OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xip d'ADN

Un xip d'ADN (de l'anglès DNA microarrays) és una superfície sòlida a la qual s'uneixen una sèrie de fragments d'ADN. Les superfícies emprades per fixar l'ADN són molt variables i poden ser vidre, plàstic i fins i tot xips de silici. Els arrays d'ADN són tècniques utilitzades per esbrinar l'expressió dels gens, monitoritzant els nivells de milers d'ells de forma simultània.
La tecnologia del xip d'ADN és un desenvolupament d'una tècnica molt utilitzada en biologia molecular, el Southern blot. Amb aquesta tecnologia es pot observar de forma gairebé instantània la presència de tots els gens del genoma d'un organisme (genotipatge), de tal manera que solen ser utilitzats per identificar gens que produeixen certes malalties mitjançant la comparació dels nivells d'expressió entre cèl·lules sanes i cèl·lules que estan desenvolupant certs tipus de malalties.

## Fabricació

Els xips d'ADN són fabricats usant una gran varietat de tecnologies. El gran desenvolupament d'aquesta tècnica ha arribat a causa de l'ús de Robots que són els que realitzen el treball d'alinear cada un dels gens en punts que se separen els uns dels altres per distàncies microscòpiques.
Els xips d'ADN es poden usar per detectar ARN, que pot o no ser traduït a proteïnes. Els científics es refereixen a aquesta classe d'anàlisi com "anàlisi d'expressió" o "anàlisi del transcriptoma". Amb ells poden analitzar des d'un a milers de gens, però cada experiment de xip d'ADN ha de portar adjunt les anàlisis genètiques en paral·lel. Els xips d'ADNs han accelerat de tota manera moltes investigacions.
L'ús de xips d'ADN per estudiar l'expressió de diversos gens va ser publicat el 1995, a la prestigiosa revista científica Science i el primer organisme eucariota amb tot el genoma (Saccharomyces cerevisiae) disposat en un xip d'ADN va ser publicat el 1997 a la mateixa revista.

## Vegeu també

* Cromosoma inorgànic basat en silici
# Xerraire de pit taronja

El xerraire de pit taronja (Garrulax annamensis) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc del centre del Vietnam, al sud d'Annam.

## Referències

* ↑ «Xerraire de pit taronja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Xurubovka

Xurubovka (en rus: Шурубовка) és un poble de l'óblast de Briansk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 33 habitants. Pertany al districte de Zlinka.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Yazid ibn Màzyad aix-Xaybaní

Yazid ibn Màzyad aix-Xaybaní (àrab: يزيد بن مزيد الشيباني, Yazīd ibn Mazyad ax-Xaybānī) fou ostikan d'Armènia vers el 787-788. Yazid va establir a Armènia els Rabia, que durant almenys uns cents anys van ser els àrabs majoritaris.
Va coincidir amb el patriarca Hovab de Dvin durant el qual els àrabs van saquejar el monestir de Sant Gregori a Bagavan i van executar alguns monjos.
El va succeir el 788 Abd al-Kadir al-Addaui. El 782 al-Mukanna es va aixecar però la seva revolta s'hauria acabat vers el 783. Al-Walid ibn Tarif aix-Xari es va revoltar amb els kharigites a Nisibin, el 794 i la seva revolta fou esclafada per Yazid vers el 796.
Yazid ben Mazyad al-Xaybani va governar per tercera vegada vers el 799-801
Vers el 799-800 el perill va venir dels khàzars que van assolar Geòrgia, i van ocupar Tbilisi. Un dels pocs que es va salvar de l'atac Khàzar a Geòrgia fou Vasak Bagratuní, perquè estava sota protecció directa de l'emperador romà d'Orient amb el títol de curopalata (per a ell, el seu fill Adarnases, i el seu net Aixot), i els khàzars tenien simpatia pels emperadors romans d'Orient. Yazid va aconseguir rebutjar als khàzars.

## Referències

* ↑ Eisenstein, H. «al-Walīd b. Ṭarīf». A: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs.. [1573-3912_islam_SIM_7849 Encyclopaedia of Islam] (en anglès). 2a ed.. Brill, 2012 [Consulta: 9 abril 2023].

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071, Paris, Payot, 1947 (réimpr. 1973, 1984, 1995, 2008), 644 p., p. 188-210.
* Canard, M.; Cahen, Cl.; Deny, J. "Armīniya". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 23 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/arminiya-COM_0064>
* Al-Baladhuri, Ahmad ibn Jabir. The Origins of the Islamic State, Part I. Nova York: Universitat de Colúmbia, 1916.
* Al-Tabari, Abu Ja'far Muhammad ibn Jarir. The History of al-Ṭabarī, Volume XXXIV: Incipient Decline.. Albany, NY: State University of New York Press, 1989. ISBN 0-88706-874-X.
* Ter-Ghevondyan, Aram. The Arab emirates in Bagratid Armenia. Lisboa: Fundació Calouste Gulbenkian, 1976.
* Al-Ya'qubi, Ahmad ibn Abu Ya'qub. Historiae, Vol. 2. Leiden: E. J. Brill, 1883.
# Woodcrest

Woodcrest és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 8.342 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woodcrest tenia 8.342 habitants, 2.550 habitatges, i 2.198 famílies. La densitat de població era de 318 habitants/km².
Dels 2.550 habitatges en un 38,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,2% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 13,8% no eren unitats familiars. En el 9,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 29,5% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 70.269 $ i la renda mediana per família de 73.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 56.473 $ mentre que les dones 33.607 $. La renda per capita de la població era de 27.901 $. Entorn del 6,2% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woodcrest». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woodcrest». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Zolotukha (Altai)

* Per a altres significats, vegeu «Zolotukha».
Zolotukha (en rus: Золотуха) és un poble del krai de l'Altai, a Rússia, que el 2013 tenia 902 habitants. Pertany al districte de Lóktevski.

## Referències

* ↑ Список населённых мест Сибирского края. – Том 1. Округа Юго-Западной Сибири. – Новосибирск: Сибирский Краевой Исполнительный Комитет. Статистический отдел, 1928. – 831 с.
# Zoltaiïta

La zoltaiïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom en honor de Tibor Zoltai (1926-2003), professor de geologia a la Universitat de Minnesota.

## Característiques

La zoltaiïta és un silicat de fórmula química BaV4+ 2V3+ 12(SiO₄)₂O$_{19}$. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6 a 7.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la zoltaiïta pertany a «09.AG: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats) amb anions addicionals; cations en coordinació > [6] +- [6]» juntament amb els següents minerals: abswurmbachita, braunita, neltnerita, braunita-II, långbanita, malayaïta, titanita, vanadomalayaïta, natrotitanita, cerita-(Ce), cerita-(La), aluminocerita-(Ce), trimounsita-(Y), yftisita-(Y), sitinakita, kittatinnyita, natisita, paranatisita, törnebohmita-(Ce), törnebohmita-(La), kuliokita-(Y), chantalita, mozartita, vuagnatita, hatrurita, jasmundita, afwillita, bultfonteinita i tranquillityita.

## Formació i jaciments

La zoltaiïta va ser descoberta al dipòsit Wigwam, a la Divisió Minera de Revelstoke (Columbia Britànica, Canadà). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Zoltaiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Zincocromita

La zincocromita és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de l'espinel·la. Rep aquest nom per ser l'anàleg amb zinc de la cromita.

## Característiques

La zincocromita és un òxid de fórmula química ZnCr₂O₄. Cristal·litza en el sistema isomètric. Forma cristalls euèdrics, mostrant seccions hexagonals de dodecàedres, de fins a 50μm, fortament zonats. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 5,5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la zincocromita pertany a «04.BB: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 3:4 i similars, amb només cations de mida mitja» juntament amb els següents minerals: cromita, cocromita, coulsonita, cuprospinel·la, filipstadita, franklinita, gahnita, galaxita, hercynita, jacobsita, manganocromita, magnesiocoulsonita, magnesiocromita, magnesioferrita, magnetita, nicromita, qandilita, espinel·la, trevorita, ulvöspinel·la, vuorelainenita, hausmannita, hetaerolita, hidrohetaerolita, iwakiïta, maghemita, titanomaghemita, tegengrenita i xieïta.

## Formació i jaciments

Es troba substituint aegirina cròmica en metasomatismes micàcis. Va ser descoberta l'any 1986 a la mina Srednyaya Padma, al dipòsit d'urani i vanadi de Velikaya Guba, a la península de Zaonezhie (Carèlia, Rússia). També ha estat descrita a Dolo Hill (Nova Gal·les del Sud, Austràlia), a la mina Tarkwa (Ghana), al dipòsit de pal·ladi i or de Chudnoe (Komi, Rússia) i als placers de Quebrada Grande (Bolívar, Veneçuela). Sol trobar-se associada a quars i aegirina.

## Referències

* ↑ «Zincochromite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 abril 2016].
* 1 2 «Zincochromite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 18 abril 2016].
# Zincobotriògen

El zincobotriògen és un mineral de la classe dels sulfats. El nom es deriva del seu contingut de zinc i la seva similitud amb el botriògen.

## Característiques

El zincobotriògen és un sulfat de fórmula química ZnFe$^{3+}$(SO₄)₂(OH)·7H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. És l'anàleg de zinc del botriògen, i l'homòleg poc hidratat de la chaidamuïta. Químicament és similar a la zincocopiapita i a la lishizhenita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, el zincobotriògen pertany a «07.DC: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; cadenes d'octaedres que comparteixen costats» juntament amb els següents minerals: aluminita, metaaluminita, butlerita, parabutlerita, fibroferrita, xitieshanita, botriògen, chaidamuïta i guildita.
Va ser descrit originalment com un nou mineral per Kwang-Chih et al. l'any 1964, però va ser considerat com un mineral que necessitava noves investigacions. Finalment va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016.

## Formació i jaciments

Es tracta d'un sulfat secundari molt rar de zinc i ferro (III), format a la zona d'oxidació. Va ser descoberta a la mina Xitieshan, a la localitat de Xitieshan, al comtat de Da Qaidam, a la prefectura Autònoma d'Haixi (Qinghai, Xina). També ha estat descrita a Cuya (Regió d'Arica i Parinacota, Xile), a la mina Sar Cheshmeh (Província de Kerman, Iran) i a diverses localitats dels estats nord-americans de Colorado i Arizona.

## Referències

* ↑ «Zincobotryogen» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Imatge d'un zincobotriògen
# Zona de Fractura d'Owen

La Zona de Fractura d'Owen és una falla transformant que transcorre al llarg del límit oriental de la placa aràbiga, separant-la de la placa indo-australiana durant la major part del seu recorregut, i també de la placa africana encara que durant menys longitud. S'estén des de la Dorsal de Carlsberg al sud, es troba amb el Rift de Sheba -segment de la dorsal d'Aden- i després continua cap al nord-est per la zona nord-oest de l'oceà Índic fins que es troba amb la zona de convergència de la regió fronterera Iran-Pakistan, on l'escorça continental de la Placa aràbiga impacta amb l'escorça continental de la placa euroasiàtica.
Alguns cops, el nom de Falla Transformant d'Owen s'utilitza per denotar la petita secció entre el final de la Dorsal d'Aden-Sheba i la Dorsal de Carlsberg. A més, aquesta àrea ha estat anomenada punt triple d'Aden-Owen-Carlsberg, encara que la Dorsal de Carlsberg estigui desplaçada del punt on la Falla/Zona de Fractura d'Owen intersecta el segment Sheba de la dorsal d'Aden.

## Referències

* (anglès) Peter Bird, Un model digital actualitzat dels límits de plaques,Geoquímica Geofísica Geosystems, 2003 PDF
# Zona de baixes emissions de Londres

La zona de baixes emissions de Londres (en anglès: London low emission zone, LEZ) és una zona de baixes emissions (ZBE) amb l'objectiu de reduir la contaminació de les emissions de vechiles dièsel comercials a Londres, Anglaterra. Els vehicles es defineixen per les seves emissions i els que superen els nivells predeterminats han de pagar un peatge en entrar al Gran Londres. La ZBE va començar a funcionar el 4 de febrer de 2008. Hi ha un projecte d'introducció gradual d'un règim més estricte a partir del 2012. El sistema és administrat per Transport for London.

## Referències

Transport for London :
Metro de Londres  · London Rail  · London Overground  · Docklands Light Railway  · London Trams  · Tramlink  · London Buses  · London Dial-a-Ride  · London River Services  · London Streets  · Public Carriage Office  · Victoria Coach Station  · Peatge de congestió de Londres  · London low emission zone  · Oyster card :
# Yang Junxia

Yang Junxia (2 de maig de 1989) és una esportista xinesa que competeix en judo, guanyadora d'una medalla de plata als Jocs Asiàtics de 2014, i una medalla de bronze al Campionat Asiàtic de Judo de 2016.

## Palmarès internacional

Jocs Asiàtics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2014 | Incheon ( Corea del Sud) | 2 | –63 kg |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2016 | Taskent ( Uzbekistan) | 3 | –63 kg |

## Referències

* ↑ Yang Junxia en Judoinside.com (anglès)
# Yeovil Town Football Club

El Yeovil Town Football Club és un club de futbol anglès de la ciutat de Yeovil, Somerset.

## Història

El Yeovil Football Club va ser fundat el 1890. Cinc anys més tard fou anomenat Yeovil Casuals FC i començà a jugar al Pen Mill Athletic Ground. El 1907 adoptà el nom Yeovil Town FC, i amb la fusió amb el club Petters United esdevingué Yeovil and Petters United. El nom retornà a Yeovil Town anteriorment a la temporada 1946-47.
El club ha jugat durant més d'un segle fora de la Football League. El club començà a ser conegut quan durant la FA Cup de la temporada 1948-49 eliminà equips com el Sunderland 2-1 a la quarta ronda, però fou vençut pel Manchester United per 8-0 a la següent. Entre 1955 i 1973 es proclamà tres cops campió de la Southern Football League. L'any 1979 fou membre fundador de la Football Conference. L'any 1985 descendí a la Isthmian League. El club es proclamà campió el 1988 i retornà a la Conference. L'any 2002 es proclamà campió del FA Trophy. Finalment es proclamà campió de la Football Conference el 2003 i assolí l'ascens a la Football League per la temporada següent. El 2004-05 es proclamà campió de la League Two. La temporada 2012-13 finalitzà quart a la League One, i disputà les eliminatòries d'ascens, en les quals després de derrotar el Sheffield United i el Brentford FC assolí l'ascens a la Segona Categoria anglesa.

## Palmarès

* Quarta Divisió anglesa:
** 2004-05
* Football Conference:
** 2002-03
* FA Trophy:
** 2002
* Isthmian League:
** 1987-88, 1996-97
* Southern League:
** 1954-55, 1963-64, 1970-71
* Southern League Western Division:
** 1923-24, 1931-32, 1934-35
* Western League:
** 1921-22, 1924-25, 1929-30, 1934-35
* Somerset Professional Cup:
** 1912-13, 1929-30, 1930-31, 1932-33, 1934-35, 1937-38, 1938-39, 1949-50, 1950-51, 1953-54, 1954-55, 1955-56, 1956-57 (compartit amb Bristol City), 1961-62, 1962-63, 1964-65, 1968-69 (compartit amb Frome Town), 1972-73, 1975-76, 1978-79, 1996-97, 1997-98, 2004-05
* Western League Cup:
** 1958-59
* Forse Somerset Charity Cup:
** 1910-11

## Referències

* ↑ «Managers». Yeovil town years. Arxivat de l'original el 2011-10-08. [Consulta: 9 setembre 2009].
* ↑ «Classic matches». Yeovil town years. Arxivat de l'original el 2011-10-08. [Consulta: 9 setembre 2009].
* ↑ «Season 1948-1949 and so to Maine Road». The Yeovil Town Story. Ciderspace. [Consulta: 9 setembre 2009].
* 1 2 «Yeovil Town». Talk Football. [Consulta: 9 setembre 2009].
* ↑ «Western Football League Cup 1955-1988». Western Football League. [Consulta: 6 gener 2013].
* ↑ febrer 2010 County Magazine Somerset FA

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club Arxivat 2011-07-24 a Wayback Machine.
* Yeovil Town a The Football League Arxivat 2013-03-12 a Wayback Machine.
* Yeovil Town a Sky Sports
# Yepoella

Yepoella és un gènere monotípic de saltícids (aranyes saltadores) argentines que conté l'única espècie, Yepoella crassistyli. Va ser descrit per primera vegada per María Elena Galiano l'any 1970, i es troba a l'Argentina.
Una segona espècie, Y. tenuistyli Galiano, 1970, es va traslladar a Theriella el 1996.

## Referències

* ↑ Galiano, M. E «Descripcion de Yepoella, un nuevo género de Salticidae (Araneae)» (en castellà). Revista del Museo Argentino de Ciencias Naturales Bernardino Rivadavia, 10, 1970, pàg. 155–173.
* ↑ «Gen. Yepoella Galiano, 1970» (en anglès). World Spider Catalog Version 20.0. Museu d'Història Natural de Berna, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Braul, A; Lise, A. A «Theriella, um novo gênero de Salticidae para a região Neotropical (Araneae)» (en portuguès). Biociências, 4, 1996, pàg. 175.

## Enllaços externs

* «Diagnostic drawings» (en anglès). Salticidae.
# Yer Demir Gök Bakır

Yer Demir Gök Bakır (en turc Terra de ferro, cel de coure) és una pel·lícula dramàtica alemanya-turca de 1987, escrita, produïda i dirigida per Zülfü Livaneli basat en la novel·la homònima de Yaşar Kemal, amb Rutkay Aziz com un simple vilatan elevat a l'estatus de santedat mentre encara viu. La pel·lícula, que es va estrenar a la secció Un Certain Regard al 40è Festival Internacional de Cinema de Canes el 4 de maig de 1987, va guanyar el premi OCIC al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1987 i un premi alemany de càmera per a Jürgen Jürges.

## Argument

Els vilatans d'un poble d'Anatòlia consideren com a sant a Tasbash, un home savi del poble que els defensa contra el terratinent que els vol arrabassar les collites, malgrat l'hostilitat de l'alcalde, que ha aconsellat malament els seus conciutadans.

## Repartiment

* Rutkay Aziz
* Yavuzer Çetinkaya
* Gürel Yontan
* Uğur Esen
* Macide Tanır
* Serap Aksoy
* Tuncay Akça
* Yasemin Alkaya
* Rana Cabbar
* Melih Çardak
* Ingeborg Carsters
* Dilek Damlacık
* Eray Özbal
* Peter Schulze
* Yudum Yontan

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: Iron Earth, Copper Sky». festival-cannes.com. [Consulta: 23 juliol 2009].
* ↑ Yer Demir Gök Bakır, al web del Festival de Sant Sebastià

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Žakovce

Žakovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1209.
# Žarnovica

Žarnovica és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica, és capital del districte de Žarnovica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1332.
# Žaškov

Žaškov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Referències

* ↑ «Dolný Kubín (District, Žilinský kraj, Slovakia) - Population Statistics, Charts, Map and Location» (en anglès). [Consulta: 9 novembre 2018].
# Zosterop del Senegal

El zosterop del Senegal (Zosterops senegalensis) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes amb acàcies i bosquina de les terres baixes i muntanyes al sud de Mauritània, sud de Mali, Senegal, Gàmbia, Guinea, Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Burkina Faso, Ghana, Togo, Benín, Nigèria, sud de Níger, Benín, Camerun, l'illa de Bioko, Guinea Equatorial, el Gabon, República Centreafricana, República Democràtica del Congo, sud de Txad i centre i Sudan del Sud fins l'oest d'Etiòpia, Eritrea, Uganda, Ruanda, Burundi, oest i centre de Kenya i Tanzània.

## Referències

* ↑ «Zosterop del Senegal». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Zímnik

Zímnik (en rus: Зимник) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 239 habitants. Pertany al districte municipal d'Àban.

## Referències

* ↑ «Историческая справка | Официальный сайт муниципальное образование Абанский район». Arxivat de l'original el 2021-01-18. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ Большая Советская Энциклопедия. Гл. ред. А. М. Прохоров, 3-е изд. Т. 1. А — Ангоб. 1969. 608 стр., илл.; 47 л. илл. и карт, 1 отд. л. табл.
* ↑ «История основания Абанского района Красноярского края. Архитектура Красноярского края. Памятники Архитектуры». Arxivat de l'[www.naov.ru/?abanskii_raion original] el 2013-04-17.
# Accent greu

* Signes diacrítics
* accent
* accent agut ( ´ )
* accent agut doble ( ˝ )
* accent greu ( ˋ )
* breu ( ˘ )
* circumflex ( ˆ )
* anticircumflex / "hàtxek" ( ˇ )
* trenc ( ¸ )
* dièresi o trema ( ¨ )
* punt volat ( · )
* anunaasika / punt superior ( ˙ )
* anusvaara / punt inferior (  ̣ )
* croc / dấu hỏi (  ̉ )
* màcron ( ˉ )
* ogonek / "Croc polonés" ( ˛ )
* anell / kroužek ( ˚ )
* dàsia ( ʽ )
* psili (  ʼ )
* dièresi ( ¨ )
* Signes de puntuació i tipogràfics emprats com a diacrítics:
* apòstrof ( ’ )
* barra ( | )
* dos punts ( : )
* coma ( , )
* guionet ( ˗ )
* titlla ( ˜ )
* titlo (  ҃ )
L'accent greu (`) és un signe diacrític consistent en una breu línia inclinada, que baixa d'esquerra a dreta, i que es col·loca sobre la lletra que ha de modificar (en la majoria de llengües, és una vocal). Pot tenir diverses funcions segons l'idioma que l'empri:
* Obertura: marca que la vocal es pronuncia oberta, com passa en català o en francès (ò, è). Per aquest motiu l'accent greu en alguns llibres de text en català a vegades també s'anomena accent obert.
* Tonicitat: marca la síl·laba tònica de la paraula, com en italià.
* Canvi de significat: es col·loca per distingir dues paraules que s'escriurien igual però signifiquen coses diferents (accent diacrític), com en català ma i mà.
* Llargada vocàlica: indica que una vocal és llarga, com en gaèlic escocès; o bé curta, com en gal·lès.
* To: indica un to descendent, com en algunes romanitzacions del xinès.
* Elisió o contracció: indica que s'ha format una contracció entre dues paraules o que s'ha elidit un so, com en portuguès.
* Canvi de grafia: en les transliteracions d'altres llengües, un accent greu marca que s'ha d'agafar la tercera variant de la llista de grafies similars (la primera és la lletra sense marcar i la segona l'accent agut).
* Sensibilització: s'usa en mètrica per indicar que un so que normalment no es pronuncia, s'ha de recitar per quadrar les exigències del vers, com en anglès.