OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Governació de Betlem

La Governació de Betlem (àrab: محافظة بيت لحم, Muḥāfaẓat Bayt Laḥm; hebreu: נפת בֵּית לֶחֶם, Nafat Beit Leḥem‎) és una de les 16 governacions de Cisjordània i la Franja de Gaza als Territoris Palestins. Ocupa una àrea de 644 km² de la Ribera Occidental, al sud de Jerusalem. La seva principal ciutat i capital és el municipi de Betlem. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques, la seva població era de 199,463 en 2012.

## Geografia

D'acord amb la Municipalitat de Betlem, la ciutat té una àrea total de 575 km². D'aquesta superfície, 80 km² en l'actualitat estan sota el control de l'Autoritat Nacional Palestina. Segons l'Oficina de les Nacions Unides per a la Coordinació d'Assumptes Humanitaris (OCHA), la governació té una àrea total de 660 km². A causa de l'ocupació israeliana, els palestins només poden controlar el 13% de l'àrea, molta de la qual estava fragmentada el maig de 2009.

## Política

Políticament, la governació de Belén és una espècie de bastió de l'esquerra palestina. En les eleccions legislatives palestines de 2006 el Front Popular per l'Alliberament de Palestina i l'L'Alternativa van ser els dos partits més votats. El seu actual governador és Salah al-Tamari .

## Localitats

La governació és formada per 10 municipis, 3 camps de refugiats i 58 districtes rurals

### Municipis

* Battir
* Beit Fajjar
* Beit Jala
* Beit Sahour
* Bethlehem
* al-Dawha
* Husan
* al-Khader
* Nahalin
* Tuqu'
* al-Ubeidiya
* Za'atara

### Viles rurals

| 'Arab al-Rashayida Artas al-Asakra Beit Sakariya Beit Ta'mir Dar Salah Hindaza al 'Iqab Juhdum Jurat ash Sham'a | Marah Rabah Rakhme Umm Salamuna ash Shawawra Wadi al-Arayis Wadi Fukin al-Walaja |

### Camps de refugiats

* Aida
* 'Azza
* Dheisheh

## Referències

* ↑ «Localities in Bethlehem Governorate by Type of Locality and Population Estimates, 2007-2016». Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). Arxivat de l'original el 22 de novembre 2013. [Consulta: 22 novembre 2013].
* 1 2 «Shrinking Space: Urban Contraction and Rural Fragmentation in the Bethlehem Governorate». United Nations Office for the Coordination of Humanitarian Affairs, 01-05-2009. Arxivat de l'original el 20 de setembre 2015. [Consulta: 22 novembre 2013].
# Gochujang

Gochujang o gotxujang (en coreà 고추장) és un terme coreà que designa la pasta de pebrot roig picant, un condiment fermentat dolç i picant a la vegada fet de pols de bitxo, arròs glutinós, meju (pols de soia fermentada), yeotgireum (pols de malta d'ordi), i sal.

## Usos

Gochujang és usat en diversos plats com el bibimbap i el tteokbokki, i en amanides, estofats, sopes i carns marinades.

## Referències

* ↑ National Institute of Korean Language. «주요 한식명(200개) 로마자 표기 및 번역(영, 중, 일) 표준안» (PDF) (en coreà), 30-07-2014.
* ↑ «gochujang» (en coreà). Doosan Corporation.
* ↑ «Gochujang (Hot Pepper Paste)». visitkorea.org. Arxivat de l'original el 2014-11-12. [Consulta: 19 abril 2013].
# God Save the King

God Save the King (en català: Déu salvi el Rei), alternativament God Save the Queen, depenent del sexe del rei sobirà, és l'himne oficial de la Família Reial Britànica i com a tal, ha estat adoptat per diferents països de la Commonwealth com a himne oficial, malgrat que la majoria d'aquests països han adoptat també himnes alternatius. Actualment serveix d'himne de Gran Bretanya, és un dels dos himnes oficials de Nova Zelanda i és l'himne reial del Canadà i Austràlia. Té la particularitat de canviar de nom en funció del monarca que regna al Regne Unit; si actualment és God Save the King, anteriorment s'havia anomenat God Save the Queen (Déu salvi a la Reina) i el pronom he (ell) se substituïa per she (ella).
L'autoria de la cançó és desconeguda i la lletra ha canviat molt al llarg de la història. Excepte la primera estrofa, la resta ha sigut modificada en diverses ocasions i molts passatges han estat afegits o extrets. Fins i tot avui diferents fonts citen diferents versions de la lletra. Malgrat això, només s'acostuma a cantar la primera estrofa i són molt rares les ocasions on se'n canten dues o tres.
# Gran Via del Marqués del Túria

La Gran Via del Marqués del Túria és una via urbana de València, situada entre l'avinguda d'Aragó (a través del Pont d'Aragó) i l'avinguda de Germanies. També fita amb l'avinguda del Regne de València, el passeig de la Ciutadella i l'avinguda de Jacinto Benavente. Aquesta avinguda pren el nom del Marquesat del Túria, títol atorgat el 1909 a Tomás Trénor i Palavicino. Durant la Guerra Civil (1936-39), fou batejada amb el nom d'Avinguda Buenaventura Durruti, en honor de l'anarcosindicalista català. En l'actualitat s'hi construeix una línia de metro (vegeu Línia 2 de Metro de València). Al cap de la Gran Via trobem la plaça de Cànovas. L'avinguda divideix el barri del Pla del Remei del de l'Eixample.

## Enllaços externs

* Guia de carrers de l'Ajuntament Arxivat 2004-12-06 a Wayback Machine.
Geografia urbana de la ciutat de València :
# Glíboki Iar

Glíboki Iar (en ucraïnès: Глибокий Яр) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 592 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1945 la vila es deia Ulaklí.

## Població

Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila de Gluboki Iar d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Giorgio Levi Della Vida

Giorgio Levi Della Vida (Venècia, 22 d'agost del 1886 - Roma, 25 de novembre del 1967) fou un lingüista, traductor i orientalista italià del segle xx. El 1947 esdevingué membre de l'Accademia Nazionale dei Lincei. Fou un dels autors de la segona edició de l'Encyclopaedia of Islam, una obra de referència en aquesta disciplina.

## Biografia

Nasqué en el si d'una família jueva. El 1909 es graduà per la Universitat de Roma. Seguidament participà en expedicions de recerca al Caire, Atenes i Creta. El 1911 tornà a Roma, on col·laborà amb Leone Caetani. Entre el 1914 i el 1916 ocupà la càtedra de Llengua i Literatura Àrabs a la Universitat de Nàpols – L'Oriental. Durant la Primera Guerra Mundial serví com a traductor i atenyé el rang de lloctinent.
Fins al 1919 treballà a la Universitat de Torí. El 1920 esdevingué professor a la Universitat de Roma. Sortí a la premsa. Fou atacat pels feixistes. El 1924 fou elegit president de la Unió Nacional de Forces Liberals i Democràtiques. El 1932 es veié obligat a abandonar el seu càrrec a la universitat.
El 1939 fugí als Estats Units. El 1945 tornà a Itàlia i recuperà el seu lloc com a professor, que mantingué fins a la seva jubilació el 1959.

## Premis i reconeixements

Membre corresponent de l'Acadèmia Medieval d'Amèrica (1934) i membre de l'Accademia Nazionale dei Lincei (1947).

## Bibliografia

Tots els seus llibres foren publicats en italià.
* Gli ebrei: storia, religione, civiltà, Messina-Roma, 1924
* Storia e religione nell'Oriente semitico, Roma, 1924
* Elenco dei manoscritti arabo-islamici della Biblioteca Vaticana: Vaticani, Barberiniani, Borgiani, Rossiani, Ciutat del Vaticà, 1935
* Ricerche sulla formazione del più antico fondo dei manoscritti orientali della Biblioteca Vaticana, Ciutat del Vaticà, 1939
* Frammenti coranici in carattere cufico nella Biblioteca Vaticana, 1947
* Secondo elenco dei manoscritti arabi islamici della Biblioteca Vaticana, Ciutat del Vaticà, 1965
* Arabi ed Ebrei nella storia, Nàpols, 1984
* Iscrizioni puniche della Tripolitania, 1927-1967, Roma, 1987
* Visita a Tamerlano: saggi di storia e letteratura, Nàpols, 1988
* Aneddoti e svaghi arabi e non arabi, Milà-Nàpols, 1959
* Fantasmi ritrovati, Nàpols, Liguori, 2004 (autobiografia)

## Referències

* ↑ «Corresponding Fellows 1926 — present — The Medieval Academy of America» (en anglès). Arxivat de l'original el 16 juliol 2016.
# Godofreu I de Namur

Godofreu I de Namur (nascut el 1068 i mort el 19 d'agost de 1139) fou comte de Château-Porcien de 1087 a 1102, i després comte de Namur de 1105 a 1139. Godofreu era fill d'Albert III, comte de Namur, i d'Ida de Saxònia. Es va casar cap a 1087 amb la comtessa Sibil·la de Château-Porcien, filla del comte Roger de Château-Porcien, amb la qual va tenir:
* Elisabet, casada amb Gervasi de Rethel (- 1124), comte de Rethel; després es diu que amb Clarembald de Rosoy però aquest segon matrimoni no seria exacte, ja que els genealogistes donen per a esposa de Clarembald de Rosoy una Elisabeth de Rethel, filla de Gervasis de Rethel i d'Elisabet de Namur.
* Flandrina, casada amb Hug d'Epinoy o d'Antoing
El 1102, va esdevenir comte de Namur i va repudiar la seva esposa. Es va casar de nou el 1109 amb Ermesinda de Luxemburg (1075 - 1143), vídua d'Albert I de Dabo-Moha (mort el 1098), comte de Moha, d'Eguisheim i de Dabo (Dagbsburg), i filla de Conrad I, comte de Luxemburg, i de Clemència d'Aquitània, amb la qual tindrà cinc fills:
* Alix de Namur (1109 - 1168), casada el 1130 amb Balduí IV (1110 - 1171), comte d'Hainaut
* Clemència (vers 1112 - 1158), casada el 1130 amb Conrad I (- 1158) duc de Zahringen
* Enric IV de Luxemburg (1113 - 1196), comte de Namur (Enric I) i de Luxemburg (Enric IV)
* Beatriu (vers 1115 - 1160), casada a Itier (- 1171), comte de Rethel
* Albert (? - 1127), citat, al mateix temps que el seu germà Enric, en una carta del 7 de gener de 1126 (Barbier, Histoire de l'abbaye de Floreffe, vol. II, pàg. 4).
Durant la seva vida, Godofreu va ser un fidel partidari de l'emperador al Ducat de Baixa Lorena. El 1119, va sostenir el seu germà Frederic de Namur, bisbe de Lieja contra Alexandre de Juliers que sol·licitava igualment la seu episcopal. El comte de Lovaina, partidari d'Alexandre, va ser vençut a Huy, però els brabançons van assolar el comtat de Namur i el bisbat de Lieja retirant-se després
El 1121 Godefroi va fundar l'abadia de Floreffe, però va tenir baralles amb les autoritats religioses, espoliant l'abadia de Stavelot de les seves terres de Tourinne a l'Hesbaye. Va saquejar igualment l'abadia de Gembloux, de resultes d'un litigi en relació amb l'elecció de l'abat el 1136 i va massacrar els monjos. Tres anys més tard, va renunciar al comtat a favor del seu fill, i es va retirar al monestir de Floreffe. Hi va morir al cap d'alguns mesos.

## Fonts

* Gottfried, Graf von Namur + 1139 Arxivat 2008-05-24 a Wayback Machine.
* Eugène de Sexna, Dictionnaire de l'histoire de Belgique, Soledi SA, Liège, 1958, 482 pages.
# Gregor Aichinger

Gregor Aichinger (Ratisbona, 1565 - 21 de gener de 1628) fou un notable organista alemany que assolí celebritat al pas del segle xvi al segle xvii. Era un capellà catòlic que adheria al moviment de la contrareforma.
Fou un dels primers alemanys a rebre instrucció musical italiana junt amb Hans Leo Hassler, va ser alumne d'Andrea Gabrieli i també va estudiar amb Orlando di Lasso. Se li concedí el títol de canonge del capítol de Santa Gertrudis d'Augsburg. Publicà diverses obres polifòniques de música sagrada; destacant entre elles les titulades Liturgica sive Sacra Officia ad opmnes festas; Sacrae cantiones (1590), Divinae laudes (1598); Tricina Mariana (1598); Lacrymae B. V. Et Job in Christum acruce depositum (1604), Cantiones ecclesiasticae. Misses i Lieder espirituals.

## Referències

* ↑ «Gregor Aichinger». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bosle, Erika. «Aichinger, Gregor». A: Bosls Bayerische Biographie : 8000 Persönlichkeiten aus 15 Jahrhunderten (en alemany). Regensburg: Verlag Friedrich Pustet, 1983, p. 9. ISBN 3791707922.
* ↑ «Aichinger, Gregor». A: Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). volum 3, Ae-Alak. edició de 1976. Espasa-Calpe, 1908), p. 731-732. ISBN 8423945030.
# Großräschen

Großräschen (baix sòrab: Mukrań) és una ciutat alemanya que pertany a l'estat de Brandenburg. Està situada 110 kilòmetres al sud de Berlín i a 30 de Cottbus.

## Barris i pobles

* Město Mukrań; alem. Großräschen; hist. Rań
** Darbnjojski lěsne město; alem. Döbener Waldstadt
** Krotke sedlišćo; alem. Kunze-Siedlung
** Kšoma sedlišćo; alem. Waldrand Siedlung
** Pśistawowe město-Mukrań pódpołdnjo; alem. Hafenstadt-Großräschen Süd
** Smogorjow-Mukrań pódzajtšo; alem. Schmogro-Großräschen Ost
** Spěšnosće sedlišćo; alem. Temposiedlung
* Rańojski kraj; alem. Räschener Land
** Barce; alem. Barzig
** Chójany; alem. Cunersdorf
** Chrěńcojce; alem. Chransdorf
** Suchy Gózd; alem. Dörrwalde
** Wołobuz; alem. Allmosen
** Wormlag; pol. Wormłuk; alem. Wormlage
** Wóškow; alem. Woschkow
** Wulrow-Dobry Wotšow; alem. Freienhufen-Dobristroh
** Zaluž; alem. Saalhausen

## Història

Tant Großräschen com Kleinräschen s'esmenten per primera vegada en un document oficial el 1370. La forma d'assentament i el nom suggereix que Kleinräschen és més antiga que Großräschen. Els pobles es va desenvolupar lentament, la població wenda depenia gairebé totalment de l'agricultura. Des de mitjans del segle xix en endavant, es desenvolupà la indústria pesant i les aldees van créixer ràpidament. El 1965 se'ls va atorgar la condició de ciutat, després d'haver estat incorporats en una sola comunitat el 1925. La dècada de 1980 va portar la destrucció de Bückgen, els habitants de la qual (4.000 d'ells van haver d'abandonar les seves llars) foren traslladats a blocs de pisos. Després de la caiguda del mur de Berlín, el declivi de la indústria (fabricació de vidre, la producció de maons, la mineria i l'agricultura, que solia ser presentat en l'escut de la ciutat de les armes) va causar un fort augment de l'atur.

## Ajuntament

El consistori és format per 22 regidors, que el 2008 eren repartits:
* SPD 7 regidors (31,4%)
* Die Linke 5 regidors (23,7%)
* Grüne Liga 5 regidors (23%)
* CDU 4 regidors (18,9%)
* Freie Bürger 1 regidor (3,1%)

## Agermanaments

* Trzebiatów

## Enllaços externs

* http://www.grossraeschen.de/ (oficial)
# Guayusa

La Guayusa (Ilex guayusa) és una espècie de planta del gènere Ilex que es troba a la conca de l'Amazones i precisament a l'Equador. És un arbre font de cafeïna. Les seves fulles assecades i fermentades es prenen en infusió, pels seus efectes estimulants.
Aquest arbre fa de 6 a 30 metres d'alçada. És perennifoli i les fulles fan 2,5–7 cm de llargada. El fruit n'és efèric i de color vermella, de 6–7 mm de diàmetre. Les fulles, a més de cafeïna, també tenen altres alcaloides.

## Etimologia

Guayusa prové del nom donat pels amerindis Kichwa de l'Equador ("Wayusa").

## Composició química

A més de cafeïna, conté teobromina —un estimulant que es troba en el cacau— i L-teanina, un àcid glutàmc anàleg, que es troba en el te verd, i que s'ha demostrat que redueix l'estrès físic i mental.
El contingut de cafeïna en la guayusa és del 2,90-3,28% en pes sec. La guayusa conté tots els aminoàcids essencials per a les persones i té “alta activitat antioxidant,” més gran que la del te verd.

## Referències
### Notes

* ↑ Loizeau P.-A. and G. Barriera. «Aquifoliaceae of Neotropics Ilex guayusa Loes.». Monographia Aquifoliacearum, 01-03-2007. [Consulta: 2 agost 2011].
* ↑ «Lab Number:056939». Advanced Botanical Consulting & Testing, Inc.. [Consulta: 21 juliol 2011].
* ↑ «New drinks review: Amazonian 'superherb' hits the market». Datamonitor Expert View. [Consulta: 21 juliol 2011].
* ↑ Kimura K, Ozeki M, Juneja L, Ohira H «L-Theanine reduces psychological and physiological stress responses». Biol Psychol, 74, 1, 2007, pàg. 39–45. DOI: 10.1016/j.biopsycho.2006.06.006. PMID: 16930802.
* ↑ «Lab Number:056939». Advanced Botanical Consulting & Testing, Inc..
* ↑ «Componentes Quimicos Guayusa 19Oct09».
* ↑ Dr. Adonis Bello Alarcón. «Identificación y cuantificación de aminoácidos». [Consulta: 3 agost 2011].
* ↑ To assess antioxidant capacity of Guayusa. Center of Studies of Biological Research and Evaluation (CEIEB in Spanish) Pharmacy and Food Institute Universidad de la Habana. 2010.
* ↑ Test Report for the Whole ORAC Values. Genox. 2010.

## Enllaços externs

* Runa Amazon Guayusa - Guayusa Products
* Fundación Runa - Guayusa as a Tool for Sustainable Development and Forest Conservation
* Art of Tea Guayusa Tea Arxivat 2012-07-26 a Wayback Machine.
* Stash Tea Guayusa Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine.
* Guayusa Tea House
# Greene (Nova York)

Greene és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.701 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greene tenia 1.701 habitants, 737 habitatges, i 431 famílies. La densitat de població era de 613,8 habitants/km².
Dels 737 habitatges en un 27,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,8% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 41,4% no eren unitats familiars. En el 35,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 17,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.833 $ i la renda mediana per família de 40.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.688 $ mentre que les dones 22.188 $. La renda per capita de la població era de 16.608 $. Entorn del 7% de les famílies i l'11,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greene». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greene». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Guillem de Melton

Guillem de Melton († 5 d'abril del 1340) fou arquebisbe de York des del 1317 fins al 1340.

## Vida

Melton era fill d'Enric de Melton. Nasqué a Melton, a la parròquia de Welton. Era contemporani de Joan Hotham, canceller d'Anglaterra i bisbe d'Ely. Els dos prelats junts sovint en afers públics i foren els més poderosos eclesiàstics de la seva època a Anglaterra.
Amb l'ascens d'Eduard II el 1307 es convertí en guarda-segells, fins al 1312, havent estat degà de Saint Martin's-le-Grand a l'època. Fou escollit per al Capítol de York el mes següent de la mort de l'arquebisbe Greenfield el desembre del 1315, però hi hagué dificultats i no fou consagrat fins al setembre del 1317, a Avinyó, pel Papa Joan XXII.
Al llarg del seu arquebisbat, s'implicà activament en els afers d'Escòcia. Entre el 1318 i el 1322, els escocesos, sota el senyor de la guerra James Douglas, feren incursions a Yorkshire, devastant parts del territori, destruint esglésies i saquejant els més monestirs. El 12 d'octubre del 1319 intervingué en la batalla de Myton sobre el Swale, en què els anglesos foren derrotats. La reina Isabel, que era a York, aconseguí escapar-ne i refugiar-se a Nottingham.
L'any 1325 el rei el nomenà Tresorer d'Anglaterra, càrrec que ostentà fins al 1326.
Melton no abandonà Eduard II en els seus últims dies, desagradant-li la presó del rei. No estigué present a la coronació d'Eduard III, i es diu que després s'implicà en una perillosa intriga per desestabilitzar el nou govern, per la qual cosa fou arrestat, tot i que després absolt. El gener del 1328, Melton casà el jove rei amb Felipa d'Hainaut. El 1330 fou novament nomenat tresorer, però deixà el càrrec el 1331.
Posteriorment, ostentà el càrrec de guarda-segells durant el període del 1333 al 1334. Morí el 5 d'abril del 1340 a Cawood Palace, i fou enterrat al passadís nord de la nau de la catedral de York.
# Göztepe (Kadıköy)

Göztepe és un barri a la part asiàtica de la ciutat d'Istanbul en el districte comercial de Kadıköy, província d'Istanbul, Turquia.
Un dels edificis més emblemàtics de Göztepe és la mesquita Tütüncü Mehmet Efendi, del segle xix, que també dona el seu nom al carrer que uneix les avingudes Bağdat Caddesi amb Fahrettin Kerim Gökay Caddesi.

## Transport públic

El transport públic entre Göztepe i el centre de Kadıköy es manté a través d'una línia d'autobusos municipals, GZ1 i GZ2, que es mouen en cercle en direcció oposada cobrint la distància des de/fins al moll de Kadıköy, utilitzant les avingudes Bağdat i Fahrettin Kerim Gökay respectivament.
L'estació de tren històric, centre del barri Göztepe; no està activa en aquests dies a causa de la construcció del tren d'alta velocitat (YHT).

## Institucions pedagògiques

Hi ha escoles històriques com ara Pansiyonlu İlkokul (establert el 1924, avui Göztepe İlköğretim Okulu) i Taş Mektep (Escola de Pedra) en la qual estudià el poeta Nazım Hikmet.

## Vegeu també

* Moda (Kadıköy)

## Referències

* ↑ http://www.sekercicafererol.com/subelerimiz/ Arxivat 2015-07-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.iett.gov.tr/tr/main/hatArama/hatgecissaatleri/GZ1_KADIK%C3%96Y---G%C3%96ZTEPE-%C4%B0ETT-Otob%C3%BCs-Sefer-Saatleri
* ↑ http://mebk12.meb.gov.tr/meb_iys_dosyalar/34/12/509939/icerikler/tarihce_12650.html
* ↑ http://www.biyografi.info/kisi/nazim-hikmet
# Grup de la fougerita

El grup de la fougerita és un grup de minerals que forma part del supergrup de la hidrotalcita. Els seus membres són:
| Fougèrita | Fe$^{2+}$₄Fe$^{3+}$₂(OH)₁₂[CO₃]·3H₂O |
| Mössbauerita | Fe$^{3+}$₆O₄(OH)₈[CO₃] · 3H₂O |
| Trébeurdenita | Fe$^{2+}$₂Fe$^{3+}$₄O₂(OH)$_{10}$CO₃·3H₂O |

## Referències

* 1 2 «Fougèrite Group: Fougèrite Group mineral information and data.». [Consulta: 28 juliol 2017].
Supergrup de la hidrotalcita :
# Guimaëc

Guimaëc (en bretó Gwimaeg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 912 habitants. El 22 de desembre de 2004 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 962 | 910 | 816 | 810 | 880 | 855 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Georges Lostanlen | |
| 2001- | Edouard Clech | |