OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jaciment de Los Saladares

Los Saladares és un jaciment arqueològic, declarat Bé d'Interés Cultural (B.I.C.), situat en un tossal a la falda de la Serra d'Hurchillo, quasi en el límit de la partida rural dels Desemparats amb el d'Arneva, ambdues pedanies d'Oriola, ciutat del Baix Segura, al País Valencià.
Abasta una àmplia cronologia, entre els segles IX i IV a. C. En ell es van trobar restes de pobladors des de la Cultura argàrica fins a la ibèrica, fet que va suposar un dels primers poblats del municipi d'Oriola juntament amb el Poblat ibèric de Sant Antoni i el Poblat ibèric del Seminari.
Aquest jaciment arqueològic va ser trobat per casualitat l'any 1968, a la fi del mes de maig, quan uns xiquets venien de jugar un partit de futbol.
Les primeres excavacions de Los Saladares es van dur a terme en la primavera de 1972 per Oswaldo Arteaga i María R. Serna, els qui van prendre part en les labors de camp. Així mateix, Vicente López Rayos, el jove descobridor i veí de Desemparats, i Carmen Espinoza, que van actuar com a assistents en el rentat, numeració, dibuix i catalogació de les troballes. Per a això es va construir un xicotet magatzem al mateix terreny. Rafael Lledó va tindre al seu càrrec la part fotogràfica, mentre que Manuel Soler va col·laborar en diversos aspectes de la topografia i planimetria dels talls i tastaments efectuats.
Durant les excavacions, van visitar els treballs l'aleshores alcalde d'Oriola, Pedro Cartagena Bueno, a més de diversos directors de museus arqueològics provincials i comarcals de la zona.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=4700&lang=es. Data de consulta: 25 agost 2023.
* 1 2 3 Las primeras fases del poblado de Los Saladares (Orihuela-Alicante). Diputació de Barcelona. Institut de prehisòrica i arqueologia. Monografies. 1979-80
* ↑ «Desamparados Online», 09-08-2007. Arxivat de l'original el 2007-08-09. [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ «Oswaldo Arteaga Matute», 30-06-2012. Arxivat de l'original el 2012-06-30. [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ Gómez, Antonio. «Yacimiento de Los Saladares (Orihuela). | Conjuntos arqueológicos de Alicante» (en castellà). [Consulta: 4 juny 2020].
# RTL – Deutschlands Hit-Radio

RTL - Deutschlands Hit-Radio, anteriorment RTL Radio, anteriorment Radio Luxemburg, és una emissora de ràdio comercial en alemany. Va començar a emetre després de la Segona Guerra Mundial des del Gran Ducat de Luxemburg, a 208 metres a la banda d'ona mitjana i té els seus estudis avui a Berlín. Fins al 30 de juny de 2015 acostumava a difondre un format de música antiga, mentre que a partir de l'1 de juliol de 2015 emet el format adult contemporary.
RTL Radio és part de RTL Group. Té dues emissores, l'emissora nacional alemanya RTL Radio, i RTL Radio 93.3 & 97.0 FM. El primera es difon a través de cable, satèl·lit i Internet. La darrera, emet programes regionals en FM a Luxemburg, Renània-Palatinat, Saarland, l'est de Bèlgica i Lorena. La programació regional entre 2008 i 2013 va ser una versió diferent de RTL Radio. Tanmateix, des del 23 de desembre de 2013, RTL Radio 93.3 & 97.0 FM reemet de nou la versió nacional de RTL Radio.

## Història

RTL - Deutschlands Hit-Radio va començar a emetre com el servei alemany de Radio Luxembourg el 15 de juliol de 1957.
El 1990 Radio Luxemburg va ser rebatejada per RTL Hörfunk i es va enfocar als oients de 25 a 45 anys.
El 1992, Radio Luxemburg va canviar el seu format i perfil per convertir-se en RTL, der Oldiesender.
Després de gairebé deu anys, el lema va canviar a Die besten Hits mit Gefühl i més tard, a Die besten Hits aller Zeiten, que significa cançons d'amor i de soft pop. Durant un temps, RTL Radio va perdre la seva freqüència d'AM en favor de Mega Radio, però després la va recuperar.
A partir de 2005, el successor alemany remodelat de RTL Radio encara utilitzava la freqüència 1440 kHz. Des de l'1 de gener de 2005, la transmissió va canviar fonamentalment a digital (des de la una de la nit fins a les cinc de la matinada i des de les nou del matí fins a les sis de la tarda). Durant les hores de la tarda, van vendre el directe a emissores internacionals (actualment China Radio International) i organitzacions religioses.
L'emissora de ràdio es va anomenar "RTL Radio - die besten Hits aller Zeiten" fins al 30 de juny de 2015.
En freqüències de FM (93.3 i 97.0 MHz) entre 2008 i 2013, van retransmetre una emissora regional amb el nom de RTL Radio 93.3 und 97.0 dirigida a Luxemburg i Alemanya. El 23 de desembre de 2013, la versió alemanya de la "RTL Radio die besten Hits Aller Zeiten" va tornar a l'FM (amb algunes insercions publicitàries regionals, així com la predicció del temps regional). "RTL Radio die besten Hits aller Zeiten" va emetre tant en analògic i com en digital per cable, i va transmetre senyals digitals a través dels satèl·lits Astra 1L.
L'1 de juliol de 2015 RTL Radio va ser rellançada com a RTL - Deutschlands Hit-Radio i va traslladar els seus estudis de la ciutat de Luxemburg a Berlín. La producció de serveis de trànsit i temps regional per a les freqüències de FM regional es va mantenir a Luxemburg.

## Enllaços externs

* RTL Radio (alemany)
* RTL Radio for Luxembourg (alemany)
* Història del servei alemany de Radio Luxemburg (alemany)
# Floris van Schooten

Floris Gerritsz. van Schooten (Haarlem, c. 1585/1588-1656) va ser un pintor barroc neerlandès especialitzat en la pintura de naturaleses mortes, especialment natures mortes de cuina i de desdejuni.
Fill de Gerrit Jacobsz van Schooten, de família catòlica, establerta a Haarlem cap al 1612 buscant un ambient més tolerant que el d'Amsterdam. Al desembre d'aquest mateix any va contreure matrimoni amb Ryclant Bol von Zanen, filla d'un dels més rics cervesers de Haarlem. Morta el 1626, a Ryclant li van sobreviure tres filles i un fill, Johannes, també pintor. Va ser membre del Gremi de Sant Lluc de Haarlem, en la qual va exercir càrrecs de govern el 1639 i de nou en el curs 1640-1641. L'última vegada que se l'esmenta en els registres del gremi és el 1655. Un any més tard va morir i va ser enterrat a la Grote kerk.
Pintor de natures mortes de cuina i desdejuni en un estil proper al de Pieter Claesz., amb qui va col·laborar cap a 1630, mostra influències també de Willem Heda i del més colorista Floris van Dijck en les seves obres primerenques. Algunes escenes evangèliques les va signar amb el monograma F.v.S.

## Referències

* 1 2 RKD

## Bibliografia

* Biesboer, Pieter i Lluna, Juan J., La pintura holandesa del Segle d'Or. Frans Hals i l'escola de Haarlem, Madrid, Barcelona: BBV, 1994, ISBN 84-604-9248-6
# Lương Thế Huy

Lương Thế Huy (Đông Lâm, 31 d'octubre de 1988) és un jurista i activista pels drets LGBT vietnamita.
El maig de 2021, es va presentar en les eleccions a l'Assemblea Nacional del Vietnam, però no va resultar elegit tot i ser un dels candidats independents més destacats a Hanoi.

## Referències

* ↑ «Tứ trụ trúng cử đại biểu Quốc hội, ứng viên tự do Lương Thế Huy thất cử» (en vietnamita). RFA. [Consulta: 14 novembre 2021].
# Pseudorasbora

Pseudorasbora és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Pseudorasbora elongata (Wu, 1939)
* Pseudorasbora fowleri (Nichols, 1925)
* Pseudorasbora interrupta (Xiao, Lan & Chen, 2007)
* Pseudorasbora parva (Temminck et Schlegel, 1846)
* Pseudorasbora pumila (Miyadi, 1930)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
# Pseudoraphis

Pseudoraphis és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Pseudoraphis abortiva
* Pseudoraphis aspera
* Pseudoraphis balansae
* Pseudoraphis brunoniana
* Pseudoraphis depauperata
# Florisxi

Florisxi (en rus: Флорищи) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 226 habitants. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ «Владимирская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года.». Arxivat de l'original el 2019-01-14.
* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Pseudecheneis sympelvica

Pseudecheneis sympelvica és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes. Poden assolir fins a 5,7 cm de llargària total.
Es troba a la conca del riu Mekong al centre de Laos.

## Referències

* ↑ Roberts, Tyson R. «Pseudecheneis Sympelvicus, a new Species of Rheophilic Sisorid Catfish from Laos». The Raffles Bulletin of Zoology. National University of Singapore, 46, 2, 1998, pàg. 289-292.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
# Marion (Arkansas)

Marion és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 8.901 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marion tenia 8.901 habitants, 3.254 habitatges, i 2.508 famílies. La densitat de població era de 256,1 habitants/km².
Dels 3.254 habitatges en un 45,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,3% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 22,9% no eren unitats familiars. En el 19,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,1% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 36,4% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 5,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.084 $ i la renda mediana per família de 50.853 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.187 $ mentre que les dones 26.947 $. La renda per capita de la població era de 19.074 $. Entorn del 6,3% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marion». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marion». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Fosilhon

Fosilhon (en francès Fouzilhon) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Raimund Kull

Raimund Kull (Narva, 3 d'octubre de 1882 - Tallinn, 10 d'octubre de 1942) va ser un compositor i director estonià.
Raimund Kull va completar els seus estudis en trombó al Conservatori de Sant Petersburg amb Franz Türner (1831–190) el 1906. Després va treballar com a director d'orquestres de tot l'imperi rus, però sobretot a Sant Petersburg, Kazan i Rostov-on-Don. De 1912 a 1920, Kull va ser el successor d'Adalbert Wirkhaus, director titular del concert i òpera d'Estònia a Tallinn, del 1920 director i del 1930 del seu director musical.
Des de la independència d'Estònia de 1918 a 1927, Kull va dirigir l'orquestra de l'armada estoniana. De 1934 a 1939 va ser director de l'Orquestra de la ràdio estatal d'Estònia.
El 1919, Raimund Kull fou un dels cofundadors del conservatori de Tallinn. Des de 1929 hi va treballar com a professor de trombó, des de 1937 en el grau de professor. Va ser un dels conductors de la IX. (1928), X. (1933) i XI. Festival de la cançó d'Estònia (1938), un dels màxims guardons del calendari cultural d'Estònia.
Raimund Kull està enterrat avui al cementiri forestal de Tallinn.

## Composicions seleccionades

Raimund Kull també és conegut per les seves composicions. Les peces més conegudes inclouen la pintura simfònica Kriuša lahing (1920), la Kodumaa March basada en un text de Mihkel Veske, el Fantaasiakapriis i el Nocturn per a violí i piano, així com algunes cançons per cor masculí.

## Privacitat

La parella de Raimund Kull va ser l'actriu de teatre i cinema Liina Reiman (1891-1961), que va emigrar a Finlàndia després de la mort de Kull el 1943.

## Bibliografia

* Helga Tõnson: Raimund Kull. Tallinn 1969

## Referències

* ↑ http://www.kalmistud.ee/eng/otsingud/muinsus_otsing/motsing?order_kalm=nimetus&order_s_kalm=0&limit_kalm=9&sess_admin=1e570c72cef353bac6201dd4fadc6bf4%5BEnllaç+no+actiu%5D (pàgina ja no està disponible, buscar arxius web) Informació: L'enllaç es marca automàticament com defectuós. Comproveu l'enllaç segons les instruccions i, a continuació, elimineu aquest avís
* ↑ Eesti Elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus 2000 (= Eesti Entsüklopeedia 14) ISBN 9985-70-064-3, pàg. 194
# Mariola Rus Rufino

Mariola Rus Rufino (Sevilla, 15 de maig de 1969) és una exjugadora i directiva de rugbi espanyola.
Practicà el basquetbol i, posteriorment, el rugbi en la posició de segona línia. Competí amb l'INEF Madrid, el Getafe Rugby Club i l'Universitario de Sevilla Club de Rugby. Internacional amb la selecció espanyola de rugbi entre en dinou ocasions 1991 i 2002, es proclamà campiona d'Europa (1995) i participà a dos Campionats del Món (1991 i 2002). També disputà diverses edicions del Torneig de les Sis Nacions femení.
Llicenciada en Educació Física per la Universitat Politècnica de Madrid, exerceix com a professora d'educació física. Fou escollida vicepresidenta de la Federació Espanyola de Rugbi el 2018, però dimití el març de 2022 per la manca de relleu i canvis dins de la pròpia federació. També fou presidenta del Corteva Cocos Rugby entre 2020 i 2023, amb el qual aconseguí l'ascens a la Divisió d'Honor estatal i guanyà els primers títols de l'entitat andalusa, destacant dues Lligues espanyoles (2020, 2022) i dues Copes Ibèriques (2021, 2023).

## Referències

* ↑ «Mariola Rus, pionera en el rugby femenino español» (en castellà). Onda Capital, 30-11-2020. [Consulta: 17 juliol 2023].
* ↑ Martínez Domínguez, Lucrecia. «Dimite Mariola Rus, vicepresidenta de la Federación Española de Rugby» (en castellà). Más Deportivas, 18-03-2022. [Consulta: 17 juliol 2023].
* ↑ «Mariola Rus dimite como Vicepresidenta de la FER» (en castellà). Veintidós, 03-03-2022. [Consulta: 17 juliol 2023].
* ↑ R.D.. «Mariola Rus deja la presidencia del Corteva Cocos con orgullo» (en castellà). Diario de Sevilla, 03-05-2023. [Consulta: 14 juliol 2023].
# Pāṭimokkha

* Theravada Bhikkhu Pāṭimokkha
* Els monjos budistes Patimokkha pali cantant a l'església budista el dia d'Uposatha, gravats des de Wat Khung Taphao, província d'Uttaradit, Tailàndia.
En el budisme Theravada, el Pāṭimokkha és el codi bàsic de la disciplina monàstica, que consta de 227 regles per a monjos totalment ordenats (bhikkhus) i 311 per a monges (bhikkhuṇīs). Està contingut al Suttavibhaṅga, una divisió del Vinaya Piṭaka.
Algunes regles contenen principis morals; però la major part estableixen les prescripcions de l'ordre sobre el vestit, dels aliments, de les cerimònies, etc... i el càstig en què s'incorre per la seva inobservança, càstig que en quatre casos consisteix en l'expulsió de la ordre i als altres en la suspensió per temps determinat. El nom d'ordre mendicant que s'aplica a aquesta mena d'associació és summament impropi, doncs res no té de comú l'ordre budista amb les cristianes. La primera no té monestirs, abats o jerarquia i vots d'obediència.
Cap membre de l'ordre no és cap sacerdot ni té facultat d'absoldre, i tothom pot apartar-se de l'associació quan vulgui sense cap formalitat. Ja hem vist, a més, que les regles presenten principalment un caràcter pràctic i marquen la conducta que cal observar entre els individus respecte de les coses tingudes en comú. Aquestes regles van anar canviant segons els costums de l'època i moltes s'han donat a l'oblit, malgrat tot, els seguidors de l'antiga tradició han estat recitant-les cada quinzena des dels temps de Buda fins als nostres dies, en el sagrat o en la uposaza, en què es reunien en capítol.
Aquesta ordre té precedents anteriors a Buda, que els budistes van aprofitar i van transformar, i per això el Pāṭimokkha no figura entre els llibres del cànon budista, encara que totes les seves paraules hi consten, dins del llibre anomenat Sutta-vihhanga. Es desconeix el significat de la paraula Pāṭimokkha; però l'Antic Comentari ho explica dient que
| « | <És el principi, és el rostre, és el principal de les bones qualitats. I, per tant, es diu Pāṭimokkha.> | » |
De totes maneres el cànon budista utilitza aquest nom i els seus derivats en el sentit d'obligació o codi. La història del Pāṭimokkha a l'Índia és molt obscura: conservat probablement per les diferents escoles budistes primitives, quan passats sis o set segles, alguns budistes van deixar el pali pel sànscrit, van prescindir també probablement del Pāṭimokkha, que tampoc no es troba entre les nombroses sectes de la Xina i el Japó que van seguir les doctrines d'aquelles escoles índies reformades.

## Bibliografia

* Hermann Oldenberg, The Vinaya Pitaka (Londres, 1879/83);
* Eugène Burnouf, Introducció a la història del Budisme indi (París, 1844; 1876)
* Thomas William Rhys Davids junt a Hermann Oldenberg, (1881–85). Vinaya Texts, Sacred Books of the East, volums XIII, XVII & XX,
* Thomas William Rhys Davids, Dialogues of the Buda (Oxford, 1889/1910).
# Buraan

Buraan és una població de l'antiga regió de Sanaag a Somàlia (des de 1991 a Estat de Khaatumo) i després de la regió d'Heylaan del Puntland. El 2007 fou declarada districte de la regió de Boharo dins l'estat autònom del Maakhir. Està reclamada per Somalilàndia. És una de les ciutats que controla el govern de Maakhir el qual té planejat l'obertura d'una universitat en aquesta vila on ja hi ha diverses escoles. A uns 5 km a l'oest es troba la vila de Hill Buraan.
El 1991, després de la caiguda del president Siad Barre, en independitzar-se Somalilàndia, Buraan va quedar al seu territori. Els caps dels clans van acceptar aquesta situació i així va romandre fins al 1999. Els clans de fet tenien el domini sobre el terreny amb minse presència de les forces de Somalilàndia. El 1998 Puntland va incloure la ciutat dins el territori reclamat i el 1999 les milícies majeerteen, amb el suport de la població, del clan warsangeli, emparentat als majeerteen i els dos de la confederació dels darod, es van apoderar dels districtes orientals de Sanaag, incloent Dhahar, Badhan i Las Khorey. El juliol del 2007 els warangeli, cansats de les lluites amb Somalilàndia pels territoris occidentals (territoris que no interessen a aquest clan), van proclamar l'estat de Maakhir. En la divisió administrativa es va crear la regió de Madar amb capital a Dhahar i dividida en diversos districtes, un dels quals és Buraan, que fa funcions de capital regional, ja que Dhahar està en mans de les forces de Puntland.
# Fran Silvestre

Fran Silvestre (València, 5 de juliol de 1976) és un arquitecte i dissenyador valencià.
Es va formar en Arquitectura a la Universitat Politècnica de València, i darrerament va cursar una especialització en urbanisme en la Tu/E d'Eindhoven, finalitzant l'any 2001. Es va introduir al món laboral de la mà de les beques de la Fundación Arquia, amb la qual va arribar a l'estudi de l'arquitecte i premi Pritzker Álvaro Siza, on va treballar fins a l'any 2004 quan va tornar a la seua ciutat d'orige.
Al poc d'establir-se va constituir el seu propi estudi, Fran Silvestre Arquitectos, a la vegada que iniciava la seua carrera docent com a professor associat de l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de la Universitat Politècnica de València, on va arribar a exercir com a subdirector entre els anys 2010 i 2011. Des del 2009 també va donar classes a la Universidad Europea, des d'on va constituir els seus propis programes de màster i postgrau donant lloc a l'Escola MArch, amb seu a Godella.
En 2016 va defendre la seua tesi doctoral a la Universitat Politècnica de València, front a un tribunal presidit per Carlos Ferrater, amb Manuel Portaceli com a secretari i Vicenç Sarrablo com a vocal. Aquesta porta per títol Pensando a mano, fabricando en serie. Pioneros del diseño industrial. Transformación y adaptabilidad de las profesiones creativas i va obtenir la qualificació de cum laude. Un any després, en 2017, va ser elegit per ocupar la Regnier Chair en la Universitat de Kansas City, un càrrec que permet dirigir el cinqué curs de l'assignatura de Projectes Arquitectònics a aquesta ciutat dels Estats Units.
El desenvolupament de la seua carrera professional està íntimament lligat al de l'interiorista Andrés Alfaro Hofmann, col·laborador habitual de tots els seus projectes. Aquesta relació va dur a que l'obra arquitectònica de Silvestre s'haja vist molt influenciada per l'obra de l'escultor i pare d'Alfaro Hofmann, Andreu Alfaro. De fet, a hores d'ara, l'estudi ocupa el lloc on Alfaro va establir el seu taller, mantenint el seu llegat i vinculant-lo a l'arquitectura.

## Referències

* ↑ https://www.lasprovincias.es/revista-valencia/fran-silvestre-arquitecto-20210413105953-nt.html
* ↑ https://harmonyinspire.com/es/disenadores/fran-silvestre
* ↑ http://dparq.upv.es/presentaciones-academicas/francisco-miguel-silvestre-navarro
# Púzdrino

Púzdrino (en rus: Пуздрино) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 113 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# Bombolla (desambiguació)

«Bombolla» té aquests significats:
* Bombolla
* Bombolla de sabó
* Bombolla econòmica
* Ordenació de Bombolla
# Felipe Sánchez Román

Felipe Sánchez Román (Valladolid, 20 d'agost de 1850 - Madrid, 13 de gener de 1916) va ser un advocat i polític espanyol, ministre d'Estat durant el regnat d'Alfons XIII.

## Biografia

Fou catedràtic de Dret Civil a les Universitats de Madrid i Granada, i per aquesta última fou escollit senador en 1893 com a membre del Partit Liberal, escó que ocuparia fins que en 1902 va ser designat senador vitalici.
Va ser ministre d'Estat entre el 23 de juny i el 31 d'octubre de 1905 en un govern presidit per Eugenio Montero Ríos. Així mateix va ser membre de l'Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques.
El seu fill Felipe va ser un significat dirigent i ministre durant la Segona República.

## Obres

* La codificación civil en España en sus dos periodos de preparación y de consumación : estado del derecho civil de España, común y foral... ; y Trabajos preliminares para la formación de algunos apéndices del derecho foral (1811 a 1890) (1890)
* Estudios de derecho civil y el código civil e historia general de la legislación española (1911)

## Enllaços externs

* Fitxa del Senat
* Biografia Arxivat 2014-11-14 a Wayback Machine. al web de la UNED
* Obres de Sánchez Román Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. a Cervantes Virtual
* Felipe Sánchez Román a xtec.es
* Felipe Sánchez Román Arxivat 2016-12-30 a Wayback Machine. al Diccionari de Catedràtics Espanyols de Dret