OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esteve Orbelian

Esteve Orbelian (armeni: Ստեփանոս Օրբելյան) (1250 $^{(Gregorià)}$ - 1303) fou un historiador armeni del segle xiii de la família de prínceps que va governar la Siunia al segle xv. Va escriure una "Història de la Siunia" en armeni que fou traduïda per Brosset.

## Biografia

Stepanos Orbelian era un membre de la Orbelian família príncep que governava la província de Syunik. L'any exacte del seu naixement és desconegut, però es creu que va néixer entre 1250 i 1260. Va rebre una excel·lent educació clerical i va ser ordenat sacerdot celibat el 1280/81. Plantilla:Sfn. El 1285/6, el pare de Stepanos, Tarsayich Orbelian, es va convertir en príncep de Syunik i el va enviar al Regne armeni de Cilícia, on estava allotjat a la cort del rei Levon III durant tres mesos. Va ser consagrat bisbe metropolità de Syunik pels recentment elegits Catòlics Constantin II la Pasqua de 1286 i va tornar a Syunik el 1287. Després d'una llarga lluita amb el clergat rebel de Syunik, Stepanos va poder afirmar la seva autoritat sobre les prelacions de Tatev i Noravank i va començar la renovació de moltes esglésies i monestirs en ruïnes a la seva diòcesi. Va supervisar la finalització del famós complex monestir de Tatev a 1297 i va donar suport a l'activitat continuada de la Universitat de Gladzor. Stepanos va dirigir el clergat armeni oriental en oposar-se a les polítiques llatinofiles de Catholicos Grigor VII. Va morir el 1303/4 i va ser enterrat al mausoleu de la família Orbelians al monestir de Noravank.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Torosyan, 1985.
* 1 2 3 4 5 6 Bedrosian, 2012, p. ii.
* 1 2 Hacikyan et al., 2002, p. 534.

## Bibliografia

* Bedrosian, Robert. Step'annos Orbelean's History of the State of Sisakan. Long Branch, N. J.: Sources of the Armenian Tradition, 2012.
* The Heritage of Armenian Literature: From the sixth to the eighteenth century. Detroit: Wayne State University Press, 2002. ISBN 0-8143-3023-1.
* Torosyan, Kh. «Stepanos Orbelian». A: Viktor Hambardzumyan. Soviet Armenian Encyclopedia (en armeni). 11, 1985, p. 139–140.
# Lamprologus signatus

Lamprologus signatus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és una espècie de peix endèmica del llac Tanganyika.

## Referències

* 1 2 «Lamprologus signatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C. i M. Poll, 1991. Lamprologus. p. 218-225. A J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pavel Chekov

Pavel Chekov és un personatge de Star Trek. Nascut el 2245 a Rússia, va començar la seva carrera com alferes de l'Enterprise sota el comandament del capità James T. Kirk. A bord de la nau tenia el càrrec de navegant, encara que sovint la seva preparació li havia permès ajudar (i de vegades substituir) a Spock en les seves tasques científiques. Després de la conclusió de la primera missió de cinc anys de Star Trek: La sèrie original, Chekov va ser ascendit a tinent, i durant l'incident del V'ger a Star Trek: La pel·lícula va tornar a formar part de la tripulació de l'Enterprise com cap de seguretat. La seva carrera no obstant això aviat li va allunyar dels seus antics companys: l'any 2285 es va incorporar a la tripulació de l'USS Reliant sota el comandament del capità Terrell. En aquesta nau estel·lar tenia el càrrec d'oficial científic, paper que abandonaria després de la destrucció de la nau d'exploració a les mans de Khan Noonieng Singh (Star Trek 2: La còlera del Khan). En els anys següents ocuparia de nou la tasca de navegant a bord de l'Enterprise.
# Mestre (Venècia)

Mestre és una localitat pertanyent al municipi de Venècia, Itàlia. Està situada en terra ferma, enfront de l'illa de Venècia. La població resident al nucli de la llacuna de Venècia és de 70.000 habitants, mentre que al costat dels altres dos nuclis de Mestre i Marghera sobrepassa els 200.000. El centre històric de la Venècia insular viu principalment del turisme, present tot l'any, mentre que Mestre ha crescut gràcies al pol industrial de Marghera. Hi ha un projecte per a separar Mestre de Venècia, creant dos ajuntaments (comuni) diferents, tot i que als quatre referèndums populars celebrats els anys 1979, 1989, 1994 i 2003, els ciutadans s'han expressat en contra de la separació.

## Referències

* ↑ «Mestre». ésAdir. [Consulta: 6 octubre 2023].
# Buriana

Santa Buriana (o Berriona, Beriana o Beryan) va ser una santa irlandesa del segle vi. Va viure com a eremita a St Buryan, prop de Penzance (Cornualla) Sabine Baring-Gould la identifica amb la irlandesa santa Bruinsech.
Era la filla d'un rei irlandés i va viatjar d'Irlanda a Cornualla com a missionera per convertir als seus habitants al cristianisme. Segons l'Exeter Calendar of Martyrology Buriana era la filla d'un cacic de Munster. Una llegenda compta com va guarir el fill paralític del rei Geraint de Dumnònia. Buriana va exercir el seu ministeri a una capella de l'església parroquial a St Buryan.
La seua festivitat se celebra l'1 de maig.

## Referències

* ↑ Ellis (1992), p. 6
* ↑ Ellis, P. B. (1992) The Cornish Saints. Penryn: Tor Mark Press, p. 6
# Peix ballesta olivaci

El peix ballesta olivaci (Balistoides viridescens) és un peix teleosti de la família dels balístids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 75 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del Mar Roig fins a Moçambic, les Tuamotu, el sud del Japó i Nova Caledònia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Espai de Sierpinski

En matemàtiques, el espai de Sierpiński (o el conjunt de dos punts connectats) és un espai topològic finit format per dos punts, dels quals només un és tancat. És l'exemple més menut d'espai topològic que no sigui el trivial ni el discret. El seu nom és en honor de Wacław Sierpiński.

## Definició

L'espai de Sierpiński és el conjunt $S=\{0,1\}$ amb la topologia ${\mathcal {T}}_{S}$ següent:
    ${\mathcal {T}}_{S}=\{\emptyset ,\{1\},S\}$

## Propietats

Propietats bàsiques de l'espai de Sierpinski:
* Els únics conjunts oberts són $\emptyset$, $\{1\}$ i $S$.
* Els únics conjunts tancats són $\emptyset$, $\{0\}$ i $S$.
* La clausura de $\{0\}$ és $\{0\}$ i la de $\{1\}$ és $S$.
* És un espai de Kolmogórov ($T_{0}$).
* No és un espai de Fréchet ($T_{1}$).
* No és un espai de Hausdorff ($T_{2}$).
* No és un espai $T_{n}$ per a $n>1$.
* És un espai compacte.
* És 1AN i 2AN.
* Tota successió en $S$ convergeix a 0.
* Si una successió en $S$ convergeix a 1, llavors té un nombre finit de termes iguals a 0.
* És un espai no metritzable.

## Vegeu també

* Espai topològic
* Espai metritzable
* Espai compacte
* Espai de Hausdorff

## Referències

* ↑ Sapiña, R. «Espai de Sierpinski» (en castellà). Problemas y Ecuaciones. ISSN: 2659-9899 [Consulta: 20 setembre 2019].

## Bibliografia

* Steen, Lynn Arthur; Seebach, J. Arthur Jr.. Counterexamples in Topology. Dover reprint of 1978. Berlin, New York: Springer-Verlag, 1995. ISBN 978-0-486-68735-3.
# Leonídovo

Leonídovo (en rus: Леонидово) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 tenia 1.070 habitants. Pertany al districte de Poronaisk.

## Referències

* ↑ Топонимический словарь Сахалинской области. Дальневосточное книжное издательство. Сахалинское отделение. ISBN 5-7440-0136-0.
* ↑ Высоков М. С., Голубев В. А., Кожухова Т. М., Колесников Н. А., Лопачёв А. М., Тварковский Л. С.. История Сахалинской области с древнейших времён до наших дней.
# Paula Sanz Caballero

Paula Sanz Caballero (1969, Ontinyent) és una il·lustradora de renom que ha aconseguit fama a nivell mundial. Ha treballat per a INDITEX Magazine, Harper Collins Publishing, por el San Francisco Chronicle, Vogue, Elle i American Express, i ha exposat a galeries d'art de València, Madrid, Chicago i Londres. Destaca la seua tècnica collage que combina l'ús de les tel·les i el bordat junt al dibuix, la qual ha aconseguit que es considere el seu estil com a únic. Estudià Belles Arts a la Universitat Politècnica de València i Disseny al CEU de San Pablo. Comença pintant i després canvià a la tècnica actual. Canvià la seua especialització temàtica quan la premsa de la moda de la roba la va contractar, arribant a treballar per a Bloomingdales, Neiman Marcus, The New Yorker i Marie Claire. Ha sigut reconeguda a Taschen com una de les 150 millors il·lustradores. L'anàlisi de l'interés de l'artista conclou que la figura humana és central a les obres i que combina l'esquematisme amb el detallisme alhora, també es conclou que el seu estil és pròxim a l'afterpop. L'any 2016 se l'encarregà dissenyar la imatge corporativa d'Ontinyent per a celebrar l'Any Gomis.

## Publicacions

* El libro blando de hombres The soft book of men.[Valencia] : Escuela de Arte y Superior de Diseño de Valencia, D.L. 2010

## Referències

* ↑ «Paula Sanz Caballero». Arteinformado. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ Barbeta, 2016, p. 7.
* ↑ «Pintar con telas». El Mundo, 13-08-2010 [Consulta: 21 febrer 2016].
* 1 2 «Paula Sanz Caballero for INDITEX Magazine». The Illustration Room, 16-04-2015 [Consulta: 21 febrer 2016]. Arxivat 1 de març 2016 a Wayback Machine.
* ↑ «Paula Sanz Caballero». Sala de Prensa Turismo Valencia. Fundación Turismo VLC. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Paula Sanz Caballero». Valenciaplaza, 02-12-2011 [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Paula Sanz Caballero». Lost at E Minor, 24-04-2011 [Consulta: 21 febrer 2016]. Arxivat 3 de març 2016 a Wayback Machine.
* 1 2 «El arte sofisticado de Paula Sanz Caballero». Arterego, 06-04-2014 [Consulta: 21 febrer 2016]. Arxivat 1 de març 2016 a Wayback Machine.
* ↑ «Paula Sanz Caballero, capturando vivencias para la moda (Parte I)». De maravilla. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Paula Sanz Caballero». Kireei, 23-08-2009 [Consulta: 21 febrer 2016]. Arxivat 2 de març 2016 a Wayback Machine.
* ↑ «Paula Sanz Caballero, capturando vivencias para la moda (Parte II)». De Maravilla. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «La figura humana expresada por el trazo de Paula Sanz Caballero». graffica, 29-11-2011 [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ Arazo, Guillermo «Paula Sanz, aguja y dedal». El Pais, 02-12-2011 [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Paula Sanz diseña la imagen del Any Gomis que se celebra en Ontinyent». Las Provincias, 23-12-2015 [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Búsqueda por autoridades A4951983». Catálogo BNE. [Consulta: 21 febrer 2016].

## Bibliografia

* Barbeta, Amparo «Ilustradoras rockstar». urban, 3, 2016, pàg. 4-9.
# Mestre Mateo

El Mestre Mateo (c. 1150 - c. 1200 o c. 1217) fou un arquitecte i escultor actiu a Galícia entre el 1161 i el 1217.
Construí la cripta de la Catedral de Santiago de Compostel·la, i també esculpí el Pòrtic de la Glòria (on hi ha una inscripció: «L'any 1188 de l'Encarnació del Senyor el mestre Mateo ha dirigit l'obra des del començament» que ho testimonia)
Es conserva actualment el document a la catedral del seu inici a les obres (1168). Per realitzar l'obra utilitzà pedra i marbre.
El mestre Mateo exercí posteriorment una gran influència a l'obra escultòrica gallega de l'època.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.52. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 3 desembre 2014].
* 1 2 Biografia de Mateo a Arteguias
* ↑ DDAA. Visualart. Barcelona: Vicens Vives, 2009. ISBN 978-84-316-8233-0
* ↑ Navascués Palacio, Pedro. Catedrales de España (en castellà). Madrid, Espasa Calpe, 1997. ISBN 84-239-7645-9

## Bibliografia

* MELLINI, G.L.: El Maestro Mateo en Santiago de Compostela. Granada, Albaicín, 1968.
* OTERO TUÑEZ, R. y IZQUIERDO PERRIN, R.: El coro del Maestro Mateo de la catedral de Santiago. La Coruña, 1990.
* Historia del Arte Salvat. Tomo 6: el Prerrománico y el Románico, Madrid, 2006. ISBN 84-471-0327-7.
* el mestre Mateo va construir un dels millors monuments de Galícia

## Enllaços externs

* Un altre exemple de la seva feina Arxivat 2010-02-08 a Wayback Machine.
# Ca la Pudor

Ca la Pudor és un mas ubicat al terme municipal de Riells i Viabrea. La única referència actual del mas és al mapa del Parc Natural del Motseny en escala 1:25.000 de l'Editorial Alpina i al mapa de "Les ruïnes del Montseny".

## Referències

* ↑ «Parc Natural del Montseny». Editorial Alpina.
* ↑ «Les ruïnes del Montseny». [Consulta: 14 febrer 2021].
# FS

«FS» té aquests significats:
* Ferrocarril de Sóller, línia de tren a Mallorca
* Ferrovie dello Stato, és el principal propietari i operador de la xarxa ferroviaria italiana
* Servidor d'arxius, tipus de servidor que permet accés remot als seus arxius
* Simulador de vol, de l'acrònim en anglès de Flight Simulator
* Sistema de fitxers, de l'acrònim en anglès de File System
# Tatjana Veinberga

Tatjana Veinberga (Riga, 4 de setembre de 1944 - 3 d'abril de 2008) fou una jugadora de voleibol letona que va competir per la Unió Soviètica entre la dècada de 1960.
El 1968 va formar part de l'equip soviètic que guanyà la medalla d'or en la competició de voleibol dels Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic. Amb tot, no arribà a disputar ni un sol minut en tot el campionat.
Veinberga jugà amb la selecció nacional soviètica entre 1967 i 1969 i amb els equips letons LVU, "Elektrons" i "Daugava" entre 1961 i 1969.

## Referències

* ↑ Ivars Ošiņš Latvijas olimpiskais zelts, sudrabs, bronza. — Lauku avīze, 2008. — С. 28-29. — ISBN 978-9984-827-07-0
* ↑ «Olympic.org». Arxivat de l'original el 2012-10-11.
# Leonīds Ostrovskis

Leonīds Ostrovskis (Riga, 17 de gener de 1936 - Kíiv, 16 d'abril de 2001) fou un futbolista letó de la dècada de 1950, d'ètnia jueva.
Fou 9 cops internacional amb la selecció de la Unió Soviètica amb la qual disputà tres mundials.

## Referències

* ↑ Jews in Sport in the USSR a yivoencyclopedia
* ↑ «Profile (in Russian)». Arxivat de l'original el 2020-02-22. [Consulta: 4 gener 2019].
* ↑ KLISF profile
* ↑ Profile (in Russia)
# Peix assecat

El peix assecat és peix sense salar, especialment el bacallà, assecat per aire fred i vent o bastidors de fusta a la platja. L'assecatge dels aliments és un dels mètodes de conservació més antics, i el peix assecat es conserva durant uns quants anys. El peix assecat experimenta una fermentació on els bacteris adaptats al fred maduren el peix, de manera similar a la maduració del formatge. El mètode és econòmic i efectiu en els climes adequats; aquesta feina la pot fer el pescador i la seva família i el producte resultant és fàcilment transportat al mercat.
Als Països Catalans son típics el peixopalo o estocafix. El bacallà és el peix més comú en l'assecatge, mentre que altres peixos blancs, com els del gènere Pollachius, l'eglefí Brosme brosme i Melanogrammus aeglefinus es fan servir en menor mesura. De vegades es confon erròniament el peix assecat amb el bacallà salat i assecat.
El peix assecat és el producte d'exportació més important de Noruega. Aquest procés ja es menciona a la saga islandesa "Egilssaga". El peix assecat és molt popular als països mediterranis catòlics, especialment a Itàlia, on Stockfish (paraula d'origen frisi) s'anomena stoccafisso.

## Vegeu també

* Estocafix
* Peixopalo

## Referències

* Kurlansky, Mark (1997). Cod: A Biography of the Fish That Changed the World. New York: Walker. ISBN 0-8027-1326-2.
* http://www.safetrackfood.eu/ Arxivat 2014-11-29 a Wayback Machine.
# Mel de melada

La mel de melada és un líquid ensucrat enganxós secretat per àfids i algunes cotxinilles que s'alimenten de la saba de les plantes. També produeixen secrecions dolces algunes erugues de la família Lycaenidae i algunes arnes. Aquestes secrecions poden produir fumagina (capa de fongs negra a les fulles) que és un problema en jardineria.
La secreció dolça és recollida per certes espècies d'ocells, vespes i abelles de la mel (aquestes la transformen en mel de melada pròpiament dita). La mel de melada és fosca i molt apreciada a parts d'Europa i Àsia i es considera medicinal.
La mel monofloral de bosc és mel de melada.
Les formigues recullen la secreció dolça directament dels àfids i eviten que les marietes i altres depredadors ataquin els àfids.

## Mitologia

A la mitologia nòrdica la rosada cau del freixe Yggdrasil a la terra i segons el llibre Gylfaginning, "això és el que la gent anomena mel de rosada i d'on s'alimenten les abelles."
A la mitologia grega, méli, o "mel", cau del freixe (Fraxinus ornus) amb la qual les melíades, o nimfes del freixe, alimenten Zeus quan aquest és un infant a Creta,

## Notes

* ↑ Delabie, JHC Trophobiosis Between Formicidae and Hemiptera (Sternorrhyncha and Auchenorrhyncha): an Overview. Neotropical Entomology (2001) 30(4):501-516 PDF
* ↑ Maschwitz U, Dumpert K, Tuck KR «Ants feeding on anal exudate from tortricid larvae: a new type of trophobiosis». Journal of Natural History, 20, 5, 1986, pp. 1041–1050. DOI: 10.1080/00222938600770751.
* ↑ Faulkes (1995:18–19).
* ↑ Clauss, James Joseph. The Best of the Argonauts: The Redefinition of the Epic Hero in Book 1 of Apollonius's Argonautica. 10. University of California Press, 1993, p. 170 (Hellenistic culture and society). ISBN 9780520079250.

## Referències

* Faulkes, Anthony (Trans.) (1995). Edda. Everyman's Library. ISBN 0-460-87616-3
# Burkau

Burkau (alt sòrab: Porchow) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba a 6 kilòmetres de Bischofswerda i a 16 kilòmetres de Bautzen.

## Viles i llogarets

* Auschkowitz (Wučkecy)
* Bocka (Bukowc)
* Burkau (Porchow)
* Großhänchen (Wulki Wosyk)
* Jiedlitz (Jědlica)
* Kleinhänchen (Mały Wosyk)
* Neuhof (Nowy Dwór)
* Pannewitz (Panecy)
* Taschendorf (Ledźborecy)
* Uhyst am Taucher (Horni Wujezd)

## Composició del consistori (2009)

| Partit | Vots | Regidors |
| CDU | 24,0% | 4 |
| FDP | 20,4% | 3 |
| WV Sportverein Burkau | 18,6% | 3 |
| WV Floriansjünger | 15,6% | 2 |
| SPD | 11,0% | 1 |
| DIE LINKE | 10,4% | 1 |

## Personatges il·lustres

* Arnošt Muka, folklorista sòrab.

## Enllaços externs

* Municipi de Burkau
# Miran Tepeš

Miran Tepeš (Ljubljana, 25 d'abril de 1961) és un saltador eslovè, ja retirat, que va competir sota bandera iugoslava entre finals de la dècada de 1970 i començaments de la de 1990.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Hivern. El 1980, a Lake Placid, i el 1984, a Sarajevo, va obtenir uns resultats discrets en les proves del programa de salt amb esquís. El 1988, als Jocs de Calgary va disputar tres proves del programa de salt amb esquís. Formant equip amb Primož Ulaga, Matjaž Debelak i Matjaž Zupan guanyà la medalla de plata en la prova de salt llarg per equips, mentre en el salt curt fou quart i en el salt llarg desè.
A la Copa del món de salts amb esquí, que disputà entre 1979 i 1992, no aconseguí cap victòria parcial, però sí sis segones posicions. El 1987 fou quart a la general de la Copa del món. Els seus fills Jurij Tepeš i Anja Tepeš també són saltadors d'esquí.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Miran Tepeš». [Consulta: 22 març 2022].
# Patricia Hansen

Patricia Hansen (castellà: Patricia Maria Hansen) (26 de maig de 1970) és una física argentina llicenciada el 1997 a la Universitat Nacional de Rosario i doctorada el 2003 en el Reial Institut de Tecnologia de Suècia. També va fer estudis de postgrau al Bartol Research Institute de la Universitat de Delaware als Estats Units i a la Universitat de Santiago de Compostel·la a Espanya. Va tornar al seu país en el marc del Programa Raíces per a treballar en l'Observatori Pierre Auger.
Actualment, treballa en l'Institut de Física de La Plata, que depèn de la Universitat Nacional de La Plata i del Consell Nacional d'Investigacions Científiques i Tècniques.

## Referències

* ↑ Universitat Nacional de La Plata. «Hansen, Patricia Maria - FICHA DEL DOCENTE» (PDF) (en castellà) p. 1. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ Geller, Bruno. «El regreso a casa» (en castellà). rebelion.org, 13-11-2011. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «El retorno al país de científicos argentinos como política de Estado» (en castellà). Organització d'Estats Iberoamericans per a l'Educació, la Ciència i la Cultura. Arxivat de l'original el 11 novembre 2020. [Consulta: 29 setembre 2022].
# FSI

FSI té els següents significats:
* Federació Sindical Internacional, associació internacional històrica de sindicats
* Ferrovie dello Stato Italiane, empresa pública de ferrocarril d'Itàlia
* Federació Italiana d'Escacs (del seu nom en italià Federazione Scacchistica Italiana), màxima institució reguladora dels escacs a Itàlia
* FontShop International, empresa de tipus de tipografia amb seu a Berlín
* Fuel Stratified Injection, sistema d'injecció de combustible desenvolupat pel Grup Volkswagen