OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wöhler (cràter)

Wöhler és un petit cràter d'impacte que es troba a sud del cràter Stiborius, en la regió sud-est de la Lluna. A l'oest-nord-oest hi ha el romanent malmès de Riccius.
* Localització de Wöhler (centre del quadrant inferior esquerre de la imatge)
* Cràters satèl·lits
Aquesta és una formació de perímetre gairebé circular, amb una vora exterior lleugerament erosionada. Un petit cràter apareix unit a la vora occidental i les parets interiors s'inclinen cap a un sòl interior sense trets distintius.

## Cràters satèl·lits

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Wöhler.
| Wöhler | Coordenades | Diàmetre |
| A | 17° 12′ S, 53° 30′ O﻿ / ﻿17.2°S,53.5°O﻿ / -17.2; -53.5﻿ (Zupus A) | 6 km |
| A | 37° 42′ S, 30° 18′ E﻿ / ﻿37.7°S,30.3°E﻿ / -37.7; 30.3﻿ (Wöhler A) | 8 km |
| B | 37° 12′ S, 30° 48′ E﻿ / ﻿37.2°S,30.8°E﻿ / -37.2; 30.8﻿ (Wöhler B) | 11 km |
| C | 36° 42′ S, 30° 36′ E﻿ / ﻿36.7°S,30.6°E﻿ / -36.7; 30.6﻿ (Wöhler C) | 12 km |
| D | 36° 12′ S, 31° 12′ E﻿ / ﻿36.2°S,31.2°E﻿ / -36.2; 31.2﻿ (Wöhler D) | 7 km |
| E | 38° 54′ S, 30° 12′ E﻿ / ﻿38.9°S,30.2°E﻿ / -38.9; 30.2﻿ (Wöhler E) | 7 km |
| F | 40° 06′ S, 33° 48′ E﻿ / ﻿40.1°S,33.8°E﻿ / -40.1; 33.8﻿ (Wöhler F) | 8 km |
| G | 40° 06′ S, 35° 36′ E﻿ / ﻿40.1°S,35.6°E﻿ / -40.1; 35.6﻿ (Wöhler G) | 7 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Manuhangi

Manuhangi és un atol de les Tuamotu, a la Polinèsia Francesa, inclòs a la comuna d'Hao. Està situat a 900 km al sud-est de Tahití. L'illa més propera és Paraoa a 50 km a l'oest.

## Geografia

És un atol petit, de forma ovalada, amb una superfície terrestre d'1 km² i una llacuna de 7 km². L'est i sud de l'atol està format per esculls de corall amb nombrosos canals (ho'a). Està plantat de cocoters i la fauna consisteix en crancs dels cocoters i ocells (manu significa ocell). És deshabitat i visitat ocasionalment per recol·lectors de copra. No disposa d'infraestructures, encara que té algunes cases, una capella i pous d'aigua fresca.

## Història

El vell Paumotu (habitants de Tuamotu) anomenava aquest petit atol "manu hagi" (que significa "l'ocell amorós"). L'atol ha estat deshabitat des de fa molts anys.
L'atol va ser descobert el 1767 per l'anglès Samuel Wallis, que el va anomenar Duke of Cumberland.

## Administració

Administrativament Manuhangi pertany a la comuna d'Hao (poble principal: Otepa), que inclou Ahunui (no habitat), Nengonengo, Manuhangi (sense habitants permanent) i Paraoa (no habitat).

## Flora i fauna

Manuhangi és una zona protegida i diverses espècies d'ocells es troben a l'atol. Part del terreny està plantat amb cocoters. A part dels ocells, la fauna de l'illa consisteix principalment en crancs dels cocoters.

## Economia i infrastructura

Les perles negres de Tahití es recullen i conreen a les illes circumdants. L'illa té algunes cases amb estructures permanents, aljubs i subministrament d'aigua de pous naturals. Manuhangi no té habitants permanents.

## Referències

* 1 2 3 «Journal of the Polynesian Society: Names Of The Paumotu Islands, By J.L. Young, P 264-268». Arxivat de l'original el 2012-02-10. [Consulta: 13 setembre 2020].
* ↑ «privateislandsonline». Arxivat de l'original el 2008-02-18. [Consulta: 7 maig 2008].
* 1 2 3 4 5 Manuhangi Atoll Arxivat 2008-02-18 a Wayback Machine. Privateislandsonline.com
* 1 2 3 Manuhangi Atoll Arxivat 2019-02-02 a Wayback Machine. Pavilionsofsplendourinternational.com
* ↑ United Nations Environment Programme, IUCN Commission on National Parks and Protected Areas. Review of the Protected Areas System in Oceania. The World Conservation Union, 1986, p. 207. ISBN 2-88032-509-9.
# Marek Špilár

Marek Špilár (Stropkov, Eslovàquia, 11 de febrer de 1975 - 7 de setembre de 2013) va ser un futbolista eslovac. Va disputar 30 partits amb la selecció d'Eslovàquia.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Pomeroy (Iowa)

Pomeroy és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 710 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pomeroy tenia 710 habitants, 314 habitatges, i 184 famílies. La densitat de població era de 134,4 habitants/km².
Dels 314 habitatges en un 25,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 41,4% no eren unitats familiars. En el 39,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 22% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 20,4% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 29% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.531 $ i la renda mediana per família de 34.028 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.083 $ mentre que les dones 22.083 $. La renda per capita de la població era de 15.702 $. Entorn del 9,8% de les famílies i l'11,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pomeroy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pomeroy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cichla monoculus

Cichla monoculus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 70 cm de longitud total i els 9 kg de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones (Perú, Colòmbia i Brasil).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Chellappa, S., M.R. Câmara, N.T. Chellappa, M.C.M. Beveridge i F.A. Huntingford, 2003. Reproductive ecology of a neotropical cichlid fish, Cichla monoculus (Osteichthyes: Cichlidae). Braz. J. Biol. 63(1):17-26.
* ↑ Keith, P., P.-Y. Le Bail i P. Planquette, 2000. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tome 2, fascicule I). Publications scientifiques du Muséum national d'Histoire naturelle, París: 286 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia.
* Kullander & Ferreira (2006). A review of the South American cichlid genus Cichla, with descriptions of nine new species (Teleostei: Cichlidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, Vol. 17, Núm. 4, pp. 289-398.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ortega, H. i R.P. Vari, 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1982. The relationships of the neotropical genus Cichla: a phyletic analysis including some functional considerations. J. Zool. Lond. 197: 427-453.
* Stiassny, M. L. J. 1987. Cichlid familial intrarelationships and the placement of the neotropical genus Cichla. J. nat. Hist. 21: 1311-1331.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gran Premi Demy-Cars

El Gran Premi Demy-Cars va ser una cursa ciclista d'un dia que es disputà entre 2001 i 2007 a Pétange (Luxemburg). L'edició del 2006 va formar part del calendari de l'UCI Europa Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2001 | Vincenzo Centrone | Krzysztof Mermer | Pascal Triebel |
| 2002 | Mathieu Sprick | Roman Burkard | Olegs Melehs |
| 2003 | Maint Berkenbosch | Kurt Van Goidsenhoven | Vincenzo Centrone |
| 2004 | Renaud Boxus | Matti Breschel | Fredrik Johansson |
| 2005 | Maint Berkenbosch | Arjen De Baat | Michael Tronborg |
| 2006 | Fredrik Johansson | Dan Craven | René Joergensen |
| 2007 | Søren Nissen | Lionel Syne | Kasper Eibye |

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclingarchives.com
# Llorenç Ferragut Munar "Cartutxo"

Llorenç Ferragut i Munar (Sencelles, 7 d'abril de 1880 - 27 de març de 1954), més conegut com a Cartutxo, fou un glosador mallorquí.
Tota la seva vida la va dedicar al camp. Era un pagès sense lletra, però d'una cultura popular immensa. No va anar a escola mai, no obstant el seu saber era gran. De major es dedicà, també, a ensenyar lletres als més menuts del poble.
Durant la II República Espanyola exercí de saig a l'Ajuntament. Fou l'any 1933 quan ocupà durant un any el càrrec interinament en substitució del saig oficial, Josep Socias Llabrés, que havia sol·licitat una excedència per motius personals. Passat aquest temps es convocà un concurs per ocupar la plaça. Concurs que guanyà, però el 9 d'agost de 1936 fou destituït del càrrec, per ordre del nou governador franquista, amb l'excusa de la seva ideologia esquerrana i de no haver col·laborat amb el Movimiento Nacional.
El 1986 l'Ajuntament de Sencelles li dedicà un carrer: Glosador Llorenç Cartutxo. El seu nom substituí l'antic carrer Betlem. Segons el programa de festes d'aquell any, a la nota que se li dedicà, Llorenç Cartutxo fou un "glosador de raça, home ben dotat, autodidacta, d'ironia punyent [...] fou celebrat i reconegut a tots els indrets de Mallorca".

## Referències

* ↑ Munar, Felip. Manual del bon glosador: tècniques, exercicis i glosades. Palma, Documenta Balear, 2001
* ↑ Vegeu Samper-Ferra, Cançoner Popular de Catalunya, 1926, Tom III, p. 333

## Bibliografia

* Capellà, Llorenç (1989). Diccionari vermell. Palma, Editorial Moll. ISBN 84-273-0603-2
* Munar, Felip (2001). Manual del bon glosador. Palma, Edicions Documenta Balear. ISBN 84-95694-12-3
* Revista Sa Sella. Sencelles (2006)
* Samper-Ferrà (1926). Cançoner Popular de Catalunya. Tom III, p. 333.

## Enllaços externs

* Gloses d'en Llorenç Cartutxo
* Memòria Històrica de les Illes Balears
* Diccionari Vermell
# XGen Studios

XGen Studios Inc. és una empresa publicadora i desenvolupadora de videojocs en Flash a Internet i CD/DVD. Creada el 2001 per Skye Boyes, XGen Studios és actualment situada a Alberta, Canadà. La seva web té 3 milions de visites de jugadors al mes.

## Videojocs creats per XGen Studios

* Defend Your Castle
* Cinderfall
* Fishy
* Graffiti
* MotherLoad
* Stick RPG
* Stick RPG Complete
* Stick RPG 2
* Stick Arena
* Stick Arena: Go Ballistick!

## Enllaços externs

* Lloc web (anglès)
# Manulea

«Manulea» té aquests significats:
* Manulea (insecte), gènere de papallones nocturnes
* Manulea (planta), gènere de plantes de la família de les escrofulariàcies
# Mare de Déu del Mas Blanc

La Mare de Déu del Mas Blanc, o Mare de Déu del Sí del Mas Blanc, és la capella del Mas Blanc, centre d'ensenyament professional del terme comunal de la Guingueta d'Ix), a l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord.
Està situada en el Mas Blanc, al nord del poble de la Guingueta d'Ix.
És una capella petita, situada a l'edifici principal del Mas Blanc.

## Referències

* ↑ La Mare de Déu del Mas Blanc en els ortofotomapes de l'IGN
# Pomeroy (Washington)

Pomeroy és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 1.517 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pomeroy tenia 1.517 habitants, 645 habitatges, i 408 famílies. La densitat de població era de 329,1 habitants per km².
Dels 645 habitatges en un 25,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 33% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 20,1% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 25,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.958 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.500 $ mentre que les dones 21.118 $. La renda per capita de la població era de 15.782 $. Aproximadament l'11,7% de les famílies i el 15,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pomeroy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pomeroy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Cichla pinima

Cichla pinima és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 52 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander & Ferreira (2006). A review of the South American cichlid genus Cichla, with descriptions of nine new species (Teleostei: Cichlidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, Vol. 17, Núm. 4, pp. 289-398.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1982. The relationships of the neotropical genus Cichla: a phyletic analysis including some functional considerations. J. Zool. Lond. 197: 427-453.
* Stiassny, M. L. J. 1987. Cichlid familial intrarelationships and the placement of the neotropical genus Cichla. J. nat. Hist. 21: 1311-1331.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gran Premi d'Espanya de motociclisme de 1964

El Gran Premi d'Espanya de motociclisme de 1964 fou la segona cursa de la temporada 1964 de motociclisme. La cursa es disputà al Circuit de Montjuïc (Barcelona, Catalunya) el dia 10 de maig de 1964.
A la categoria dels 50cc, Josep Maria Busquets dominà la cursa fins que se li trencà un amortidor de la Derbi oficial, deixant així via lliure a Hans-Georg Anscheidt. El cinquè classificat fou un jove Ángel Nieto, debutant al mundial a 17 anys.

## 250 cc

24 pilots inscrits.

### Arribats a la meta

| Pos. | Pilot | Moto | Temps | Punts |
| 1 | Tarquinio Provini | Benelli | 1h 04' 58" 43 | 8 |
| 2 | Jim Redman | Honda | +21" 71 | 6 |
| 3 | Phil Read | Yamaha | +53" 83 | 4 |
| 4 | Isamu Kasuya | Honda | +1 volta | 3 |
| 5 | Hugh Anderson | Suzuki | +1 volta | 2 |
| 6 | Jordi Sirera | Montesa | +1 volta | 1 |
| 7 | Enric Sirera | Montesa | +1 volta | |
| 8 | Bert Schneider | Suzuki | +1 volta | |
| 9 | P.W. Jordan | Yamaha | +3 voltes | |
| 10 | Alberto Pagani | Paton | +4 voltes | |
| 11 | Roberto Patrignani | Aermacchi | +5 voltes | |

## 125 cc

24 pilots inscrits.

### Arribats a la meta

| Pos. | Pilot | Moto | Temps | Punts |
| 1 | Luigi Taveri | Honda | 54' 34" 48 | 8 |
| 2 | Jim Redman | Honda | +45" 52 | 6 |
| 3 | Rex Avery | EMC | +1 volta | 4 |
| 4 | Bert Schneider | Suzuki | +1 volta | 3 |
| 5 | Hugh Anderson | Suzuki | +1 volta | 2 |
| 6 | Chris Vincent | Honda | +1 volta | 1 |
| 7 | Jess Thomas | Honda | +1 volta | |
| 8 | Bruce Beale | Honda | +2 voltes | |
| 9 | Frank Perris | Suzuki | +2 voltes | |
| 10 | Ramiro Blanco | Bultaco | +3 voltes | |

## 50 cc

16 pilots inscrits.

### Arribats a la meta

| Pos. | Pilot | Moto | Temps | Punts |
| 1 | Hans-Georg Anscheidt | Kreidler | 30' 48" 18 | 8 |
| 2 | Hugh Anderson | Suzuki | +12" 54 | 6 |
| 3 | Mitsuo Itoh | Suzuki | +20" 91 | 4 |
| 4 | Isao Morishita | Honda | +38" 61 | 3 |
| 5 | Angel Nieto | Derbi | +1 volta | 2 |
| 6 | Luigi Taveri | Kreidler | +1 volta | 1 |

## Sidecar

14 equips inscrits.

### Arribats a la meta

| Pos. | Pilot | Passatger | Moto | Temps | Punts |
| 1 | Florian Camathias | Roland Föll | Gilera | 57' 26" 26 | 8 |
| 2 | Otto Kölle | Dieter Hess | BMW | +21" 06 | 6 |
| 3 | Georg Auerbacher | Beno Heim | BMW | +33" 59 | 4 |
| 4 | Max Deubel | Emil Hörner | BMW | +1' 03" 63 | 3 |
| 5 | Chris Vincent | Keith Scott | BMW | +1 volta | 2 |
| 6 | Ludwig Hahn | Heinz Schäfer | BMW | +3 voltes | 1 |
| 7 | Arsenius Butscher | Wolfgang Kalauch | BMW | +2 voltes | |
| 8 | Edgar Strub | n.d. | Greenwood-Matchless | +3 voltes | |

## Fonts i bibliografia

* El Mundo Deportivo, 10 maig 1964, pàg. 8 - 10 i 11 maig 1964, pàg. 10.

## Enllaços externs

* El campionat de 1964 al Web racingmemo.free.fr (francès)
# Llorenç Ferrer Martí

Llorenç Ferrer Martí (Alcúdia, 1854- Palma, 1928). Fou un escultor mallorquí. La seva obra, de caràcter monumental, s'adscriu al corrent eclèctic de la segona meitat del segle xix. Estudià com a deixeble d'Antoni Vaquer.

## Obres

* Reconstrucció de la parròquia de Sant Jaume d'Alcúdia (v.1876-1898): Rosetons, retaule major i les capelles de Sant Sebastià, Nostra Senyora del Carme i la Immaculada Concepció.
* La Mare de Déu dels Àngels, a l'Església Parroquial de Pollença (1886)
* El Crist Ressuscitat, cementeri d'Artà (1886)
* Santa Rita i Sant Andreu, a la parròquia de Santanyí (1898)
* Conjunt Escultòric de la Façana de la Diputació Provincial (1900)
* Reconstrucció de la Mare de Déu de la Bonanova de l'església de Santa Anna d'Alcúdia.
* Decoració de les portalades de la Seu de Mallorca (Col·laboració)
* Decoració de les portalades de l'església de Santa Eulàlia de Palma (Col·laboració)
* Retaule de l'església de Monti-Sion de Porreres.
* Retaule del Pas de la Mare de Déu dels Dolors a Palma.

## Bibliografia

* Guia dels pobles de Mallorca (Edit. Consell Insular de Mallorca i Diari Última Hora) pag 96-97
# Óscar Carmelo Sánchez

Óscar Carmelo Sánchez (16 de juliol de 1971 - 23 de novembre de 2007) fou un futbolista bolivià.

## Selecció de Bolívia

Va formar part de l'equip bolivià a la Copa del Món de 1994.

## Referències

* ↑ AFP. «Foot - Disparition - Décès d'Oscar Sanchez» (en francès). L'Equipe, 24-11-2007. Arxivat de l'original el 2020-10-02. [Consulta: 21 abril 2018].
* ↑ rsssf: Bolivia record international footballers
* ↑ Óscar Carmelo Sánchez a National-Football-Teams.com (anglès)
# Mamara

El mamara o senufo-mamara, syènara-mamara o minianka, és una llengua senufo parlada pels miniankes de Mali. Pertany a la família de llengües nigerocongoleses, grup de les atlàntic-congoleses, subgrup de les voltaic-congoleses, branca de llengües senufo.

## Enllaços externs

* Dictionnaire mamara-français-bambara-anglais
* Recursos en llengua mamara Arxivat 2016-06-03 a Wayback Machine.
# Premi Daoíz

El Premi Daoíz d'Artilleria és un dels premis més importants de l'Exèrcit espanyol, concedit al militar que més hagi destacat en el camp de l'artilleria.
El premi rep el nom en honor de l'heroi del Dos de Maig, Luis Daoíz i pel Capità d'Artilleria Francisco Villalón-Daoiz y Villalón. Fou creat el 27 de juny de 1908, i dotat amb la quantitat de 25.000 pessetes, amb els interessos d'aquests diners, s'adquireix el premi, consistent en un sabre reglamentari per a oficial d'Artilleria Mod. 1862.
Per norma general és lliurat pel Rei d'Espanya o per un representant seu i consisteix en un sabre de fulla corbada sobre el qual hi ha la inscripció commemorativa i un puny de fusta amb filigrana d'or. El lliurament del premi s'efectua tradicionalment a l'Alcàsser de Segòvia on se situa el bressol de l'artilleria espanyola, el Reial Col·legi d'Artilleria de Segòvia.

## Premiats

* 1908-1913 Comandant d'Artilleria Antonio Garrido Valdivia
* 1913-1918 General de Divisió Luis de Santiago y Aguirrebengoa
* 1918-1923 Capità d'Artilleria Vicente Buzón y Llanes
* 1923-1928 General D. Atanasio Torres Martín
* 1928-1933 Coronel d'Artilleria Juan Moreno Luque
* 1933-1938 Coronel d'Artilleria Juan Costilla Arias
* 1938-1943 Tinent General Joaquín García Pallasar
* 1943-1948 Tinent General Carlos Martínez de Campos y Serrano
* 1948-1953 General Inspector del CIAC. José María Fernández Ladreda i General D. José Sánchez Gutiérrez
* 1953-1958 General Francisco Pérez Montero
* 1958-1963 General Joaquín Planell Riera
* 1963-1968 Tinent General Ramón Rodríguez Vita
* 1968-1973 Coronel CIAC. Jacobo Sanjurjo y San Millán
* 1973-1978 Tinent General Manuel Marcide Odriozola
* 1978-1983 General de Brigada José Pontijas de Diego
* 1983-1988 General CIAC. Guillermo Jenaro Garrido
* 1988-1993 General de Divisió José Suanzes Siljestrom
* 1993-1998 General de Divisió Antonio Vázquez Gimeno
* 1998-2003 General d'Exèrcit Alfonso Pardo de Santayana Coloma
* 2003-2008 Tinent General Víctor Daniel Rodríguez Cerdido
* 2008-2013 Tinent General Cayetano Miró Valls

## Bibliografia

* Colección legislativa del Ejército. Real Orden de 27 de junio de 1908 (C.L.num.121).
* Diario Oficial del Ministerio del Ejército. D.O. núm.66 de 22 de marzo de 1949.
* Boletín Oficial del Ministerio de Defensa núm.230 de 30 de noviembre de 1987.

## Enllaços externs

* Història del premi Arxivat 2004-09-01 a Wayback Machine.
* Entrega del Premi per Joan Carles I en 1983 a El País
* Reial Col·legi d'Artilleria