OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barranc de la Mir

El Barranc de la Mir és un barranc de l'antic terme de Sapeira, actualment inclòs en el terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà. És afluent del barranc d'Escarlà. Es forma a ponent del puig d'Espills, des d'on davalla cap a ponent, en direcció al barranc d'Escarlà, on s'aboca, a la zona dels Horts d'Escarlà. Poc abans d'arribar a aquest barranc passa ran, i al sud, de l'ermita de la Mare de Déu de la Mir. Discorre pel nord del poble d'Espills.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Boiarovka

Boiarovka - Бояровка (rus) és un poble de l'óblast de Penza. Rússia. El 2010 tenia 101 habitants.

## Referències

* ↑ «НАСЕЛЁННЫЕ ПУНКТЫ БАШМАКОВСКОГО РАЙОНА». Arxivat de l'original el 2011-07-03. [Consulta: 20 octubre 2019].
# Boia (aforador)

Una boia de nivell de líquid, o aforador de nivell, és un objecte esfèric, cilíndric, oblong o amb forma similar, fabricat amb materials rígids o flexibles, que sura a l'aigua i altres líquids. Es tracta d'un aparell mecànic utilitzat freqüentment com a indicador visual per a la mesura del nivell d'un líquid o per a demarcar-ne la superfície També es poden incorporar a mecanismes de commutació o a tubs translúcids per a fluids com a component en la supervisió i control del nivell del líquid que hi circula.

## Tipus

* Boies interruptor: utilitzen el principi de flotabilitat del material (diferencia de densitats) per poder seguir els nivells del líquid dins un contenidor.
* Boies sòlides: solen ser de plàstics amb una densitat inferior a de l'aigua o la del líquid on s'apliquen, de manera que puguin surar.
* Boies buides (plenes d'aire): són molt menys denses que l'aigua o altres líquids, i són apropiades per a certs tipus aplicacions.
* Boies magnètiques d'acer inoxidable: són boies tubulars, que s'utilitzen per a activar un interruptor reed; Tenen una connexió tub buit que els travessa. Aquestes boies magnètiques s'han convertit en equips estàndard en els entorns on la força, la resistència a la corrosió i la flotabilitat són necessàries. Es fabriquen mitjançant la soldadura de dues mitges closques (cilíndriques, esfèriques, etc). El procés de soldadura és crític per a la durabilitat de la boia. La soldadura cal que sigui una soldadura de penetració completa que proporcioni una costura suaument acabada, difícilment distingible de la resta de la superfície de la boia.

## Vegeu també

* Flotabilitat
* Reed switch
* Pneumercator
* Manómetre
* Manómetre diferencial
* Diable de Descartes

## Referències

* ↑ Boia a Optimot
* ↑ «Learn More About Liquid Level Floats». globalspec.com.
* ↑ «Mechanical & Magnetic Floats». deeter.co.uk.

## Enllaços externs

* dimoni de Descartes Explicació del funcionament de la joguina per part de l'assessor científic del Parc de les Ciències de Granada.
# Belp

Belp és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), cap del districte de Seftigen.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Bembrive

Santiago de Bembrive és una parròquia del municipi gallec de Vigo, a la província de Pontevedra. Es troba al centre del municipi entre les parròquies de Beade, Cabral, Lavadores i Zamáns.

## Demografia

Tenia l'any 2015 una población de 4.361 habitants, agrupats en les entitats de Baruxáns, O Cacheno, O Carballal, As Chans, O Cruceiro, A Cruz, Eifonso, Esparramáns, Espedrás, Ferreiras, Os Freires, O Lameiro, Mandín, Miraflores, Monte da Pedrosa, O Monte do Calvario, Mosteiro, Mourelle, A Mouteira, Novelos, O Outeiro, Paio, A Parrocha, A Parrovella, A Pedra, O Polvorín, O Pouso, As Raposas, Recaré, As Regadas, Regueiras, Os Ríos, San Cibrán, Segade, O Toutizo, Xeme, A Xesteira i Xestoso.

## Llocs d'interès

* Església parroquial, del segle xii.
* Cruceiro do Cacheno, del segle xviii
* Hórreos

## Galeria d'imatges

* Església de Santiago
* Porta de l'església
* Detall de la porta de l'església

## Referències

* ↑ Instituto Galego de Estatística
# Belle (pel·lícula de 2013)

Belle és una pel·lícula dramàtica d'època del 2013 dirigida per Amma Asante, escrita per Misan Sagay i produïda per Damian Jones. És protagonitzada per Gugu Mbatha-Raw, Tom Wilkinson, Miranda Richardson, Penelope Wilton, Sam Reid, Matthew Goode, Emily Watson, Sarah Gadon, Tom Felton i James Norton. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula està inspirada en la pintura de 1779 de Dido Elizabeth Belle al costat de la seva cosina Elizabeth Finch-Hatton a Kenwood House, que va ser encarregada pel seu besoncle, William Murray, primer comte de Mansfield, llavors lord jutge en cap d'Anglaterra. Se sap molt poc sobre la vida de Dido Belle, que va néixer a les Índies Occidentals i era la filla il·legítima multiracial del nebot de Mansfield, John Lindsay. El seu pare la troba vivint en la pobresa i la confia a la cura de Mansfield i la seva dona. La pel·lícula de ficció se centra en la relació de Dido amb un aspirant a advocat; s'estableix en un moment d'importància jurídica, ja que té lloc un cas judicial sobre què es va conèixer com la massacre de Zong, quan els esclaus van ser llançats per la borda des d'un vaixell d'esclaus i el propietari va presentar-ho a la seva companyia d'assegurances com a pèrdues. Lord Mansfield es va pronunciar sobre aquest cas al Tribunal del Banc del Rei d'Anglaterra el 1786, en una decisió que es considera que contribueix a l'abolició de la Llei de comerç d'esclaus de 1807.

## Repartiment

* Gugu Mbatha-Raw com a Dido Elizabeth Belle
* Tom Wilkinson com a William Murray
* Sam Reid com a John Davinier
* Emily Watson com a Elizabeth Murray
* Sarah Gadon com a Lady Elizabeth Murray
* Miranda Richardson com a Lady Ashford
* Penelope Wilton com a Lady Mary Murray
* Tom Felton com a James Ashford
* James Norton com a Oliver Ashford
* Matthew Goode com el capità Sir John Lindsay
* Alex Jennings com a Lord Ashford
* Bethan Mary-James com a Mabel

## Referències

* ↑ Mitchell, Wendy. «Belle | Features | Screen». Screendaily.com, 02-11-2012. [Consulta: 1r juliol 2013].
* ↑ Kemp, Stuart «Amma Asante Unveils First Glimpse of 'Belle'». The Hollywood Reporter, 02-11-2012.
* ↑ Belle a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Belle». ésAdir. [Consulta: 18 desembre 2022].
* ↑ «Tom Felton Rings The Belle». Empire. [Consulta: 1r juliol 2013].
# Bosquerola gorjagroga

La bosquerola gorjagroga (Setophaga dominica) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de pins, xiprers dels patans i boscos de rivera des del nord-est de Dakota del Nord, sud-est d'Iowa i sud de Wisconsin, centre d'Indiana, centre d'Ohio, centre de Pennsylvania, centre de Nova Jersey i Connecticut cap al sud fins l'est de Texas, costa del Golf i centre de Florida.

## Referències

* ↑ «Bosquerola gorjagroga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Bosquerola menjacucs

La bosquerola menjacucs (Helmitheros vermivorum) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae) i única espècie del gènere Helmitheros (Rafinesque, 1819)

## Hàbitat i distribució

D'hàbits migratoris, cria al sotabosc dels boscos de l'est dels Estats Units.

## Referències

* ↑ «Bosquerola menjacucs». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Bosquerola plúmbia

La bosquerola plúmbia (Setophaga plumbea) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos d'algunes illes de les Antilles Menors.

## Referències

* ↑ «Bosquerola plúmbia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Biblioteca Nacional i Universitària d'Islàndia

La Biblioteca Nacional i Universitària d'Islàndia (en islandès: Landsbókasafn Íslands — Háskólabókasafn) és la biblioteca nacional d'Islàndia, que també funciona com la biblioteca de la Universitat d'Islàndia. Es troba a Reykjavík, Islàndia.

## Característiques

La biblioteca va ser fundada l'1 de desembre de 1994 a Reykjavík la capital nacional, amb la fusió de l'antiga Biblioteca Nacional, Illes Landsbókasafn (fundada el 1818), i la biblioteca de la universitat (formalment El 1940). És, per molt, la biblioteca més gran d'Islàndia amb prop d'un milió d'articles en diverses col·leccions.
La col·lecció més gran de la biblioteca és la col·lecció nacional que conté obres de gairebé tots els escrits publicats a Islàndia i articles relacionats amb Islàndia publicats en altres parts. És el principal dipòsit legal a Islàndia.

## Història

La primera biblioteca nacional d'Islàndia, Íslands stiftisbókasafn, es va establir per iniciativa de l'antiquari danès Carl Christian Rafn i la Societat Literària d'Islàndia en 1818, i els primers llibres de la biblioteca van ser obsequis d'islandesos i danesos. A partir de 1825, la biblioteca es va situar en la golfa de l'acabada de renovar Catedral de Reykjavík i en 1848 es va contractar al primer bibliotecari nacional, el folklorista Jón Árnason, perquè l'administrés. En 1847 es va iniciar la col·lecció de manuscrits amb la compra d'una gran col·lecció de manuscrits de la finca del bisbe Steingrímur Jónsson. Amb motiu del 1.000 aniversari de l'assentament d'Islàndia, en 1874 la biblioteca va rebre nombroses donacions i en 1883 Jón Árnason va estimar el nombre total de volums de la biblioteca en 20. 000.

## Referències

* ↑ «Landsbókasafn». landsbokasafn.is. [Consulta: 19 abril 2021].
* ↑ Kent, Allen. Encyclopedia of library and information science. Vol. 41, suppl. 6 Vol. 41, suppl. 6 (en anglès). Dekker, 1986. ISBN 978-0-8247-2041-4. OCLC 916329398.
# Binti: una youtuber sense fronteres

Binti: una youtuber sense fronteres (títol original en neerlandès: Binti) és una pel·lícula dramàtica belga del 2019 escrita i dirigida per Frederike Migom. El film tracta de la immigració, de les dificultats racials i legals que impliquen instal·lar-se en un país on s'és perseguit i de la consciència mediambiental i antiracista que ja des d'infants demostren els protagonistes.
La pel·lícula es va projectar al Festival de Cinema de Sundance de 2020. A la 10a edició dels Premis Magritte, Binti va obtenir el premi del jurat CineKid 2019 i el premi ECFA 2020, i quatre nominacions, incloses la de millor pel·lícula flamenca i la d'intèrpret més prometedora per Bebel Tshiani Baloji. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

Binti, de dotze anys, va néixer al Congo però viu amb el seu pare Jovial a Bèlgica des que era petita. Tot i no tenir cap document legal, Binti vol viure una vida normal i somia amb convertir-se en una famosa youtuber. L'Elias té 11 anys i dirigeix el «Club salvem l'Ocapi» sense l'ajuda del seu pare que s'ha traslladat al Brasil després del divorci amb la seva mare. La policia entra a casa de la Binti obligant-los a fugir. Binti veu ràpidament la solució perfecta a tots els seus problemes: si pot emparellar el seu pare amb la mare de l'Elias, es podran casar i quedar-se a Bèlgica.

## Referències

* ↑ Campabadal, Marta; Güell, Eugènia. «Els infants a les nostres històries: una qüestió de mirada». Núvol, 22-06-2020. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ Roka, Les. «Sundance 2020: Belgium’s Binti makes insightful gem of a U.S. premiere in festival’s Kids slate». The Utah Review, 25-01-2020. [Consulta: 28 març 2020].
* ↑ «Découvrez le palmarès complet de la 10e cérémonie des Magritte du cinéma» (en francès), 01-02-2020. Arxivat de l'original el 2020-11-08. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ «Binti». Ésadir.cat. [Consulta: 24 novembre 2022].
# Bintenne

Bintenne és una població i comarca de Sri Lanka, a la província de Uva.
És notable perquè a la població i rodalia es concentra una part dels veddehs del país. Els veddehs de Bintenne s'estenen pel sud-est de l'illa des de Batticaloa i Trincomalee i cap a l'oest fins als rius Verugal, Mahaweli i Gal Oya.

## Referències

* Veddah
# Bernat Guillem d'Entença

Bernat Guillem d'Entença (?-El Puig de Santa Maria, 1237) fou senyor de Fraga.
Fill de Bernat Guillem de Montpeller i Jussiana d'Entença, oncles de Jaume el Conqueridor.
El juliol de 1215 rep la senyoria de Fraga cedida pel seu germà Guillem d'Entença juntament amb la possessió d'altres castells, però va compartir les rendes de Fraga amb el comtat d'Urgell i el vescomtat de Bearn. El rei va permutar les rendes que havien anat a parar a mans del comtat d'Urgell i les retornà a Fraga. el 1215.
Participà en les campanyes de la conquesta de Mallorca i la conquesta de València, en la qual va liderar el Setge de Borriana, on fou ferit el 1235 i morí el 1237 al Puig de Santa Maria.

## Referències

* ↑ «Bernat Guillem d'Entença». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* (castellà) La voz del Bajo Cinca, Bernat Guillem d'Entença señor de Fraga (1215-1238)
* El castell de Mora d'Ebre: Els Barons d'Entença Arxivat 2012-02-28 a Wayback Machine.
# Biniville

Biniville és un municipi francès situat al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 92 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Biniville era de 92 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 42 habitatges, 36 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 1 estava desocupat. 41 eren cases i 1 era un apartament. Dels 36 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 6 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Biniville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 1 |
| 1 | 80 a 84 | 1 |
| 3 | 75 a 79 | 2 |
| 3 | 70 a 74 | 2 |
| 1 | 65 a 69 | 4 |
| 1 | 60 a 64 | 1 |
| 6 | 55 a 59 | 2 |
| 3 | 50 a 54 | 3 |
| 2 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 2 |
| 4 | 35 a 39 | 2 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 2 | 25 a 29 | 2 |
| 2 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 3 |
| 4 | 10 a 14 | 1 |
| 5 | 5 a 9 | 1 |
| 2 | 0 a 4 | 3 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 56 persones, 38 eren actives i 18 eren inactives. De les 38 persones actives 34 estaven ocupades (17 homes i 17 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 18 persones inactives 8 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Biniville hi havia 9 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 444 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Biniville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Biniville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Bollezeele

Bollezeele (en neerlandès Bollezele, en flamenc occidental Bollezele) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord, que forma part de la Westhoek. L'any 2006 tenia 1.382 habitants. Limita al nord amb Eringhem, a l'oest amb Merckeghem, a l'est amb Zegerscappel, al sud-oest amb Volckerinckhove, al sud-est amb Arnèke i al sud amb Broxeele i Rubrouck.

## Demografia

Evolució de la població Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 258 | 1 383 | 1 539 | 1 588 | 1 662 | 1 708 | 1 740 | 1 800 | 1 769 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 732 | 1 718 | 1 776 | 1 811 | 1 815 | 1 798 | 1 805 | 1 700 | 1 649 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 620 | 1 591 | 1 585 | 1 550 | 1 560 | 1 543 | 1 562 | 1 506 | 1 463 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 439 | 1 389 | 1 328 | 1 500 | 1 476 | 1 382 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marie-Joseph Dubreucq | |
# Bon Scott

Ronald Belford conegut com a "Bon Scott" (Kirriemuir, Escòcia, 9 de juliol de 1946 – Londres, Anglaterra, 19 de febrer de 1980) fou un cantant de rock australià nascut en Escòcia, cèlebre per haver sigut el segon vocalista de la banda de hard rock AC/DC des del 1974 fins a l'any de la seva mort que va ser el 1980, succeint a Dave Evans, que només va participar en dos singles. Per això molts consideren a Bon com el cantant original, ja que va ser ell qui va participar en la primera discografia de AC/DC. Fou introduït en el saló de la fama del rock al costat dels membres actuals de AC/DC el 2003. El juliol de 2004 la revista del Regne Unit Classic Rock el va col·locar en el primer lloc de la seva llista The 100 greatest frontmen (100 millors líders de la banda) por davant de Robert Plant i Freddie Mercury.

## Referències

* ↑ Wall, Mick. AC/DC: Hell Aint a Bad Place to Be. Londres: Orion Publishing group, 2012. ISBN 9781409115359.
* ↑ «Heavy Metal's All-Time Top 100 Vocalists». Up the Downstair, 02-12-2006. Arxivat de l'original el 2012-03-24. [Consulta: 11 agost 2016].
# Bon Nadal, Mr. Lawrence

Bon Nadal, Mr. Lawrence (títol original en japonès: 戦場のメリークリスマス, Senjō no merī kurisumasu; internacionalment en anglès: Merry Christmas Mr. Lawrence) és una pel·lícula dramàtica anglo-japonesa coescrita i dirigida per Nagisa Ōshima, estrenada l'any 1983.
El guió, escrit per Nagisa Ōshima i Paul Mayersberg, es basa en dos llibres autobiogràfics de l'experiència durant la Segona Guerra Mundial de Laurens van der Post: The Seed and the Sower (1963) i The Night of the New Moon (1970). Ryūichi Sakamoto va escriure la música i les paraules del tema principal de la banda-original, «Forbidden Colours» featuring David Sylvian que va esdevenir un èxit mundial en diversos països.
La pel·lícula va ser seleccionada en competició oficial al Festival de Canes 1983. La música de Sakamoto guanya el BAFTA de la millor música de pel·lícula.
Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula conta les relacions interpersonals i les diferències culturals entre quatre homes en un camp de presoners japonesos a Java durant la Segona Guerra Mundial l'any 1942. Els personatges són el major Jack Celliers (David Bowie), un presoner rebel turmentat per un secret culpable de joventut, el capità Yonoi (Ryūichi Sakamoto), el jove comandant del camp totalment consagrat al seu país, el tinent coronel John Lawrence (Tom Conti), un oficial britànic que ha viscut al Japó i parla perfectament japonès, i el sergent Hara (Takeshi Kitano), que sembla un bèstia, però que té encara una mica d'humanitat i manté una relació privilegiada i amistosa amb Lawrence, tenint en compte les condicions de guerra.

## Repartiment

* David Bowie: Major Jack Celliers
* Tom Conti: Tinent-Coronel John Lawrence
* Jack Thompson: capità Hicksley
* Ryūichi Sakamoto: Capità Yonoi
* Takeshi Kitano: Sergent Gengo Hara
* Johnny Okura: Guarda Kanemoto
* Alistair Browning: Guarda Jong
* James Malcolm: Germà de Celliers
* Chris Broun: Celliers, amb 12 anys
* Yuya Uchida: comandant de la presó militar
* Ryunosuke Kaneda: President del tribunal
* Takashi Naitō: Tinent Iwata
* Tamio Ishikura: Fiscal
* Rokko Toura: Intèrpret
* Kan Mikami: Tinent Ito

## Producció

El rodatge es va desenvolupar a Rarotonga, a les illes Cook i a Auckland, a Nova Zelanda.

## Rebuda

Bon Nadal, Mr. Lawrence té una rebuda positiva de la crítica, obtenint el 79% en el lloc Rotten Tomatoes, per 19 crítics i una mitjana de 6.2/10.
La pel·lícula totalitza uns ingressos de 2.306.560 dòlars als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Bon Nadal, Mr. Lawrence». Ésadir.cat. [Consulta: 21 abril 2022].
* ↑ «Merry Christmas Mr. Lawrence». The New York Times.
* ↑ «Furyo Filming locations» (en anglès). IMBD.
* ↑ «Merry Christmas, Mr. Lawrence (1983)». Rotten Tomatoes.
* ↑ «Merry Christmas Mr. Lawrence (1983) - Box Office Mojo» (en anglès). [Consulta: 25 desembre 2017].
* ↑ «Merry Christmas, Mr. Lawrence (1983) - Financial Information». The Numbers.

## Enllaços externs

* Bon Nadal, Mr. Lawrence a Goita què fan, ara!
# Boniswil

Boniswil és un municipi del cantó d'Argòvia (Suïssa), situat al districte de Lenzburg.

## Enllaços externs

* Web oficial del municipi
Boniswil en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Bidjabidjan

Bidjabidjan és un municipi de Guinea Equatorial, de la província de Kié-Ntem a la Regió Continental. El 2001 tenia 5.167 habitants. Es troba prop de la frontera amb el Camerun a una dotzena de kilòmetres a l'oest d'Ebebiyín.

## Referències

* ↑ «Equatorial Guinea: Provinces, Major Cities & Localities» (en anglès), 16-05-2020. [Consulta: 20 juliol 2024].
# Feldespat alcalí

El terme «feldespat alcalí» es refereix a un feldespat ric en potassi i/o sodi dominant del qual no es coneix la simetria ni la distribució d'Al i Si; pot referir-se a:
* Anortoclasa
* Microclina
* Ortosa
* Pertita
* Sanidina
* Albita sòdica

## Referències

* ↑ «Alkali Feldspar: Alkali Feldspar mineral information and data.». [Consulta: 22 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Feldespato alcalino Geoaprendo (castellà)
# Eduard Torrents i Boqué

Eduard Torrents i Boqué fou un músic i compositor català nascut a La Selva del Camp el 1850.
Als quatre anys ja tocava el piano i als set ja podia substituir el seu pare, que era organista. Als tretze anys es va traslladar a Barcelona i va entrar a l'orquestra del teatre Circo Barcelonés com a violí, alhora que es donava a conèixer per diverses composicions.
El 1873 es va traslladar a París per perfeccionar la seva educació artística. Més tard va anar a Amèrica amb el violinista Robles, i va ser al Brasil, Uruguai, Paraguai i Argentina, països en els que va fer actuacions amb força èxit. Es va establir a Montevideo i més tard a Buenos Aires on el 1883 va estrenar la seva òpera Gualterio amb un gran èxit.
Va compondre a més a més obres religioses i d'altres gèneres.
A l'Argentina se'l coneix com a Eduardo Torrens Boque. Es desconeix la data del seu traspàs.

## Obres

Música escènica
* 1879-83 - Gualterio
* 1893 - Marangor
* 1895 - La chumbera
* 1899 - Il segreto
Veu i piano
* 1874 - La coqueta porteña
Música de cambra
* 1876 - Ay del herido
Piano
* 1876 - El cielito
* 1876 - El gato porteño
* 1880 - Ayes del alma
* 1882 - Tarantella
* 1887 - Recuerdos de España
Altres obres
* 1866 - El canto de una aldeana
* 1866 - Himno a nuestros valientes del Pacífico
* 1871 - La misteriosa

## Referències

* ↑ CARGOLINI, Alejandra. «Torrens Boqué, Eduardo», Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002, vol. 10, p. 391-392.
* https://www.enciclopedia.cat/ec-gec-0066799.xml