OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Orihuel i Barta

Joan Orihuel i Barta (Barcelona, 1907 - Buenos Aires, 1992) fou un pintor i il·lustrador català.

## Biografia

Estudià a l'Escola de Belles Arts de Barcelona i fou deixeble de Marès, Tenas i Clarasó. Al principi de la seva trajectòria, però, es guanyava la vida pintant parets per a l'empresa Pujadas i Llobec. Durant la Guerra Civil abandonà Barcelona i va marxar primer a Lloret de Mar, on fou professor d'art, i es casà amb Consol Fors amb qui va tenir tres fills.
Entre el 1938 i el 1950 va viure a Girona, on treballà en el servei de propaganda de la Generalitat. Es va convertir en el pintor oficial de la ciutat de postguerra. Entre el 1939 i el 1950 va fer una desena d'exposicions a Girona en indrets relacionats amb la burgesia local i entitats com la clínica L'Esperança, el Col·legi Oficial de Farmacèutics i la Cambra de Comerç. Com a il·lustrador d'El Pirineo, va desenvolupar tota la simbologia del nou Estat amb un to bèl·lic que també es troba als cartells publicitaris de les Fires i Festes de Sant Narcís dels anys 1943, 1944 i 1950.
En l'etapa de reconstrucció d'esglésies, la seva relació amb el Bisbat de Girona el portà a fer tres pintures murals religioses de l'església de Sant Vicenç de Canet d'Adri.
La seva escola d'art va ser l'empremta més important que va deixar i el punt de partida per a artistes com Ramon Maria Carrera i Savall, Emília Xargay i Pagès, Francesc Torres i Monsó, Enric Marquès i Ribalta, Caselles i Montserrat Llonch Gimbernat, Joaquima Casas. Va traslladar-se a la capital de l'Argentina el 1950 temptat per Joaquim Pla i Dalmau on es casà amb Matilde Rosa Manzullo i visqué els últims dies de la seva vida.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Vinyoles, Carme «Joan Orihuel Barta». El Punt Avui, 22-10-2009 [Consulta: 28 juny 2014].
* 1 2 3 4 5 Redacció «Els vestigis de Joan Orihuel a l'Església de Sant Vicenç de Canet d'Adri». Llémena, 2014 [Consulta: 28 juny 2014].
* 1 2 Redacció «El Museo de Historia expone una obra de Orihuel en su colección permanente». Girona.cat, 2014 [Consulta: 28 juny 2014]. Arxivat 3 de març 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 28 juny 2014].
# Mikhaïl Lessokhin

Mikhaïl Lessokhin (Sant Petersburg, 13 d'agost de 1933 - Sant Petersburg, 1 de juny de 1998) va ser un matemàtic soviètic.

## Vida i Obra

Lessokhin va passar una difícil infància durant el setge de Leningrad a la Segona Guerra Mundial. A més, el seu pare va morir el 1944 quan es va acabar el setge. La seva mare, que treballava en un hospital militar, se'l va anar emportant als diferents destins que va tenir, primer a la costa bàltica i després a la costa del Pacífic. Finalment van poder retornar a Leningrad (actual Sant Petersburg) on el noi va poder acabar els seus estudis secundaris i ingressar el 1951 en la universitat Pedagògica Herzen, en la qual es va graduar el 1956, per continuar estudis de doctorat. Mentre els feia, va ser professor de la universitat de Khabàrovsk (a trenta quilòmetres de la frontera xinesa). El 1961 va obtenir el doctorat amb una tesi sobre teoria de grups dirigida per Ievgueni Liapin.
El 1962 va retornar a Leningrad i va ser professor de la universitat Herzen fins a la seva mort el 1998.
El principal camp de recerca de Lessokhin va ser la teoria dels semigrups. Va publicar dues obres notables, ràpidament traduïdes a l'anglès: primer un llibre d'exercicis de teoria de grups (1967) i després un sobre l'aplicació de les matemàtiques a la lingüística (1982).

## Referències

* ↑ Editors, 1999, p. 159 i ss.
* ↑ КУБЛАНОВСКИЙ, 2013, p. x.

## Bibliografia

* Editors «M M Lesokhin» (en anglès). Semigroup Forum, Vol. 59, Num. 2, 1999, pàg. 159-166. ISSN: 0023-3999.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Mikhaïl Lessokhin» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* КУБЛАНОВСКИЙ, Станислав. «М.М. Лесохин» (en rus). «ПЕДАГОГИЧЕСКИЕ ВЕСТИ» ЭЛЕКТРОННЫЙ СПЕЦВЫПУСК, 2013. [Consulta: 13 gener 2024].
# Lorenzo Fernández Villarrubia

Lorenzo Fernández Villarrubia (Toledo, 10 d'octubre de 1832 - Madrid, 21 de desembre de 1891) fou un polític espanyol, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica. En 1878 va substituir uns mesos Gregorio Jiménez García Palacios, elegit diputat pel districte d'Albocàsser a les eleccions generals espanyoles de 1876.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Lophiosilurus alexandri

Lophiosilurus alexandri és una espècie de peix de la família dels pseudopimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 72 cm de longitud total i 5.000 g de pes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (22 °C-27 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu São Francisco al Brasil.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Silfvergrip, A.M.C., 1992. Zungaro, a senior synonym of Paulicea (Teleostei: Pimelodidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 3(4):305-310.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997: Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.
* ↑ Lins, L.V., A.B.M. Machado, C.M.R. Costa i G. Herrmann, 1997. Roteiro Metodológico Para Elaboração de Listas de Espécies Ameaçadas de Extinção (Contendo a Lista Oficial de Fauna Ameaçada de Extinção de Minas Gerais). Publicações Avulsas da Fundação Biodiversitas. 49 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Godinho, H.P., M.O.T. Miranda, A.L. Godinho i J.E. Santos, 1997. Pesca e biologia do surubim Pseudoplatysoma coruscans no rio São Francisco. p. 27-42. A: Miranda, M.O.T. (Org.). Surubim. Belo Horizonte: IBAMA. (Coleção Meio Ambiente, Série Estudos Pesca, 19).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mestriner, C.A. i P.M. Galetti, 1986. Observaçoes preliminares sobre os cromossomos de Lophiosilurus alexandri e suas relaçoes com e grupo Pimelodidae. p. 49. A: I. Simp. Citogenet. Evol. e Aplic. de Peixes Neotropicais, São Carlos - SP.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Shibatta, O.A., 2003. Pseudopimelodidae (Bumblebee catfishes, dwarf marbled catfishes). p. 401-405. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cúber

«Cúber» té aquests significats:
* Embassament de Cúber, embassament a les faldes del Puig Major i del Morro de Cúber (Mallorca)
* Possessió de Cúber
* Morro de Cúber, esperó del massís dels Tossals Verds al municipi d'Escorca (Mallorca)
# Kratae Rsiam

Kratae Rsiam, en thai: กระแต อาร์สยาม (Lampang, 25 d'agost de 1987), és una model, boxejadora i cantant tailandesa, membre de la banda tailandesa de pop-lukthung, Samosorn Chimi.
El seu primer senzill, "ไม่ได้ตั้งใจดำ (Mai Dai Tang Jai Dam)" (2003), (Inclòs en l'àlbum del grup "ลูกทุ่ง 4 ทีน") fou un fracàs. Seu segon disc en solitari titulat "เปิดใจสาวแต (Peered Jai Sao Tare)" (2007), fou un èxit al tailandó.

## Sèries

* Like Mat Sang (Ch.8, 2015)
* Rachanee Look Toong (Ch.8, 2012)

## Temes per a sèries

* "อย่ามาแกล้งชม (Yah Ma Klaeng Chom)" Kratae ft. Koong Suthirath tema per Rachanee Look Toong

## Pel·lícules

* Look Tung Nguen Laan (2013)
* สวยหมัดสั่ง 2 (Suay Mat Sang 2) (2012)
* สวยหมัดสั่ง (Suay Mat Sang) (2011)

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Loog Thung 4 teens (ลูกทุ่ง 4 ทีน) (2003)
* Perd Jai Sao Tae (เปิดใจสาวแต) (2007)
* Khong Kwan Jark Sao Tae (ของขวัญจากสาวแต) (2007)
* Sao Kard Laeng (สาวกาดแลง) (2008)
* Tee Kao Kayao Dance (ตีเข่าเขย่าแดนซ์) (2010)
* Ruk Na Chuek Chuek (ชุด รักนะฉึก ฉึก) (2011)

### Singles

* Rak Reu Mai Rak (รักหรือไม่รัก) feat. Dr. Fuu（2008）
* Tued (ตื๊ด)（2013）
* Hidden Line (ชู้ทางไลน์) feat.Timethai（2014）
* Meri (เมรี) feat. Kratay Rsiam（2014）
* Stay Cool! (ยิ่งถูกทิ้ง ยิ่งต้องสวย)（2015）
* Flick (สะบัด)（2016）
* Strong เหวี่ยง (นวดให้นุ่ม) feat.Waii（2016）
* รอพี่ที่บ้านนอก (2017)
* Mera Pyar (หนานะ) (2018)
* Slippery (ลื่ม) (2018)

## Referències

* ↑ «"สโมสรชิมิ รุ่น 1 2 3" by samosornc».
* ↑ «"Kratae - Remote Hua Jai" by thai-youtube».
# Misia Single Collection: 5th Anniversary

Misia Single Collection: 5th Anniversary és el segon àlbum recopilatori de la cantant japonesa Misia, que es va editar el 3 de desembre de 2003. Va vendre'n 52.167 còpies durant la primera setmana i es va situar a la vuitena posició de les llistes japoneses L'àlbum es va editar sota el seu anterior segell discogràfic, Arista Japan, per a commemorar el seu cinquè aniversari.
L'àlbum va aconseguir la certificació de platí de la RIAJ al vendre'n més de 250.000 còpies.

## Llistes
### Llista Oricon de vendes

| Llançament | Llista | Posició | Vendes debut | Vendes totals | Duració |
| 3 desembre 2003 | Llista Oricon diària d'àlbums | 2 | | | |
| 3 desembre 2003 | Llista Oricon setmanal d'àlbums | 7 | 52.167 | 136.206 | 15 setmanes |
| 3 desembre 2003 | Llista Oricon mensual d'àlbums | | | | |
| 3 desembre 2003 | Llista Oricon anual d'àlbums | | | | |

### Llista de vendes físiques

| Llista | Posició |
| lista Oricon diària d'àlbums | 7 |
| Llista Oricon setmanal d'àlbums | 8 |
| Llista Soundscan d'àlbums(Només CD) | 10 |

## Referències

* ↑ «オリコン アルバム 2003.12.15». [Consulta: 25 maig 2009].
* ↑ «ゴールドディスク認定作品一覧　2003年12月» (en japonès). RIAJ. [Consulta: 20 agost 2013].
* ↑ «週刊 CDソフト TOP20». Arxivat de l'original el 2008-08-29. [Consulta: 20 agost 2013].

## Enllaços externs

* «Lloc web oficial de Misia».
* «Sony Music Online Japan : MISIA». Sony.
# Misia Remix 2002 World Peace

Misia Remix 2002 World Peace és el segon àlbum de mescles de la cantant japonesa Misia, editat el 21 de novembre de 2001. Va vendre'n 165.190 còpies durant la primera setmana, i es va enfilar a la tercera posició de les llistes japoneses. Misia Remix 2002 World Peace inclou la primera mescla d'Erick Morillo per a un artista japonès.

## Llistes
### Llista Oricon de vendes

| Llançament | Llista | Posició | Vendes debut | Vendes totals | Duració |
| 21 novembre 2001 | Llista Oricon diària d'àlbums | 3 | | | |
| 21 novembre 2001 | Llista Oricon setmanal d'àlbums | 3 | 165.190 | 332.510 | 12 setmanes |
| 21 novembre 2001 | Llista Oricon mensual d'àlbums | 7 | | | |
| 21 novembre 2001 | Llista Oricon anual d'àlbums | 80 | | | |

### Llista de vendes físiques

| Llista | Posició |
| lista Oricon diària d'àlbums | 3 |
| Llista Oricon setmanal d'àlbums | 3 |
| Llista Oricon mensual d'àlbums | 7 |
| Llista Soundscan d'àlbums(Només CD) | 3 |

## Referències

* ↑ «オリコン アルバム 2001.12.3». [Consulta: 14 maig 2009].
* ↑ «Sony Music Online Japan : MISIA : REMIX 2002 WORLD PEACE». [Consulta: 14 maig 2009].
* ↑ «週刊 CDソフト TOP20». Arxivat de l'original el 2008-08-29. [Consulta: 14 agost 2013].

## Enllaços externs

* «Lloc web oficial de Misia».
* «Sony Music Online Japan : MISIA».
# Mnèster (mim)

Mnèster (en llatí Mnester, en grec Μνήστηρ) va ser un cèlebre mim romà del temps de Calígula i Claudi.
Favorit de Calígula el va elevar als més alts nivells, el besava davant del públic i castigava al que destorbava les seves sessions. Una vegada l'emperador va castigar amb les seves mans uns cavallers romans que havien interromput la seva actuació. El dia que va morir Calígula havia representat una comèdia tràgica sobre Neoptòlem d'Atenes que segles enrere havia actuat el dia que havia mort Filip II de Macedònia a mans de Pausànies d'Orèstia l'any 336 aC.
Sota Claudi va conservar el favor imperial. Va ser un dels nombrosos amants de Poppea Sabina (mare de Poppea Sabina, la dona de Neró) i de Valèria Messal·lina, la dona de Claudi. Al principi Mnèster va rebutjar les propostes de Messalina pel temor de Claudi, però ella tenia gran poder de convicció i l'emperador els va deixar fer, i fins que l'emperadriu no va agafar va agafar com a amant Gai Sili, Mnèster va ser el seu favorit. L'emperadriu el va obligar a abandonar els escenaris el que va provocar alguns aldarulls a Roma, que Claudi va resoldre en part dient que Mnèster pertanya a la seva dona i que no tenia poder per fer-lo actuar. Quan Claudi va obtenir un triomf per la campanya de Britànnia, l'any 44, es van recollir una gran quantitat de monedes de bronze de Calígula i es van fondre per fer diverses estàtues de Mnèster.
Va estar involucrat en la caiguda de Messalina, i Claudi després el va fer matar.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/1117?rgn=full+text;view=image;q1=MnesterSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1107. ]
# Minnie Nast

Minnie Nast (Karlsruhe, Baden-Württemberg, 10 d'octubre de 1874 - Füssen, Baviera, 20 de juny de 1956) va ser una soprano alemanya. El seu pare era concertista al Hoftheater de Karlsruhe, la seva mare era cantant d'òpera. Minnie Nast va estudiar al Conservatori de Karlsruhe, i debutà al Stadttheater d'Aquisgrà el 1897.
Nast va actuar a Dresden del 1898 al 1919 i després va ensenyar-hi cant fins al bombardeig de la ciutat el 1945 durant la Segona Guerra Mundial. També va fer gires al Canadà, els Estats Units, Rússia, els Països Baixos i Anglaterra. Després de la temporada d'hivern de 1907, un naufragi va costar la vida a molts membres de la companyia d'òpera i això la va fer decidir de no tornar a girar a l'estranger.
Nast es va especialitzar en papers lleugers i de soubrette, especialment de Mozart, i va crear el paper de Sophie en l'estrena de Der Rosenkavalier el 1911 a Dresden. El seu to clar i la manca de vibrato continu van tenir ressò en altres sopranos de l'època. Va fer alguns enregistraments que indiquen un gran assoliment tècnic, inclosa la seva part en el trio de Der Rosenkavalier. També va cantar el paper de Micaëla en el primer enregistrament de Carmen.
Minnie Nast va deixar enregistraments per a G&T (Dresden 1902 i Berlín 1905-07), Odeon (Berlín 1907 i 1910-11), Gramophone (Dresden 1908 i Berlín 1908-11, entre aquests Micaela a Carmen) i Polyphon (Leipzig 1910). El 1911 va gravar escenes de Der Rosenkavalier amb els seus companys creadors Margarethe Siems i Eva von der Osten per a Gramophone i Odeon.

## Referències

* ↑ Stinchelli, Enrico. Les stars de l'opéra: grands artistes lyriques de l'histoire, 2002.
* ↑ «MINNIE NAST, Soprano. 10 October 1874, Karlsruhe, Germany + 20 June 1956, Füssen, Germany;» (en anglès). Great Singers of the Past, 10-10-2017. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «Nast, Minnie». Operissimo. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ Gibbs, Christopher Howard. The Cambridge companion to Schubert, 1997, p. 279 (Cambridge Companions to Music).
* ↑ «1908 Carmen/Marston». C Classics Today. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «LUX: Yale Collections Discovery» (en anglès). [Consulta: 10 agost 2024].

## Literatura

* Rainer E. Lotz, Axel Weggen i Oliver Wurl: Discographie der deutschen Gesangsaufnahmen Band 2, Birgit Lotz Verlag, Bonn 1998,ISBN 3-9805808-0-6
# Mino

Mino és un gènere d'ocells de la família dels estúrnids (Sturnidae).

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, juliol 2022) aquest gènere conté tres espècies:
* Mino dumontii - mainà caragroc.
* Mino kreffti - mainà de Krefft.
* Mino anais - mainà daurat.

## Referències

* 1 2 «Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings, oxpeckers». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 677. ISBN 978-84-16728-37-4.
Viccionari
# Minnie Tracey

Minnie Tracey (Albany, c. 1872 - Cincinnati, 29 de gener de 1929) fou una cantant nord-americana.
Filla del coronel John Tracey i de Catherine Vernam, va rebre les seves primeres lliçons de Max Maretzek a la ciutat de Nova York i després de Marie Sass a París .
Era originalment cantant d'òpera. Va debutar en el Faust de Charles Gounod. El 1892 va cantar el Lohengrin a L'Havre. El 27 de novembre de 1897, va cantar el paper de Rosa Mammai en l'estrena de L'arlesiana de Francesco Cilea amb Enrico Caruso. El 1900 va cantar el paper dAïda en l'òpera de Verdi. El 1904 es trobava al Covent Garden. El 1905 va cantar "Höstkväll" de Jean Sibelius a París en una versió d'orquestra dirigida per Alfred Cortot. El 1909 va cantar a Ginebra a Tristan und Isolde de Richard Wagner. També va cantar en teatres d'òpera a Anvers, Gant, Estocolm (des de 1901), Copenhaguen, Marsella, Milà, El Caire i Nova York (Metropolitan Opera House).
Es coneix una actuació d'ella a De Vereeniging a Nimega el 22 de novembre de 1905 amb la violinista Annie de Jong.
Va rebre crítiques adverses durant la seva carrera ja que les seves habilitats de cant o el seu dictat no sempre eren apreciats, com per exemple durant les actuacions als Estats Units i Anglaterra. Le Figaro, en canvi, va escriure sobre un concert a París que tenia una veu impressionant. La relació de Sibelius amb Tracey tampoc no sempre va ser consistent. Quan volia programar una vetllada amb les seves cançons a París, cada cop li trobava una enemiga, segons va informar a la seva dona Aino. Per tant, és estrany que Sibelius el 1913 anés de gira amb Tracey.
Minnie Tracey també ser professora de cant i va tenir alumnes com la contralt Emma Noe o la soprano Minette Salman. Emile Sjögren va dedicar-li a la cançó de "Kärlekssånger".

## Actuacions destacades

* 2 d'octubre de 1903: Proms amb obra de Wagner
* 6 d'octubre de 1903: Proms amb obra de Charles Gounod

## Fonts

* Musiktidning wijdde 15 oktober 1901 een hoofdartikel aan haar.
* New York Time overlijdensbericht
* Les dates de naixement trobades varien entre 1870 i 1874
# Messaouda Boubaker

Messaouda Boubaker (en àrab, مسعودة بنت أحمد بن بوبكر; Sfax, Tunísia, 19 de febrer de 1954) és una novel·lista tunisiana que escriu en àrab.
Boubaker va estudiar al maktab Al-Sheikh Al-Sabti a Djebel Jelloud. Després de la primària, es va traslladar a la capital tunisiana on va completar els seus estudis de secundària especialitzant-se en la branca literària al barri de Montfleury deTunis. Després es va graduar en una escola de formació en administració i secretariat a Hammam Lif. Va començar a treballar en una empresa privada. Va escriure poesia, relat, novel·la, articles i contes per a nens. És membre de l'Associació de Periodistes Tunisians (AJT), del Club de Relats Abu al-Qasim al-Shabbi, del Club Cultural Tahar Haddad, de la Unió d'Escriptors Àrabs i de la Unió d'Escriptors de Tunísia, del qual va ser membre de la junta directiva entre 2009 i 2011.
Va participar activament a la Unió d'Escriptors de Tunísia durant dos anys (important punt de trobada d'autors de relats a principis dels anys noranta) i va supervisar el saló literari mensual Discussions literàries al Club de relats Abu al-Qasim al-Shabbi el 2003 i 2004. A més, va participar en nombrosos festivals tant de la capital com de la resta del país, de la mateixa manera que va formar part del jurat de diversos concursos literaris: el concurs de novel·la Comar d'or, el concurs de relats del Banc de Tunísia , el premi Abu Al-Qasim Al-Shabbi, el concurs de contes breus del Club de contes, el concurs literari CREDIF i el concurs de novel·la del Club Cultural Tahar Haddad.
Va participar en seminaris literaris i filosòfics regionals i internacionals a Líbia, Marroc, Síria i Suïssa. Va ser publicada en diaris i revistes locals i àrabs. Així mateix, va escriure columnes setmanals per als diaris Al-Shorouk i Essahafa, les revistes Hakaek i Miraat-Wassat i després va escriure a la secció cultural del diari Al-Horriya. Posteriorment, va contribuir a la producció d'un programa matinal de la Ràdio Nacional Tunisiana i del programa Revistes àrabs de la Ràdio Cultural de Tunísia. Les novel·les Lailat al-Guiyab (en àrab: اﻟﻐﯿﺎب ﻟﯿﻠﺔ, “La nit de l'absència”), Truchqana (en àrab: طرشقانة, “Truchqana”) i Widaan Hammurabi (en àrab وداعا حمورابي, “El comiat d'Hammurabi”) van constituir temes de treballs acadèmics a Tunísia i a l'estranger.
# Mont Belvieu

Mont Belvieu és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.324 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mont Belvieu tenia 2.324 habitants, 805 habitatges, i 664 famílies. La densitat de població era de 61,8 habitants/km².
Dels 805 habitatges en un 49,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,2% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 17,4% no eren unitats familiars. En el 15% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,5% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 32,2% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 5,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.732 $ i la renda mediana per família de 64.808 $. Els homes tenien una renda mediana de 47.614 $ mentre que les dones 29.537 $. La renda per capita de la població era de 22.415 $. Aproximadament el 6,4% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mont Belvieu». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mont Belvieu». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# El Sant Crist de Montardit de Dalt

El Sant Crist de Montardit de Dalt és l'antiga capella del cementiri del poble de Montardit de Dalt, en el terme municipal de Sort, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertanyia a l'antic terme d'Enviny. És a l'extrem sud-oriental del poble, al costat del cementiri.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «València d'Àneu». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.