OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eusebio Calonge y Fenollet

Eusebio Calonge y Fenollet (Vitòria, 15 de desembre de 1813-Madrid, 28 d'octubre de 1873) va ser un militar, polític i diplomàtic espanyol, ministre durant el regnat d'Isabel II d'Espanya.

## Biografia

Pertanyia a una família d'origen català. El 1827 assolí el grau de cadet a l'Acadèmia Militar de Sevilla i va lluitar en la Primera Guerra Carlina del costat d'Isabel II i participà en les campanyes del Maestrat contra el cap carlí Ramon Cabrera i Griñó, raó per la qual va rebre la Creu Llorejada de Sant Ferran. També lluità en la Segona Guerra Carlina (1848), després de la qual aconseguí el grau de tinent general.
Adscrit políticament al Partit Moderat, va haver d'exiliar-se durant la Regència de Baldomero Espartero (1841). Va tornar a Espanya en 1843 per ocupar un escó de Diputat per Terol en 1844, per Tíjola en 1846 i per Montalbán en 1850. Entre 1852 i 1854 ocupa la Capitania General de Navarra, i anteriorment havia ocupat la de Campo de Gibraltar i les Illes Canàries. En 1853 també fou nomenat senador vitalici.
Durant el darrer govern de Ramón María Narváez (1866-1868) va ocupar interinament el Ministeri de Marina durant tres dies i el Ministeri d'Estat fins a juny de 1867, any en què també fou vicepresident del Senat d'Espanya. Fou guardonat amb la gran creu de l'Orde de la Torre i de l'Espasa. En el moment de l'esclat de la revolució de 1868 era capital general de Valladolid i es posà de part d'Isabel II, participant en la repressió dels revoltats a Santander. En 1870 fou donat de baixa de l'exèrcit per atribuir-se la presidència del Senat. Readmès novament en l'exèrcit, en fou expulsat novament en negar-se a reconèixer com a rei Amadeu de Savoia. En 1873 fou readmès i donat de baixa una tercera vegada.

## Referències

* ↑ Eusebio Calonge a xtec.cat
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ «Ministros y miembros de organismos de gobierno. Regencias, Juntas de Gobierno, etc (1808-2000)». Centro de Ciencias Humanas y Sociales (CCHS) del CSIC. Arxivat de l'original el 2018-10-05. [Consulta: 29 novembre 2015].
* ↑ Eusegio Calonge a geneall.net
* ↑ Diego Caro Cancela (dir). Diccionario biográfico de parlamentarios de Andalucía, 1810-1869: A-G. Centro de Estudios Andaluces, 2010, p. 287.
# Unitat de Droga i Crim Organitzat

Les Unitats de Droga i Crim Organitzat (en castellà: Unidades de Droga y Crimen Organizado, UDYCO), són unitats especialitzades del Cos Nacional de Policia espanyol pertanyents a la Comissaria General de Policia Judicial, dedicades a la lluita contra el narcotràfic i el crim organitzat. La unitat es va crear el 1997, en compliment del Pla Global de Mesures contra les Drogues, amb la finalitat de que la policia espanyols tingués una resposta integral a les activitats delictives tant a nivell nacional com transnacional. El desplegament inicial de la Udyco va prioritzar zones habituals del crim organitzat com el País Valencià, Catalunya, Madrid, Andalusia, Gibraltar, Galícia o les Illes Canàries.

## Referències

* 1 2 «La Policia Nacional crea una nova unitat contra narcotraf icants i crim organitza» (pdf). Diari de Girona, 27-04-1997, p. 25 [Consulta: 30 juliol 2021]. «Arxiu Municipal de Girona»
# Hitler: The Last Ten Days

Hitler: The Last Ten Days és una pel·lícula italo-britànica que descriu la vida d'Adolf Hitler els últims dies de la seva existència, reclús al seu búnquer a Berlín. La pel·lícula (dirigida per Ennio De Concini el 1972, estrenada el 1973) és il·lustrada amb documents d'època. Explica el mateix assumpte que la pel·lícula Der Untergang (La Caiguda) de 2004.

## Argument

La història se situa a Berlín en els últims dies de la Segona Guerra Mundial quan Adolf Hitler el 20 d'abril de 1945 es trobava amb la seva amant Eva Braun al Führerbunker sota terra, on van a viure els últims 10 dies de vida fins al seu suïcidi, que es va produir el 30 d'abril.
La narració es basa en la història d'un veritable testimoni, l'oficial Gerhard Boldt, que era al Führerbunker fins poc abans del suïcidi de Hitler. En els crèdits hi ha un record (la signatura és tot just llegible). En la pel·lícula, la part de Boldt està personificada en el jove oficial que ve del Grup d'Exèrcits del Vístula per informar Hitler (l'episodi del mapa equivocat correspon precisament al que havia explicat Boldt).
En la pel·lícula, el jove oficial es salva de la pira funerària de Hitler oferint-se voluntari per portar una còpia del testament de Hitler a través de les línies russes, i un cop que surt, queda commocionat per les ruïnes de Berlín, i en un rampell d'ira, estripa el testament. En la història de Boldt no hi aquest final "políticament correcte", sinó un més prosaic quan Boldt surt a la superfície es troba l'Exèrcit Rus i, adonant-se que la seva missió no té sentit, pensa a salvar-se a si mateix llançant el seu uniforme.

## Repartiment

* Alec Guinness: Adolf Hitler
* Simon Ward: capità Heinrich Hoffman
* Adolfo Celi: general Hans Krebs
* Gabriele Ferzetti: mariscal Wilhelm Keitel
* Doris Kunstmann: Eva Braun
* Michael Goodliffe: general Weidling

## Anècdota

En el rodatge el 1972, Sir Alec Guinness havia hagut d'assegurar-se amb la Lloyds de Londres, ja que la semblança era tan colpidora que es temia per a la seva vida.
# Francesc Jubany

«Francesc Jubany» té aquests significats:
* Francesc Jubany i Del Castillo (Arenys de Mar, el Maresme, 1922 – la Garriga, 1989) fou alcalde franquista de la Garriga (1958 - 7 d'agost de 1970).
* Francesc Jubany i Carreras (Barcelona, 1787-1852) pintor català
# Barranc de la Serra

El Barranc de la Serra és un torrent del Solsonès afluent per l'esquerra de la Riera de Sanaüja. Neix al vessant nord del Serrat Menor, a menys de 500 metres de l'ermita de Sant Quirze. De direcció predominant cap a les 10 del rellotge, passa pel sud de la masia de Cal Xima després de rebre per la dreta les aigües del seu únic afluent. Tot el seu curs transcorre pel terme municipal de Llobera.

## Xarxa hidrogràfica

El seu únic afluent té una longitud de 655 metres. En conseqüència, la seva xarxa hidrogràfica consta de dos cursos fluvials que sumen una longitud total de 2.425 m. que també transcorren íntegrament pel terme de Llobera.

## Vegeu també

* Font del Xopet

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de la Riera de Sanaüja full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Clàssica de Sant Sebastià 2000

La Clàssica de Sant Sebastià 2000, 20a edició de la Clàssica de Sant Sebastià, és una cursa ciclista que es va disputar el 12 d'agost de 2000. El vencedor final fou el neerlandès Erik Dekker, de l'equip Rabobank ProTeam, seguit pel belga Andrei Txmil i el letó Romāns Vainšteins.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Erik Dekker (NED) | Rabobank ProTeam | 5h 16' 01" |
| 2 | Andrei Txmil (BEL) | Lotto-Adecco | + 04" |
| 3 | Romāns Vainšteins (LAT) | Vini Caldirola-Sidermec | m. t. |
| 4 | Paolo Bettini (ITA) | Mapei-Quick Step | m. t. |
| 5 | Oscar Freire (ESP) | Mapei-Quick Step | m. t. |
| 6 | David Cañada (ESP) | ONCE | m. t. |
| 7 | Davide Rebellin (ITA) | Liquigas-Pata | m. t. |
| 8 | Andrei Kivilev (KAZ) | AG2R-Décathlon | m. t. |
| 9 | Miguel Ángel Martín Perdiguero (ESP) | Vitalicio Seguros | m. t. |
| 10 | Peter Farazijn (BEL) | Cofidis | m. t. |

## Enllaços externs

* Web de la cursa Arxivat 2005-12-20 a Wayback Machine.
* Resultats a cyclingbase.com Arxivat 2010-11-22 a Wayback Machine.
# Turboventilador d'engranatges

Un turboventilador d'engranatges és un tipus de motor d'aviació turboventilador, amb un reductor de velocitat planetari entre el ventilador i l'eix de baixa pressió que permet que cadascun d'ells giri a la seva velocitat angular òptima. Aquesta configuració augmenta l'índex de derivació i, per tant, millora l'eficiència del turboventilador respecte a altres dissenys.
Havent valorat un disseny d'engranatges, General Electric decidí prescindir-ne per al seu motor CFM LEAP, citant qüestions de pes i fiabilitat. Pratt & Whitney, en canvi, desenvolupà el turboventilador d'engranatges PW1000G.

## Referències

* ↑ Mr Ernest S Arvai; Dr Addison M Schonland Breakthrough: The Geared Turbofan from Pratt & Whitney. AirInsight, 10 juliol 2014, p. 8–. ISBN 978-1-5004-7735-6.
* ↑ Ahmed F. El-Sayed. Fundamentals of Aircraft and Rocket Propulsion. Springer, 25 maig 2016, p. 469–. ISBN 978-1-4471-6796-9.
* ↑ Bernie MacIsaac; Roy Langton Gas Turbine Propulsion Systems. John Wiley & Sons, 29 agost 2011, p. 262–. ISBN 978-0-470-06563-1.
* ↑ Krauskopf, L. «GE exec says avoided geared design in jet engine battle with Pratt» (en anglès). Reuters, 15 setembre 2014.
# Turbovela

Una turbovela (en francès "turbovoile") és una vela rígida que pot propulsar un vaixell aprofitant la força del vent (modificant el flux d'aire incident). Tot i que funciona segons un principi diferent, està inspirada en l'efecte Magnus i el rotor Flettner.

## Funcionament

Una turbovela consta d'un cilindre buit de secció ovalada i d'un aleró orientable que sobresurt situat al llarg del cilindre. A més disposa d'un sistema d'aspiració que xucla l'aire des de l'exterior cap a l'interior a través d'una ranura practicada al llarg del cilindre.
L'orientació de la ranura i l'aleró es fa en funció de la direcció del vent aparent i el rumb del vaixell. L'objectiu és que el flux d'aire sigui modificat de forma que la zona de pressió més baixa quedi en la posició òptima per a propulsar el vaixell. La força provocada pel vent aparent és perpendicular a l'eix del cilindre. La direcció de la força depèn de l'orientació de la vela. (Vegeu el diagrama del funcionament a "Enllaços externs").

## Vegeu també

La denominació composta de turbo-vela deriva del sistema d'aspiració (turbo) i de la funció del conjunt (que actua com una vela, modificant el flux d'aire).

## Inventor

L'inventor de la "turbovela" fou el comandant Cousteau que el va aplicar al vaixell oceanogràfic Alcyone de la seva propietat.

## Enllaços externs

* Description of Turbosail
* Aerodynamic simulation article describing the functioning of the turbosail Arxivat 2006-11-28 a Wayback Machine.
* Cousteau Society (Vegeu un video del funcionament a "Technology"/Turbosail
* Turbosail Patent

## Referències

* ↑ Crisafulli, Tricia. "Turbosail" propulsion system to be placed on French ship. American Metal Market, 24 juny 1985.
# Unión Balompédica Conquense

La Unión Balompédica Conquense és un club de futbol de Castella-La Manxa, de la ciutat de Conca. Disputa els seus partits en l'estadi de la Fuensanta.
El club va néixer 1946. No va ser fins a la temporada 1987-88 que debutà a la Segona Divisió B.
L'únic títol oficial del club en els seus 60 anys d'història és una Copa de la Lliga de Tercera Divisió de la temporada 1984-85. L'equip va eliminar successivament els clubs SDG Segoviana, CD Fuensalida, CD Oberena, SE Portmany i UD Las Palmas Atlético a la final.
També ha estat campió de Tercera Divisió la temporada 2006/07, descendint novament a la categoria el 2012.

## Dades

* Temporades a Primera Divisió: 0
* Temporades a Segona Divisió: 0
* Temporades a Segona Divisió B: 10
** 1987/88 (19è)
** 1998/99 (5è)
** 1999/00 (10è)
** 2000/01 (16è)
** 2001/02 (12è)
** 2002/03 (7è)
** 2003/04 (6è)
** 2004/05 (2n)
** 2005/06 (18è)
** 2007/08 ?
* Temporades a Tercera Divisió: 35
* Temporades a Categories regionals: 17
* Millor posició a la lliga: 2n (a 2a B, temporada 04-05)
* Pitjor posició a la lliga: 19è (a 2a B, temporada 87-88)

## Referències

* 1 2 3 Conca, Antonio de. La gran historia de la Unión Balompédica Conquense. Diputación Provincial de Cuenca, 2013.
* ↑ Clavo, Eduardo Rodríguez. Camino Soria. Contra, 2018-02-14. ISBN 978-84-947869-4-5.
* ↑ «El descenso del Conquense pone una Tercera más emocionante». abc.es, 28-05-2012. [Consulta: 1r juny 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial del club
# Unión Colorada y Batllista

La Unión Colorada y Batllista (UCB) és un sector polític del Partit Colorado de l'Uruguai. El seu nom fa referència al partit polític del qual forma part i a les idees proposades pel batllisme. No obstant això, els pensaments socialdemòcrates es van perfilar en un sector encara més conservador amb el temps.
Alguns dels seus membres més destacats van ser els expresidents Óscar Diego Gestido i Jorge Pacheco Areco.
El 1994 va ser elegit el seu últim diputat, Jorge Pacheco Klein; la magra votació del sector va ocasionar l'allunyament de nombrosos dirigents com Óscar Magurno Souto i Jude. El 1998, amb la mort de Pacheco, el seu fill va renunciar a la banca parlamentària que va ser ocupada pel seu primer suplent, Alberto Iglesias, i aquest va enarborar el lideratge del sector. D'altra banda, el 2004 va donar suport a Guillermo Stirling, candidat a la presidència pel seu partit.
La UCB no ha tornat a obtenir cap representació parlamentària fins a la data. Actualment, Alberto Iglesias ocupa una butaca al Comitè Executiu Nacional del Partit Colorado, i va donar suport a la precandidatura de Pedro Bordaberry durant les eleccions internes de juny de 2009.

## Referències

* ↑ (castellà) Article informatiu sobre el Partit Colorado
* ↑ (castellà) Espectador: "La UCB impulsa a Stirling", consultat el 20 de juliol de 2004
* ↑ (castellà) El País: "Unión de batllistas con Amorín y Viera" Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Plebiscit de 1980 a l'Uruguai
* Unión Nacional Reeleccionista
# Unión Baloncesto la Palma

La Unión Baloncesto la Palma és un club de bàsquet de Santa Cruz de La Palma (Canàries). El club va ser fundat el 1978 amb el nom d'Asociación Amigos del Baloncesto-UB La Palma. No va ser fins a la temporada 1996-1997 que l'equip va pujar a la lliga EBA. Durant la temporada 1999-2000 la FEB va invitar a l'equip canari a jugar a la recén creada lliga LEB 2, que reunia als millors equips de la lliga EBA. La temporada 2002-2003 compra els drets de la Universidad Complutense, i participa per primera vegada a la lliga LEB, i l'equip sènior va desaparèixer en 2012.

## Referències

* ↑ Puertas, Jose Manuel. «La ACB se plantea concentrarse en Canarias para acabar la temporada en la Liga Endesa lejos del coronavirus» (en castellà). Libertad Digital, 13-04-2021. [Consulta: 1r juliol 2021].
# Vallès Visió

Vallès Visió, la televisió digital pública del Vallès Oriental, és un canal gestionat pel Consorci Teledigital Mollet, integrat inicialment per 9 municipis de la zona sud del Vallès Oriental: Mollet del Vallès, Parets del Vallès, Montornès del Vallès, La Llagosta, Montmeló, Sant Fost de Campsentelles, Martorelles i Vallromanes. Tot i això: La Llagosta, Sant Fost de Campcentelles, Vilanova del Vallès i Santa Maria de Martorelles han sortit del projecte de televisió pública del Baix Vallès.
Va iniciar les seves emissions regulars el 25 de març de 2010, després d'emetre (en fase de proves) des del 19 de febrer. El primer mig any va rebre 100.000 visites. Amb la TDT va passar a arribar al Vallès Oriental i part de l'Occidental. El 2013, de manera paral·lela a l'acomiadament del director, el mitjà va reduir el pressupost, el que va afectar el sou del 60% de la plantilla i l'horari, que es va reduir un 12%, passant a mantenir només deu programes de producció pròpia. Quan no emet producció pròpia ho fa a través de la Xarxa de Televisions Locals, on també hi col·laboren amb alguns reportatges locals.
Jordi Seguer, que era director del mitjà, va ser acomiadat el març del 2013 del Consorci Teledigital Mollet després de denunciar que hi havia censura als informatius de la cadena local. Anys més tard, el 2015, la justícia va desestimar en un primer moment la demanda d'improcedència i nul·litat per l'acomiadament de Seguer, però el 2016 el TSJC va declarar la nul·litat de l'acomiadament i condemnà l'empresa a pagar-li 100.000 euros.

## Programes

* Planeta Canalla
* Badabam

## Referències

* ↑ «El web de Vallès Visió supera les 100.000 visites en cinc mesos» (en catalan). [Consulta: 12 març 2019].
* ↑ «VOTV i Vallès Visió retallen els seus respectius pressupostos». Nació Digital, 12-01-2013 [Consulta: 27 juliol 2014].
* ↑ «Vallès Visió ha de retallar jornada i sou a un 60% de la plantilla». [Consulta: 12 març 2019].
* ↑ «La XAL emet un reportatge produït per Vallès Visió sobre la Mostra de Titelles». Mollet a mà, 19-04-2012 [Consulta: 9 juny 2015]. Arxivat 3 de març 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 9 juny 2015].
* ↑ «Despido fulminante del director de Vallès Visió TV». La Vanguardia, 21-03-2013 [Consulta: 27 juliol 2014].
* ↑ «Acomiadat el director de Vallès Visió després de denunciar censura». Comunicació21, 19-03-2013 [Consulta: 27 juliol 2014].
* ↑ NacióGranollers. «Vallès Visió fa fora el director després que denunciés que hi ha censura al canal públic | NacióGranollers». [Consulta: 12 març 2019].
* ↑ «Vallès Visió obligada a readmitir como director y a indemnizar con 100.000 euros al regidor de ERC, Jordi Seguer | Revista Digital del Vallès» (en castellà). [Consulta: 12 març 2019].
* ↑ «'Planeta canalla', el nou programa infantil de VOTV i Vallès Visió». La xarxa, 04-04-2015 [Consulta: 9 juny 2015].
* ↑ «Vallès Visió estrena 'Badabam!', un nou espai dedicat al món de la màgia». La Xarxa, 02-04-2014 [Consulta: 9 juny 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial Vallès Visió Arxivat 2015-06-23 a Wayback Machine.
# Vicent Fe Castell

Vicent Fe Castell (Manuel, 15 de març de 1875 - Mèxic, 27 de novembre de 1945) fou un periodista i polític valencià.

## Biografia

Estudià farmàcia i medicina a la Universitat de València. Abans d'acabar els estudis col·laborava a El Mercantil Valenciano, del que durant la Segona República Espanyola en fou director. Després es vinculà al valencianisme i al republicanisme, col·laborant a València Nova (1906), El Cuento del Dumenche (1908) i El Cuento Valencià (1910) i escrivint obres de teatre i sainets en valencià a l'estil d'Eduard Escalante. El 1929 fou desterrat per la dictadura de Primo de Rivera i posteriorment milità a Acció Republicana.
A les eleccions generals espanyoles de 1931 fou candidat per la Dreta Liberal Republicana, però no fou escollit. A les eleccions generals espanyoles de 1936 fou elegit diputat per la província de Castelló com a independent dins Izquierda Republicana. Durant la guerra civil espanyola el seu diari El Mercantil Valenciano fou intervingut per les autoritats fins a 1937 i el seu xalet al Vedat de Torrent fou residència del general José Miaja Menant
En acabar la Guerra Civil espanyola es va exiliar a França i gràcies al SERE pogué marxar a la República Dominicana i després a Mèxic, on va morir en 1945.

## Obres

* El primer tenor (1896)
* Portfolio de València (1898)
* Els payasos (sic) llibret de sarsuela en col·laboració amb Joan Baptista Pont i Moncho, música de José García Sola i Eduard Genís
* Les viudes de la plaseta, els festeros de la guasa o Catarrocha descuberta (1900)
* Els fantasmes del solar o Les coses de València (1907)
* Carmela la pentinaora (1908)

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats

## Enllaços externs

* Obres de Vicent Fe Arxivat 2009-12-24 a Wayback Machine.
* Vicent Fe Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a memoriavalencianista.cat
# Unai Elorriaga Zubiaur

Unai Elorriaga Zubiaur (Barakaldo, 22 de juny de 1980) és un ciclista basc que competeix en pista i en ruta.

## Palmarès en pista

* 2005
** Campió d'Espanya en Puntuació
** Campió d'Espanya en Persecució per equips (amb Aitor Alonso, Asier Maeztu i Mikel Gaztañaga)
* 2007
** Campió d'Europa en Òmnium Endurance
** Campió d'Espanya en Madison (amb Aitor Alonso)
* 2009
** Campió d'Espanya en Puntuació
** Campió d'Espanya en Madison (amb Asier Maeztu)
* 2011
** Campió d'Espanya en Scratch

### Resultats a la Copa del Món

* 2008-2009
** 1r a Melbourne, en Madison (amb David Muntaner)
* 2011-2012
** 1r a la Classificació general i a la prova de Cali, en Puntuació

## Palmarès en ruta

* 2002
** Campió d'Espanya sub-23 en ruta
** 1r a la Oñati Saria
* 2005
** 1r a la Cursa Ciclista del Llobregat
* 2010
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Cantàbria

## Enllaços externs

* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a Sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Valoració del blanc

En tota anàlisi volumètrica, que és un tipus de mètode d'anàlisi químic que consisteix en poder calcular la concentració desconeguda d'un reactiu conegut, es realitza una valoració del blanc.
En tota valoració s'utilitza un dissolvent, que sol ser aigua, i un indicador per a assegurar-nos que ni el dissolvent ni l'indicador consumeixin part de la substància que anem a valorar. Es basa en agafar el dissolvent i agregar-li unes gotes d'indicador, seguidament li afegim l'agent valorant fins que el dissolvent canviï de color. Els mL consumits els haurem de restar dels mL consumits de la valoració de l'analit, ja que aquests primers seràn el marge d'error i de consum que té l'indicador i el dissolvent.
# Valoració (escacs)

La valoració d'una partida, posició, o jugades d'escacs es fa, de banda dels comentaristes, fent servir símbols com ara el signe d'interrogació o el signe d'exclamació, per denotar si un moviment és bo o dolent. Els símbols emprats normalment són "??", "?", "?!", "!?", "!", i "!!". El símbol que toqui es juxtaposa en el text immediatament després del moviment (per exemple: Te7? o Rh1!?, vegeu notació algebraica).
L'ús d'aquests símbols és sempre en certa manera subjectiu, ja que diferents comentaristes empren els mateixos símbols de manera diferent. Fins i tot, l'ús dels símbols per un comentarista és sovint influït per la força de joc del jugador: una mala valoració posicional a la qual el comentarista hauria de donar un "??", si fos jugada per un Gran Mestre, podria passar sense comentaris. La valoració del comentarista tendeix també a estar influïda pel resultat de la partida; a l'11a partida del matx pel Campionat del món de 1972, Spasski va fer un moviment molt sorprenent, 14.Cb1, retrocedint amb el cavall a la seva casella inicial. Spasski va guanyar la partida, i els comentaristes invariablement varen donar al moviment dos signes d'exclamació. Edmar Mednis indica però que si Spasski hagués perdut la partida, el moviment hauria rebut molt probablement dos signes d'interrogació.

## Símbols d'avaluació dels moviments
### ?? (Greu errada)

El doble interrogant "??" indica una greu errada, un error molt dolent. Moviments típics que reben el doble interrogant són aquells que passen per alt si la dama és atacada o hi ha un escac i mat. Un moviment valorat amb "??" sovint porta a un jugador d'una posició guanyadora a unes taules o perdre, una posició de taules en una perdedora, o una posició perdedora eventual a perdre immediatament. Ocòrrer a tots els nivells de partides de tota mena de competidors humans, però només la majoria dels programes informàtics més bàsics cometen aquests errors obvis.

### ?! (Moviment dubtós)

Aquest símbol és similar a la "!?" (A baix), però en general indica que l'anotador creu que el moviment sigui objectivament dolent, encara que sigui difícil de refutar. El "?!" També s'utilitza sovint en lloc d'un "?" per indicar que el moviment no és del tot dolent. Un sacrifici que porta a un perillós atac que l'oponent ha de ser capaç de defensar-se si juga bé pot rebre un "?". Alternativament, això pot indicar un moviment que és realment dolent, però estableix un parany parany.

## Notes i referències

* ↑ Edmar Mednis, How to Beat Bobby Fischer, Dover Publications, 1997, pp. 278-79. ISBN 0-486-29844-2

## Bibliografia

* Enciclopèdia d'Obertures d'Escacs, Chess Informant (Šahovski informator), 1966.
* Euwe, Max; Hooper, David. A Guide to Chess Endings. Dover (1976 reprint), 1959. ISBN 0-486-23332-4.
* Müller, Karsten; Lamprecht, Frank. Fundamental Chess Endings. Gambit Publications, 2001. ISBN 1-901983-53-6.
* Nunn, John. Secrets of Rook Endings. Gambit Publications, 1999. ISBN 1-901983-18-8.

## Vegeu també

* Notació d'escacs
* Notació algebraica