OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere Reig i Fiol

Pere Reig i Fiol fou un autor català de teatre, estrenà amb cert èxit obres al Teatre Romea a la dècada dels anys 1890. El 1914 va afiliar-se al Centre Excursionista de Catalunya.
Esquela publicada a La Vanguardia de 12 febrer de 1924, pág 004. Son la mateixa persona ?

## Obres

* Home a l'Aygua. Comèdia en un acte. Escrita en prosa. Estrenada en lo Teatro Catalá (Romea) amb èxit la nit del 21 de maig de 1895, protagonitzada per Hermenegildo Goula i Adela Clemente
* Entrar per la finestra: comedia en prosa en un acte. Lo Teatro Regional, 1896.
* Las bodas de plata o lo geni del mal (1998)
* Faixa ó Caixa (1897) «estrenada ab satisfactor èxit en lo Teotro Català instal·lat en lo de Romea»
* Lo baster de Santa Pau (1893) Drama en tres actes.
* La serp de la gelosia. Drama en tres actes y en vers.
* L'abim. Drama en tres actes.
* Joc per Taula. Joguet en un acte.
* Ella i ell en lo Parch. (1894) Diàleg.
* Qui oli remena... Sainet en un acte.
* Faixa o caixa ~ comèdia en un acte, en prosa. Barcelona: Lo Teatro Regional, 1897.

## Referències

* ↑ «Socis entrats durant el primer trimestre de 1914» (pdf). Butlletí del Centre Excursionista de Catalunya, XXI, 230, 01-03-1914, pàg. 76.
* ↑ «Crónica local» (en castellà). La Dinastía, XIII, 09-07-1895, pàg. 2.
* ↑ «Noticias de espectáculos» (en castellà). La Vanguardia, XX, 6073, 29-03-1900, pàg. 3.
* ↑ Molas, Joaquim (editor). 1898, entre la crisi d'identitat i la modernització: actes del Congrés Internacional celebrat a Barcelona, 20-24 d'abril de 1998. volum 2. Barcelona: L'Abadia de Montserrat, 2000, p. 133. ISBN 9788484152163.
* ↑ Reig y Filiol, Pere. Faixa ó Caixa. Barcelona: Lo Teatro Regional, 1897 (Lo Teatro Regiona).
* ↑ Lo baster de Santa Pau. Barcelona: Estampa de Timoteu Susany, 1893, p. 76.
* ↑ «Ella i ell en el parc». Teatre Romea. Arxivat de l'original el 2016-06-16. [Consulta: juny 2016].
# Cartersville

Cartersville és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2005 tenia 43.574 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cartersville tenia 15.925 habitants, 5.870 habitatges, i 4.132 famílies. La densitat de població era de 262,9 habitants per km².
Dels 5.870 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.162 $ i la renda mediana per família de 48.219 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.092 $ mentre que les dones 25.761 $. La renda per capita de la població era de 19.977 $. Entorn del 8,9% de les famílies i l'11,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cartersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cartersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lissophanes

Lissophanes és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Lissophanes ceramica, que es troba al Perú.
L'envergadura alar és d'uns 12 mm.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; Robinson, G.; Pitkin, B.; Hine, A.; Lyal, C., eds. (2003). "Lissophanes ceramica". The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum.
* ↑ Ann. Mag. Nat. Hist. (6) 8 (43): 67
# John Mackintosh Hall

El John Mackintosh Hall és el principal centre cultural en el territori britànic d'ultramar de Gibraltar. Es compon d'una biblioteca pública, un teatre, sala de conferències, gimnàs i diversos espais polivalents.

## Història

El seu nom ret homenatge al filantrop gibraltareny John Mackintosh, que al seu testament va deixar un llegat per construir un lloc que enfortiria els lligams culturals i educatius entre Gibraltar i el Regne Unit.
El John Mackintosh Hall es va obrir al públic pel llavors governador, general Sir Dudley Ward, el 8 d'abril de 1964. L'estil arquitectònic de l'edifici segueix les tradicions arquitectòniques mediterrànies, amb una sèrie de patis interconnectats on es controla la llum del sol i la calor dels mesos d'estiu amb l'ús d'arbres, àrees ombrejades i fonts.
Encara que va ser dissenyat originalment com una institució educativa específicament en benefici de la joventut de Gibraltar, amb el temps ha estat adaptat per atendre també diversos esdeveniments culturals per a adults. La biblioteca es va ampliar i ara el teatre pot acollir conferències i xerrades, a més d'actuacions musicals.
Les dues obres més importants escrites a Gibraltar, «La Lola se va pá Londre» i «Connie amb cama camera en el comedor», ambdues per Elio Cruz, s'han estrenat al John Mackintosh Hall el 1966 i 1969, respectivament.

## Referències

* 1 2 3 «Discover Guide 2010 to Gibraltar» (en anglès). discover.gi. Arxivat de l'original el 2012-07-19. [Consulta: 21 octubre 2012].
* ↑ José Juan Yborra Aznar. «La frontera estéril: la literatura en español en Gibraltar» (en castellà). Centro Virtual Cervantes. [Consulta: 21 octubre 2012].

## Enllaços externs

* Historical Gibraltar Attractions Arxivat 2012-08-29 a Wayback Machine.(anglès)
# Pasgen ap Cyngen

Pasgen ap Cyngen (500? – 540?) va ser un rei de Powys que visqué al segle vi, fill de Cyngen Glodrydd a Gal·les. El seu regnat correspon als «anys obscurs» de la història gal·lesa, i no se'n conserva informació. El succeí en el tron el seu fill Morgan ap Pasgen.

## Referències

* ↑ «Celts of Cymru Celts - Powys» (en anglès). Celtic Kingdoms of the British Isles. [Consulta: 27 gener 2021].
# Kamen

Kamen és un municipi del districte d'Unna, a l'estat de Rin del Nord-Westfàlia, a Alemanya. Es troba a l'est de la regió del Ruhr, aproximadament 10 km al sud-est de Hamm i 25 km al nord-est de Dortmund.

## Ciutats agermanades

* Ängelholm ( Suècia)
* Bandirma ( Turquia)
* Beeskow ( Alemanya)
* Eilat ( Israel)
* Montreuil-Juigné ( França)
* Sulecin ( Polònia)
* Unkel ( Alemanya)
# Catedral de Kumurdo

La catedral de Kumurdo (en georgià: კუმურდოს ტაძარი) és una catedral de l'Església ortodoxa georgiana. Està situada a l'altiplà Djavakheti, a 12 km al sud-oest d'Akahlkalaki. Segons les inscripcions a les parets, efectuades amb l'antiga escriptura georgiana d'asomtavruli, la catedral va ser construïda pel bisbe Ioane durant el regnat del rei Lleó III d'Abkhàzia el 964. Durant l'edat mitjana, Kumurdo va ser un important centre cultural, educatiu i religiós. La catedral va ser restaurada dues vegades (1930; 1970-1980), però es troba sense cúpula. Al 2015, es va desenvolupar un projecte per a la reconstrucció completa de la catedral.

## Arquitectura

L'edifici voltat va ser construït en pedra i decorat amb fins gravats. Les finestres al voltant de l'altar estan decorades amb rèpliques de bous, àguiles, lleons i àngels. L'interior de la catedral està decorat amb pintura mural. D'especial interès és el retrat en relleu de la reina Gurandukht, la mare del rei Bagrat III de Geòrgia.

## Epigrafia de l'església

Una sèrie de registres en forma de gravats en pedra proporcionen informació precisa sobre la història de la fundació del temple. Se sap que el temple va ser fundat el 964.
Una de les epigrafies diu: «Amb l'ajut de Déu vaig fundar aquesta església amb les meves mans". També és notable un gravat que indica que va ser un dels temples més famosos de l'època. Altres entrades en les parets parlen de la construcció de la galeria sud durant el període de Bagrat IV de Geòrgia (1027-1072), i també de la reconstrucció de l'església al segle xvi. Va ser destruït el sostre, cúpula i portal d'entrada, però se'n va conservar la façana cruciforme.

## Referències

* 1 2 «Kumurdo Church». Georgian patriarchate, Eparchy of Shemoqmedi. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 5 març 2011].
* ↑ «Kumurdo». Parliament of Georgia. [Consulta: 5 març 2011].
* ↑ «Unique 10th-century Kumurdo Cathedral to be restored», 04-02-2016. Arxivat de l'original el 2019-07-04. [Consulta: 17 agost 2019].
* ↑ «Kumurdo Cathedral – A monument of great significance to Georgian architecture». [Consulta: 4 juliol 2019].
* ↑ Fonts: (en georgià) ვალერი სილოგავა, კუმურდოს ტაძრის ეპიგრაფიკა. თბილისი, 1994.
# Fonelas

Fonelas és un municipi andalús de la província de Granada, situat en la Comarca de Guadix. El 2023 tenia 984 habitants.

## Referències

* ↑ «Andalucía (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 14 juliol 2024].
# Ville-sur-Cousances

Ville-sur-Cousances és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 106 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Ville-sur-Cousances era de 106 persones. Hi havia 43 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 15 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 56 habitatges, 45 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 8 estaven desocupats. 54 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 45 habitatges principals, 35 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ville-sur-Cousances el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 12 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 8 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 63 persones, 44 eren actives i 19 eren inactives. De les 44 persones actives 43 estaven ocupades (25 homes i 18 dones) i 1 aturada (1 home). De les 19 persones inactives 9 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa financera.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Ville-sur-Cousances hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Ville-sur-Cousances a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Ville-sur-Cousances a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Llei Sherman Antitrust dels Estats Units d'Amèrica

La Llei Sherman Antitrust (en anglès, Sherman Antitrust Act), publicada el 2 de juliol de 1890, va ser la primera mesura del Govern federal dels Estats Units per limitar els monopolis.
L'acta va declarar il·legals els trusts, per considerar restrictius per al comerç internacional. Va ser creada pel senador nord-americà John Sherman, d'Ohio i aprovada pel president Benjamin Harrison.
El seu text original diu:
"Every contract, combination in the form of trust or otherwise, or conspiracy, in restraint of trade or commerce among the several States, or with foreign nations, is declared to be illegal."
En català:
"Tot contracte o combinació en la forma de confiança o d'una altra manera, o conspiració, en restricció de l'intercanvi o comerç entre els diversos estats o amb nacions estrangeres, és declarat il·legal"

## Llocs web oficials

* U.S. Departament de Justícia: Divisió Antitrust (anglès)
* Departament Americà de Justícia: Divisió Antitrust - text de l'acta de SHERMAN ANTITRUST, 15 U.S.C. §§ 1-7 (anglès)
# Johannes Wiedewelt

Johannes Wiedewelt (Copenhaguen, 1 de juliol de 1731 - 17 de desembre de 1802) va ser un escultor neoclàssic danès, fill de l'escultor de la cort, Just Wiedewelt.
Seguint els passos d'el seu pare, també va treballar per a la família reial de Dinamarca, en les obres de la qual va introduir idees neoclàssiques mitjançant decoracions dels palaus, escultures en els jardins així com artefactes i en particular en memorials. Va ser el més conegut dels escultors danesos fins l'aparició de Bertel Thorvaldsen.

## Referències

* ↑ Bricka, Carl Frederik. «Projeck Runebergi» p. 539-.
* ↑ Bricka, Carl Frederik. «Projeck Runebergi» p. 542-544.

## Bibliografia

* Annette Rathje & Marjatta Nielsen (eds.), Johannes Wiedewelt - A Danish Artist in Search of the Past, Shaping the Future, Museum Tusculanum Press, 2010. ISBN 978-87-635-0787-5.
# Pesta pneumònica

La pesta pneumònica o pesta pulmonar és una de les formes en les quals es presenta la pesta, que provoca una afectació greu dels pulmons. Pot produir-se de manera separada, o associada a altres formes de la malaltia, com la pesta bubònica i la pesta septicèmica. La pesta és una infecció provocada pel bacteri Yersinia pestis.

## Pesta pneumònica

Es produeix quan el bacteri Yersinia pestis infecta els pulmons. Aquest tipus de pesta pot propagar-se d'una persona a l'altra a través de l'aire. La transmissió pot produir-se quan una persona inhala bacteris aerosolitzats. La pesta pneumònica també pot propagar-se en inhalar Yersinia pestis en suspensió en les gotes minúscules que es formen en les vies respiratòries d'una persona (o animal) que pateix pesta pneumònica. Per infectar-se d'aquesta manera, en general cal que una persona estigui en contacte directe i proper amb una persona o un animal malalt. La pesta pneumònica també es pot donar si una persona que pateix pesta bubònica o pesta septicèmica no rep el tractament adequat i el bacteri s'estén als pulmons.

## Símptomes i tractament

En la pesta pneumònica, els primers senyals de la malaltia són febre, marejos, mal de cap i feblesa. A més a més, es presenta ràpidament un quadre de pneumònia amb dificultats per respirar. La pneumònia progressa durant 8 a 10 dies i pot provocar insuficiència respiratòria i xoc. Si no és atès a temps, el pacient podria morir, tot i que avui en dia i gràcies als tractaments actuals, no és necessari ni tan sols hospitalitzar el pacient.
El tractament amb antibiòtics durant 7 dies protegirà les persones que han estat en contacte directe i proper amb pacients infectats. L'ús d'una màscara quirúrgica ben ajustada també protegeix contra la infecció.
És essencial un tractament precoç de la malaltia. Per tal de reduir la probabilitat de mort, és recomanable administrar antibiòtics dins de les 24 hores a partir de l'aparició dels primers símptomes. El tractament es basa en l'administració d'antibiòtics durant un període variable segons el cas concret.
La prevenció fou possible gràcies a la inoculació d'una vacuna preparada amb organismes morts o per la injecció d'una soca activa però no virulenta anomenada Yersinia.

## Història

L'organisme que causa la pesta pneumònica fou descrit, gairebé alhora, pel japonès Kitasato Shibasaburō i el suís Alexandre Yersin. El bacil porta el nom d'aquest últim.
La principal epidèmia fou la pesta de Manxúria (1910-11).

## Referències

* ↑ «Pesta pneumònica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Centres per al Control i Prevenció de Malalties dels Estats Units: material publicat sota domini públic (anglès)
# Catherine Hardwicke

Helen Catherine Hardwicke (Cameron, Texas, 21 d'octubre de 1955), més coneguda com a Catherine Hardwicke, és una directora, guionista i dissenyadora de producció estatunidenca. Entre els seus treballs, es troben Thirteen (2003), Lords of Dogtown (2005), The Nativity Story (2006) o Crepuscle (2008).

## Biografia

Hardwicke va néixer a Cameron, Texas. Filla de Jamee Elberta i John Benjamin Hardwicke té un germà que es diu Jack, i una germana Irene Hardwicke Olivieri. Es va criar a McAllen (Texas) a la frontera amb Mèxic, lloc on la seva família vivia a una granja gegant de Río Bravo. "Va ser una vida salvatge" comentaria després Catherine respecte a aquesta època. Es va graduar a la High School secundària de McAllen i pertany a la religió presbiteriana.
Es va graduar de la Universitat de Texas amb un grau d'arquitectura. Va començar la seva carrera com a arquitecta. Hardwicke aviat es va adonar que no era la seva carrera i va començar a anar a l'escola de cinema d'UCLA de postgrau per explorar els seus talents creatius. Mentre anava a l'escola de cinema de UCLA durant els anys 1980, Hardwicke va rebre un premi per Puppy Does the Gumbo. Els seus coneixements d'arquitectura la van portar a passar la major part de la dècada dels 90 com a dissenyadora de producció, treballant en pel·lícules com Tombstone (1993), Tank Girl (1995), 2 Days in the Valley (1996), The Newton Boys (1998) i Tres reis (1999). A l'any següent, va col·laborar amb Tom Cruise en Vanilla Sky. Va ser influenciada per molts dels directors amb els quals treballava i ha guanyat experiència en l'estudi de la seva tècnica.

## Filmografia
### Directora

* 2003. Thirteen
* 2005. Lords of Dogtown
* 2006. The Nativity Story
* 2008. Crepuscle
* 2011. Red Riding Hood
* 2013. Maximum Ride
* 2013 Plush
* 2015 Miss You Already

### Videoclips

* 2015. "There's a Place" de The All-American Rejects

## Referències

* 1 2 According to the State of Texas. Texas Birth Index, 1903–1997. Center for Health Statistics, California Department of Health Services, Sacramento, California. At Ancestry.com
* ↑ «Thirteen Movie - Evan Rachel Wood, Nikki Reed, Photos, Trailer, Credits, Review». Movies.about.com, 20-08-2003. Arxivat de l'original el 2012-09-01. [Consulta: 8 novembre 2012].
* ↑ Greydanus, Steven «Joseph Gets His Due». National Catholic Register, 22-11-2006 [Consulta: 25 novembre 2006]. Arxivat 23 de novembre 2006 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2006-11-23. [Consulta: 1r gener 2016].
* ↑ Inside ‘The Nativity Story’

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (anglès)
# Font de la Taverneta

La Font de la Taverneta és una font del terme municipal de Sarroca de Bellera (antic terme ribagorçà de Benés, del Pallars Jussà, dins del territori del poble de Castellvell de Bellera.
Està situada a 1.537 m d'altitud, al sud-oest de Castellvell de Bellera, al vessant sud-oest del Tossal del Portell. Queda al nord del Tossal de Batllo i al nord-oest del Tossal de la Doïl, al sud del Bosc de Castellvell.
# Ville-sur-Illon

Ville-sur-Illon és un municipi de França, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2018 tenia 550 habitants.

## Demografia

El 2007 tenia 502 habitants. Hi havia 168 famílies, de les quals 36 eren unipersonals. La població ha evolucionat segons el següent gràfic: Hi havia 202 habitatges, 170 eren l'habitatge principal, 14 segones residències i 19 desocupats.

## Economia

El 2007 hi havia 273 persones en edat de treballar de les quals 207 eren actives. Hi havia quatre empreses de construcció, 2 de comerç i reparació d'automòbils, una empresa de transport, una empresa de serveis i una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Ville-sur-Illon hi havia vuit explotacions agrícoles. El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
# Llei de Normalització Lingüística de les Illes Balears

La Llei de Normalització Lingüística de les Illes Balears fou una llei aprovada pel Parlament de les Illes Balears el 29 d'abril de 1986. Fou publicada al Butlletí Oficial de les Illes Balears (BOIB) el 20 de maig del 1986. En general, el seu abast és similar a la Llei de Normalització lingüística a Catalunya. El Tribunal Constitucional d'Espanya n'anul·là quatre articles el 1988.

## Referències

* 1 2 «Llei de Normalització Lingüística de les Illes Balears». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Text íntegre
# Johannes Wislicenus

Johannes Wislicenus (24 de juny de 1835, Kleineichstedt, Prússia - 5 desembre de 1902, Leipzig, Saxònia) fou un químic alemany que destacà en el camp de l'estereoquímica.

## Biografia

Wislicenus era fill del teòleg protestant radical Gustav Wislicenus. Començà els seus estudis universitaris el 1953 a la Universitat Martí Luter de Halle-Wittenberg però a l'octubre de 1853 emigrà als Estats Units amb la seva família. Per un breu temps exercí com a assistent de química a la Universitat Harvard amb el químic Eben Horsford, i en 1855 fou nomenat professor de l'Institut de Mecànica de Nova York. De tornada a Europa en 1856, continuà els seus estudis de química amb Wilhelm Heinrich Heintz a la Universitat Martí Luter de Halle-Wittenberg. El 1860 fou nomenat professor associat de la Universitat de Zúric a Suïssa i de l'Institut Politècnic de Suïssa i, des del 1868, fou professor de química de dita universitat. El 1870 fou elegit per succeir George Staedel com a professor de Química General a l'Institut Politècnic de Zuric, conservant també la posició de professor titular a la Universitat de Zúric. El 1872 succeí Adolph Strecker en la càtedra de química a la Universitat de Würzburg, i el 1885, succeí Adolph Wilhelm Hermann Kolbe com a professor de Química de la Universitat de Leipzig.

## Obra

Des de finals de 1860, Wislicenus dedicà la seva investigació a la química orgànica. En el seu treball sobre els àcids làctics isòmers, 1868-1872, descobrí l'existència de dues substàncies amb propietats físiques diferents, però amb una idèntica estructura química. Anomenà a aquesta diferència "isomeria geomètrica." Defensà la teoria de Jacobus Henricus van ’t Hoff de l'àtom de carboni tetraèdric asimètric. Amb aquesta teoria, juntament amb la suposició que hi ha "forces especialment dirigides, les afinitats d'energies", que determinen la posició relativa dels àtoms en el molècula, pensà que es disposava d'un mètode per a determinar la disposició espacial dels àtoms a les molècules.
A Würzburg, Wislicenus desenvolupà l'ús d'acetoacetat d'etil en la síntesi orgànica.

## Premis

En 1898 fou guardonat amb la Medalla Davy de la Reial Societat de Londres pels seus treballs en el camp de l'estereoquímica.
# Pere Sant

Pere Sant és el nom dels següents personatges:
* Pere Sant i Alentà (1929-1953), ciclista català, fill de Pere Sant i Cirera.
* Pere Sant i Cirera (1904-?), ciclista català.