OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# A la Toná

L'escultura urbana coneguda pel nom A la Toná, ubicada en l'encreuament dels carrers Ángel Cañedo i Sabino Fernández Campo, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de fusta en un primer moment, acabà duent-se a terme en bronze, és obra de José Antonio García Prieto, i està datada 1999.
És una escultura homenatge al cantant Juanín de Mieres Juan Menéndez Muñiz i a la tonada en general, que es representa en la seva faceta més popular: "echar un cantarín en el chigre"; així, el cantant està abraçant, per les espatlles, a un amic, mentre darrere d'ells, es veu un escanciador de sidra.

## Referències

* 1 2 3 iluzziona.com. «A la Toná». [Consulta: 14 novembre 2018].
* 1 2 «Escultura pública en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 14 novembre 2018].
* ↑ «Ruta por el Oviedo más escultural... 32 figuras que te dejarán de piedra :) ¿TE ATREVES CON UN "SELFIE" DIFERENTE EN TODAS? - GUÍA TURISMO ASTURIAS» (en castellà). GUÍA TURISMO ASTURIAS.
# A l'estil francès

A l'estil francès (títol francès: A la française; títol anglès: In the French Style) és una pel·lícula franco-estatunidenca dirigida per Robert Parrish, estrenada el 1963. Ha estat doblada al català.

## Argument

Una jove americana (Jean Seberg) estudiant a París no arriba a decidir-se entre quedar-se o tornarr a casa seva. Coneix un jove francès i s'enamoren.

## Repartiment

* Jean Seberg: Christina James
* Stanley Baker: Walter Beddoes
* Philippe Forquet: Guy
* Addison Powell: Mr. James
* Jack Hedley: Bill Norton
* Maurice Teynac: Baron Edward de Chassier
* James Leo Herlihy: Dr. John Haislip
* Ann Lewis: Stephanie Morell
* Jacques Charon: Patrini
* Claudine Auger: Clio Andropolous
* Barbara Sommers: Madame Piguet
* Moustache: Propietari del Bistro

## Referències

* ↑ esadir.cat. A l'estil francès. esadir.cat.
* ↑ «The French Style». The New York Times.
# Agamèmnon (obra)

Agamèmnon és la primera obra de la trilogia de l'Orestea, d'Èsquil, que va ser representada l'any 458 aC.

## Argument

sÈsquil narra en aquesta tragèdia la tornada d'Agamèmnon, rei de Micenes (encara que se l'anomena rei d'Argos, i aquí Argos es refereix al Peloponès i no a la ciutat d'Argos), de la guerra de Troia només per trobar la mort. Esperant-lo a casa està la seva esposa, Clitemnestra, qui s'ha plantejat la mort d'ell en venjança pel sacrifici de la seva filla, Ifigenia. Més encara, durant els deu anys que ha durat l'absència d'Agamèmnon, Clitemnestra ha establert una relació adúltera amb Egist, cosí d'Agamèmnon i descendent d'una branca desheretada de la família, que està decidit a recuperar el tron que creu que legalment és seu.
L'obra comença de nit, quan tothom espera el retorn dels herois que han vençut Paris i els troians, els violadors de les lleis d'hospitalitat. La deessa Àrtemis havia predit a Agamèmnon la victòria, però la mort d'innocents que el rei duria a terme no li seria grata. Arriba un herald davant de Clitemnestra anunciant la victòria dels grecs, i ella pensa amb els saqueigs de Troia, la mort dels innocents, que com la seva filla Ifigènia han caigut a mans del seu marit, i la destrucció dels temples. Arriba Agamèmnon amb tota la seva majestat i Clitemnestra el fa entrar al palau amb tota pompa "trepitjant púrpura". Cassandra denuncia els assassinats del rei i anuncia la venjança de Troia. Clitemnestra degolla Agamèmnon, orgullosa d'haver venjat la seva filla, i perquè el pare criminal ha pagat la seva culpa. Els ancians del cor l'acusen d'haver-lo matat per amor a Egist, i acusen també Egist d'incitador del crim. L'obra acaba aquí, donant peu a l'inici de la següent part de la trilogia, Les Coèfores.

## Personatges

Per ordre d'aparició:
* Vigia
* Cor d'ancians argius
* Missatger
* Clitemnestra
* Herald
* Agamèmnon
* Cassandra
* Egist.

## Referències

* ↑ Carles Riba. "Notícia preliminar". a: Tragèdies vol. III: Agamèmnon. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1934. p. 8-13

## Bibliografia

* Èsquil. Tragèdies. vol. 3 : L'Orestea (Agamèmnon. Les Coèfores. Les Eumènides). Traducció de Carles Riba ; sobre el text establert i revisat per Paul Mazon. Edicions 62 [etc.] | 2011
# Tifó (novel·la)

Tifó (en anglès, Typhoon) és una novel·la d'aventures de Joseph Conrad, començada el 1899 i publicada el 1902. Joseph Conrad va ser oficial de marina i profund coneixedor de tot el que feia referència a la navegació. Ha estat considerat una de les grans figures de la literatura sobre el mar (a l'alçada de Melville i Stevenson).

## Argument

El Nan-Shan és un vaixell de vapor siamès que transporta uns dos-cents coolies que tornen al seu país al cap de set anys de dur treball. La baixada del baròmetre indica la proximitat de perill per una tempesta, però el capità Mac Whir ignora les recomanacions d'evitar-la. Quan se li demana tenir en compte els coolies, respon que no són passatgers. Es respira la tensió i les onades, de dimensions descomunals, comencen a sacsejar el vapor enmig de la foscor i la pluja. Els coolies, aterrits i en pèssimes condicions, veuen que l'huracà fa malbé els cofres de les seves pertinences i els seus diners estalviats s'escampen per tot arreu i comença una terrible i folla lluita per recupera-los. Els asiàtics, ferits i ensangonats, acaben lligats. I el fenomen natural fa una pausa... i encara no han arribat a la destinació.

## Crítica

Destaca el treball d'observació de la conducta humana, encara que en aquest text no ressalta tant els aspectes introspectius com en altres casos. Mostra del que és capaç l'ésser humà en condicions realment extremes. És possible que la novel·la de Conrad es basi en fets reals protagonitzats pel vapor John P. Best.

## Personatges principals

* Capità MacWhirr, home de poques paraules i de vegades molt tancat.
* Capità Wilson del "Melita".
* Jukes, jove primer oficial, en certa manera, figura contraposada al capità Mc Whirr.
* Solomon Rout, enginyer, cap de màquines, té gran experiència.
* Harry, segon enginyer, i Beale, tercer enginyer.
* Sra. Lucy MacWhirr, l'esposa del capità.
* Lydia MacWhirr, la filla dels MacWhirr.
* Sra. Rout.
* Senyors Sigg i Son, propietaris del vaixell.

## Versió en llengua catalana

Tifó ha estat publicada per les editorials:
* Bromera, 1990. ISBN 9788476600818.
* Columna, 1997. ISBN 9788483002766.

## Referències

* ↑ Tifó a La Casa del Libro
* ↑ Tifó a bromera.com
* ↑ Tifón de Joseph Conrad per Alejandro Gamero
* ↑ Tifón, de Josepg Conrad Arxivat 2017-03-13 a Wayback Machine. a letrasentinta.com
# N'Dinga Mbote Amily

N'Dinga Mbote Amily (Kinshasa, 11 de setembre de 1966) és un exfutbolista de la República Democràtica del Congo de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol de la República Democràtica del Congo.
Pel que fa a clubs, destacà a Vitória Guimarães.

## Referències

* ↑ Courtney, Barrie. «African Nations Cup 1994 – Final Tournament Details». RSSSF, 15-08-2005. [Consulta: 12 agost 2009].
* ↑ N'Dinga Mbote Amily a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Ainda o caso N'dinga...» (en portuguès). Vitória SC – As verdades, 16-06-2007. [Consulta: 1r juny 2011].
# Torrent Llevador

El Torrent Llevador és un torrent dels termes municipals de Bellver de Cerdanya i Isòvol, de la Baixa Cerdanya.
Neix a 1.364 m. alt. per la confluència del torrent de les Comes -oest- i el barranc del Port -est-, que s'ajunten al nord-oest de Bruguers i al sud-oest del Prat de la Tira, al sud del Serrat de les Comes. Des d'aquest lloc davalla cap al sud, Passa a ponent del poble de Cortàs, a la partida de les Feixes, on gira cap al sud-est un breu tram, per tornar a emprendre cap a migdia al cap de poc. S'aboca en el riu Duran al sud-oest dels Prats de la Vall.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Castell de Borgeby

El Castell de Borgeby (suec: Borgeby slott: Borgeby slott) és un edifici ubicat en el municipi de Lomma, Escània, al costat del riu Kävlingeån, al sud de Suècia.
El castell fou construït en el lloc d'un castell o fortalesa del segle xi. Es podria trobar al lloc relacionat amb el regnat del rei Harald Blåtand. i podria haber sigut reconstruït similar a una fortalesa vikinga (tipus Trelleborg) amb un diàmetre de 150 metres. La construcció s'hauria fet en diverses fases amb dues rases separades. Els edificis existents van ser cremats durant l'era dels vikings. Excavacions fetes el 1998 evidencien la trobada d'una seca fet que podria provar que aquest lloc va pertànyer des dels seus començaments fins al 1536 a l'Arquebisbe de Lund.
Els edificis han canviat al llarg dels segles. La torre Börjes fou probablement construïda en el segle xv. Les torres es troben soles d'ençà que l'ala oriental va ser derrocada el 1860 i renovada el 1870. La porta sembla del segle xvi però té parts més velles. L'edifici principal d'avui va ser construït entre 1650 i 1660. L'estable va ser construït de maons el 1744.
Segons el testament de l'arquebisbe Karl Eriksson (†1334) van ser criats cavalls en les terres durant el segle xiv. El castell va ser cremat el 1452 pels suecs i el 1658 pels danesos. Els descobriments d'excavacions suggereixen que fou cremat en el segle xvi encara que no està documentat. Això podria haver estat durant la revolta dels pagesos de 1525.
Moltes famílies aristocràtiques daneses i sueques han residit en el castell des de la reforma Protestant. El rei Cristià III de Dinamarca va hipotecar la propietat a Jørgen Kock († 1556), l'Alcalde aristocràtic de Malmö. Avui és un museu presentant les pintures de l'artista suec Ernst Norlind (1877-1952), pel fet que el seu sogre va adquirir el castell en 1886 en una subhasta.

## Referències

* ↑ Svanberg, 2000, p. 84.
* ↑ «Koch (äfven kallad Mönter), Jörgen» (en suec). Nordisk familjebok. [Consulta: 4 setembre 2016].
* ↑ «Ernst Ludvig Norlind» (en suec). Svensk biografisk handbok, 1925. [Consulta: 4 setembre 2016].

## Bibliografia

* Svanberg, Fredrik. Vikingatiden i Skåne. Lund, 2000.
* Rosborn, Sven. Borgeby. Medeltidsborgen vid Lödde. å. Malmö, 1986.

## Enllaços externs

* Història del castell de Borgeby Arxivat 2010-08-18 a Wayback Machine. (suec)
* Castell de Borgeby Arxivat 2016-08-29 a Wayback Machine. (suec)
* Fira agrícola de Borgeby" (suec)
* Borgebyslott: la balada del artista triste, R.Puig (castellà)
# Txeremxani Nº 1

Txeremxani Nº 1 (en rus: Черемшаны № 1) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 46 habitants. Pertany al districte municipal de Khvalinsk.

## Referències

* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2018-01-25.
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». Arxivat de l'original el 2018-01-15.
# Agustí Torelló i Mata

Agustí Torelló i Mata (Sant Sadurní d'Anoia, 1935) és un enòleg català, fundador de la cava de Sant Sadurní d'Anoia que du el seu nom.
Prové d'una família de músics i sastres que amb el segle xx s'implicà en el món del vi i el cava en el mateix Sant Sadurní. Començà a treballar en el món dels caves en la del seu oncle, Josep Mata (Caves Recaredo) i posteriorment es titulà en enginyeria agronòmica. En l'any 1953 inaugurà el primer laboratori enològic de Sant Sadurní d'Anoia, i en el 1978 presidí l'Associació d'Enòlegs de Catalunya. A l'any següent fundà la Confraria del Cava, de què en fou el primer president. Treballà en càrrecs directius en diverses caves, com Masia Bach, Nadal, Marquès de Monistrol, Martini, Castellblanch, René Barbier i Segura Viudas.
En l'any 1979 començà a comercialitzar l'elitista cava Kripta, un gran reserva brut natural, i el 1993 fundà la mateixa cava, cosa que li portà problemes legals per qüestions de propietat de la marca Torelló, registrada a nom de les caves Torelló Llopart, una altra branca de la família Torelló. Com a part de la seva llarga i decidida actuació per defensar el cava i l'ús de les varietats estrictes de macabeu, xarel·lo i parellada en la seva elaboració, en l'any 1994 Agustí Torelló i Mata publicà el llibre El cava y yo

## Publicacions

* El cava y yo (Tarragona: El Mèdol, 1994 ISBN 84-88882-03-3).

## Notes

* ↑ El seu pare era Antoni Torelló i Casanovas (Sant Sadurní d'Anoia, 1904 – Barcelona, 21 de desembre del 1992). Descendent de diverses generacions de músics, músic, compositor i professor de música, dirigí l'orquestra familiar Els Escolans, on hi tocà la flauta travessera, el saxo, la tenora i el tible. Compongué el Balls dels Ceps de la Festa Major de Sant Sadurní d'Anoia i, juntament amb Francesc Ribé, fou autor de l'Himne de la Confraria del Cava, amb lletra de Mateu Carbonell i Razquin
* ↑ per bé que el seu germà Antoni Torelló i Mata es dedicà al món del dret
* ↑ El seu oncle Francesc Torelló i Casanovas (?-octubre del 1997) fundà al 1951 l'actual Cava Torelló i els seus fills Josep Maria i Ernestina Torelló i Llopart en continuaren l'obra
* ↑ Una mostra d'aquestes disputes es recull ací i ací Arxivat 2014-02-19 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «El cavista de elite que se hizo a sí mismo» (en castellà). La Vanguardia, 25-08-2006. [Consulta: 17 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Plana de la cava Agustí Torelló S.A. (català)(anglès)(castellà)
# Alton North

Alton North és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 5.051 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alton North tenia 5.051 habitants, 1.141 habitatges, i 1.069 famílies. La densitat de població era de 465,4 habitants per km².
Dels 1.141 habitatges en un 65,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74,7% hi vivien parelles casades, en un 14,4% dones solteres, i en un 6,3% no eren unitats familiars. En el 5,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,57.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 40,9% tenia menys de 18 anys, un 12,6% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 14% de 45 a 60 i un 4,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.461 $ i la renda mediana per família de 17.043 $. Els homes tenien una renda mediana de 12.098 $ mentre que les dones 13.906 $. La renda per capita de la població era de 5.259 $. Aproximadament el 54% de les famílies i el 54,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alton North». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alton North». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Amalberga

Amalberga, a vegades Amelberga és el nom dels següents personatges:
Hagiografia:
* Amalberga de Maubeuge
* Amalberga de Temse
# Allan Carlsson

Allan Carlsson (Örebro, 8 de novembre de 1910 - Norrköping, 17 de novembre de 1983), posteriorment conegut com a Allan Ekebäck, va ser un boxejador suec que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze de la categoria del pes ploma del programa de boxa. En el seu palmarès també destaquen quatre títols suecs, en el pes ploma el 1932 i en el pes lleuger el 1933, 1934 i 1936. No va passar al professionalisme. El seu germà Gösta també fou boxejador.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Allan Carlsson». [Consulta: 15 setembre 2021].
* ↑ «Allan Carlsson - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 15 setembre 2021].
# Anacroneuria mochica

Anacroneuria mochica és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Etimologia

El seu nom científic fa referència a l'ètnia mochica del Perú.

## Descripció

* Els adults presenten el cap completament de color groc, el pronot amb franges fosques, irregulars i mediolaterals i una altra de sola ampla i groga, els segments del fèmur i de la tíbia clars, i les membranes alars de color marró clar amb la nervadura clara.
* Els mascles tenen ganxos esvelts i una llargària de les ales anteriors de 9 mm.
* Ni la nimfa ni la femella no han estat encara descrites.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Perú.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Stark & Sivec, 1998. Scopolia 40:38. «PDF».
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):162.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Stark, 2004. Spixiana 27(1):80.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 30 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Ambrosi Maria Busquets Creixell

Ambrosi Maria Busquets Creixell (Torroella de Montgrí, 7 de juny de 1903 - 19 d'agost de 1936) fou un monjo benedictí del Monestir de Montserrat. Fou beatificat el 13 d'octubre de 2013.

## Referències

* ↑ Riera Torrent, Josep «De Torroella al cel passant per Montserrat i Barcelona». Llibre de la Festa Major de Torroella de Montgrí, 2013, p.77-89 [Consulta: 16 octubre 2013].
# Andelfingen

Andelfingen és un municipi del cantó de Zúric (Suïssa), cap del districte d'Andelfingen.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Andenne

Andenne (en való Andene) és un municipi belga de la Província de Namur a la regió valona. Comprèn les localitats d'Andenne, Bonneville, Coutisse, Landenne, Maizeret, Namêche, Sclayn, Seilles, Thon i Verzin.

## Agermanaments

* Chauny (Picardia)
* Bergheim
* Mottafollone
# Andrea Falconieri

Andrea Falconieri (Nàpols, dècada del 1580 - Nàpols, 29 de juliol de 1656) també conegut com a Falconiero, fou un compositor i llaütista napolità.
Falconieri va començar la seva carrera com a llaütista a Parma el 1604. És en aquesta ciutat que estudia composició amb Santino Garsi. A la seva mort, Falconieri el reemplaça en el seu lloc a la cort de Parma. Aquest serà el començament d'un període relativament fructífer per al compositor. Però Falconieri de sobte deixa a Parma en 1614, probablement per deutes i guanya Mantua.
En 1616 apareixen els seus primers treballs. A continuació es publiquen set altres col·leccions entre 1616 i 1620 (sis de cançons i una de motets). Sembla que Falconieri va ocupar durant aquest període una posició al tribunal de Florència, després a Roma.
Però va ser després del seu matrimoni i una curta estada a Mòdena, que va deixar el juliol de 1621 per a Espanya. Passarà set anys viatjant entre Espanya i França, aparentment sense la seva dona.
En 1628, Falconieri ha de tornar a Itàlia per al casament de la princesa Margarida de Mèdici i el Duc de Parma Odoard I de Parma. Va aprofitar l'oportunitat per ocupar-se al convent de Santa Brigida a Gènova (durant uns cinc anys), abans d'ingressar a la Capella Reial de Nàpols el 1639, on va ser elevat al rang de mestre de capella.
La seva música tenia molta afinitat amb la de Carlo Milanuzzi.
Falconieri va morir el 1656, víctima de la terrible epidèmia de pesta que va conèixer a Nàpols en aquesta època.

## Referències

* ↑ The Hutchinson. Encyclopedia of Music, 1997, ISBN 1-85986-179-2
* ↑ Andrea Falconeri, Biography. Arxivat 2021-03-01 a Wayback Machine. Consultat el 5 d'octubre de 2014
# Antees de Lindos

Antees de Lindos (grec antic: Ἀνθέας, Antheas) fou un poeta de l'antiga Grècia nascut a Lindos, a l'illa de Rodes, que va viure al segle vi aC. Fou un dels primers compositors de cançons fàl·liques, els intèrprets de les quals eren anomenats fal·lòfors. També es diu que fou un poeta còmic, però això és improbable.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867, p. Vol I. pàgs. 183-184.
# Andrés Marín Lebrero

Andrés Marín Lebrero (Badalona, Barcelonès, 18 de juliol de 1961) és un atleta, marxador, corredor de fons i entrenador català.
Entrenador Nacional d'Atletisme, i diplomat en Magisteri en Educació Física, com a atleta internacional de la Selecció Espanyola, participà en tres Campionats del Món, el 1987, el 1993 i el 1995, sempre a la prova dels 50 quilòmetres marxa. Aconseguí la seva millor marca en 50 quilòmetres marxa en el Campionat d'Europa d'atletisme de 1994, amb un temps de 3h.52'14". També participà en set edicions de la Copa del Món d'atletisme i aconseguí el títol de campió de Catalunya de 30 km l'any 1998, tres vegades el de campió de Catalunya de 20 quilòmetres marxa els anys 1980, 1983 i 1984, i una vegada el de campió d'Espanya de 5.000 metres en pista coberta l'any 1982.

## Referències

* 1 2 3 «Andrés Marín Lebrero». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Andrés Marín Lebrero». AEMA (Asociación Española de Marcha Atlética), 28-10-2022. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Relació d’Entrenadors amb llicència». Escola Catalana d’Entrenadors. Federació Catalana d'Atletisme. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «16è Campionat d'Europa. Helsinki (FIN) 7/14-08-1994». Federació Catalana d'Atletisme. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2022. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Historia de la marcha en España». Boletín N.º 76 AEEA. Asociación Española de Estadísticos de Atletismo, 2006. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2022 [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Participantes por número de actuaciones: Marín Lebrero, Andrés: 1987, 1993, 1995». Dossier Selección Española, Londres 2017. Reial Federació Espanyola d'Atletisme, 2017, pàg. 49 [Consulta: 6 novembre 2022].
# Anticipation of the Night

Anticipation of the Night és una pel·lícula experimental americana del director Stan Brakhage estrenada el 1958.

## Rebuda

"Les pel·lícules líriques de Brakhage celebren la llum en tota la seva diversitat, no com un sòlid, sinó com una força líquida". - Fred Camper "L'ombra mòbil d'un home a la llum del dia és una reminiscència de les llums de la nit. Una bola de color rosa, a la mà, reflecteix una llum al sol i la lluna. L'enquadrament d'una porta obrient-se sobre els arbres prefigura el crepuscle de la nit. " - Stan Brakhage, 1961

## Referències

* ↑ «Anticipation of the Night». Arxivat de l'original el 2014-08-23. [Consulta: 11 gener 2012].
# Amadora

Amadora és un municipi portuguès, situat al districte de Lisboa, a la Regió de Lisboa i a la subregió de Gran Lisboa. L'any 2006 tenia 174.411 habitants. Limita al nord-est amb Odivelas, al sud-est amb Lisboa, al sud i oest amb Oeiras i a l'oest i nord amb Sintra.

## Freguesies

* Alfornelos
* Alfragide
* Brandoa
* Buraca
* Damaia
* Falagueira
* Mina
* Reboleira
* São Brás
* Venda Nova
* Venteira

## Referències

Viccionari