OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Víktor Buniakovski

Víktor Iakovlévitx Buniakovski rus: Виктор Яковлевич Буняко́вский, transliterat habitualment com a Bunyakovsky (1804-1889) fou un matemàtic rus.

## Vida i Obra

Buniakovski era fill d'un coronel de l'exèrcit que va morir a Finlàndia el 1809. Educat per un amic del seu pare, el comte Tormàsov, el 1820 va acompanyar el seu fill per continuar estudis a París. Allà va estudiar a la Sorbona, en la que es va doctorar el 1825, sota la tutoria de Cauchy.
El 1826 va retornar a Sant Petersburg on va exercir de professor de l'Escola de Cadets, de l'Acadèmia Naval i de l'Institut de Comunicacions. de 1846 a 1880 va ser professor de la universitat de Sant Petersburg. Els seus treballs de recerca, però, els va fer a l'Acadèmia de Ciències de Sant Petersburg de la que va ser successivament adjunt (el 1828), associat (el 1830), membre (el 1841) i vicepresident (el 1864), càrrec aquest darrer que va mantenir fins a la seva mort.
Entre d'altres camps de les matemàtiques, Buniakovski va treballar, sobre tot en teoria de nombres, anàlisi matemàtica i en teoria de la probabilitat.
Són famoses les aportacions que porten el seu nom de la conjectura de Bunyakovski (mai no demostrada) i la desigualtat de Cauchy-Bunyakovski-Schwarz. Les seves aportacions més originals són en teoria de la probabilitat, sobre la qual va publicar nombrosos articles, sobre l'estudi de problemes estadístics de la població de Rússia.

## Referències

* 1 2 World Heritage Encyclopedia
* ↑ Grigorian, Dictionary of Scientific Biography.
* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.
* ↑ Zarantonello, pàgina 133 i ss.
* ↑ Sheynin, pàgina 199 i ss.
* ↑ Gnedenko & Sheynin, pàgina 249.

## Bibliografia

* Gnedenko, B.V.; Sheynin, O.B.. «The Russian School of the Theory of Probability». A: A.N. Kolgomorov, A.P. Yushkevich (eds.). Mathematics of the 19th Century (en (anglès)). Springer, 1992, p. 247-267. ISBN 978-3-0348-5114-5.
* Sheynin, O.B. «On V. Ya. Buniakovsky's work in the theory of probability» (en (anglès)). Archive for History of Exact Sciences, Vol. 43, Num. 3, 1991, pàg. 199-223. DOI: 10.1007/BF00389432. ISSN: 0003-9519.
* Zarantonello, Eduardo H. «The meaning of the Cauchy-Schwarz-Buniakovsky inequality» (en (anglès)). Proceedings of the American Mathematical Society, Vol. 59, 1976, pàg. 133-137. ISSN: 0002-9939.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Víktor Buniakovski» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Grigorian, A.T. «Bunyakovsky, Viktor Yakovlevich». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 17 setembre 2016].
* «Bunyakovsky, Viktor Yakovlevich». World Heritage Encyclopedia, 2016. [Consulta: 17 setembre 2016].
# Raki (cràter)

Raki és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 7,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim fulbe, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Raki». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Gouy (Aisne)

Gouy és un municipi francès del departament de l'Aisne, als Alts de França. Forma part de la Communauté de communes du Pays du Vermandois.

## Geografia

Gouy està situat a 17 km de Saint-Quentin, en direcció a Cambrai, a peu de la carretera D1044.

## Administració

Des de 2008 l'alcalde és Moïse Denizon.

## Demografia

* 1962: 671 habitants.
* 1975: 694 habitants.
* 1990: 641 habitants.
* 1999: 649 habitants.
* 2007: 615 habitants.
* 2008: 601 habitants.
Per a deliberació del Consell Municipal del mes d'agost de 2000, els gentilicis de Gouy és goïciens i goïciennes, ja que l'antic nom del municipi era Goï.

## LLocs i monuments

* L'Escalda (riu) néix a Gouy. Les fonts de l'Escalda són a la sortida del poble en direcció a Estrées.
* L'Abadia del mont Saint-Martin. Classificada Monument històric.

## Personalitats lligades al municipi

* Louis Brassar-Mariage. Arquitecte de l'església.
* Alexandre Ognier (1818-1884). Historiador local i goïcien d'adopció. Un carreró té el seu nom.

## Notes

* ↑ « PDF Recensement de la population de l'Aisne au 1er janvier 2008». [Consulta: 1r gener 2011].

## Enllaços externs

* Gouy a la web de l'Institut géographique national(francès)
* Gouy a la web de l'Insee Arxivat 2012-10-13 a Wayback Machine.(francès)
* Web oficial(francès)
# Marc Opi Capitó

Marc Opi Capitó (en llatí: Marcus Oppius Capito) va ser un militar romà del segle i aC. Formava part de la gens Òpia, una antiga gens romana d'origen plebeu.
Va servir a l'exèrcit de Marc Antoni sobre l'any 40 aC, i és citat com a propretor i com a praefectus classis l'any 36 aC. Plini el Vell parla d'un Opi Capitó, segurament aquest mateix, de qui diu que tenia el rang pretorià, cosa que confirmaria que va ser pretor, i que patia d'un càncer d'estómac.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/47?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=OppiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+L'ttle,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 39. ]
# Pearl Harbor

* Per a altres significats, vegeu «Pearl Harbor (desambiguació)».
Pearl Harbor és un complex portuari i una base militar, ubicat a l'illa d'Oahu, que pertany a l'arxipèlag de les Hawaii. Famós per haver estat objectiu d'un atac preventiu per part del Japó, davant del bloqueig econòmic que els estava exercint Estats Units. Aquest atac va provocar la participació activa dels Estats Units a la Segona Guerra Mundial. Els estatunidencs, formalment neutrals, ja participaven en la guerra des del principi donant suport i subministrament a les nacions que s'enfrontaven a les potències de l'Eix.

## Referències

* ↑ Prange, Gordon W. At Dawn We Slept (en anglès). Penguin Books, 1981, p. 500-501. ISBN 978-1841581392.

## Vegeu també

* Aloha Jewish Chapel
# Clàssica de Sant Sebastià femenina

La Clàssica de Sant Sebastià femenina era una cursa de ciclisme en ruta femení d'un dia que es disputava anualment al País Basc i que formava part de l'UCI Women's World Tour.

## Història

La primera edició de la prova fou el 2019, quan s'anomenava Clàssica de Sant Sebastià femenina i era una cursa d'un dia que es disputava el mateix dia que la Clàssica de Sant Sebastià masculina. Formava part del Calendari Femení UCI (categoria 1.1) i l'australiana Lucy Kennedy en fou la seva primera vencedora.
L'any següent, la prova va pujar de categoria, esdevenint 1.Pro; però, va ser cancel·lada a causa de la pandèmia de la covid-19. Així doncs, la segona edició fou el 2021, quan la competició ja formava part de l'UCI Women's WorldTour. Si bé inicialment formava part del calendari UCI Women's WorldTour com una cursa per etapes sota el nom d'Itzulia Women; a causa de la covid-19, es va abandonar la idea i la cursa es va afegir al calendari del WorldTour com una cursa d'un dia amb el seu nom antic. Aquest cop, la vencedora fou la neerlandesa Annemiek van Vleuten.
De cara a l'edició del 2022, l'organització de la competició va implementar finalment el format de prova per etapes i va modificar-ne el nom a Itzulia Women.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2019 | Lucy Kennedy | Janneke Ensing | Pauliena Rooijakkers |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Annemiek van Vleuten | Ruth Winder | Tatiana Guderzo |

## Referències

* ↑ «Llamas s'acomiada amb un trofeu a Sant Sebastià». Regió7, 15-08-2019. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ Ortiz de Guinea, Oskar. «Lucy Kennedy, una obra de ingeniería» (en castellà). Diario del País Vasco, 03-08-2019. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ «La Clásica de San Sebastián solo pasará una vez por las rampas de Murgil» (en castellà). Noticias de Gipuzkoa, 05-07-2021. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ «No habrá Itzulia Women 2021 pero si habrá Clásica San Sebastián Femenina» (en castellà). Itzulia Basque Country, 20-03-2021. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ «Annemiek Van Vleuten reina en la Clásica San Sebastián Women 2021» (en castellà). Klasikoa-women.eus, 31-07-2021. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ «Fechas Oficiales 2022: Itzulia Basque Country, Itzulia Women y Clásica San Sebastián 2022» (en castellà). Itzulia Basque Country, 15-12-2021. [Consulta: 15 març 2022].
# Roc de Penalta

El Roc de Penalta és una roca i una cinglera del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori de l'antic poble de Perauba.
Es troba a la dreta de la llau de Perauba i a llevant de l'extrem nord dels Rocs del Comeller. És a l'extrem nord-oest del Serrat de Penalta, a ponent de les Obaguetes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Opera of the Nobility

L'Opera of the Nobility (Òpera de la Noblesa) va ser una companyia d'òpera fundada el 1733 per un grup de nobles (a les ordres de Frederic Príncep de Gal·les) que s'oposaven a Jordi II d'Anglaterra, per rivalitzar amb la Royal Academy of Music sota el comandament de Georg Friedrich Händel (recolzat per Jordi II i la seva reina).
Es va convidar a Nicola Porpora perquè fos el seu director musical i Owen Swiny va ser el seu supervisor. La companyia va contractar Senesino (qui havia abandonat la Royal Academy of Music) com a cantant principal i va estar situada en un teatre a Lincoln's Inn Fields de John Rich que s'havia quedat disponible des de l'obertura del Theatre Royal, Covent Garden de Rich. La companyia no va tenir èxit en la seva temporada inicial 1733-1734. Encara que Farinelli es va incorporar en algunes temporades i va ser un impuls financer, no va poder impedir la fallida final.
En caure en fallida, va ser dissolta el 1737 (poc després que nomenessin Giovanni Battista Pescetti com a director musical). Però abans, va atreure alguns dels millors cantants de Händel, com Francesca Cuzzoni i Antonio Montagnana i va forçar també la fallida de la Royal Academy of Music. El que va quedar de les dues companyies van treballar en el King's Theatre durant la temporada 1737-1738. El comte de Middlesex va fundar una segona Òpera de la Noblesa el 1741 però no va sobreviure massa temps.

## Bibliografia

* A short history of opera (anglès)
# Xarxa de dos ports

Una xarxa de dos ports (una mena de xarxa de quatre terminals o quadripol) és una xarxa elèctrica (circuit) o dispositiu amb dos parells de terminals per connectar-se a circuits externs. Dos terminals constitueixen un port si els corrents aplicats a ells compleixen el requisit essencial conegut com a condició de port: el corrent elèctric que entra en un terminal ha de ser igual al corrent que surt de l'altre terminal del mateix port. Els ports constitueixen interfícies on la xarxa es connecta a altres xarxes, els punts on s'apliquen senyals o es prenen sortides. En una xarxa de dos ports, sovint el port 1 es considera el port d'entrada i el port 2 el port de sortida.
S'utilitza en l'anàlisi de circuits matemàtics.
El model de xarxa de dos ports s'utilitza en tècniques d'anàlisi de circuits matemàtics per aïllar porcions de circuits més grans. Una xarxa de dos ports es considera una "caixa negra" amb les seves propietats especificades per una matriu de números. Això permet calcular fàcilment la resposta de la xarxa als senyals aplicats als ports, sense resoldre totes les tensions i corrents interns de la xarxa. També permet comparar fàcilment circuits o dispositius similars. Per exemple, els transistors sovint es consideren de dos ports, caracteritzats pels seus paràmetres h (vegeu més avall) que figuren a la llista del fabricant. Qualsevol circuit lineal amb quatre terminals es pot considerar com una xarxa de dos ports sempre que no contingui una font independent i compleixi les condicions del port.
Exemples de circuits analitzats com a dos ports són els filtres, les xarxes de concordança, les línies de transmissió, els transformadors i els models de senyal petita per a transistors (com el model híbrid-pi). L'anàlisi de xarxes passives de dos ports és una conseqüència dels teoremes de reciprocitat derivats per primera vegada per Lorentz.
En els models matemàtics de dos ports, la xarxa es descriu mitjançant una matriu quadrada de 2 per 2 de nombres complexos. Els models habituals que s'utilitzen s'anomenen paràmetres Z, paràmetres Y, paràmetres H, paràmetres g i paràmetres ABCD, cadascun es descriu individualment a continuació. Totes elles es limiten a xarxes lineals, ja que una hipòtesi subjacent de la seva derivació és que qualsevol condició de circuit donada és una superposició lineal de diverses condicions de curtcircuit i circuit obert. Normalment s'expressen en notació matricial i estableixen relacions entre les variables:
    , tensió al port 1
    , corrent al port 1
    , tensió al port 2
    , corrent al port 2

## Referències

* ↑ Gray, §3.2, p. 172
* ↑ Jaeger, §10.5 §13.5 §13.8
* ↑ Jasper J. Goedbloed. «Reciprocity and EMC measurements» (en anglès). EMCS. Arxivat de l'original el 29 d’abril 2014. [Consulta: 28 abril 2014].
* ↑ «Two Port Network: Parameters And Examples | Electrical4U» (en anglès). https://www.electrical4u.com.+[Consulta: 7 octubre 2022].
# Ratpenat cuallarg d'Allen

El ratpenat cuallarg d'Allen (Molossus sinaloae) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids que es troba a Belize, Colòmbia, Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Guaiana, Hondures, Mèxic (Sinaloa), Nicaragua, Panamà, Surinam, Trinitat i Tobago i Veneçuela.

## Subespècies

* Molossus sinaloae sinaloae
* Molossus sinaloae trinitatus

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
* ↑ Molossus sinaloae a Mammal Species of the World (MSW) (anglès) (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Grog (pel·lícula)

Grog és una pel·lícula italiana del 1982 dirigida per Francesco Laudadio.

## Argument

Dos presoners fugits durant un motí, amb un guàrdia de la presó com a ostatge, taciturns fins al punt de catatonisme, irrompen en una casa senyorial i segresten set persones. Assetjats per la policia, el seu gest és filmat en directe per una cadena de televisió, amb un presentador que es fa càrrec de la direcció, en nom de l'entreteniment, l'escolta i la publicitat.

## Repartiment

* Franco Nero: evadit Nicola Fanelli
* Omero Antonutti: advocat Enrico Manzi
* Sandra Milo: Vittoria De Rossi
* Cristina Sánchez Pascual: Lola Gomez
* Gabriele Ferzetti: professor Alberto De Rossi
* Michele Mirabella: periodista Gino Baldello
* Renato Cecchetto: comptable Toffolutti
* Christian De Sica: presentador de televisió Stella
* Claudio Cassinelli: comissari Mazzanti
* Eros Pagni: corresponsal de televisió Sandro Galli
* Franco Javarone: evadit Pasquale Dicillo
* Lunetta Savino: Elena De Rossi
* Donatella Damiani: assistent de televisió Patrizia
* Annabella Schiavone: minyona Maria Sabatini

## Curiositats

* Christian De Sica, presentador de la pel·lícula, presentava aleshores un espectacle de preguntes al programa Retequattro.

## Reconeixements

* David di Donatello 1983
** David di Donatello al millor director novell] a Francesco Laudadio.
* Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià
** 1982 - Gran Premi del Públic per Grog

## Referències

* ↑ «'Una serata semplice' ricordando Laudadio». La Repubblica, 30-06-2005 [Consulta: 21 octubre 2015].
* ↑ «Grog». archiviodelcinemaitaliano.it.
* ↑ Enrico Lancia. I premi del cinema. Gremese Editore, 1998, 1998. ISBN 8877422211.
* ↑ Grog al web de la Fipresci
# Maria Àngela Pujol Solanellas

Maria Àngela Pujol Solanellas (Reus, 2 de juny de 1911 - 2 de maig de 1979) va ser una pedagoga catalana.

## Biografia

Era la petita de cinc germans i als quatre anys va quedar òrfena de pare. Dues de les seves germanes, la Dolors i l'Elisa, van ser bibliotecàries. Va estudiar batxillerat a Reus i va fer carrera de Ciències Exactes a Barcelona; el 1934 es va casar amb el professor de matemàtiques Josep Maria Planas i es van traslladar a Saragossa on ell havia guanyat càtedra (sent el catedràtic més jove de l'estat espanyol). Durant la guerra Josep Maria Planas va ser enviat al front d'Osca com a cap de comunicacions dels nacionals i fou acusat de passar informació als republicans, cosa que no era certa. El van afusellar després d'un judici sumaríssim, abans de descobrir-se que no havia estat ell. Maria Àngela va quedar vídua amb un fill i embarassada. El 1939 es va traslladar a Barcelona amb la família del marit i va exercir com a professora de matemàtiques a l'Institut Verdaguer i després (1941) va guanyar plaça a Logronyo, que va poder bescanviar amb la de Reus (el que l'havia obtingut preferia Logronyo). El 1961 va assolir la direcció de l'únic Institut local, llavors anomenat Gaudí, on s'enfrontà amb problemes com la saturació de l'edifici, que era un antic convent reconvertit en centre d'ensenyament, i va aconseguir de l'ajuntament un espai de nova construcció de dues plantes, que convertí en la secció delegada de l'Institut, inaugurada el curs 1967-1968, on a més s'hi van instal·lar un menjador pels estudiants, a l'espera de què el Ministeri en construís un de nou. Va gestionar amb les empreses comarcals de transport uns nous horaris per tal de fer-los coincidir amb els horaris de les classes. El 1967 va aconseguir la introducció de l'ensenyament de la llengua catalana a l'Institut, en aplicar una disposició legal acabada de publicar. El curs 1969-1970 va implantar el batxillerat nocturn, tant per joves treballadors com per adults. Maria Àngela Pujol va renunciar voluntàriament al seu càrrec de directora a l'octubre de 1971, sembla que per motius de salut, però participà activament en la inauguració el curs 1972-1973 del nou Institut Gaudí, situat al barri Gaudí. El 1977 es va jubilar i va morir el maig de 1979.
La ciutat de Reus li ha dedicat un carrer

## Referències

* ↑ Puyol Torres, Carme. Miralls de lluna: dones als espais urbans reusencs. Reus: l'Ajuntament, 2008, p. 159-161. ISBN 9788489688421.
* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 92-93. ISBN 9788497916929.
# Petrell de Henderson

El petrell de Henderson (Pterodroma atrata) és un ocell marí de la família dels procel·làrids (Procellariidae), d'hàbits pelàgics, que cria a l'illa Henderson, del grup de Pitcairn.
# Rocacorba (Sarral)

La Rocacorba és una muntanya de 563 metres que es troba al municipi de Sarral, a la comarca de la Conca de Barberà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Orgullosa de Harenc

Orgullosa de Harenc (morta al voltant de 1175), va ser princesa de Antioquía.
Es va casar el 1169 amb el príncep Bohemon III d'Antioquia i va tenir a:
* Ramon IV, comte de Trípoli, mort en 1199,
* Bohemon IV d'Antioquia, comte de Trípoli (com Bohemon I) i príncep d'Antioquía.

## Referències

* ↑ Röhricht (1893), 523, p. 139.
* ↑ Röhricht (1893), 524, p. 139.
* ↑ Segons Runciman (1978), Vol. 3, p. 100, Bohemon III va morir a l'abril del 1201.
# Ribeira de Piquín

Ribeira de Piquín és un municipi de la Província de Lugo a Galícia. Pertany a la Comarca de Meira. Es divideix en les parròquies de Navallos (San Pedro), San Xurxo de Piquín (San Xurxo), Santalla (Santalla), Santiago de Acevo (Santiago) i Os Vaos (San Xoán).

## Personatges de Ribeira de Piquín

* Aníbal Otero Álvarez (1911-1974)

## Vegeu també

* Vilarpescozo
# Guerra del Pacífic (desambiguació)

«Guerra del Pacífic» té aquests significats:
* Guerra Hispano-Sudamericana (1864 - 1866): Enfrontament entre Espanya i l'aliança sud-americana conformada per Perú, Xile, Equador i Bolívia, conegut a Espanya com la «Guerra del Pacífic» o «Primera Guerra del Pacífic» i també com a «Guerra contra Espanya» a Perú i Xile.
* Guerra del Pacífic (1879-1883): Enfrontament entre Xile i l'aliança entre Bolívia i el Perú, conegut també com a «Guerra del Salitre».
* Guerra del Pacífic (1937-1945): Enfrontament entre Japó i Tailàndia contra la Xina i la resta d'Aliats de la Segona Guerra Mundial.
# Maria Àngels Bardina i Vidal

Maria Àngels Bardina Vidal, coneguda esportivament com a Àngels Bardina, (l'Hospitalet de Llobregat, 3 de juny de 1980) és una exnedadora catalana.
Membre del CN L'Hospitalet i del CN Sant Andreu, va ser presidenta del CN L'Hospitalet entre l'any 2007 i l'any 2010. Va guanyar el Campionat d'Espanya d'hivern de 200 m esquena (1997), 200 m lliure (1998), 400 m lliure (1998, 1999) i 800 m lliure (1997, 1998, 1999) i el Campionat d'Espanya d'estiu de 400 m estils (1997), 400 m lliure (1998, 1999, 2000) i 800 m lliure (1997-2000). Va participar en els Jocs Olímpics de Sydney (2000), en el Campionat del Món (1998) i en diversos campionats d'Europa. Va guanyar la medalla d'argent dels Jocs del Mediterrani de Bari 1997 en els 800 metres lliures. El seu principal entrenador va ser Joan Fortuny entre els anys 1994-2001.
Es va retirar l'any 2007. L'any 2000 va rebre la distinció Millor Nedadora Catalana de l'Any de la Federació Catalana de Natació, i l'any 2004, la medalla d'or de la Federació Espanyola. Va col·laborar en tasques directives a la Federació Catalana de Natació.

## Referències

* ↑ «Maria Àngels Bardina i Vidal». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Gil, Enric. Repetició de la jugada, història social de l'esport de l'Hospitalet, p. 375-376. ISBN 84-922206-8-6.
* ↑ «El Sargento de Hierro» (en castellà). Diari "El País", 09-12-2002.
* ↑ «Natación» (en castellà). Reial Federació Espanyola de Natació. [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ «Maria Àngels Bardina Vidal». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 13 gener 2021].
# Co Adriaanse

Jacobus Adriaanse (Amsterdam, 21 de juliol de 1947), més conegut com a Co Adriaanse, és un exfutbolista i entrenador de futbol neerlandès.

## Carrera professional
### Com a futbolista

La carrera professional d'Adriaanse no passà de jugar en tan sols dos clubs del seu país, el De Volewijckers i l'FC Utrecht, on va jugar 176 partits des 1970 a 1976.

### Com a entrenador

La seva trajectòria com a entrenador va ser una de les més fructíferes en la seva carrera. El 1984 va entrenar l'FC Zwolle, amb el qual va aconseguir l'ascens a l'Eredivisie el 1986. Tres anys després va aconseguir un altre ascens, però amb l'ADO Den Haag. Amb aquest club va estar en l'elit fins a 1992, any en què el club va perdre la categoria.
El 1992 s'encarregà del filial de l'Ajax Amsterdam, el Jong Ajax. Posteriorment va exercir d'entrenador en clubs com el Willem II, l'Ajax Amsterdam, AZ Alkmaar, FC Porto, Metalurg Donetsk, al-Sadd i el Red Bull Salzburg. El maig de 2010 entrenà la selecció de Qatar Sub 20 al Torneig Esperances de Toulon

## Trajectòria
### Com a jugador

* 1964-1970: De Volewijckers
* 1970-1976: FC Utrecht

### Com a entrenador

* 1984-1988: FC Zwolle
* 1988-1992: ADO Den Haag
* 1992-1997: Jong Ajax
* 1997-2000: Willem II Tilburg
* 2000-2001: Ajax Amsterdam
* 2002-2005: AZ Alkmaar
* 2005-2006: FC Porto
* 2006-2007: Metalurg Donetsk
* 2007: Al-Sadd SC
* 2008-2009: FC Red Bull Salzburg
* 2010:Selecció de Qatar sub-20
* 2011:Football Club Twente

## Palmarès
### Com a entrenador

* Ascens amb el FC Zwolle: 1986
* Ascens amb el Den Haag: 1989
* Campió de la lliga portuguesa: 2006
* Campió de la Copa de Portugal: 2006
* Campió de la Bundesliga austríaca: 2009
# Zarià (Stàvropol)

* Per a altres significats, vegeu «Zarià».
Zarià (en rus: Заря) és un poble (un possiólok) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.560 habitants. Pertany al districte rural de Levokúmskoie.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Г) 1:100000. Дагестан, Калмыкия, Астраханская область». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 4 juliol 2016].