OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ribécourt-la-Tour

Ribécourt-la-Tour és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 378 habitants. Limita al nord amb Flesquières, a l'est amb Marcoing, al sud amb Villers-Plouich, al sud-oest amb Trescault i a l'oest amb Havrincourt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 482 | 449 | 405 | 410 | 415 | 404 | 378 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Denise Leriche | |
| 2008- | Jean-Pierre Levaux | |
# Resolució 2307 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2307 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 13 de setembre de 2016. El Consell va aprovar la proposta del Secretari General Ban Ki-moon sobre la mida, funcions i el mandat de la Missió d'Observació de l'ONU a Colòmbia que estava monitoritzant l'alto el foc entre el govern i els rebels de les FARC.

## Contingut

El 24 d'agost l'any 2016, després de cinquanta anys de conflicte, el govern de Colòmbia i les FARC-EP van arribar a un acord final de pau. El 23 de juny ja hi havia un acord d'alto el foc que preveia un mecanisme de seguiment tripartit. Les Nacions Unides subministrarien el component internacional i anirien al capdavant. Tal com es demana a la resolució 2261, el secretari general Ban Ki-moon ja havia preparat aquesta missió.
El Consell de Seguretat va aprovar les recomanacions que havia formulat. La missió seria la responsable de controlar la deposició d'armes. També coordinaria el mecanisme proporcionat per les Nacions Unides, el govern de Colòmbia i les FARC-EP. Aquest mecanisme controlaria la implementació de l'armistici i el desarmament de les FARC-EP. La missió de l'ONU també seria responsable de la resolució de disputes, formular recomanacions relatives a l'aplicació de l'alto el foc i dels informes sobre el compliment dels acords.
El mecanisme situaria la seva seu a la capital Bogotà, amb vuit seus regionals a San José del Guaviare, Florencia, Popayán, Villavicencio, Medellín, Quibdó, Bucaramanga i Valledupar i 23 àrees locals i vuit punts locals on els combatents de les FARC serien desarmats. Al capdavant hi estaria el Representant Especial del Secretari General. Caldrien aproximadament 450 observadors per controlar l'alto el foc. La majoria provenen dels països de la Comunitat d'Estats d'Amèrica Llatina i el Carib. També es pretenia que un de cada cinc observadors fos dona. Per la seguretat de la missió, es va fer una crida a la Policia Nacional de Colòmbia.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC welcomes Colombia peace agreement, approves mission mandate, deployment of observers», 13-09-2016.
* 1 2 Secretari general de l'ONU. «Report of the SG to the SC on the UN mission in Colombia», 18-08-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2301 a la 2400 (2016 - 2018)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2305 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2305 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 d'agost de 2016. El Consell va ampliar el mandat de la Força Provisional de les Nacions Unides al Líban (UNIFIL) per un any fins al 31 d'agost de 2017.

## Contingut

El govern del Líban havia demanat la renovació de la UNIFIL al sud del país per ajudar amb l'exercici de l'autoritat en aquesta regió. Es va observar que deu anys després de la Guerra del Líban de 2006 s'havia acordat l'alto el foc permanent i altres disposicions de la resolució 1701. El Consell també estava profundament preocupat per les nombroses violacions d'aquesta resolució. Per exemple, el 20 de desembre de 2015, es van disparar tres míssils a Israel, i el 4 de gener de 2016, dos vehicles de l'exèrcit israelià van ser atacats pel costat israelià de la Línia Blava.
El mandat de la UNIFIL es va ampliar fins al 31 d'agost de 2017. Ed va demanar al Secretari General Ban Ki-moon que realitzés una avaluació estratègica de la missió abans de febrer de 2017. Es va demanar també més suport internacional per a la creació de capacitats de l'exèrcit libanès, amb el qual la UNIFIL cooperava.
També es va instar que Israel es retirés ràpidament del nord de la ciutat de Ghajar, perquè pertanyia realment al Líban.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «Expressing concern at limited progress on permanent Israeli-Lebanese ceasefire, SC extends mission mandate, request strategic review», 30-08-2016.
* ↑ Nacions Unides. «Rocket fire from Southern Lebanon», 20-12-2015.
* ↑ Nacions Unides. «UNIFIL press statement on today's incident along the Blue Line», 04-01-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2301 a la 2400 (2016 - 2018)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rivera

* No s'ha de confondre amb ribera.
«Rivera» té aquests significats:
* Toponímia:
** Rivera (Ticino), municipi del Cantó de Ticino, districte de Lugano, Suïssa
** Rivera (Uruguai), ciutat, capital del departament de Rivera, Uruguai
** Aeroport Internacional de Rivera, aeroport proper a la ciutat de Rivera, al nord-est de l'Uruguai
** Departament de Rivera, departament al nord-est de l'Uruguai
** Bernabé Rivera (Uruguai), localitat del departament d'Artigas, Uruguai
** Paterna de Rivera, localitat de la província de Cadis, Andalusia, Espanya
** Pico Rivera, població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
** Placa de Rivera, placa tectònica associada amb la Placa de Cocos
* Biografies:
** Albert Rivera Díaz (Barcelona, 1979), advocat i polític català
** Alberto Rivera Pizarro (1978, Puertollano), futbolista espanyol
** Carmen de Rivera i Pla (Barcelona, 1952), advocada i política catalana
** Diego Rivera (1886-1957), muralista mexicà
** Francisco Rivera (Zahara de los Atunes, 1948 – Pozoblanco, 1984), torero andalús
** Fructuoso Rivera (Durazno, Banda Oriental, 1784 - Melo, 1854), militar i polític uruguaià
** Giovanni Rivera (Alessandria, 1943), futbolista italià
** Ignacio Rivera Bazo (Logronyo, 1974), futbolista riojà que jugava de defensa
** Jerry Rivera (1973, Puerto Rico), cantant de salsa
** Manuel Rivera-Ortiz, (1968, Pozo Hondo, Guayama, Puerto Rico), fotògraf documental nord-americà
** Rubén Rivera Corral (La Corunya, 1985), futbolista gallec que ocupa la posició de davanter
** Valero Rivera López, jugador i entrenador català d'handbol
** Zuleyka Rivera (1987, Cayey), actriu porto-riquenya Miss Univers el 2006
** Cristina Rivera Garza
# Resolució 891 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 891 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 20 de desembre de 1993. després de reafirmar les resolucions 812 (1993), 846 (1993) i 872 (1993) sobre la situació a Rwanda, el Consell va assenyalar que la presència de la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Uganda i a Ruanda (UNOMUR) havia contribuït a l'estabilitat de la zona i va ampliar el seu mandat durant sis mesos més.
El Consell va assenyalar que la integració de la UNOMUR i la Missió d'Assistència de les Nacions Unides a Ruanda (UNAMIR) és únicament administrativa, de cap manera afectaria el mandat UNOMUR. Es va donar la benvinguda a la cooperació del Govern d'Uganda i es va instar a totes les autoritats civils i militars a l'àrea del mandat a cooperar amb la missió.

## Referències

* ↑ Fenton, Neil. Understanding the UN Security Council: coercion or consent?. Ashgate Publishing, Ltd, 2004, p. 126. ISBN 978-0-7546-4092-9.
* ↑ Schweigman, David. The authority of the Security Council under Chapter VII of the UN Charter: legal limits and the role of the International Court of Justice. Martinus Nijhoff Publishers, 2001, p. 128. ISBN 978-90-411-1641-3.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 801 a la 900 (1993 - 1994)
* Guerra Civil ruandesa

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Riverton (Nebraska)

Riverton és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 145 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Riverton tenia 145 habitants, 63 habitatges, i 38 famílies. La densitat de població era de 143,6 habitants per km².
Dels 63 habitatges en un 25,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,6% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 38,1% no eren unitats familiars. En el 34,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 25,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 3,4% entre 18 i 24, un 20% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 23,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.750 $ i la renda mediana per família de 25.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.917 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 10.936 $. Aproximadament el 16,2% de les famílies i el 35,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Riverton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Riverton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Retrato de una mujer casada

Retrato de una mujer casada és una pel·lícula mexicana del 1982 dirigida per Alberto Bojórquez. Guanyadora d'una Diosa de Plata, és un dels grans projectes fílmics fets per Bojórquez, el llegat dels quals encara continua vigent a causa de la seva manera per a contar les històries quotidianes.
Aquesta producció cinematogràfica, enclavada a fins dels 70's, relata la vida d'una dona que a més d'estudiar una carrera universitària és mestressa de casa i s'enfronta al masclisme absurd del seu espòs, que desitja controlar-la. També exposa a aquesta dona dels 70's i 80’s que s'enfronta a nous temps, on comença a tenir una veu social.

## Sinopsi

Crònica dels problemes quotidians d'una jove mestressa de casa, estudiant de classe mitjana amb desitjos de superació, qui malgrat les seves bones intencions, ha de separar-se violentament del seu marit quan ell descobreix que va tenir un enamoriscament amb un company d'escola. Ja separada, ella treballa per a mantenir-se i tirar endavant, però el destí l'aconsegueix i pereix en un assalt.

## Reaprtiment

* Alma Muriel.... Irene González
* Gonzalo Vega.... Guillermo Contreras
* Ernesto Gómez Cruz.... Guillermo Rivas
* Patricia Reyes Spíndola.... Luisa
* Yara Patricia .... Alfonsina
* Jorge Victoria .... Aadvocat d'Irene
* Paco del Toro.... Felipe Diego
* Jorge Fegán .... Juez
* Ignacio Retes .... Papá de Irene
* Sara Guasch .... Mamá de Irene
* Beatriz Martínez.... Amiga de Irene
* Luis Mario Quiroz.... Luis Mario Contreras González
* Rebeca Rivera Bustos .... Rebeca Contreras González
* Mario Valdez
* Juan Manuel Sepúlveda

## Referències

* ↑ Retrato de una mujer casada, al bloc de Filmin Latino
* ↑ Retrato de una mujer casada a conarte.org
* ↑ Retrato de una mujer casada a Cinema22
# Richard Bergh

Sven Richard Bergh (28 de desembre de 1858 – 29 de gener de 1919) va ser un conegut pintor suec d'Estocolm. Les seves pintures sovint representen paisatges suecs i retrats. El 1915, Bergh va esdevenir director del Museu Nacional suec.

## Carrera

Després d'estudiar a la Reial Acadèmia Sueca de les Arts d'Estocolm, va viatjar a França on freqüentment visitava la colònia d'artistes de Grez-sur-Loing. Bergh es va interessar per la psicologia i la va incorporar al seu art, com s'evidencia a la seva obra Sessió Hipnòtica "amb la seva evocació de l'interès contemporani estès de la suggestió i la histèria". Aviat es va establir com a pintor de retrat a Suècia, tot i que les seves pintures de paisatge van jugar una funció important en el desenvolupament del nacionalisme romàntic suec. Bergh va produir diverses pintures de paisatge a Varberg entre 1893 i 1896. El seu pare també hi havia estat un pintor de paisatge.
Els retrats dels seus amics han esdevingut les seves pintures més perdurables. Un d'ells, Vespre d'estiu nòrdic (1889–1900), és el seva obra més freqüentment reproduïda. Va pintar retrats d'Ellen Clau, August Strindberg, Gustaf Fröding, Hjalmar Branting, i altres. El seu Retrat d'August Strindberg, de 1905, és una de les seves pintures més famoses. Bergh descrivia Strindberg com "el model més interessant que mai he tingut. Vaig llegir en la seva cara, amb les seves moltes línies de destí, com en un meravellós llibre." Bergh Va conèixer Strindberg per primer cop el 1889 i aviat es van associar. Strindberg va enviar Bergh un total de vuitanta-una cartes durant la seva amistat que han estat trobades recentment.
La dècada de 1890, Bergh va establir una escola d'art al seu taller a Estocolm. Va ser el director del Museu Nacional Suec el 1915.

## Galeria

* Sessió Hipnòtica (1887)
* Vespre d'Estiu Nòrdic (1889-1900)
* Visió: Motiv från Visby (1894)
* Retrat d'August Strindberg (1905)
* Retrat de Gustaf Fröding (1909)
* Retrat d'Hjalmar Branting

## Referències

* ↑ Farthing, Stephen. 1001 Paintings You Must See Before You Die. Universe, 2007, p. 484. ISBN 978-0-7893-1524-3.
* ↑ Center for Great Plains Studies. Great Plains Quarterly. 5-6. University of Nebraska–Lincoln, 1985.
* 1 2 3 4 5 6 Robinson, Michael. Strindberg's Letters. 1. Continuum International Publishing Group, 1992. ISBN 978-0-485-11410-2.
* ↑ Bosse, Harriet; Strindberg, August. Letters of Strindberg to Harriet Bosse. T. Nelson, 1959, p. 183.
* ↑ Steene, Birgitta. The Greatest Fire: A Study of August Strindberg. Southern Illinois University Press, 1973.
* 1 2 Strindberg, August; Törnqvist, Egil; Steene, Birgitta. Strindberg on Drama and Theatre. Amsterdam University Press, 2007, p. 85. ISBN 978-90-5356-020-4.

## Bibliografia

* Facos, Michelle. Nationalism and the Nordic imagination: Swedish art of the 1890s. University of California Press, 1998. ISBN 978-0-520-20626-7.
* Facos, Michelle, “Richard Bergh: Ciència Natural i Art Nacional dins Suècia,” Revisions de Ciència Interdisciplinària (March 2010) vol. 35, no. 1: 39-50
# Richard Corbett

Richard Corbett (nascut el 6 de gener del 1955 a Southport, Anglaterra) és un polític i politicòleg britànic que fou diputat al Parlament Europeu pel Partit Laborista entre el 1996 i el 2009.
Corbett ha estat membre del Partit Laborista des del 1973. Ha treballat al sector voluntari i en feines d'oficina. Entre el 1979 i el 1981 fou president de la Joventut Europea Federalista. Des del 1989 fins al 1996 fou assessor del grup socialista al Parlament Europeu. Es doctorà en Ciències Polítiques per la Universitat de Hull el 1995. És un dels coautors del llibre The European Parliament, una obra de referència sobre el Parlament Europeu.
Fou elegit al Parlament Europeu per primera vegada al desembre del 1996 en una elecció parcial a la circumscripció de Merseyside West. A partir de la transició del Regne Unit a un sistema de representació proporcional amb llistes de partit regionals, després de les eleccions europees del 1999, Corbett representà la circumscripció de Yorkshire i el Humber.
Feu de portaveu del grup socialista en afers constitucionals i membre de la Comissió d'Afers Constitucionals, de la qual fou vicepresident entre el 1997 i el 1999.

## Bibliografia

* The European Parliament (amb Francis Jacobs i Michael Shackleton) (1a edició 1991, 5a edició 2003)
* The Treaty of Maastricht: From Conception to Ratification (1993)
* The European Parliament's Role in Closer EU Integration (1998)

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Richard Keith

Richard Keith (Carolina del Nord, 29 de novembre de 1982) és un actor estatunidenc conegut pel seu paper a la sèrie nord-americana Grey's Anatomy. Entre 2007 i 2008 va participar en quatre episodis de la sèrie americana Grey's Anatomy (Piece of My Heart (2008), The Heart of the Matter (2007), Let the Truth Sting (2007), A Change Is Gonna Come (2007) en el paper de Mitch.

## Filmografia

| Any d'estrena | Pel·lícula | Paper | Comentaris |
| 2001 | Riding in Cars with Boys | | |
| 2002 | Smoking Herb | El cambrer | Actor, director i productor executiu |
| 2005 | American Pie Presents Band Camp | | |
| 2005 | Formosa | Jimmy McNichol | |
| 2009 | Privileged | Thomas | |
| 2009 | Silent Night | Jeremy | Actor, director i productor executiu |
| 2009 | Law and Order: Really Special Victims Unit | Mason | Actor, director i productor executiu |
| 2009 | Osh Kosh B'Gosh: Under the Overall | Franklin Osh | Actor, director i productor executiu |
| 2009 | The Check | Mitch | Actor, director i productor executiu |

## Referències

* ↑ «ABC desvetlla els detalls de la temporada d'Ugly Betty's». ABC, 10-09-2007. Arxivat de l'original el 2008-09-13 [Consulta: 16 abril 2009]. Arxivat 2008-09-13 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Richard Keith a Internet Movie Database (anglès)
# Rouveen

Rouveen és una població del municipi de Staphorst a la província d'Overijssel, al centre-est dels Països Baixos. El 2006 tenia aproximadament 3.000 habitants.

## Personatges coneguts

* Bert Konterman (1971), futbolista
* Marc Houtzager (1971), genet neerlandès especialitzat en salt a cavall
* Jenita Hulzebosch-Smit (1974), patinadora de velocitat sobre gel

## Referències

* ↑ «Rouveen» (en neerlandès). Plaatsengids.nl. [Consulta: 6 març 2016].

## Enllaços externs

* Lloc web del municipi de Staphorst
# Rouvignies

Rouvignies és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 701 habitants. Limita al nord amb Hérin, a l'est amb Prouvy, al sud amb Haulchin, i a l'oest amb Wavrechain-sous-Denain.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 516 | 521 | 571 | 527 | 503 | 588 | 701 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Kaczmarek | PCF |
# Rodolfo Mondolfo

Rodolfo Mondolfo (Senigallia, 1877 - Buenos Aires, 1976) va ser un filòsof italià.

## Biografia

Va nàixer a la província d'Ancona, en una família benestant d'origen jueu. El seu germà Ugo Guido va ser membre del Partit Socialista Italià i influí en l'adhesió de Mondolfo a les idees marxistes i socialistes. Entre 1895 i 1899 va completar els seus estudis universitaris a Florència i es va llicenciar en literatura i filosofia amb una tesi sobre Condillac "Contribució a la història de la teoria de l'associació". El 1904 s'incorporà a la Universitat de Pàdua. El 1910 es va traslladar a ensenyar història de la filosofia a la Universitat de Torí, on va romandre fins al 1914, any en què va obtenir la mateixa càtedra a la Universitat de Bolonya. El 1925 Mondolfo figurà entre els signants del Manifest dels intel·lectuals antifeixistes, escrit per Benedetto Croce. Després de 1926, davant la supressió de la revista a la qual col·laborava més activament, i per l'enduriment dels controls i les censures plantejades pel règim feixista, es va fer evident la impossibilitat de continuar els seus estudis sobre marxisme i es va dedicar a l'estudi del pensament filosòfic grec.
El 1938 es va veure obligat a abandonar Itàlia per mor de les lleis racials del règim feixista. Passà a residir a l'Argentina on aconseguí un lloc a la Universitat Nacional de Córdoba, i després, el 1948, a la Universitat Nacional de Tucumán, on obtingué la càtedra de filosofia antiga. Va romandre a Tucumán fins al 1952, quan passà a viure a Buenos Aires, on morí l'any 1976.

## Obra

Dedicà diversos estudis a la historiografia filosòfica tractant el problema del coneixement en el món modern ("Memòria i associació en l'escola cartesiana, 1901; "Condillac", 1902; "Figures i idees de la filosofia italiana del Renaixement", 1949) i examinant temes de moral i dret ("Assajos per a la història de la moral utilitària: la moral de Thomas Hobbes, 1903; "Les teories morals i polítiques d'Helvetius", 1904; "Entre el dret natural i el comunisme", 1904). A l'assaig "Rousseau en la formació de la consciència moderna" (1914) prefigura, amb la seva exaltació dels valors de la llibertat, la tolerància i la democràcia, l'adscripció de Mondolfo a un marxisme interpretat en clau humanística i voluntarista, en oberta polèmica amb les interpretacions economicistes i positivistes ("El materialisme històric de Friedrich Engels", 1912; "Darrere les petjades de Marx", 1919; "Entorn de Gramsci i la filosofia de la praxis", 1955; "L'humanisme de Marx", 1968).
Però va ser en l'estudi del pensament antic on Mondolfo aportà les seves contribucions més originals. En contra de les interpretacions tradicionals Mondolfo va voler demostrar la presència, en el pensament antic, de temes i problemes que se solien considerar estrictament moderns, com les nocions d'infinit i de subjectivitat, i el sentit de culpa i de pecat ("El pensament antic", 1928; "L'infinit en el pensament dels grecs", 1934; "Problemes del pensament antic", 1936; "La comprensió del subjecte humà en la cultura antiga", 1955; "Sòcrates", 1955.

## Referències

* ↑ Enciclopedia de la filosofía. Barcelona: Ediciones B, 1981.
# Rodolfo Nin Novoa

Rodolfo Nin Novoa (Montevideo, 25 de gener de 1948) és un tècnic agropecuari i un polític uruguaià, vicepresident de la República entre l'1 de març de 2005 i l'1 de març del 2010.

## Biografia

Rodolfo Nin és el més gran d'un total de cinc germans i es va casar per segona vegada amb Patricia Damiani. Té tres fills, una filla i una neta. En la seva infantesa va cursar tota l'escola i l'institut al Col·legi Seminari i el 1969 es va graduar en Tècnica Agropecuària a l'escola tècnica de Sarandí Grande, al departament de Florida.

### Política

L'any 1970 Nin es va traslladar al departament de Cerro Largo, on va tenir una activa participació gremial dins del sector agropecuari; entre els anys 1982-1985 va ocupar la presidència de la Societat Agropecuària de Cerro Largo i va ser conseller de la Federació Rural de l'Uruguai.
Quan va tornar la democràcia a l'Uruguai va ser elegit convencional pel Partit Nacional del departament de Cerro Largo durant les primàries de 1982. El 1984 és elegit intendent de Cerro Largo pel Partit Nacional, Movimiento Nacional de Rocha, pel període 1985-1990. Va ser reelegit el 1989 per al període 1990-1995, sent a més elegit senador per al mateix període (encara que sense ocupar la banca). Va integrar el directori del Partit Nacional des de 1990 fins al 1992.
El 1994 va abandonar el Partit Nacional i va fundar, al costat d'altres polítics, l'Encontre Progressista-Front Ampli-Nova Majoria (Encuentro Progresista-Frente Amplio-Nueva Mayoría). Després de la victòria del partit d'esquerra Front Ampli, el 31 d'octubre de 2004, va ser elegit vicepresident de l'Uruguai.

## Vegeu també

* Tractat constitutiu de la Unasur

## Referències

* ↑ 'La República' 2 d'abril de 2008 (castellà)
* ↑ Arxivat 2011-08-13 a Wayback Machine. 'el compañero Nin Novoa' (castellà)
* ↑ Montevideo, cuando se consolidaba un Polo Progresista en el Partido Nacional (castellà)