OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Highwood (Illinois)

Highwood és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 4.143 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Highwood tenia 4.143 habitants, 1.555 habitatges, i 933 famílies. La densitat de població era de 2.539,1 habitants/km².
Dels 1.555 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,2% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 33,8% entre 25 i 44, un 16,6% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.993 $ i la renda mediana per família de 53.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.560 $ mentre que les dones 27.560 $. La renda per capita de la població era de 24.138 $. Aproximadament el 4,3% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Highwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Highwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hippocampus zebra

Hippocampus zebra és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-est d'Austràlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hippocampus trimaculatus

Hippocampus trimaculatus és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de l'Índia fins al Japó, Austràlia i Tahití.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Heinrich Harder

Heinrich Harder (Putzar, 2 de juny del 1858 - Berlín, 5 de febrer del 1935) fou un artista alemany que exercí de professor d'art a l'Acadèmia de les Arts de Prússia, a Berlín.
Fou alumne d'Eugen Bracht. Com a paisatgista, exhibí el 1891, a la Gran Exposició d'Art de Berlín, diverses pintures inspirades en els paisatges de Lüneburg, Mecklenburg i les muntanyes del Harz, així com Suècia i Suïssa.
També il·lustrà articles d'història natural. Aquests incloïen una sèrie que acompanyava els articles d'història de la Terra de Wilhelm Bölsche per a Die Gartenlaube, una revista setmanal. A més a més, il·lustrà 60 targetes de dinosaures i mamífers prehistòrics per a la xocolatera de Theodor Reichardt. Les seves obres tingueren un paper important en la popularització i difusió de les imatges de diverses espècies ja desaparegudes, incloent-hi l'ibis ermità, desaparegut a Europa però encara existent en altres regions.

## Pintures més importants

* Iguanodon
* Archaeopteryx
* Mesohippus
* Hadrosaurus
* Panthera leo spelaea
* Pinguinus impennis
* Aepycamelus
* Ichthyosaurus
* Sivatherium
* Eohippus
* Arsinoitherium
* Moeritherium
* Palaeomastodon
* Megatherium
* Ceratodus
* Coryphodon
* Phenacodus
* Oreodon
* Hyracodon
* Protoceras
* Pantolambda
* Teleoceras
* Dorcatherium
* Aceratherium
* Metamynodon
* Glyptodon
* Elotherium
* Ichthyosaurus
* Pteranodon
* Deinotherium
* Mammutidae
* Plesiosaurus
* Gigantosaurus

## Referències

* 1 2 Scientist of the Day - Heinrich Harder, Biblioteca Linda Hall, Science, Engineering & Technology Information for the World', 5 febrer 2016.
* ↑ "Animales del Mundo Prehistórico", de Wilhelm Boelsche, con ilustraciones de Heinrich Harder (vídeo amb subtítols en castellà), YouTube, 22 abril 2015.
# Hauze

Hauze (en francès i oficialment Haux) és un municipi d'Iparralde al territori de Zuberoa, que pertany administrativament al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de la Nova Aquitània). Limita amb les comunes de Laguinge-Restoue al nord, Montori al nord-est, Lanne-en-Barétous a l'est, Ligi-Atherei a l'oest i Urdatx-Santa-Grazi al sud

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 319 | 340 | 338 | 379 | 334 | 388 | 382 | 366 | 353 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 320 | 330 | 304 | 281 | 242 | 241 | 244 | 233 | 245 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 249 | 245 | 231 | 201 | 221 | 211 | 211 | 185 | 170 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 148 | 137 | 128 | 119 | 99 | 96 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |
# Haya-Sumu

Haya-Sumu fou rei d'Ilansura, el més proper aliat de Mari a la regió del Tigris. Estava casat amb Simatum i amb Kiru, filles de Zimrilim de Mari (sembla que successivament). Diversos reis d'Idamaraz reunits a Nahur es van declarar els seus vassalls, però no disposava de tropes per protegir Nahur. Va incitar a la gent de Tadum a matar el seu rei. Quan van arribar les forces elamites es va haver de declarar vassall i va expulsar al representant de Mari. La seva esposa Kiru representava un conflicte i la va voler matar almenys dues vegades. Encara que sotmès al general elamita Kunnan va aconsellar als reis d'Idamaraz de mantenir-se fora d'aquesta aliança. Quan els elamites van ser derrotats fou el primer va tornar a l'aliança amb Zimrilim. Va deposar a Kapiya com a rei de Kahat i va donar el tron a Attaya.

## Vegeu també

* Surnat.
* Salluhan.

## Referències

* ↑ Thoughts of Zimri-Lim
# Huaylas

El huaylas és un gènere de música i dansa típic del Perú, sobretot de la zona central. Emparentant amb el huayno, és un gènere folclòric molt popular a tot el país.
De ritme i arranjaments molt característiques, el huaylas té dues vessants definides, una de caràcter festiu i altra més cerimoniosa.
Tot i que als seus orígens el huaylas s'executava fonamentalment amb quena, tambor, arpa i violí, les successives influències dels distints gèneres musicals que es van posar de moda al Perú (com per exemple la chicha, o «cumbia peruana») van modificar les agrupacions instrumentals habituals d'aquest tipus de música. Avui dia es pot trobar agrupacions amb instruments elèctrics, així com, més tradicionals, amb bandes de vents, que tenen molta tradició als països dels Andes.
Els més importants cantants de huaylas són molt populars al Perú, destacant-se Víctor Alberto Gil Mallma (el Picaflor de los Andes), Zenobio Dagha, Reynaldo Unsihuay i Eusebio «Chato» Grados.

## Referències

* ↑ «Huaylarsh: conoce la historia y versiones de esta exultante danza del valle del Mantaro». Andina, Agencia Peruana de Noticias, 20-02-2020 [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ «El huaylas». DePeru.com [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ «Eusebio 'Chato' Grados: Artistas se despiden del rey del 'Pío Pío' y padre del Huaylarsh». Radio Programas del Perú, 16-05-2020 [Consulta: 2 maig 2021].

## Enllaços externs

* «Descripció d'aquesta dansa a la pàgina col·laborativa Pacoweb.net». Arxivat de l'original el 03-03-2016.
# Huracà Ioke

Huracà Ioke o Tifó Ioke (designació internacional: 0612, JTWC denominació: 01C, i, a vegades anomenat Super Tifó Ioke) va ser l'huracà més fort mai registrat en el Pacífic Central. La primera forma de tempesta al Pacífic Central el 2006 la temporada d'huracans del Pacífic. Ioke va batre el rècord de llarga vida i extremadament potent tempesta que va travessar el Pacífic durant 19 dies, assolint l'equivalent de la categoria 5 sobre l'escala de Saffir-Simpson, fins a tres cops.
Com a resultat de la seva durada i intensitat, assolí un índex d'energia ciclònica acumulada de 82 —un nou rècord mundial.

## Referències

* ↑ Mark Saunders, Adam Lea. «Summary of 2006 NW Pacific Typhoon Season and Verification of Authors' Seasonal Forecasts» (en anglès). Tropical Storm Risk, 2007. Arxivat de l'original el 29 novembre 2007.
# Hemorràgia interna

L'hemorràgia interna és una pèrdua de sang per part d'un vas sanguini, sang que es recull a l'interior del cos. El sagnat intern normalment no és visible des de l'exterior. L'abast de la gravetat depèn de la taxa de sagnat, la rapidesa de la pèrdua i de la ubicació de l'hemorràgia (per exemple cap, tors, extremitats), podent esdevenir una emergència mèdica greu. Un greu sagnat intern al tòrax, abdomen, espai retroperitoneal, pelvis i cuixes pot causar un xoc hemorràgic o la mort si no es rep un tractament mèdic adequat.

## Causes
### Traumàtiques

La causa més comuna de mort per traumatisme és l'hemorràgia. I els dos tipus són el traumatisme penetrant i la contusió.

### No traumàtiques

* Ruptura de vasos sanguinis com a conseqüència de pressió arterial alta, aneurismes, varius esofàgiques, úlceres pèptiques o embaràs ectòpic.
* Altres malalties relacionades amb el sagnat intern inclouen càncer, coagulopaties, deficiència de Vitamina K, i rarament febres hemorràgiques víriques, com Ebola, Dengue o Marburg. També: complicacions posteriors a operacions quirúrgiques o tractament mèdic (anticoagulants, antiagregants plaquetaris).

## Referències

* ↑ Auerback, Paul. Field Guide to Wilderness Medicine. 12, p. 129–131 [Consulta: 13 març 2019].
* ↑ Fritz, Davis. «Vascular Emergencies». A: Current Diagnosis & Treatment: Emergency Medicine. 7e. Nova York: McGraw-Hill, 2011. ISBN 978-0071701075.
* ↑ Teixeira, Pedro G. R.; Inaba, Kenji; Hadjizacharia, Pantelis; Brown, Carlos; Salim, Ali; Rhee, Peter; Browder, Timothy; Noguchi, Thomas T.; Demetriades, Demetrios «Preventable or Potentially Preventable Mortality at a Mature Trauma Center». The Journal of Trauma: Injury, Infection, and Critical Care, 63, 6, 01-12-2007, pàg. 1338–46; discussion 1346–7. DOI: 10.1097/TA.0b013e31815078ae. PMID: 18212658.
* ↑ Lee, Edward W.; Laberge, Jeanne M. «Differential Diagnosis of Gastrointestinal Bleeding». Techniques in Vascular and Interventional Radiology, 7, 3, 2004, pàg. 112–122. DOI: 10.1053/j.tvir.2004.12.001.
* ↑ Bray, M.. «Hemorrhagic Fever Viruses». A: Encyclopedia of Microbiology, 2009, p. 339–353. DOI 10.1016/B978-012373944-5.00303-5. ISBN 9780123739445.
# Henutsen

Henutsen va ser una reina de l'Antic Egipte durant la Quarta Dinastia.

## Biografia

Henutsen en jeroglífic :
Henutsen era una filla del faraó Sneferu i la seva tercera esposa. Henutsen es casà amb el seu germanastre Khufu. El seu nom es coneix per una estela de la 26à dinastia, trobada prop del temple d'Isis construït durant la 20a Dinastia prop de la Piràmide G1-c. L'estela l'anomena "Filla del Rei".
Segons Stadelman un dels fills de Henutsen, Khufukhaf I, va ser realment el faraó Khafra. Henutsen està primer documentada a la tomba de Minkhaf I (G 7430 - 7440). Està representada a la tomba Khufukhaf.

## En la ficció

Heròdot en el seu llibre Històries identifica Henutsen com la filla de Khufu a qui el faraó va vendre per a finançar la piràmide. Aquesta història no té cap base.

## Fonts

* ↑ Dodson, Aidan y Hilton, Dyan (2004). «The Complete Royal Families of Ancient Egypt». Ed. Thames & Hudson., p.57
* 1 2 Verner, Miroslav. The Pyramids: The Mystery, Culture, and Science of Egypt's Great Monuments. Grove Press. 2001 (1997). ISBN 0-8021-3935-3
* ↑ Porter, Bertha and Moss, Rosalind, Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Statues, Reliefs and Paintings Volume III: Memphis, Part I Abu Rawash to Abusir. 2nd edition (revised and augmented by Dr Jaromir Malek, 1974. Retrieved from gizapyramids.org

## Enllaços externs

* Henutsen's pyramid
# Henuttaui D

Henuttaui o Henuttaui D (ḥnw.t-t3.wỉ, "Dama de les dues terres") va ser una princesa i sacerdotessa egípcia, que va ocupar el càrrec d'Esposa del Déu Amon, durant la dinastia XXI.
Henuttaui en jeroglífic :
El seu pare era Pinedjem II, Summe sacerdot d'Amon i que governava en aquell moment tot l'Alt Egipte, i la seva mare Isetemkheb D, Cantant d'Amon i germana del mateix Pinedjem. Els seus dos pares eren, doncs, fills del Summe sacerdot Menkheperre, germà de Maatkare Mutemhat, la qual va precedir com a Esposa del Déu Amon a Henuttaui D.
Només coneixem l'existència de Henuttaui per uns uixebtis. Durant la dinastia XXI hi va haver força dones influents anomenades Henuttaui. Es van trobar diversos uixebti de ceràmica verda amb el nom de Henuttaui juntament amb el títol de "Sacerdotessa d'Amon". Els egiptòlegs van creure que aquestes estatuetes pertanyien a Henuttaui A, és a dir, Duathathor-Henuttaui, esposa de Pinedjem I; però Henuttaui A no portava aquest títol. Per tant, el propietari d'aquests uixebti ha de ser una altra Henuttaui, i els han atribuït a una Henuttaui D. Aquestes estatuetes es conserven escampades en molts museus d'arreu del món.
Karomama Meritmut la va succeir com a Esposa del Déu Amon.

## Referències

* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 205.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 200-201.
* 1 2 Kalloniatis, 2019, p. 83.

## Vegeu també

* Dona a l'antic Egipte.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Kalloniatis, Faye. The Egyptian Collection at Norwich Castle Museum: Catalogue and Essays (en anglès). Oxbow Books, 2019. ISBN 978-1789251999.
# IES Pasqual Calbó i Caldés

L'IES Pasqual Calbó i Caldés, conegut popularment com a «Sa Maes», és un institut d'ensenyament obligatori inaugurada l'1 de febrer de 1919 al municipi de Maó. S'hi pot estudiar, Educació Secundària Obligatòria, el Batxillerat i Formació Professional.
És l'hereu i continuador de l'Escola Municipal d'Arts i Oficis creada el 1919. Es va crear en un context d'un afany present a tot Europa d'organitzar i millora la formació de les classes obreres, a l'iniciativa del batlle Pere Pons Sitges i alguns regidors. L'ensenyament era mixt i gratuït per a qui tenia un «certificat de pobresa». El 1926 va ser rebatejat Escola Elemental del Treball, amb tres especialitats: electrotècnia, mecànica i construcció, tot i continuar en locals públics i privats dispersos i improvisats. El 21 d'octubre de 1951, 32 dos anys després de la creació, finalment l'escola va poder estrenar un edifici propi. El 1955, sota la dictadura pren el nom Escuela de Maestría Industrial en aplicació de la nova llei de formació professional, des d'aleshores una competència estatal.
Des dels anys 1980, amb més de cinc cents estudiants, l'edifici esdevé massa petit. No sense controvèrsia, l'administració del Ministeri de l'Educació opta per un nou edifici al barri perifèric de Bintaufa, a proximitat de la carretera Maó-Sant Lluís (Me-8R), –al costat esquerre de l'IES Cap de Llevant– que s'estrena el 1985. L'1 de juny de 1986 l'institut pren el seu nom actual, en honor del famós pintor Pasqual Calbó i Caldés (1752-1817). A l'ample oferta pedagògica, el 1989 s'hi va afegir la Formació Professional Adaptada per fer-ne un veritable escola inclusiva. Vers la fi dels anys 1990 es va transformar en ESO.

## Referències

* 1 2 Andreu i Güell, 2009, p. 2.
* ↑ Andreu i Güell, 2009, p. 1.
* ↑ Andreu i Güell, 2009, p. 3.
* ↑ Pons de Rosa, Isaac «L'institut Pasqual Calbó, 100 anys inspirant els somnis d'estudiants». Menorca Info, 05-12-2019. Arxivat de l'original el 23 d’octubre 2020 [Consulta: 20 d’octubre 2020].
* 1 2 Andreu i Güell, 2009, p. 6.
* ↑ Andreu i Güell, 2009, p. 6-7.
* ↑ Andreu i Güell, 2009, p. 7.
* ↑ Andreu i Güell, 2009, p. 8-9.

## Bibliografia

* Andreu i Güell, Rafael. «L'Institut Pasqual Calbó i Caldés: una història lligada a la Ciutat de Maó» (pdf) p. 9. Ajuntament de Maó, 21-01-2009.

## Enllaços externs

* IES Pasqual Calbó i Caldés - Lloc web oficial
# Hypophthalmus

El gènere Hypophthalmus és constituït per peixos actinopterigis de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Cos nu.
* 3 parells de barbetes sensorials.
* Cap ample.
* Aleta adiposa petita.
* Al voltant de 66 vèrtebres.
* Longitud màxima: a l'entorn de 60 cm.

## Hàbitat

Hom els pot trobar tant en aigua salobre com en aigua dolça.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-est de Sud-amèrica.

## Taxonomia

* Hypophthalmus devall (Röhl, 1942)
* Hypophthalmus edentatus (Spix & Agassiz, 1829)
* Hypophthalmus fimbriatus (Kner, 1858)
* Hypophthalmus longifilis (Valenciennes a Cuvier & Valenciennes, 1840)
* Hypophthalmus marginatus (Valenciennes, 1840)
* Hypophthalmus oremaculatus (Nani & Fuster, 1947)

## Observacions

No formen part del comerç de peixos d'aquari.

## Referències

* 1 2 3 4 5 ZipCodeZoo (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes.A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Neptune City, Estats Units. 784 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. & J.N. Baskin, 1969. The caudal skeleton of the catfishes, order Siluriformes. American Museum Novitates, 2398:1-49.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Hédi Berkhissa

Hédi Berkhissa (àrab: الهادي بالرخيصة) (Remla, 28 de juny de 1972 - Tunis, 4 de gener de 1997) fou un futbolista tunisià de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de Tunisia. Pel que fa a clubs, destacà a Espérance.
Va morir el 4 de gener de 1997, en un partit amistós entre l'Espérance i l'Olympique Lyon.

## Referències

* ↑ Hédi Berkhissa a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a footballdatabase.eu
# Ichamati (districte de Dacca)

Ichamati és un riu de Bangladesh al districte de Dacca que desaigua al Meghna prop de Munshiganj.
Antigament fou un riu important i sagrat que tenia almenys cinc ghats pels banys sagrats a la vora. Hauria estat part del riu del mateix nom al districte de Nadia i al districte de Pabna, i hauria quedat separat en algun moment pel Dhaleswari.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Ichauli

Ichauli és una ciutat del districte de Sitapur a Uttar Pradesh a uns 45 km al nord-oest de Barabanki. La població el 1881 era de 4.751 habitants. Estació ferroviària, la seva població actual és poc important i no apareix al cens.
Aquesta població pertanyia als bhars que la van perdre davant Mahmud de Gazni al començar el segle xi. El fort bhar fou arrasat i la regió donada en feu a un general que va refundar la ciutat i hi va portar colons musulmans, però en va conservar el nom. Els seus suposats descendents encara viuen a la població. Hi va néixer el maharaja Tikait Raj, ministre de finances d'Asaf al-Dawla, nawab d'Oudh (1775 - 1797). Tikait va construir una gran cisterna a la vila.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Ian Scott (actor)

Ian Scott (6 de febrer de 1973) és un actor pornogràfic i director francès que va començar la seva carrera l'any 1996 i encara segueix en actiu. És també conegut pels àlies d'Yannick i Yanick Shaft. Ha actuat en més de 1000 pel·lícules i n'ha dirigit tres. Scott és aficionat a la bicicleta tot terreny i participa en triatlons.

## Trajectòria

Ian Scott va començar la seva carrera en el cinema pornogràfic el 1996, quan tenia 23 anys, en una pel·lícula de Patrice Cabanel.
El 2000, va fer d'un dels violadors en la polèmica pel·lícula Baise-moi de Virginie Despentes. També, aquell any, va ser dirigit per Fred Coppula a Niqueurs-nés i a Max, portrait d'un serial-niqueur. Els anys següents, va escriure i va dirigir Max 2 (2006) i Max 3 (2007). A La Collectionneuse, Clara Morgane i Greg Centauro apareixen al costat de Scott. El 2010, aparegué amb Julia Alexandratou en una pel·lícula produïda per Sirina Entertaintment. El 2001, Scott va començar també a treballar en produccions estatunidenques.

## Premis i nominacions

* 2001: Hot d'or - Premi al millor actor europeu
* 2009 AVN Nominat – Millor escena de sexe de producció estrangera (Cherry Jul's Extreme Gangbang Party)
* 2009 AVN Nominat – Millor escena de sexe de doble penetració (The Jenny Hendrix Anal Experience)

## Referències

* ↑ «My Biography». Arxivat de l'original el 25 de novembre de 2012.
* ↑ «Sextape - Julia Alexandratou». Arxivat de l'original el 23 d'abril de 2010.
* ↑ «Hot d'Or archives presse x, articles sur les Hot d'or». Hot-dor.fr. Arxivat de l'original el 16 de març de 2014. [Consulta: 15 maig 2014].
* ↑ «Nominations 2009 AVN Adult Movie Awards» (PDF). AVNAwards.com, 25-11-2008. Arxivat de l'original el 27 de març de 2009. [Consulta: 26 novembre 2008].
# Ilmenau (desambiguació)

«Ilmenau» té aquests significats:

## Toponímia

* Ilmenau: una ciutat de Turíngia
* Ilmenau (Lüneburg): un municipi al districte de Lüneburg
* Ilmenau: el nom alemany de la ciutat de Jordanów a Polònia
* Ilmenau: el nom alemany de la ciutat de Limanowa a Polònia

## Hidrografia

* Ilmenau (Elba): un afluent del marge esquerre de l'Elba a Baixa Saxònia
* El Canal de l'Ilmenau o Ilmenaukanal
# Ilmen

Ilmen (en rus: Ильмень) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 233 habitants. Pertany al districte municipal d'Arkadak.

## Referències

* ↑ «Почтовый индекс деревня Александровка, Аркадакский р-н, Саратовская обл». Arxivat de l'original el 2015-01-02.