OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mountain View (Arkansas)

Mountain View és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 2.876 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mountain View tenia 2.876 habitants, 1.287 habitatges, i 792 famílies. La densitat de població era de 162,8 habitants/km².
Dels 1.287 habitatges en un 23,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 38,4% no eren unitats familiars. En el 35,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 19% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,72.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,2% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 20,7% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 25,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.302 $ i la renda mediana per família de 27.589 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.000 $ mentre que les dones 16.790 $. La renda per capita de la població era de 17.375 $. Entorn del 10,2% de les famílies i el 17% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personalitats

* Dick Powell. Actor, productor, director i cantant.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mountain View». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mountain View». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pala del Castell

La Pala del Castell és una pala del terme de la Torre de Cabdella, al Pallars Jussà, dins del seu terme primigeni.
Està situada en el vessant nord-oriental de lo Castell de Rus, a la capçalera del barranc de Francí.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tro Bro Leon 2024

La Tro Bro Leon 2024 fou la 40a edició de la Tro Bro Leon. La cursa es disputà el 5 de maig de 2024 amb un recorregut de 203,6 km. La cursa formava part de l'UCI ProSeries 2024, en la categoria 1.Pro.
La cursa també formava part de la Copa de França de ciclisme. El vencedor final fou Arnaud De Lie (Lotto Dstny), que s'imposà a l'esprint a Clément Venturini (Arkéa-B&B Hotels) i Pierre Gautherat (Decathlon-AG2R La Mondiale), segon i tercer respectivament.

## Equips

L'organització convidà a 20 equips a prendre part en aquesta cursa.

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Arnaud De Lie consigue la victoria en la Tro Bro Leon» (en spanish), 05-05-2024. [Consulta: 7 maig 2024].
* ↑ «Startlist for Tro-Bro Léon 2024». [Consulta: 7 maig 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Gaetano Catanoso

Gaetano Catanoso (Chorio di San Lorenzo, Roghudi, província de Reggio de Calàbria, 14 de febrer de 1879 - Reggio de Calàbria, 4 d'abril del 1963), fou un religiós italià, sacerdot catòlic i fundador de la Pia Unió de la Santa Faç, de l'orde de les Germanes Veròniques de la Santa Faç i de l'Obra dels Clergues Pobres. Venerat com a sant, fou canonitzat pel papa Benet XVI el 2005.

## Biografia

Va néixer en un poble petit i en total eren vuit germans. Es va ordenar sacerdot el 20 de setembre de 1902 i la seva primera parròquia va ser la del petit poble de Pentedattilo, on va estar del 1904 al 1921. Extremadament disposat a viure pobre imitant la vida de Jesucrist solia anar d'un lloc a un altre per les muntanyes amb un ruc. Molt devot al drap on hi hauria gravada la Santa Faç de Jesucrist, va fundar el 1918 la Pia Unió de la Santa Faç. Difonia aquesta devoció, consistent en pregar pels pecats, la blasfèmia i la profanació de les festes religioses, entre sacerdots i laics.
Per ajudar a les persones que vivien aïllades va fundar una orde de monges, les Germanes Veròniques de la Santa Faç el 1934, que el 1953 va rebre l'aprovació canònica. Les monges eren majoritàriament joves de famílies pobres que van ser inspirats pel del pare Gaetano per establir escoles primàries i residències d'ancians en llocs petits com San Lorenzo di Calabria, Roccaforte i Roghudi, per educar els nens i tenir cura d'ancians i malalts. L'objectiu era combatre la ignorància i la màfia a través de l'educació i la fe cristiana. Catanoso també va fundar l'Obra dels Clergues Pobres per a fomentar les vocacions sacerdotals.
Entre el 1921 i el 1940 va ser el mossèn de l'Església de Santa Maria de la Purificació de Reggio, on donava catequesi, feia de confessor, i assistia als pobres, malalts i perseguits per criminals. També va ser director espiritual al seminari, capellà d'hospitals, confessor de cases religioses i presons i canonge de la Catedral. Va predicar sobretot sobre l'Eucaristia i el sacerdoci.
La missió que va iniciar Catanoso s'ha estès també a les Filipines i Tanzània. El procés de canonització s'inicià el 1979 fins que el 4 de maig del 1997 Joan Pau II el va beatificar, i el 23 d'octubre del 2005 Benet XVI el va canonitzar. El Vaticà ha reconegut dos miracles.

## Referències

* ↑ Butler, Alban. Butler's Lives of the Saints. Nova York: Burns & Oates Ltd, 1999, p. 28. ISBN 9780860122531.
* ↑ «Cayetano Catanoso (1879-1963)». Vatican.va. El Vaticà. [Consulta: 1r novembre 2013].
* ↑ Catanoso, Justin. My cousin the Saint. Nova York: Harper, 2008. ISBN 9780061231025.
# Cargol trisectriu

En geometria, un cargol trisectriu (anomenat simplement trisectriu per alguns autors) és un membre de la família de corbes del Cargol de Pascal que té la propietat de trisecció de l'angle. Es pot definir com el lloc geomètric dels punts d'intersecció de dues rectes, girant cada una a una velocitat angular uniforme al voltant de punts separats, de manera que la proporció de les velocitats de rotació sigui de 2:3 i les rectes al començament coincideixin amb la recta entre els dos punts. Així, és un exemple d'una Sectriu de Maclaurin.

## Equacions

Si la primera recta està girant al voltant de l'origen i forma un angle θ amb l'eix x, i la segona recta està girant al voltant del punt (a, 0) forma un angle 3θ/2, llavors l'angle entre elles és θ/2 i el teorema del sinus es pot fer servir per determinar la distància des del punt d'intersecció fins a l'origen com
    $r=a{\frac {\sin {\tfrac {3}{2}}\theta }{\sin {\tfrac {1}{2}}\theta }}=a(3\cos ^{2}{\tfrac {1}{2}}\theta -\sin ^{2}{\tfrac {1}{2}}\theta )=a(1+2\cos \theta )$.
Aquesta és l'equació en coordenades polars i mostra que la corba és un cargol. La corba es talla a si mateixa a l'origen, el punt de més a la dreta del bucle exterior és a (3a, 0) i la punta del bucle interior és a (a, 0).
Si la corba es trasllada de manera que l'origen sigui a la punta del bucle interior llavors l'equació esdevé
    $r=2a\cos {\theta \over 3}$
així és també de la família de corbes de la rosa.

## La propietat de triseccions

Hi ha unes quantes maneres de fer servir la corba per a trisecar un angle. Sia φ l'angle a trisecar. Primer, es dibuixa un radi de la punta del bucle petit a (a, 0) formant l'angle φ amb l'eix x. Sia P el punt on el radi talla la corba, suposant que és sobre el bucle exterior si φ és petit. Es dibuixa un altre radi de l'origen a P. Llavors l'angle entre els dos radis a P triseca φ. Això se segueix fàcilment de la construcció de la corba donada a dalt.
Per al segon mètode, es dibuixa una circumferència de radi a i centre a l'origen. Es dibuixa un radi de l'origen formant un angle φ amb l'eix x. Sia S el punt on aquest radi talla la circumferència i es dibuixa la recta de S a (a, 0). Sia J el punt on aquesta recta talla la corba, suposant que és sobre el bucle interior si φ és petit. La recta de l'origen a J forma un angle φ/3 amb l'eix d'abcisses.
Girant la corba, la segona forma de l'equació esdevé
    $r=a\sin {\theta \over 3}$.
Així si un triangle rectangle es construeix amb costat r i hipotenusa a llavors l'angle entre ells serà θ/3. A partir d'aquí és directe generar un tercer mètode.

## Referències

* "Limaçon" a 2dcurves.com
* "Trisectrix" a A Visual Dictionary of Special Plane Curves
* "Limaçon Trisecteur" a Encyclopédie des Formes Mathématiques Remarquables
* Loy, Jim "Trisection of an Angle", Part VI Arxivat 2013-11-04 a Wayback Machine. Dona 5 camins diferents per trisecar un angle fent servir aquesta corba.
# Cantó de Brest-Lambezellec

El cantó de Brest-Lambézellec (bretó Kanton Brest-Lambezelleg) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Finisterre a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega el barri de Lambézellec de la ciutat de Brest.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004- | Daniel Abiven | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Referències

* ↑ «Canton de Brest-Lambezellec - Liste des communes». Arxivat de l'original el 2016-02-13. [Consulta: 25 octubre 2018].

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Castell de Santa Catalina

El Castell de Santa Catalina, oficialment Reial Castell de Santa Catalina, és un monument històric-artístic al municipi de Santa Cruz de La Palma, a la costa est de l'illa de la Palma, província de Santa Cruz de Tenerife, illes Canàries, Espanya. Al BOE número 184 del 3 de juliol de 1951 el castell es va declarar monument històric-artístic
La fortificació és similar al del castell de San Cristóbal de Santa Cruz de Tenerife, i és de planta quadrada amb un baluard en punta de diamant a cada cantonada i es va crear per protegir la ciutat d'atacs corsaris. A la portada, de frontó curvilini, es pot apreciar un escut d'armes dels Reis Catòlics.
La construcció es va executar gràcies al sergent major Juan Franco de Medina i al capità Miguel Tiburcio Rossell de Lugo i la fase de construcció es va estendre des de 1683 fins a 1692. L'immoble va pertànyer a l'Exèrcit fins a 1950, data en la qual va ser adquirit per diversos propietaris particulars.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada», 03-07-1951. Arxivat de l'original el 2016-11-06. [Consulta: 6 novembre 2016].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-11-06. [Consulta: 6 novembre 2016].
* 1 2 3 «Ficha del Ayuntamiento de Santa Cruz de la Palma». [Consulta: 5 novembre 2016].
# Castell de Vivers

El Castell de Vivers era un castell medieval d'estil romànic del segle x situat en el poble de Vivers, de la comuna del mateix nom, a la comarca del Rosselló (Catalunya Nord), al límit amb la del Vallespir.
El castell, quasi del tot desaparegut, era en el punt més alt del poble vell de Vivers, integrat en la mateixa cellera primigènia d'aquest poble.

## Característiques

En l'actualitat les escadusseres restes del Castell de Vivers són uns panys de paret integrats en les cases de la part més enlairada del poble.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «197-Vivers». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol-el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Vivers». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ramos i Martínez, Maria-Lluïsa. «Castells i edificacions militars del Rosselló anteriors al 1300: Llauró. Castell de Llauró». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Al centre de l'ortofotomapa de l'IGN, el lloc on era el Castell de Vivers
# Casa Gallego

La casa Gallego és un edifici d'Arenys de Mar (Maresme) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa entre mitgeres amb planta baixa i dos pisos. A la planta baixa hi ha la porta d'entrada i una finestra amb reixa. A l'entradeta que forma la porta del carrer i la de dins la paret està recoberta de ceràmica de colors molt vius, igual que dins de la casa. La porta interior és de vidres de colors. Al segon pis hi ha un balcó tancat de fusta i vidre, la coberta d'aquest és de rajola vidriada. En el segon pis hi ha dues finestres amb esgrafiats. El coronament és molt particular, acabat amb una forma sinuosa de pedra. Tota la façana és esgrafiada.

## Història

Havia estat habitatge però va reformar-se'n l'interior per acollir-hi una botiga de menjars.

## Referències

* 1 2 «Casa Gallego». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 juliol 2015].
# Casa Galter Bassols

La Casa Galter Bassols és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici situat a la plaça Anselm Clavé. És una casa de planta baixa i un pis, situada en cantonada. La planta baixa presenta un portal i sis finestres en arc de mig punt. Al pis cal destacar sis balcons i tribuna en fusta i vidre en el xamfrà. La porta d'entrada i els balcons del primer pis són de llinda en terracota. La façana és estucada amb motius geomètrics, i coronada per entaulament i cornisa de terracota i estuc, i coberta de teula.

## Referències

* ↑ «Casa Galter Bassols». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Catherine Louisa Pirkis

Catherine Louisa Pirkis (1841- 4 d'octubre de 1910) fou una escriptora anglesa.
Va escriure nombrosos relats curts i 14 novel·les entre 1877 i 1894 i actualment és coneguda per les seves històries de detectius protagonitzades per Loveday Brooke, que van aparèixer en el Ludgate Magazine l'any 1894. Posteriorment es va dedicar a treballar al costat del seu marit en favor dels animals abandonats i va ser una de les fundadores de la National Canine Defense League l'any 1891.
Va ser enterrada en el Kensal Green Cemetery.

## Referències

* Patricia Craig and Mary Cadogan, The lady investigates, Oxford (1981) ISBN 0-19-281938-0
* Hugh Greene (ed.), Further rivals of Sherlock Holmes: the crooked counties, Penguin (1973) ISBN 0-14-003891-4
# Catherine Littlefield Greene

Catharine Littlefield "Caty" Greene Miller (Rhode Island, Block Island, 17 de febrer de 1755 - Cumberland Island, Geòrgia, 2 de setembre de 1814) va ser una inventora americana, la dona del general de la Revolució americana Nathanael Greene, relacionada amb l'inventor Eli Whitney.
Catharine Littlefield va néixer el 17 de febrer de 1755, a la costa del comtat de Washington, Rhode Island, a Block Island, on la seva família s'havia instal·lat en els anys 1660. A partir de 1772, va ser festejada per Nathanael Greene, un company de Rhode Island bastant més gran que ella. La parella es va casar el juliol de 1774, però menys d'un any després Greene va ser cridat a la guerra. Catharine Greene encara no s'havia assentat en una vida còmoda amb el seu marit, la seva casa a Coventry, Rhode Island, que encara no havia estat completament moblada. Amb la seva participació en la guerra, es va veure obligada a assumir el paper de cap de família. El 1786, el general Nathanael Greene va morir de sobte, possiblement d'una insolació, als quaranta-quatre anys. Greene va decidir romandre a Geòrgia. La plantació encara no era un èxit financer, però cap a 1788, amb l'ajut del nou gerent de plantacions, l'antic tutor Phineas Miller, Mulberry Grove va continuar amb el negoci.
Va treballar en la investigació de la producció de cotó; inventà la màquina per desgranar el cotó anomenada desmotadora (cotton gin en anglès), que va facilitar el procés de filatura i va augmentar considerablement les quantitats de cotó tractat. Va ser patentada per Eli Withney, el seu segon marit, que en la majoria dels casos se'n va assignar l'autoria.

## Referències

* ↑ «Catharine Greene» (en anglès). New Georgia Encyclopedia. [Consulta: 9 agost 2024].
* ↑ «Life Story: Catharine Littlefield Greene Miller (1755–1814)» (en anglès). Women & the American Story (WAMS). [Consulta: agost 2024].
* 1 2 Waldrup, Carole Chandler. «Catharine Littlefield Greene (1755-1814)». A: More Colonial Women: 25 Pioneers of Early America. McFarland, 2004, p. 162–172. ISBN 978-0-7864-1839-8 [Consulta: 9 febrer 2018].
* ↑ Rosser, Sue Vilhauer. Women, Science, and Myth: Gender Beliefs from Antiquity to the Present. ABC-CLIO, 2008, p. 53–54. ISBN 978-1-59884-095-7 [Consulta: 9 febrer 2018].

## Bibliografia

* Stegeman, John F.; Stegeman, Janet A. Caty: A Biography of Catharine Littlefield Greene. University of Georgia Press, 1977. ISBN 9780820307947.
# Casa a la plaça Major de Gessa

Casa a la plaça Major de Gessa és una casa de Gessa, del municipi de Naut Aran (Vall d'Aran), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa d'estructura rectangular, té dues plantes definides per les obertures, "humarau" i coberta a dues aigües, d'encavallades de fusta i teula de pissarra, amb la "capièra" (carener) de zinc, paral·lela a la façana i orientada a migdia.
En general predomina l'aparell de paredat, però les cantonades foren travades amb blocs escairats i disposats de llarg i de través. Molt semblant, es pot observar una major cura als marcs de les obertures. La façana, feta entre d'altres amb restes gòtiques que van pertànyer a les anteriors finestres calades, presenta una ordenació simètrica, centrada per una porta de fàbrica, de marbre treballat que duu, a la llinda, la següent data: "1872" (o 1878?). Les finestres de fusta compareixen sota unes característiques llindes de descàrrega, resoltes amb materials i lloses que es van obrint cap als extrems, a imitació dels arcs.
A part de la típica "Humenèja" d'estructura prismàtica, és interessant observar les dues línies de "lucanes" que emergeixen al llosat; les primeres amb un antependi protector, i entre les segones, les típiques "boques de lop", més petites, d'un vessant, amb obertura tapada per una llosa amb dos forats -colomers-.

## Història

Tot i que sembla una evolució bastant força des del punt de vista filològic, convé recordar que el llinatge dels Tron, documentat a Gessa els segles xiii i XIV, si més no, fou un dels principals de la Vall. Són documentats com arxiprests de la Vall Superior o Naut Aran i també com a síndics de l'Aran.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa a la plaça Major de Gessa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
* ↑ «Casa a la plaça Major de Gessa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Casa a la plaça Major (Castellfollit de Riubregós)

La Casa a la plaça Major és una obra noucentista de Castellfollit de Riubregós (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'estatges de dos pisos sustentat sobre dos dels pilars que formen el conjunt de la plaça porticada. El més remarcable és la façana exterior feta de pedra i recoberta d'estuc blanc, tret dels marcs de les finestres i les parets on s'hi incorporen petites rajoles de ceràmica de color amb motius florals que donen més dinamisme al conjunt. A la part superior ressalta un petit rosetó circular de pedra i un acabament amb frontó circular de mig punt que tanca tot el conjunt.

## Referències

* ↑ «Casa a la plaça Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 gener 2019].
# Lozove (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Lozóvoie».
Lozove (en ucraïnès: Лозове, en rus: Лозовое, Lozovoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, ocupada per Russia, que el 2014 tenia 1.889 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22.
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Polidora (filla de Peleu)

Polidora (en grec antic Πολυδώρα) va ser, segons la mitologia grega, una filla de Peleu i d'Antígona, la filla d'Eurició.
Polidora va tenir, amb el déu-riu Esperqueu dos fills, un anomenat Menesti i l'altre Driops. Després es casà amb Boros, un fill de Perieres. Aquest Boros era el pare "humà" de Menesti. Existia una tradició segons la qual Polidora no era filla, sinó esposa de Peleu.

## Referències

* ↑ «Peleus | Facts, Information, and Mythology». [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 448. ISBN 9788496061972.
# Muntanyes Mentasta

Les Muntanyes Mentasta (en anglès Mantasta Mountains) a la part més oriental de l'Estat d'Alaska, formen l'extrem oriental de la serralada d'Alaska. Es troben al sud de l'Alaska Highway, a l'est de la Glenn Highway, al nord de les muntanyes Wrangell i a l'oest del riu Nabesna. A l'altra banda de la Glenn Highway hi ha la serralada d'Alaska, mentre el riu Nabesna les separa de les muntanyes Nutzotin. Formen el límit nord del Parc i Reserva Nacionals Wrangell - Saint Elias. El punt més elevat de les muntanyes Mentasta és el mont Noyes, amb una alçada de 2.483 m.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Wrangell-St. Elias National Park & Preserve. National Park Service. Arxivat de l'original el 30 d’agost 2008. [Consulta: 30 desembre 2013].
* ↑ «Noyes Mountain, Alaska». peakbagger.com/. [Consulta: 30 desembre 2013].
* ↑ «Noyes Mountain, Alaska». Geographic Names Information System. U.S. Geological Survey.
# Uname

uname (abreviatura de unix name) és un programa d'Unix i sistemes operatius de tipus Unix-like que imprimeix el nom, versió i altres detalls de la màquina i el sistema operatiu sobre els quals s'executa.
La comanda i el títol de sistema uname van aparèixer per primer cop a PWB / UNIX. Algunes variants d'Unix, com System V Release 3.0 inclouen un programa relacionat, setname, usat per canviar els valors que apareixen en els informes de uname.
La versió de GNU de uname està inclosa en els paquets "sh-utils" o coreutils. uname no està disponible com a programa individual.
L'ordre ver, que es pot trobar en alguns sistemes operatius com MS-DOS, OS/2 i Microsoft Windows compleix una funció semblant a la de uname.

## Exemples

El resultat d'executar uname amb l'opció -a, en un sistema executant Darwin, seria una cosa semblant al següent:
En un sistema executant GNU/Linux:
# Ommi

Ommi (en rus: Омми) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2019 tenia 363 habitants.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Giagu Ledda

Giagu Ledda (Uri, Sardenya, 1949) és metge anestesiòleg i resideix a Catalunya des de l'any 1981. La seva llengua materna és la sarda i ell es dedica a la seva defensa i difusió. Ha col·laborat i col·labora amb articles a revistes sardes, en paper i digitals; ha traduït a l'edició sarda de Le Monde Diplomatique diferents articles de l'edició francesa. Ha publicat al sard, de l'original italià, les novel·les Pòju Luàdu, de l'escriptora Maria Giacobbe i La mare de l'escriptora Grazia Deledda, premi Nobel 1926. Del català ha traduït al sard la novel·la de Mercè Rodoreda La plaça del Diamant. També ha traduït i publicat al sard l'Elogi de la paraula, Elogi de la poesia de Joan Maragall. Juntament amb altres disset llengües, editada per la Universitat de Valladolid, ha publicat la traducció al sard del cant VIII del Poema del Bosch, d'Alexandre de Riquer, en prosa.

## Referències

* ↑ «Giagu Ledda». Tralicat. (Institut Ramon Llull). Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 20 novembre 2015].