OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa al carrer Sant Sebastià, 37 (Vilajuïga)

La Casa al carrer Sant Sebastià, 37 és una obra de Vilajuïga (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada dins del nucli urbà de Vilajuïga, al tram final del carrer de Sant Sebastià, via d'accés al veïnat de Dalt de la població, al costat de les antigues escoles.

## Descripció

Edifici de planta rectangular format per dos cossos adossats, amb jardí a la part davantera i, a la posterior, força més gran. El cos principal es troba cobert amb teulada a dues vessants perpendicular a la façana i presenta una sola planta. En canvi, la crugia posterior consta de planta baixa i pis, amb el mateix tipus de coberta que l'anterior. La façana principal de l'edifici està organitzada a partir de tres eixos verticals, que emmarquen les tres obertures existents. Hi ha la porta d'accés i dues finestres, a banda i banda, d'obertura rectangular. Presenten l'emmarcament d'obra i un frontó triangular a la part superior, decorat amb motius geomètrics, que es repeteixen als laterals de les obertures. Una gran cornisa motllurada delimita la planta baixa i marca l'inici del coronament de la façana, resolt amb un gran frontó triangular amb la testera sobresortida. De la façana posterior destaca una porta una mica elevada, que connecta l'edifici amb el gran jardí posterior, la qual presenta una escala d'accés amb balustrada a mode de barana. Al costat de la casa, a la part davantera, hi ha un petit cos aïllat utilitzat de garatge.
Tota la construcció es troba arrebossada i pintada amb colors ocres i marrons.

## Referències

* 1 2 3 «Casa al carrer Sant Sebastià, 37». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 octubre 2017].
# Robinson Crusoe

* Per a altres significats, vegeu «Robinson Crusoe (desambiguació)».
Robinson Crusoe és una novel·la de l'escriptor Daniel Defoe, publicada per primer cop el 1719 i de vegades considerada la primera novel·la escrita en anglès. El llibre podria estar inspirat en el relat d'Alexander Selkirk, un mariner escocès que va passar molt de temps sol en l'arxipèlag Juan Fernández.
En el cas de la novel·la, es tracta d'una autobiografia fictícia del personatge del títol, un nàufrag anglès que passa 28 anys en una illa remota. L'obra és una de les més venudes de la literatura abans del segle XX i va esdevenir un clàssic dels llibres d'aventures i la literatura juvenil, fins al punt de donar nom a tot un gènere literari, la robinsonada.

## Argument

Robinson Crusoe naufraga durant un viatge en vaixell i és arrossegat fins a una illa deserta, on viurà 28 anys. La por al desconegut envaeix el mariner, que es construeix un refugi per defensar-se dels enemics i inicia un viatge de descoberta d'ell mateix, Déu i de la geografia insular. Un dia salva qui esdevindrà el seu servidor de morir sacrificat per uns caníbals que usen l'illa com a espai ritual. Robinson li posa el nom de Divendres i l'educa com un nen petit. Tots dos junts alliberen uns anglesos de la mort en mans dels caníbals i aconseguiran la seva llibertat.

## Anàlisi

Les principals lectures crítiques han subratllat la visió defensora del colonialisme de Robinson, on l'heroi representa els valors de la civilització occidental, que imposa al nadiu, presentat com a menys avançat. L'organització del temps per a la supervivència és un reflex de les teories econòmiques modernes, mentre que la fe en la raó, el progrés i la salvació són pròpies de la Il·lustració (la natura és vista com a font de recursos i com a món que cal domesticar amb la tècnica).

## Referències

* ↑ "Defoe", The Oxford Companion to English Literature, ed. Margaret Drabble. (Oxford: Oxforsd University Press,1996), p. 265.
* ↑ Fiction as Authentic as Fact
* ↑ Nawal Muhammad Hassan (1980), Hayy bin Yaqzan and Robinson Crusoe: A study of an early Arabic impact on English literature, Al-Rashid House for Publication.
* ↑ Cyril Glasse (2001), New Encyclopedia of Islam, p. 202, Rowman Altamira, ISBN 0-7591-0190-6
* ↑ Amber Haque (2004), "Psychology from Islamic Perspective: Contributions of Early Muslim Scholars and Challenges to Contemporary Muslim Psychologists", Journal of Religion and Health 43 (4): 357–377 [369].
* ↑ Martin Wainwright, Desert island scripts, The Guardian, 22 març 2003.
* ↑ «The Primitive Crusoe, 1719–1780.». Picturing the First Castaway: the Illustrations of Robinson Crusoe - Paul Wilson and Michael Eck. Arxivat de l'original el 28 de març 2013. [Consulta: 25 juny 2012].
* ↑ Severin, Tim - In search of Robinson Crusoe - New York, Basic Books, 2002 ISBN 0-465-07698-X - pp. 23–24
# Gran Sinagoga de Bucarest

La Gran Sinagoga de Bucarest (en romanès: Sinagoga Mare din București), va ser alçada l'any 1845 a la ciutat romanesa de Bucarest, capital de Romania, per la comunitat jueva d'origen polonès asquenazita que hi havia aleshores a la ciutat. Posteriorment va ser reparada l'any 1865, redissenyada el 1903 i el 1909, repintada a l'estil Rococó el 1936 per Gherson Horowitz, durant la Segona Guerra Mundial va ser devastada per uns legionaris d'extrema dreta. Fou restaurada de nou l'any 1945. L'edifici és encara actiu en el segle xxi, i es fa servir com a lloc de pregària, i com a museu de la Xoà.

## Referències

* ↑ www.inyourpocket.com
# Mabuse

«Mabuse o Dr. Mabuse» té aquests significats:
# Bernat Ató V Trencavell

Bernat Ató V Trencavell († 1159) va ser vescomte de Nimes (1129-1159) i d'Agde (1150-1159). Era de la família Trencavell. Era el tercer fill de Bernat Ató IV Trencavell, vescomte d'Agde, Albi, Besiers, Carcassona i Nimes, i de Cecília de Provença.

## Biografia

Quan va morir el seu pare, va compartir els seus vescomtats amb els seus germans grans, Roger de Besiers i Ramon Trencavell, i va rebre Nimes. Va rendir homenatge a Alfons Jordà, comte de Tolosa, tot i que aquest, en voler vincular els seus dominis tolosans amb els seus dominis provençals, va intenta més tard ocupar i controlar Nimes sense èxit.
Pel seu testament de 1159, realitzat uns dies abans de la seva mort, el seu germà Roger va llegar els seus vescomtats de Carcassona, Albi i Rasés al seu altre germà Ramon. En virtut d'un acord que es va produir una mica més tard el mateix any, Ramon va cedir el vescomtat d'Agde a Bernat Aton.
El 1154 va cedir el castell de Bernis a Elzear de Sauva com a feu, en presència d'Aldebert, bisbe de Nimes, i de Ramon, bisbe d'Usès. Una donació feta el 1159 a l'abadessa Aibilina del monestir de Sant Salvador de la Font de Nimes, en presència d'Aldebert, bisbe d'aquesta ciutat, i de la vescomtessa Guillemeta (esposa de Bernat Ató IV), demostra que aquesta última ja era vídua.

## Núpcies i descendència

Abans del 1146 es va casar amb Guillemeta de Montpeller, filla de Guillem VI, senyor de Montpeller, i de Sibil·la de Saluces. D'aquest matrimoni en va sortir un fill:
* Bernat Ató VI Trencavell († 1163), vescomte de Nimes i d'Agde.
Bernat Ató IV :
| Precedit per | Títol | Succeït per |
| Roger IV de Carcassona | Vescomte d'Agde (1150-1159) | Bernat Ató VI Trencavell |
| Bernat Ató IV Trencavell | Vescomte de Nimes (1129-1119) | Bernat Ató VI Trencavell |

## Referències

* ↑ Déjean, 1979, p. 145.
* 1 2 3 «Mort de Bernard-Aton V, vicomte de Nismes et d'Agde frère de Trencavel. Bernard-Aton Vl. son fils posthume lui succède.» (en francès). Nemausensis. [Consulta: 22 febrer 2021]. «Histoire Générale de Languedoc»

## Bibliografia

* Déjean, Jean-Luc. Les comtes de Toulouse (1050-1250) (en francès). Fayard, 1979. ISBN 2-213-02188-0.
# Les Autels-Saint-Bazile

Les Autels-Saint-Bazile és un antic municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2019 tenia 49 habitants. Des del 1r de gener de 2016 es va integrar com municipi delegat en el municipi nou de Livarot-Pays-d'Auge que en reunir vint-i-dos antics municipis, és el més gros de tots els municipis nous.

## Demografia

El 2007 la població de fet era de 46 persones. Hi havia 20 famílies i 42 habitatges: 19 habitatges principals, 18 segones residències i 5 desocupats. La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 32 persones, 29 eren actives i 3 eren inactives. L'any 2000 hi havia 8 explotacions agrícoles que conreaven un total de 280 hectàrees.

## Referències

* ↑ «Commune de Livarot-Pays-d'Auge (14371)». Insee. [Consulta: 10 gener 2022].
* ↑ «Livarot-Pays d'Auge reste la plus grosse commune nouvelle de France». Ouest France, 12-01-2017.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
# Casa consistorial d'Alcoi

La casa consistorial d'Alcoi (l'Alcoià), País Valencià, situat a la plaça d'Espanya número 1, és un edifici de l'arquitecte Jorge Gisbert Berenguer construït a mitjan segle xix en estil neoclàssic.
Igual que la plaça de Dins, aquest edifici es va construir després de la desamortització sobre el solar de l'antic convent de Sant Agustí, que va ser derrocat durant la guerra civil espanyola.
Es tracta d'un edifici en cantonada de quatre plantes, amb tres façanes de carreu i balconades de fosa, amb façana principal a la plaça d'Espanya, centre civil de la ciutat.
La doble porta d'accés se situa en l'eix des del qual s'accedeix a un gran vestíbul d'on arranca l'escala principal, la caixa de la qual sobresurt de l'últim pis, tancada superiorment per claraboies amb vidrieres de colors.
La façana, simètrica i composta per buits ordenats jerarquitzats verticalment, pilastres, guardapols, balustrades, etc., es trenca en un lateral mitjançant una torre sota la qual transcorre un passatge que uneix les places d'Espanya i de Dins.

## Referències

* 1 2 «La casa consistorial de Alcoy cumple 150 años». [Consulta: 4 maig 2020].
* 1 2 3 Jaén i Urban, Gaspar. Instituto de Cultura Juan Gil-Albert, Colegio Territorial de Arquitectos de Alicante. Guía de arquitectura de la provincia de Alicante (en castellano), 1999, p. 9. ISBN 84-7784-353-8 [Consulta: 13 novembre 2017].

## Vegeu també

* Convent de Sant Agustí d'Alcoi
* Plaça de Dins
* Llotja de Sant Jordi
* Església de Santa Maria
* Teatre Calderón
# Rickard Falkvinge

Rickard «Rick» Falkvinge, nascut Dick Augustsson (Göteborg, 21 de gener de 1972), és un emprenedor suec de TIC, més conegut com a fundador i líder del Partit Pirata suec.

## Biografia

En el 1988, als 16 anys, Falkvinge va obrir la seva primera empresa.
Es va formar en ciències de la naturalesa per la Göteborgs Högre Samskola el 1991. Durant aquest període, va ser militant de la Moderata Ungdomsförbundet, la secció jove del Partit Moderat suec.
En 1993, va començar a estudiar Enginyeria Física a la Universitat Tecnològica de Chalmers a Göteborg. Va abandonar els estudis el 1995 per treballar com a emprenedor.
Falkvinge també havia treballat com a cap de projecte en la Microsoft i va ser gerent de desenvolupament en una petita empresa de programari, però es va dimitir per treballar en el Partit Pirata en temps integral. El documental danès Good Copy Bad Copy inclou parts d'una entrevista amb Falkvinge, on ell explica el sorgiment del Partit Pirata com una resposta a la batuda policial del maig de 2006 contra The Pirate Bay (The Pirate Bay no és afiliat al Partit Pirata).
Actualment, ell resideix a Sollentuna, al nord d'Estocolm.

## Enllaços externs

* Rick Falkvinge Arxivat 2008-04-27 a Wayback Machine., blog (anglès)
# Gran Sinagoga de Jerusalem

La Gran Sinagoga de Jerusalem —בית הכנסת הגדול בירושלים en hebreu— es troba en el número 56 del carrer King George, a la ciutat santa de Jerusalem, al país d'Israel. El president de la sinagoga és el rabí David Fuld. L'edifici fou completat l'any 1982.

## Referències

* ↑ http://www.inn.co.il/News/News.aspx/197709
# Mac

«Mac o MAC» té aquests significats:
* mac o còdol, mena de pedra.
* Mac o Apple Macintosh, tipus d'ordinador.
* Mac OS, sistema operatiu creat per Apple Computer per a ordinadors Apple Macintosh
* Mac OS X, versió del sistema operatiu que utilitzen els ordinadors Macintosh, i que es basa en un nucli Unix. Recentment aquest SO (sistema operatiu) ha rebut la denominació de sistema Unix i no un sistema basat en Unix com era abans. A la X que acompanya el nom Mac OS se li atribueixen dos significats: el de numeral romà 10 (ja que les versions del Mac OS anomenat "Classic" acaben al 9) i la darrera lletra del mot UniX.
* Big Mac, hamburguesa venuda als restaurants McDonald's.
* Adreça MAC, identificador d'un dispositiu de xarxa.
* MAC o Museu d'Art de Cerdanyola, museu d'art d'aquest municipi Vallesà.
* MAC o Museu d'Arqueologia de Catalunya, museu nacional que té com a objectiu la conservació, investigació i divulgació dels vestigis arqueològics a Catalunya
* MAC o control d'accés al medi, subcapa inferior de la capa d'enllaç de dades.
* MAC o Message authentication code, codi informàtic que serveix per assegurar l'autenticitat d'un missatge.
* MAC, o Moto Automòbil Club Reus, entitat esportiva reusenca
* MAC, terme utilitzat per ISO 3166-1, els jocs asiàtics i la FIFA per designar Macau.
# Les Aubaredes

Les Aubaredes o les Aubaderes és un jaciment arqueològic d'època paleolítica situat al terme municipal del Cogul, a la comarca de les Garrigues. És al vessant occidental de la punta del Sacarrenyo, a l'extrem nord-oest de la serra del Tossal de les Forques (el Cogul). Es tracta d'una àrea dedicada al conreu d'oliveres i ametllers, entre la riba dreta del riu Set i el Cogul. El jaciment s'ha interpretat com un lloc de producció i explotació de sílex. Respecte a l'estat de conservació, el jaciment presenta una important afectació per problemes d'erosió.
Fou localitzat per primera vegada pel Grup de Recerques Arqueològiques la Femosa l'any 1977. Cal esmentar que es té constància de referències orals facilitades per Mateu Esquerda Ribes del Grup Cultural de Granyena de les Garrigues sobre actuacions vinculades amb al jaciment. El material arqueològic fou trobat en una àrea bastant concreta i de forma poc dispersa. Visites posteriors al jaciment no van documentar cap resta arqueològica en superfície.
Tot el material documentat al jaciment de les Aubaredes era fet de sílex. El conjunt lític està conformat per una rascadora, un raspador, 2 osques i una làmina denticulades, dos perforadors, diverses làmines i laminetes de vora rebaixada, dos burins, dos nuclis –un de prismàtic i l'altre piramidal–, i quatre micròlits geomètrics: en un trapezi, dues mitges llunes i un fragment de mitja lluna. Així mateix es trobà una gran quantitat d'ascles, algunes retocades, però de difícil classificació. Actualment aquest conjunt lític està ubicat al Museu Local Arqueològic d'Artesa de Lleida.

## Referències

* 1 2 «eGIPCI (eGestió Integral del Patrimoni Cultural Immoble)».
* 1 2 3 4 Mas, D. «Aportació a la carta arqueològica de la vall del riu Set». Tesi de llicenciatura inèdita, Universitat de Barcelona., 1980.
* 1 2 3 4 5 «Aproximació al neolític de les comarques del Segrià i les Garrigues». Quaderns d'Arqueologia del Grup de Recerques Arqueològiques de la Femosa 2.

## Enllaços externs

* http://artesalleida.ddl.net/
* http://www.paeria.es/arqueologia/inici.htm Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
# Cassuèjols

Cassuèjols (francès Cassuéjouls) és un municipi del departament francès de l'Avairon, a la regió d'Occitània. Està situat a l'Aubrac.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Walpole (municipalitat rural)

Walpole és una municipalitat rural (RM) a la província canadenca de Saskatchewan dins Divisió del Cens número 1 i Divisió del Saskatchewan Association of Rural Municipalities número 1. Inicialment anomenat Pipestone fou incorporat com a municipalitat rural el 12 de desembre de 1910. El seu nom fou canviat a Walpole el 15 de febrer de 1911. El municipi inclou les àrees no incorporades de Mair, Kelso, Parkman, Riga i Walpole.
Al cens del 2011 Walpole registrà una població de 338, una variació de la seva població respecte el 2006 del -2,9%. Amb una àrea de terra de 844,66 km²(326,13 mi), tenia una densitat de població de 0,4/km² (1,0/sq) el 2011.
Al cens del 2016 elaborat per Statistics Canada, Walpole va registrar una població de 326 vivint en 126 dels seus 149 habitatges privats totals, una variació de la seva 2011 població del -3,6% respecte el 2011. Amb una àrea de terra de 844,66 km²(326.13 mi), tenia una densitat de població de 0,4/km² (1,0/sq) el 2016.
El transport ferroviari és abastit per la Reston Section de la Canadian Pacific Railway donant servei a Reston, Ewart, Ebor, Maryfield, Fairlight, Walpole, Wawota, Dumas.
Walpole és governat per un consell municipal elegit i un administrador fixat que coneix en el segon dimecres de cada mes El batlle de Walpole és Hugh Smyth i la seva administradora és Deborah C. Saville. L'oficina del RM és a Wawota.

## Notes

* ↑ «Còpia arxivada». Saskatchewan Ministry of Municipal Affairs. Arxivat de l'original el d’abril 21, 2011. [Consulta: de desembre 7, 2020].
* ↑ «Còpia arxivada». Saskatchewan Ministry of Municipal Affairs. Arxivat de l'original el de juliol 14, 2014. [Consulta: de desembre 7, 2020].
* ↑ «Population and dwelling counts, for Canada, provinces and territories, and census subdivisions (municipalities), 2011 and 2006 censuses (Saskatchewan)». Statistics Canada, 03-06-2019. [Consulta: 1r maig 2020].
* ↑ «Population and dwelling counts, for Canada, provinces and territories, and census subdivisions (municipalities), 2016 and 2011 censuses – 100% data (Saskatchewan)». Statistics Canada, 08-02-2017. [Consulta: 1r maig 2020].
* ↑ Canadian Maps: January 1925 Waghorn's Guide. Post Offices in Man. Sask. Alta. and West Ontario.
* 1 2 3 «Municipality Details: RM of Walpole No. 92». Government of Saskatchewan. [Consulta: 21 maig 2020].

## Enllaços externs

* «Còpia arxivada». Saskatchewan Bureau of Statistics. Arxivat de l'original el de setembre 24, 2015. [Consulta: de desembre 7, 2020].
* «Saskatchewan Census Population». Saskatchewan Bureau of Statistics. [Consulta: 9 maig 2020].
# Gran Sinagoga de Sydney

La Gran Sinagoga de Sydney (en anglès: Great Synagogue of Sydney) és una sinagoga que està situada a la ciutat de Sydney, Austràlia. Es troba en el carrer Elizabeth, enfront del parc Hyde, i arriba fins al carrer Castlereagh. Va ser dissenyada per l'arquitecte Thomas Rowe, i fou consagrada en l'any 1878. Combina elements de l'estil romà d'Orient i de l'estil gòtic.

## Referències

* ↑ http://www.greatsynagogue.org.au/
# Magatzem Clavell

El Magatzem Clavell és un edifici del municipi de Cardedeu (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un magatzem alineat a dos carrers amb una paret mitgera que correspon a la casa de Salvador Claver, formant així, magatzem i casa, cos cossos alineats. La fàbrica, a la planta baixa, és de sostre alt i coberta de teules a dues vessants. Dues grans portes i tres finestres a la façana. Les finestres són d'àmplia llinda el·líptica, solució d'en Raspall a la seva etapa modernista, que repeteix en altres edificis variant mínimament la composició, com es pot veure al conjunt de finestres del carrer Major, casa Clavell i Bot. Pertany doncs a la primera etapa modernista de l'arquitecte.

## Història

El 10-7-1910 s'autoritzà per acord municipal a S. Clavell la construcció d'un magatzem al c/ Montseny, al costat de la via fèrria: poc temps després, l'any 1912, S. Clavell es construí una casa al costat del magatzem.
La situació del magatzem devia estar molt pensada, ja que està molt a prop de l'estació de ferrocarril. El carrer Montseny, on està situat, deia poc que s'havia obert, el 1907 segons T. Balvey.

## Referències

* 1 2 3 «Magatzem Clavell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Laurie Berthon

Laurie Berthon (Lió, 26 d'agost de 1991) és una ciclista francesa especialista en pista. Del seu palmarès destaca la medalla de plata al Campionat del món d'Òmnium de 2016, per darrere de la britànica Laura Trott.

## Palmarès en pista

* 2009
** Campiona d'Europa júnior en Velocitat per equips (amb Olivia Montauban)
* 2012
** Campiona de França en Puntuació
** Campiona de França en Scratch
** Campiona de França en Velocitat per equips (amb Sophie Creux)
* 2013
** Campiona de França en Òmnium
** Campiona de França en Scratch
* 2014
** Campiona de França en Òmnium
* 2015
** Campiona de França en Òmnium
* 2017
** Campiona de França en madison (amb Marion Borras)

### Resultats a la Copa del Món

* 2013-2014
** 1r a la Classificació general, en Òmnium

## Palmarès en ruta

* 2015
** 1a a La Mérignacaise
* 2016
** 1a a La Mérignacaise

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Keith Vaughan

John Keith Vaughan (Selsey, 23 d'agost de 1912 – Londres, 4 de novembre de 1977) va ser un pintor britànic. Vaughan va estudiar a l'escola Christ's Hospital. Va treballar en una agència de publicitat fins a l'esclat de la Segona Guerra Mundial, quan com a objector de consciència es va incorporar a l'Ambulància de Sant Joan; el 1941 va ser reclutat pel Cos No Combatent. Vaughan va ser autodidacta com a artista. Les seves primeres exposicions van tenir lloc durant la guerra. En 1942 va ser destinat a Ashton Gifford, a prop de Codford (Wiltshire), i entre les pintures d'aquesta època destacava The Wall at Ashton Gifford (Galeria d'Art de Manchester).
També durant la guerra, Vaughan es va fer amic dels pintors Graham Sutherland i John Minton, amb qui va compartir locals després de la desmobilització de 1946. A través d'aquests contactes, va formar part del cercle neoromàntic de la postguerra immediata. No obstant això, Vaughan va desenvolupar ràpidament un estil idiosincràtic que el va allunyar dels neoromàntics. Concentrant-se en els estudis de les figures masculines, les seves obres es van fer cada vegada més abstractes.
Vaughan va treballar com a professor d'art al Camberwell College of Arts, al Central School of Art i més tard a l'Escola Slade. Vaughan és també conegut per les seves diaris, dels quals es va publicar un recull el 1966 i més àmpliament el 1989, després de la seva mort. A través d'aquests diaris, es coneix en gran manera que era un home gai preocupat per la seva sexualitat. Se li va diagnosticar càncer el 1975 i es va suïcidar el 1977 a Londres. Va escriure en el seu diari els últims moments i com feia efecte la sobredosi de drogues.
El 2012 es va celebrar el centenari del naixement de Keith Vaughan amb una exposició a la Pallant House Gallery de Chichester, sota el títol Keith Vaughan: Romanticism to Abstraction. La subhasta rècord d'una obra seva es va celebrar l'11 de novembre de 2009 a Sotheby's (Londres), on es van pagar 313.250 £ per a l'oli sobre llenç Theseus and the Minotaur, anteriorment en la col·lecció de Richard Attenborough, que l'havia comprat el 1967.

## Referències

* ↑ «Keith Vaughan, lot 41, Sotheby's, November 11, 2009». Arxivat de l'original el de juny 16, 2016. [Consulta: de juny 13, 2016].

## Bibliografia

* Keith Vaughan. Journals & Drawings, 1966, published in London by Alan Ross, 219 pages.
* Keith Vaughan: Journals 1939–1977, ed Alan Ross, 1989, published in London by John Murray, 217 pages, ISBN 0-7195-4732-6.
* Keith Vaughan, His Life and Work, Malcolm Yorke, 1990, published in London by Constable, 288 pages, ISBN 0-09-469780-9 (Hardback)

## Enllaços externs

* Modern British Artists: Vaughan
* Observer review: Laura Cummings
* Independent on Sunday Review: Claudia Pritchard
* Daily Telegraph review: Richard Dorment
* Financial Times review: Richard Cork