb existeix avui, alguns del qual haver-hi crizzled i alguns dels quals han no.
Més les peces van crear per Ravenscroft pot existir, però en l'absència de la foca de cap del corb, el qual va parar dins aproximadament 1677, o qualssevol descripcions o dibuixos dels seus dissenys, és difícil a positivament atribuir peces particulars a ell. Algunes peces van pensar a fortament assemblar-se a Ravenscroft la feina aguanta un “S” foca; alguns han suggerit que el “S” posicions per “Savoy,” Ravenscroft facilitat de producció principal, mentre altres creuen que el “S” posicions per “Southwark, o Savoy, mentre va tenir un forn de fidre proper al Savoy la capella espatlla” indicar les feines de vidre de Londres Del sud de John Bowles i William Lillington. Hi pot haver-hi al voltant quaranta elements de vidre van fer per Ravenscroft utilitzant la seva recepta de plom nova, però menys de vint amb la foca del corb .
L'addició d'òxid de plom als ingredients crus del vidre resultat en una mescla fosa que va tenir una viscositat més baixa que vidre normal, el qual va tenir l'avantatge de ser menys probable de contenir bombolles d'aire. Això el va fer més fàcil de bufar donant-lo una "jornada de treball" d'aproximadament dos minuts sense re-escalfant, i el va fer particularment adequat per bufar a motlles. Vidre de plom té un més alt índex de refracció, fent el seu aspecte flamant, brillant, i brillant en lleuger. Ell “els anells” quan copejats.

## Llegat

No se sap per què Ravenscroft va decidir posar fi amb l'empresa dels Venedors de Vidre de Londres i deixar el negoci que fa vidre dins 1679 (seu creences catòliques Romanes fortes li podria haver-hi fet impopular), però el seu estil de vidre de cristall de plom esdevenia de moda dins Anglaterra i dins 20 anys de la seva patent alguns 100 fabricants de vidre dins Anglaterra produïa vidre de cristall de plom. Ravenscroft No va inventar “” vidre de cristall de plom, mentre altres ja havien descobert els avantatges d'afegir òxid al vidre de plom, però va millorar el procés. Més d'una dotzena de peces Ravenscroft les són és coneguda la seva existència (taula a sota), i la “simplicitat robusta” dels seus dissenys és encara peradmirar.
Sabut Ravenscroft Vasos de Vidre amb el segell de Cap de Corb :
| Descripció | Data de Fabricació | Ubicació | Condició |
| Bol | 1676–1677 | Victoria & Albert Museu, London, Regne Unit | crizzled |
| Bol amb posició | 1676–1677 | Fitzwilliam Museu, @Cambridge, Regne Unit | crizzled |
| Roemer | 1676–1677 | Victoria & Albert Museu, London, Regne Unit | crizzled |
| Roemer | 1676–1677 | Corning Museu de Vidre, Corning, NY, EUA | crizzled |
| Roemer | 1677–1678 | Muzeum Narodowe, Varsòvia, Polònia | No crizzled |
| Ampolla | 1676–1677 | Museu britànic, London, Regne Unit | Lleugerament crizzled |
| Gerra | 1676–1677 | Higgins Museu, Bedford, Regne Unit | crizzled |
| Tankard | 1676–1677 | Victoria & Albert Museu, London, Regne Unit | crizzled |
| Posset Olla | Desconegut | Toledo Museu d'Art, Toledo, OH, EUA | No crizzled |
| Posset Olla | 1677–1678 | Fitzwilliam Museu, @Cambridge, Regne Unit | No sabut |
| Dada dins la taula damunt agafada d'i. ||||

## Vegeu també

* Vidre català
* Barovier & Toso
* Vidre de plom
* Producció de vidre

## Referències

* ↑ MacLeod, C. Merchant and Glass Manufacturer. In: Oxford Dictionary of National Biography. Oxford: Oxford University Press, 2004.
* ↑ Klein, D.; Lloyd, W. The History of Glass. New York: Little, Brown, 2000. ISBN 1-84000-340-5.
* ↑ Janssens, Koen. Annales Du 17e Congrès D'Associationi Internationale Pour L'histoire Du Verre. Antwerp: ASPEDITIONS, 2009, p. 424. ISBN 978 90 5487 6182.
* ↑ MacLeod, C. «Accident or Design?: George Ravenscroft’s Patent and the Invention of Lead Crystal». Technology and Culture. Society for the History of Technology, 28, 4, 1987, pàg. 776–803. DOI: 10.2307/3105182. JSTOR: 3105182.
* ↑ Corning Museum of glass Studies Vol 32 1990 page 107 author Ian C. Freestone Pbo 12%
* ↑ «George Ravenscroft». Encyclopædia Britannica. [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ Charleston, R. J. «George Ravenscroft: New Light on the Development of His "Christalline Glasses."». Journal of Glass Studies, 10, 1968, pàg. 156–167.
* ↑ Hildyard, R. «Glass Collecting in Britain: The Taste for the Earliest English Lead Glass». The Burlington Magazine, 136, 1094, 1994, pàg. 303–307.
* ↑ Cuneaz, G.; Barovier, R. M.; Mentasti, R. B.; et., al. Glass Throughout Time: History and Technique of Glassmaking from the Ancient World to the Present. Itàlia: Skira International Corporation, 1994.