OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Prescott (Arizona)

Prescott és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 43.217 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Prescott tenia 33.938 habitants, 15.098 habitatges, i 8.968 famílies La densitat de població era de 353,5 habitants/km².
Dels 15.098 habitatges en un 18,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,7% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 40,6% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,62.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,9% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 18,9% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 26,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.446 $ i la renda mediana per família de 46.481 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.834 $ mentre que les dones 22.982 $. La renda per capita de la població era de 22.565 $. Aproximadament el 7,4% de les famílies i el 13,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Prescott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Prescott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Màgdol

Màgdol (grec antic: Μάγδολον, Màgdolon; llatí: Magdolum), també Magdolos (grec Μαγδωλός Magdōlós) o Magdol, fou una ciutat del Baix Egipte, a uns 20 km al sud de Pelúsion. Segons Heròdot, el faraó Necos (o Necó) hi derrotà els siris el 608 aC. Eusebi esmenta els vençuts com a «siris de Judà». És el mateix lloc que en l'Antic Testament és esmentat com a «Migdol».

## Referències

* ↑ Heròdot, 2001, p. 105.
* ↑ Heròdot. Història d'Heròdot - Llibres I-III. LA MAGRANA, 2022-06-16. ISBN 978-84-19013-14-9.
* ↑ «μάγδωλος - Ancient Greek (LSJ)». [Consulta: 5 maig 2024].
* ↑ Eusebi, 313, Llibre IX, capítol 18.
* ↑ Donne, W. B. «Mag´dolum». Dictionary of Greek and Roman Geography. Smith, W., 1854. (en català)

## Bibliografia

* Eusebi. Preparació de l'evangeli, 313.
* Heròdot. Història. Llibre II. Fundació Bernat Metge, 2001. ISBN 9788472257771.
# Lleó Xarvaixidze

Lleó Xarvaixidze (Muhammad Paixà) fou príncep d'Abkhàzia del 1779 al 1789. Era fill de Hamid Beg Xarvaixidze i germà de Mamuka I Xarvaixidze. Des del 1771 estava rebel·lat contra Turquia. Quan el seu nebot Zurab Xarvaixidze es va acostar als otomans el va deposar i va ocupar el seu lloc. Es deia Muhàmmad, però es va fer cristià i va prendre el nom de Lleó. El 1789 va ser deposat i substituït per Keleix Ahmad Beg Xarvaixidze, que havia estat educat a Constantinoble.

## Referències

* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
* Genealogia
# La Cambo me fai mau

La Cambo me fai mau o La Camba me fa mal és una nadala occitana escrita per Nicolau Sabòli i molt popular a Provença. Conta la història d'un pastor que demana una sella per al seu cavall a fi de poder anar a veure el nen Jesús, car li fa molt de mal la cama. Al llarg del camí coneix diversos personatges. En trobar el Jesuset, el mal de cama és guarit.
Existeixen diverses versions tant en provençal com en llenguadocià.

## Versió provençal (grafia mistraliana)

    I'a pron de gènt que van en romavatge
    I'a proun de gènt que van en Betelèn.
    Ié vòle anar, ai quàsi pron courage,
    Ié vòle anar, s'iéu poder caminar.
    La camba me fai mau,
    Bota sella, bota sella
    La camba me fai mau,
    Bota sella a mon chivau.
    Touti li bergiers qu'éron sus la montanha,
    Tóuti li bergiers an vist un messagier.
    Que i'a crida : Metetz-vos en campanha !
    Que i'a crida : Lo Fiéu de Diéu es nat !
    La camba me fai mau,
    Bota sella, bota sella
    La camba me fai mau,
    Bota sella a mon chivau.
    En aquest temps li fèbre soun pas sano ;
    En aquest temps li fèbre valon rèn ;
    Ai endura uno fèbre quartano,
    Ai endura sènso me rancura.
    La cambo me fai mau,
    Bouto sello, bouto sello
    La cambo me fai mau,
    Bouto sello à moun chivau.
    Ai un roussin que volo dessus terro,
    Ai un roussin que manjo lou camin !
    L'ai achata d'un que vèn de la guerro,
    L'ai achata cinq escu de pata.
    La cambo me fai mau,
    Bouto sello, bouto sello
    La cambo me fai mau,
    Bouto sello à moun chivau.
    Un gros pastras que fai lou catamiaulo,
    Un gros pastras s'envai au pichot pas.
    S'èi revira au brut de ma paraulo,
    S'èi revira, i'ai di de m'espera.
    La cambo me fai mau,
    Bouto sello, bouto sello
    La cambo me fai mau,
    Bouto sello à moun chivau.
    Aquéu palot descausso si sabato,
    Aquéu palot s'en vai au grand galot ;
    Mai, se'n-cop l'ai, ié dounarai la grato ;
    Mai, se'n-cop l'ai, iéu lou tapoutarai.
    La cambo me fai mau,
    Bouto sello, bouto sello
    La cambo me fai mau,
    Bouto sello à moun chivau.
    Quand aurai vist lou Fiéu de Diéu lou Paire,
    Quand aurai vist lou Rèi de Paradis,
    E quand aurai felicita sa maire,
    E quand aurai fa tout ço que déurrai,
    N'aurai plus ges de mau,
    Bouto sello, bouto sello,
    N'aurai plus ges de mau,
    Bouto sello à moun chivau.
# LBV

LBV té els següents significats:
* Línia Barcelona-Vallès, línia dels Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya que connecta Barcelona amb el Vallès Occidental
* Variable lluminosa blava (del seu nom en anglès Luminous Blue Variable), estrella variable supergegant blava de gran lluminositat
# Moviment Social-Cristià de Catalunya

El Moviment Social-Cristià de Catalunya (MOSCA) fou un grup polític valencianista fundat el 1960 pels universitaris Eliseu Climent, Joan Francesc Mira, Ferran Martínez i Navarro, Ferran Zurriaga i Vicent Àlvarez, als que més tard s'hi afegiren Josep Vicent Marquès i González, Alfons Cucó i Valerià Miralles. Era un grup estudiantí oposat al SEU, de caràcter antifranquista i antitotalitari, estant el MOSCA influït pel nou cristianisme del Concili Vaticà II. Editaren la revista Diàleg i van rebre suport de grups catalanistes del Principat. Intentaren organitzar una acadèmia per a captar treballadors i formar una biblioteca ambulant. El 1962 es va dissoldre i els seus membres fundaren l'Acció Socialista Valenciana.

## Referències

* Benito Sanz Díaz i Miquel Nadal i Tàrrega Tradició i modernitat en el valencianisme València, Edicions Tres i Quatre, 1996
# Lliga dels Pirineus d'handbol masculina 2010

La Lliga dels Pirineus d'handbol masculina 2010 va ser la catorzena edició d'aquesta competició. En aquesta ocasió, disputada al Pavelló Poliesportiu de Berga el 29 d'agost, només hi participaren dos equips de la Federació Catalana d'Handbol i cap de la Ligue du Languedoc Roussillon de Handball.

## Resultats

* XIV Lliga dels Pirineus masculina • Berga - 2010
| Final | Final |
| 29 d'agost · 18:00 | |
| Barcelona Borges | 38 |
| Fraikin Granollers | 31 |

## Vegeu també

* Lliga dels Pirineus d'handbol masculina

## Referències

* 1 2 «Presentació de la XIV lliga dels Pirineus masculina». El 9 Esportiu, 27-08-2010, pàg. 21 [Consulta: 9 setembre 2011].
* ↑ «La Lliga dels Pirineus, el primer títol». FCBarcelona.cat. [Consulta: 9 setembre 2011].
# La Calzina

La Calzina és una masia del terme municipal de Calders, al Moianès. Pertany a la parròquia de Sant Vicenç de Calders. Està situada a 596 metres d'altitud, en el sector nord-oriental del terme, al nord de la masia de Reixac.
El topònim és romànic medieval o modern. Derivat de calç, ha sofert el fenomen de sonorització de la fricativa alveolar, de manera que ha passat de «calcina» —la forma que li pertocaria— a «calzina».

## Referències

* ↑ Rodrígez Lara, 2009.
* ↑ Coromines i Vigneaux, 1995.

## Bibliografia

* Coromines i Vigneaux, Joan. «Biscarri». A: Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. II Bi-C. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1995. ISBN 84-7256-902-0.
* Rodrígez Lara, José Luis. Aproximació a la Toponímia del Moianès. 30. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009 (Col·lecció Camí Ral). ISBN 978-84-232-0735-0.

## Enllaços externs

* La Calzina en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Brasil Open 2015

El Torneig de São Paulo 2015, també conegut com a Brasil Open 2015, és una competició tennística disputada sobre terra batuda interior que forma part de les sèries 250 de l'ATP. La quinzena edició del torneig es va celebrar entre el 9 i el 15 de febrer del 2015 al Complexo Desportivo Constâncio Vaz Guimarães de São Paulo, Brasil.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| Q | L. Vanni | 7 | 3 | 6 |
| Q | T. De Bakker | 6⁵ | 6 | 3 | Q | L. Vanni | 7 | 7 | |
| | D. Lajovic | 6⁶ | 6 | 6 | | D. Lajovic | 6⁵ | 6$^4$ | |
| 7 | F. Verdasco | 7 | 3 | 4 | | | | | | Q | L. Vanni | 6 | 6⁵ | 6 |
| 4 | L. Mayer | 6 | 3 | 6 | | | | | | WC | J. Souza | 4 | 7 | 4 |
| | A. Ramos Viñolas | 4 | 6 | 1 | 4 | L. Mayer | 4 | 6 | 3 | | | | | |
| WC | J. Souza | 3 | 6 | 6 | WC | J. Souza | 6 | 3 | 6 | | | | | |
| 8 | M. Klizan | 6 | 3 | 2 | | | | | | | | | | | Q | L. Vanni | 4 | 6 | 6$^4$ |
| 6 | S. Giraldo | 4 | 7 | 6 | | | | | | | | | | | 5 | P. Cuevas | 6 | 3 | 7 |
| | C. Berlocq | 6 | 5 | 3 | 6 | S. Giraldo | 7 | 7 | | | | | | |
| | D. Schwartzman | 3 | 6 | 2 | 3 | F. Fognini | 6$^4$ | 5 | | | | | | |
| 3 | F. Fognini | 6 | 1 | 6 | | | | | | 6 | S. Giraldo | 4 | 3 | |
| 5 | P. Cuevas | 5 | | | | | | | | 5 | P. Cuevas | 6 | 6 | |
| LL | F. Bagnis | 1 | r | | 5 | P. Cuevas | 7 | 3 | 6 | | | | | |
| | N. Almagro | 6 | 7 | | | N. Almagro | 6⁶ | 6 | 2 |
| 2 | T. Robredo | 3 | 6¹ | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| | Paolo Lorenzi Diego Schwartzman | 6 | 7 |
| | Pablo Andújar Oliver Marach | 1 | 6$^7$ | | Paolo Lorenzi Diego Schwartzman | 6 | 3 | [12] |
| | František Čermák Jiří Veselý | 6 | 6 | | František Čermák Jiří Veselý | 4 | 6 | [10] |
| WC | André Sá João Souza | 3 | 4 | | | | | | | Paolo Lorenzi Diego Schwartzman | 4 | 2 |
| | Carlos Berlocq Leonardo Mayer | 5 | 6$^3$ | | | | | | 2 | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 6 | 6 |
| 3 | Julian Knowle Marcelo Melo | 7 | 7 | 3 | Julian Knowle Marcelo Melo | 5 | 6 | [6] |
| | Nicolás Barrientos Santiago Giraldo | 2 | 2 | 2 | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 7 | 4 | [10] |
| 2 | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 6 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2011-12-21 a Wayback Machine. (portuguès) (castellà)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Costa do Sauipe / São Paulo :
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019 :
ATP World Tour 2015
< 2014
2016 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Porta dels Països Catalans

La Porta dels Països Catalans, obra de l'escultor Emili Armengol, marca l'inici dels Països Catalans en el terme comunal de Salses (Catalunya del Nord).
Està situada molt a la vora de l'autopista La catalana, però no pròpiament al lloc que correspondria, sinó quasi 4 quilòmetres terres catalanes endins.
Després de més de 20 anys d'haver-se'n iniciat el projecte, la Porta dels Països Catalans (iniciativa militant i ciutadana; no gaire ajudada o oficialment frenada –o prohibida– segons els anys i les persones), que es pot veure passant per l'autopista, es va inaugurar el diumenge 28 de setembre del 2003, al nord de Salses. La seua concepció i execució va ser obra de la Unió per una Regió Catalana, impulsada per Armand Samsó.
La visió aèria del monument recorda una falç, al·ludint clarament al cant dels Segadors.
El característic portal de la masia catalana, representat per una gran arcada d'acer Corten, és la idea general d'aquest volum. És travessat per quatre talls verticals disposats com l'aire entre els dits d'una mà, al·legoria de les quatre barres de la senyera catalana. Aquestes incisions, o portes, realitzades en acer inoxidable, estan orientades de tal manera que permeten el pas de qualsevol direcció de la Rosa dels Vents «per a simbolitzar la nostra actitud respectuosa i d'acolliment a persones i cultures de tot arreu».

## Referències

* ↑ La Porta dels Països Catalans en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Salses inaugura avui la 'Porta dels Països Catalans'». VilaWeb, 28-10-2003.
* ↑ Pere Codonyan «Salses acull l'acte d'inauguració de la Porta dels Països Catalans». Avui.
* ↑ Èric Forcada «Salses inaugura la Porta dels Països Catalans». El Temps.
* ↑ VilaWeb. Mor Armand Samsó. VilaWeb, 10 de març del 2012.
* ↑ Trillas, Joan «La Porta dels Països Catalans, malmesa per un atac vandàlic». El Punt Avui, 03-08-2014 [Consulta: 23 juny 2018].
* ↑ «Porta dels Països Catalans». Associació de la Porta dels Països Catalans, ?. Arxivat de l'original el 2020-11-12. [Consulta: 23 novembre 2013]. (en paraules dels responsables)

## Enllaços externs

* Associació de la Porta dels Països Catalans Arxivat 2007-04-01 a Wayback Machine.
# Sant Crist dels Banys d'Arles

El Sant Crist dels Banys d'Arles és la capella funerària del cementiri del poble dels Banys d'Arles, del terme comunal dels Banys d'Arles i Palaldà, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord).
Està situada en el cementiri del poble, al costat sud-oest de l'església parroquial de Sant Quintí dels Banys d'Arles.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «11 - Els Banys d'Arles i Palaldà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Vall 11. El Sant Crist del Fossar». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Morellàs i les Illes». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La capella del Sant Crist dels Banys d'Arles en els ortofotomapes de l'IGN
# Moviment Sionista Americà

El Moviment Sionista Americà (en anglès: American Zionist Movement) o (AZM) és una federació nord-americana de grups sionistes que estan afiliats a l'Organització Sionista Mundial. Segons la seva missió, la AZM està compromesa amb el sionisme: és a dir, la idea que el poble jueu té una història compartida, uns valors compartits i un idioma compartit.
El Moviment Sionista Americà va ser fundat en 1993 com una organització successora de la Federació Sionista Americana. Des de llavors, la AZM ha estat el representant oficial de l'Organització Sionista Mundial en els Estats Units i aquesta organització està a càrrec de dur a terme eleccions i enviar delegats al Congrés Sionista Mundial que té lloc a Jerusalem cada quatre anys.
La AZM s'adhereix als cinc principis del Programa de Jerusalem:
1) La unitat del poble jueu i la centralitat d'Israel en la vida jueva;
2) La reunió del poble jueu en la seva pàtria històrica, la Terra d'Israel, a través de la immigració jueva (Aliyyà) procedent de tots els països;
3) L'enfortiment de l'Estat d'Israel basat en una visió profètica de justícia i pau;
4) La preservació de la identitat del poble jueu a través del foment de l'educació jueva i sionista en hebreu i la promoció dels valors culturals jueus;
5) La protecció dels drets dels jueus a tot el món.

## Organitzacions que formen part de la AZM

* Ameinu
* American Forum of Russian Speaking Jewry
* AMIT Children Inc.
* Associació de sionistes reformistes d'Amèrica (ARZA)
* Aytzim / Green Alliance
* B'nai B'rith
* Districte sionista de Baltimore
* Emunah of America
* Federació jueva reconstruccionista
* Fons Nacional Jueu
* Fundació Bnai Zion
* Fundació Israel Forever
* Hadassah, l'organització de dones sionistes d'Amèrica
* Herut, en els Estats Units
* Tzofim / Amics dels escoltes d'Israel
* Mercaz USA
* Na'amat en els Estats Units
* Organització Sionista d'Amèrica (ZOA)
* Sionistes Religiosos d'Amèrica (RZA)
* Socis per un Israel Progressista (Partners for Progressive Israel)

## Referències

* ↑ «www.azm.org/». Arxivat de l'original el 2017-10-01. [Consulta: 17 juny 2017].
# Liosomadoras oncinus

Liosomadoras oncinus és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 17 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (20 °C-24 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Branco.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr., 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Leptodactylus pallidirostris

Leptodactylus pallidirostris és una espècie de granota que viu al Brasil, Guaiana Francesa, Guyana, Surinam, Veneçuela i, possiblement també, a Colòmbia.

## Referències

* Reynolds, R., Rodrigues, M.T., Mijares, A. & MacCulloch, R. 2004. Leptodactylus pallidirostris. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# L'Alovet

L'Alovet és una masia de Sant Bartomeu del Grau (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de tres pisos, de planta rectangular i teulat a doble vessant lateral a la façana principal, on hi ha dos pisos d'arcades. Els murs estan construïts amb pedres irregulars i molt de morter, part del qual és fruit de successives reconstruccions. Els arcs de la façana principal són fets de maons.
Aquesta masia tenia antigament la masoveria adossada a l'esquerra de la façana. Actualment la casa senyorial s'ha convertit en masoveria i l'antiga masoveria està deshabitada.

## Història

El nom d'Abadal que apareix en alguns mapes és fruit del nom de l'antic propietari.

## Referències

* 1 2 3 «L'Alovet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 març 2019].
# Ferenc Szusza

Ferenc Szusza (hongarès: Szusza Ferenc) (Budapest, 1 de desembre de 1923 - Budapest, 1 d'agost de 2006) fou un futbolista hongarès de la dècada de 1940 i entrenador.
Pel que fa a clubs, sempre jugà a l'Újpest FC de 1941 a 1960. Fou internacional amb la selecció d'Hongria entre 1942 i 1956.
Posteriorment, fou entrenador a clubs com Győri ETO, Újpesti Dózsa, Górnik Zabrze, Reial Betis i Atlético de Madrid.
L'estadi de l'Újpest FC duu el seu nom.

## Palmarès
### Újpest FC

** Lliga hongaresa de futbol: 1945 primavera, 1945-46, 1946-47, 1959-60

### Hongria

** Copa dels Balcans: 1947

### Individual

** Futbolista hongarès de l'any: 1947

## Referències

* ↑ Ferenc Szusza Fitxa com a entrenador a BDFutbol
* ↑ «Hungarian football players of the Year». [Consulta: 24 setembre 2015].
# Bretxa metabòlica

La bretxa metabòlica o fractura metabòlica és la desconnexió o el desequilibri de la interacció metabòlica entre la humanitat i la resta de la naturalesa derivada de la producció capitalista i la creixent divisió entre la ciutat i el camp. És un concepte creat a partir de la noció de Karl Marx sobre la “ruptura irreparable en el procés interdependent del metabolisme social” usat àmpliament en els anys recents en discussions mediambientals, particularment per l'esquerra política.
La bretxa metabòlica, d'acord amb John Bellamy Foster, qui va encunyar el terme, és el desenvolupament del treball primerenc de Marx en els Manuscrits econòmics i filosòfics sobre l'essència de les espècies i la relació dels éssers humans i la naturalesa. El metabolisme és l' “anàlisi madura de l'alienació de la naturalesa” de Marx i presenta “una manera sòlida i científica de representar l'intercanvi complex i dinàmic entre els éssers humans i la naturalesa, resultat del treball”.
A diferència d'aquells autors que han atribuït a Marx una indiferència per la naturalesa i la responsabilitat dels problemes ambientals de la Unió Soviètica i altres estats suposadament socialistes, Foster troba en la teoria de la bretxa metabòlica l'evidència de la perspectiva ecològica de Marx. La teoria de la bretxa metabòlica permet desenvolupar una crítica de la degradació ambiental que va anticipar gran part del pensament ecològic actual, incloent les qüestions de sostenibilitat.
Altres autors ecosocialistes que han treballat amb aquest marc teòric són Paul Burkett, Michael Friedman, Michael Lowy, István Mészáros, Ian Angus, Hannah Wittman, Kohei Saito, Jason W. Moore, James O'Connor i altres.

## Vegeu també

* Economia circular
* Economia dels recursos
* Economia ecològica
* Economia del sector energètic
* Ecosocialisme
* Petjada de carboni
* Petjada ecològica
* Consum d'aigua
* Metabolisme social
* Taxa de retorn energètic

## Referències

* ↑ Marx, Karl. El Capital. Tom III.
* 1 2 (anglès) Marx’s Ecology: Materialism and Nature. Monthly Review.
* ↑ (anglès) Marx’s Theory of Metabolic Rift: Classical Foundations for Environmental Sociology. Arxivat 2016-10-19 a Wayback Machine. American Journal of Sociology. Septiembre de 1999.
* ↑ «Capitalism and Ecological Destruction» (en anglès). Monthly Review, 2015.
* ↑ «El Capitalisme contra el cicle global del carboni». [Consulta: 27 novembre 2019].
* ↑ Wittman, Hannah «Reworking the Metabolic Rift: La Vía Campesina, Agrarian Citizenship, and Food Sovereignty». Journal of Peasant Studies, 36(4), 01-10-2009, pàg. :805-826.