OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Saint-Père-en-Retz

El cantó de Saint-Père-en-Retz (bretó Kanton Sant-Pêr-Raez) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 4 comunes:
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Chauvé | Kalveg | 1.695 | 40,98 | 44320 | 44038 |
| Frossay | Frozieg | 2.106 | 57,22 | 44320 | 44061 |
| Saint-Père-en-Retz | Sant-Pêr-Raez | 3.454 | 62,72 | 44320 | 44187 |
| Saint-Viaud | Sant-Widel-Skovrid | 1.837 | 32,63 | 44320 | 44192 |
| Cantó | Sant-Pêr-Raez | 9.092 | 193,55 | - | 4441 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Pierre Olivier | Divers droite |
| 2008- | Chantal Leduc-Bouchaud | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Tsagan-Nur

Tsagan-Nur (en rus: Цаган-Нур) és un poble (un possiólok) de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 826 habitants. Pertany al districte municipal d'Oktiabrski.

## Referències

* ↑ «История Калмыкии». Arxivat de l'original el 2015-10-09.
* ↑ «Официальный сайт Администрации Октябрьского районного муниципального образования Республики Калмыкия». Arxivat de l'original el 2014-10-08. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ «Архивированная копия». Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 2 abril 2013].
# Martha M. Robbins

Martha M. Robbins (1967) és una primatòloga estatunidenca, experta en zoologia, ecologia i antropologia biològica els seus estudis s'han centrat en el comportament social, les estratègies reproductives, la dinàmica de població, l'endocrinologia i la genètica dels goril·les, tot treballant per la conservació d'aquests grans simis en perill d'extinció. Actualment és investigadora del Departament de Primatologia de l'Institut Max Planck d'Antropologia Evolutiva.

## Formació i trajectòria professional

Es va llicenciar en biologia i psicologia a la Universitat de Carolina del Sud (1989) i es va doctorar en zoologia per la Universitat de Wisconsin (1996). Va començar la seva carrera com a investigadora a principis de la dècada de 1990 al Centre d'Investigació Karisoke, a Ruanda, on va realitzar la seva investigació de doctorat sobre els goril·les de muntanya. Posteriorment va començar un projecte de recerca a llarg termini en el Parc Nacional de la selva impenetrable de Bwindi, Uganda, per estudiar la població dels goril·les de muntanya. El 2005 va iniciar el projecte al Parc Nacional de Loango, Gabon, per estudiar un grup de goril·les de les planes occidental. També ha col·laborat amb diverses ONG i organitzacions com per exemple la Dian Fossey Gorilla Fund International (Digit Fund) o amb el Projecte Goril·les de Mbeli Bai entre d'altres. Com a docent ha estat professora del Departament de Psicologia de la Universitat de Wisconsin i des del 1998 és investigador associada de l'Institut Max Planck d'Antropologia Evolutiva.
És autora de nombrosos articles d'investigació i editora i coautora de llibres científics. També ha participat en diversos documentals com per exemple Berggorillas - Ugandas sanfte Riesen en què explica la seva investigació sobre els goril·les de muntanya de Bwindi, i els vincles entre la conservació i les comunitats circumdants. També com a fotògrafa a il·lustrat articles de revistes especialitzades en la natura com National Geographic.

## Referències

* ↑ Leipzig, Max Planck Institute for Evolutionary Anthropology,. «Dept. of Primatology | Martha Robbins | Home» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-10-28. [Consulta: 1r octubre 2017].
* ↑ «Martha Robbins» (en anglès). Research Gate. [Consulta: 1r octubre 2017].
* ↑ Leipzig, Max Planck Institute for Evolutionary Anthropology,. «Dept. of Primatology | Martha Robbins | CV» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-10-28. [Consulta: 1r octubre 2017].
* ↑ «Robbins MM [Author]» (en anglès). US National Library of Medicine National Institutes of Health. [Consulta: 1r octubre 2017].
* ↑ «Berggorillas - Ugandas sanfte Riesen» (en anglès). IMDb, 2009. [Consulta: 1r octubre 2017].
* ↑ «NMountain Gorilla» (en anglès). National Geographic. [Consulta: 1r octubre 2017].
# Baldufa de mà

Una baldufa de mà, Fidget Spinner, o simplement Spinner, és una joguina semblant a un petit dron, feta de plàstic, acer o altres materials i constituïda per un eix central amb dos, tres o més braços, els quals acaben en uns cèrcols amb rodaments. L'objectiu de jugar amb un d'aquests artilugis és aconseguir fer-lo girar el màxim de temps possible emprant els dits, el front, la punta del nas o qualsevol altra part del cos.
El 1993, Catherine Hettinger va patentar aquesta joguina que havia inventat i construït per entretenir la seva filla de 7 anys. El 2005, Hettinger va perdre la patent en deixar de pagar els 400$ que se li demanaven pels drets de renovació. Un parell de dècades després, però, l'invent s'ha fet molt popular i es venen milions d'unitats a tot el món. La seva gran popularitat entre els i les escolars ha fet que en alguns col·legis s'hagin arribat a prohibir, ja que es considera que distreuen l'alumnat.
En països com EUA o Regne Unit les baldufes de mà s'han comercialitzat com a eines d'ajuda per a pacients amb autisme, dèficit d'atenció, estrès, ansietat o depressió. Tot i que, no hi ha estudis concloents, sembla que aquesta joguina pot ajudar a reduir l'ansietat i a augmentar la capacitat de concentració.

## Referències

* 1 2 «Fitget Spinner el juguete para manos inquietas - GUÍA ÚTIL» (en castellà). Nici Online..
* 1 2 Estirado, Laura «Fidget Spinner, la joguina que fa furor entre nens i adolescents». El Periódico, 05-05-2017.
* ↑ Pozzi, Sandro «El ‘spinner’, el nuevo juguete de moda en el patio del colegio» (en castellà). EL PAÍS, 05-05-2017.
* 1 2 «Fidget Spinners, el juguete de moda que amenaza la paz escolar en EE.UU.». La Vanguardia.

## Vegeu també

* Bola antiestrès
# Rascló bru

El rascló bru (Eulabeornis castaneoventris) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) i única espècie del gènere Eulabeornis. Habita els manglars de les illes Aru i de la costa nord d'Austràlia.
# Argonauta argo

Argonauta argo una espècie de mol·lusc cefalòpode de l'ordre Octopoda. És l'espècie tipus del gènere Argonauta. La femella d'aquesta espècie, com totes les dels argonautes, creen un embolcall papiraci per protegir els ous (paper nautilus). A. argo és l'espècie més grossa dins del seu gènere. L'embolcall papiraci més gros enregistrat feia 300,0 mm.

## Mida

* Les femelles: fins a 12 cm (llargada del mantell), amb la conquilla pot fer 30 cm com a màxim.
* Els mascles: 2 cm com a màxima llargada.
A. argo té una distribució cosmopolita dins les aigües tropicals i subtropicals. Hi ha una forma nana al Mediterrani descrita com a Argonauta argo mediterranea Monterosato, 1914.
Es creu que A. argo s'alimenta principalment de mol·luscs pelàgics i té nombrosos depredadors. S'ha trobat dins l'estómac d'Alepisaurus ferox.

## Referències

* 1 2 Norman, M.. Cephalopods: A World Guide. ConchBooks, 2000, p. 190–191.
* ↑ Pisor, D. L.. Registry of World Record Size Shells. 4a edició. Snail's Pace Productions and ConchBooks, 2005, p. 12.
* ↑ (rus) Nesis, K. N. (1982). Abridged key to the cephalopod mollusks of the world's ocean. Light and Food Industry Publishing House, Moscow, 385+ii pp. [Translated into English by B. S. Levitov, ed. by L. A. Burgess (1987), Cephalopods of the world. T. F. H. Publications, Neptune City, NJ, 351 pp.]
* ↑ (francès) Rancurel, P. «Les contenus stomacaux d'Alepisaurus ferox dans le sud-ouest Pacifique (Céphalopodes)». Cah. O.R.S.T.O.M. Ser. Océanogr., 8, 4, 1970, pàg. 4–87.
* Guerra, A., A.F. González & F. Rocha 2002. Appearance of the common paper nautilus Argonauta argo related to the increase of the sea surface temperature in the north-eastern Atlantic. Journal of the Marine Biological Association of the UK 82: 855–858. doi:10.1017/S0025315402006240
* Lu, C. C. «Argonautidae». Australian Biological Resources Study. Arxivat de l'original el 2007-03-16. [Consulta: 13 setembre 2006].
* Sweeney, M. J. (2002). Taxa Associated with the Family Argonautidae Tryon, 1879. Tree of Life web project.

## Enllaços externs

* Marine Species Identification Portal: Argonauta argo Arxivat 2012-09-04 a Wayback Machine..
* Tree of Life web project: Argonauta Arxivat 2007-10-12 a Wayback Machine..
* Image of a stranded Argonauta argo.
# Tehuacán

Tehuacán (del nàhuatl "teo" =Déu, "hua" = possesiu, "can" = lloc, és a dir: "lloc de déus") és una ciutat del sud-est de l'estat de Puebla a Mèxic, dins la VII Regió de l'Estat. Es troba a 1.676 m d'altitud. Segons el cens de 2010 tenia 274,907 habitants.

## Història

Tehuacan formà part del Camí Reial que comunicava el Port de Veracruz camb la Gran Tenochtitlan.
L'arqueologia mostra que estava abitada 8.500 anys aC. i que tingué gran importància en la domesticació i el cultiu de determinades plantes. Aquí es trobà, per part de l'arqueòleg Richard Stockton MacNeish, el fòssils més antics de dacsa del món.
El 1454 Moctezuma envaí i conquerí aquest lloc. El 1522 quedà sotmès als conqueridors espanyols.

## Geografia

Es troba a la vall de Tehuacán. El seu clima és moderadament càlid i subhumit.

## Economia

Té unes importants fonts d'aigua mineral.

## Enllaços externs

* Página del Ayuntamiento de Tehuacán
* Página Oficial de Turismo de Tehuacán
* El Portal de la Ciudad Arxivat 2014-06-13 a Wayback Machine.
* Página Oficial del Instituto Tecnológico de Tehuacán
# Marvin el Marcià

Marvin el Marcià (Marvin the Martian en anglès) és un personatge de dibuixos animats dels estudis Warner Bros. que apareix a les sèries de curts d'animació Looney Tunes i Merrie Melodies. Va ser creat el 1948.

## Creació

El director Chuck Jones va trobar que el principal adversari de Bugs Bunny, Yosemite Sam era un personatge sorollós i violent però finalment poc perillós. Cercant una nova Nemesi que fóra més perillosa per al personatge estrela de l'estudi, va idear un personatge totalment diferent, tranquil, expressant-se de manera ponderada tot mostrant-se particularment temible, i amb major capacitat destructiva que els incompetents Elmer Fudd o Yosemite Sam. Naixia així Marvin el marcià.
Com el seu nom complet indica, Marvin ve del planeta Mart, si bé pot ser trobat en un altre lloc (en estacions espacials que li serveixen de casa, per exemple). Físicament és un petit humanoide amb cap esfèric i totalment negre amb només dos ulls visibles (ja que no té ni boca ni nas). La seua vestimenta està basada en la vestimenta del déu Mart, que en última instància està basada en les vestimentes militars romanes (el que s'explica, ja que Mart és el déu romà de la guerra). De vegades va acompanyat d'un gos verd proveït d'un casc designat K-9. Utilitza llavors que, quan són mullades, donen el dia a criatures assemblant-se a dels home-ocells i obeint totalment als ordres del seu "amo".
Marvin també representa papers d'antagonista a curtmetratges de Daffy Duck quan aquest interpreta el paper de Duck Dodgers, a destacar el seu paper en el reeixit curtmetratge Duck Dodgers in the 24½th Century.

## Vegeu també

* The Hasty Hare.
# Mariana Pineda (obra de teatre)

Mariana Pineda és una obra de teatre de Federico García Lorca basada en la vida de Mariana de Pineda Muñoz, figura rellevant de la restauració absolutista a l'Espanya del segle xix.
Es va escriure entre 1923 i 1925, i es va representar per primera vegada el 1927 al Teatre Goya de Barcelona.

## Argument

L'obra gira entorn de Mariana Pineda, la granadina de 26 anys que en el segle xix va ser condemnada a mort en la guerra per defensar la causa liberal i per haver-se trobat a la seua casa una bandera amb les paraules Llibertat, Igualtat i Llei. Aquesta bandera va ser brodada per unes dones del barri de l'Albaycin.

## Representacions destacades

* Estrena (al Teatre Goya de Barcelona, 24 de juny de 1927. Decorats: Salvador Dalí. Intèrprets: Margarida Xirgu (Mariana Pineda), Carme Carbonell (Amparo), Eugenia Illescas (Doña Angustia), Pascuala Mesa (Isabel la Clavela), Julia Pachelo (Sor Carmen), Luis Peña pare (Fernando), Alfons Muñoz (Pedro de Sotomayor), Francisco López Silva (Pedrosa), Luis Peña Illescas (Nen).
* Teatro Marquina, Madrid, 1967. Direcció: Alfredo Mañas. Intèrprets: María Dolores Pradera (Mariana Pineda), Pastora Peña, Estanis González, Fernando Sala, Ricardo Merino.
* Teatro Nacional Lope de Vega, Sevilla, 1982. Dirección: José Díez. Intèrprets: Carmen de la Maza (Mariana Pineda), Maruchi Fresno, Manuel de Blas, Manuel Torremocha, Mercedes Barranco, Carlos Hipólito.
* Teatro Bellas Artes, Madrid, 1998. Direcció: José Tamayo. Intèrprets: Carme Conesa (Mariana Pineda), Manuel Bandera, Joaquín Hinojosa, Mari Paz Ballesteros, Maria José Estremera, Irene Escolar, Víctor Elías.

## Referències

* 1 2 «Teatro Goya» p. 13. La Vanguardia, 25-06-1927. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ «Música y Teatros. Mariana de Pineda». La Vanguardia, 26-06-1927. [Consulta: 8 abril 2021].

## Vegeu també

* Crítica de l'estrena a Madrid, en el Diario ABC, 30 d'octubre de 1927
# Marxa mundial per la pau i la no-violència

El 15 de novembre de 2008 a Punta de Vacas (Mendoza, Argentina), Rafael de la Rubia va presentar oficialment la Marxa mundial per la pau i la no-violència.
En aquesta ocasió va informar que la Marxa mundial començarà a Nova Zelanda el 2 d'octubre de 2009, dia aniversari del naixement de Gandhi i declarat per la Nacions Unides dia Internacional de la No-Violència. Finalitzarà als Andes, a Punta de Vacas al peu de la Muntanya Aconcagua el 2 de gener de 2010. Durant aquests 90 dies, passarà per més de 90 països i 100 ciutats, als cinc continents. Cobrirà una distància de 160.000 km per terra. Alguns trams es recorreran per mar i per aire. Passarà per tots els climes i estacions, des de l'estiu tòrrid de zones tropicals i el desert, fins a l'hivern siberià. Les etapes més llargues seran l'americana i l'asiàtica, ambdues de gairebé un mes. Un equip base permanent de cent persones de diferents nacionalitats farà el recorregut complet.
Es tracta d'un projecte de Món sense Guerres, una organització internacional que treballa des de fa 15 anys en el camp del pacifisme i la no-violència.
Segons De la Rubia (coordinador internacional), és una iniciativa que busca sensibilitzar sobre el perill nuclear i l'avenç que significaria el desarmament progressiu i proporcional a tots els països. "És sabut per dades de Nacions Unides que la gana del món pot resoldre's amb el 10 per cent del que es gasta actualment en armament", va recordar.
"Instal·lar el tema del perill de mort que depèn sobre la humanitat, promoure la difusió de la cultura de la no-violència, intercanviar propostes de solució a la fam i la desnutrició i concertar amb una bona part de la població mundial el contacte permanent darrere la pau, són aspiracions que es poden concretar en fets com a conseqüència d'aquesta empresa". Així ho creuen els organitzadors.
Al seu pas per les diferents ciutats, els activistes conviden a la participació en els diferents encontres, fòrums, festivals, concerts, expressions culturals, esportives, artístiques, musicals i educatives que es realitzin al seu pas.
Abans de la seva presentació oficial, la marxa ja comptava amb l'adhesió de notables, entitats, municipis i universitats. Noms com el de la presidenta de Xile Michelle Bachelet; el dels escriptors José Saramago i Eduardo Galeano; Arun Gandhi, net de Mahatma Gandhi; músics com Joan Manuel Serrat, Ana Belén, Juanes; del mestre Zubin Mehta; de l'astronauta Pedro Duque; de l'activista de la cultura de la pau Federico Mayor Zaragoza; es troben entre les adhesions registrades al lloc oficial de la marxa.

## Referències

* ↑ (castellà) «Cerrará en Mendoza la marcha por la paz que recorrerá los 5 continentes Arxivat 2008-12-27 a Wayback Machine.». Consultat el 21 de novembre del 2008
* ↑ «Adhesions a la Marxa». Arxivat de l'original el 2009-03-31. [Consulta: 4 abril 2009].

## Enllaços externs

* (català) Lloc web oficial de la Marxa mundial per la pau i la no-violència
* (castellà) Món sense Guerres Arxivat 2010-03-11 a Wayback Machine.
# Marxa nupcial (Mendelssohn)

La "Marxa nupcial" en do major de Felix Mendelssohn, escrita el 1842, és una de les més conegudes peces musicals del seu Opus 61. És una de les marxes nupcials més utilitzades, sent interpretada amb orgue usualment.
Als casaments en països occidentals és utilitzada al final i desprenent-se d'elements de la cançó. Sol ser combinada amb el "Cor de la Núvia" de l'òpera Lohengrin de Richard Wagner o amb la "Marxa del Príncep de Dinamarca" de Jeremiah Clarke, ambdós interpretades a l'entrada de la núvia.
La primera vegada que fou utilitzada a una boda fou quan Dorothy Carew i Tom Daniel es casaren a l'Església de San Pere, Tiverton, Anglaterra, el 2 de juny de 1847, sent interpretada per l'organista Samuel Reay. Quan es convertí en una cançó famosa en el seu ús fou quan s'utilitzà a la boda de Victòria, Princesa Reial amb Frederic III de Prússia el 25 de gener de 1858.

## Referències

* 1 2 Emmett, William. The national and religious song reader. Nova York: Haworth Press, 1996, p. 755. ISBN 978-0-7890-0099-6.
* ↑ Crockett, Laura. Wedding Ceremonies for the Historically Inclined. Nova York: Lulu.com, 2008, p. 114. ISBN 978-0-557-00140-8.
* ↑ «Mendelssohn's Wedding March. First Performed at a Nuptial Ceremony at Tiverton». Western Gazette. British Newspaper Archive, 08-09-1904.
# Marxandatge

El marxandatge, fa referència als mètodes, pràctiques i operacions que es fan en un punt de venda per tal d'augmentar l'atractiu dels productes exposats i afavorir-ne la venda.
Segons el diccionari normatiu, el marxandatge es refereix a la relació comercial establerta entre un marxant d'art i un artista per a difondre, promocionar i vendre les obres produïdes per l'artista. A causa de la influència del terme anglès merchandising (referent a mercaderia), aquest terme ha adquirit un nou significat.
El marxandatge representa l'aplicació del màrqueting al punt de venda i fa referència als estudis i tècniques comercials que permeten presentar el producte o servei en les millors condicions al consumidor final. En contraposició amb la presentació passiva, es realitza una presentació activa del producte o servei utilitzant una àmplia varietat de mecanismes que el facin més atractiu, com ara la col·locació o la presentació. El marxandatge es recolza generalment en la imatge de marca corporativa del producte o del seu productor, i passa sobretot per l'adopció d'un empaquetatge personalitzat.
Els objectius principals del marxandatge són: cridar l'atenció, portar al client fins al producte i facilitar l'acció de compra.
En el món de l'espectacle i dels mass media, el marxandatge fa referència al conjunt d'accions d'explotació d'una marca o d'algun dels seus elements característics, com ara els seus logotips, personatges o altres elements. En aquest context, el marxandatge és una pràctica de màrqueting en la qual la marca o imatge d'un producte o servei s'utilitza per a vendre'n un altre. Això és especialment rellevant en relació amb pel·lícules i amb programes de televisió orientats als infants i adolescents
* Exemples de Marxandatge relacionats amb Viquipèdia
* Cartell i venda de material de marxandatge. Festa de celebració de la Viquipèdia en Català a la seu dels Castellers de Barcelona
* Samarreta d'Amical Viquipèdia. Comprada durant la festa del desè aniversari de la Viquipèdia en català.
* Tassa
* Pins per a enganxar als vestits. Representen diferents projectes wiki agermanats amb la Viquipèdia.
* Termos per a líquids

## Referències

* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 14 setembre 2024].
# Maria de Rocabertí i Safortesa

Maria de Rocabertí i Safortesa (Peralada, 1624? – c. 1650) fou una poeta catalana, canongessa de l'Orde de Sant Agustí al Convent de Sant Bartomeu de Bell-lloc que va viure durant el segle xvii. Fou neboda de sor Hipòlita de Rocabertí i germana del Vescomte de Rocabertí.
És coneguda pel seu poema en forma de dècima bilingüe en català i castellà que es troba als preludis de Fènix català o Llibre del singular privilegi, favors i gràcias de Nostre Senyora del Carme (1645), obra del frare carmelita perpinyanenc Josep Elies Estrugós i que representa una lloança a la Mare de Déu del Carme.

## Referències

* 1 2 «Maria de Rocabertí i Safortesa». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Pérez Saldanya i Roca Ricart, 2018, p. 77.
* ↑ Torner, 1651, p. 76-77.

## Bibliografia

* Pérez Saldanya, Manuel; Roca Ricart, Rafael. Del manuscrit a la paraula digital / From Manuscript to Digital Word: Estudis de llengua i literatura catalanes / Studies of Catalan language and literature (en català i anglès). John Benjamins Publishing Company, 2018 (IVITRA Research in Linguistics and Literature; 16). ISBN 9789027263209.
* Torner, Josep. Compendio de las grandezas y prerogativas soberanas de la antiquissima casa de los Vizcondes de Rocaberti: por la gracia de Dios Condes de Perelada, Barones y Marquesesde Anglesola (en castellà), 1651.
# Mashonaland Central

Mashonaland Central és una de les deu províncies de Zimbàbue. Ocupa una àrea de 28.347 km². La capital de la província és la ciutat de Bindura.

## Departaments

Mashonaland Central es divideix en 7 departaments:
* districte de Bindura
* Centenary
* Guruve
* Mount Darwin
* Rushinga
* Shamva
* Mazowe
# Mashroom

Mashroom (Live Mashups of Barcelona) és el primer grup de mashup en directe d'Espanya. El grup neix a Vilassar de Mar l'any 2014 inspirat pel moviment mashup que fins aleshores a l'estat era exclusiu del col·lectiu discjòquei. Des d'aleshores no han parat de publicar vídeos al seu canal YouTube i realitzar actuacions, tan sols com a banda, com amb Dj Surda un dels pioners del mashup a Catalunya.
Des del 2016 actuen regularment a les MashuParty organitzades a la Sala Razzmatazz de Barcelona o a la Sala Clap de Mataró. El 2018 reben una beca de suport a la creació de les Cases de la Música.

## Referències

* ↑ Endolla\'t. «Endolla\'t:». [Consulta: 27 març 2018].
* ↑ Ràdio, Catalunya «Mashroom, el grup que fa "mashups" en català». http://www.ccma.cat.
* ↑ «4º Aniversario de la MashuParty en Sala Razzmatazz» (en castellà). MondoSonoro, 02-03-2017.
* ↑ «MashuParty Live Show 2017 (MashRoom & Dj. Surda) (directe)» (en castellà). Mashcat.net, 11-04-2017.
* ↑ Redacció «Es fan públics els 58 grups que rebran les ajudes de les Cases de la Música». Enderrock.cat [Consulta: 27 març 2018].