OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tramuntana TV

Tramuntana.TV és un canal local de notícies sobre Figueres i la comarca de l'Alt Empordà que utilitza la tecnologia IPTV (es difon a través d'Internet en comptes dels mitjans tradicionals). Va començar a emetre el 23 d'abril de 2006, sota la coordinació del periodista Carles Pujol. Va ser la primera televisió catalana nativa per IPTV.
Tramuntana.TV es va crear a FRILAB Laboratoris el 16 de març de 2006 com un canal supracomarcal de televisió natiu d'Internet. Es va impulsar en el sentit de donar-li força i l'ajuda necessària per desenvolupar-se i créixer en la seva activitat. Els components de FRILAB Laboratoris són professors amb la idea de fomentar i desenvolupar recerques tecnològiques. La idea va sorgir conjuntament entre els dos components de FRILAB i el periodista Carles Pujol Aupí, com a resultat de les recerques en innovació audiovisual desenvolupades amb servidors d'arquitectura Arch Linux i de gran amplada de banda.

## Referències

* ↑ «Tramuntana.TV, finalista als premis de Comunicació Local». Diari de Girona, 19-03-2008 [Consulta: 7 gener 2014].
* ↑ «Tramuntana TV fa cinc anys». El Punt Avui, 21-04-2011 [Consulta: 7 gener 2014].
* ↑ «Història de Tramuntana.TV». [Consulta: 30 juny 2012].

## Enllaços externs

* Entrevista a TramuntanaTV Mosaic, Universitat Oberta de Catalunya, 21 d'abril de 2007
# Morales de Campos

Morales de Campos és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 222 | 208 | 187 | 179 |
# Pal·larstanur

El pal·larstanur és un mineral de la classe dels sulfurs.

## Característiques

El pal·larstanur és un sulfur d'arsènic, estany i pal·ladi, de fórmula química Pd₅(Sn,As)₂. Anteriorment es pensava que la seva fórmula podia ser Pd₈(As,Sn)₃. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Es troba en forma de prismes hexagonals i grans anèdrics allargats i petits, amb contorns rectangulars; poques vegades com a grans sinuosos, de fins a 1,5 mm. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, el pal·larstanur pertany a «02.AC: Aliatges de metal·loides amb PGE» juntament amb els següents minerals: atheneïta, vincentita, arsenopal·ladinita, mertieïta-II, stillwaterita, isomertieïta, mertieïta-I, miessiïta, estibiopal·ladinita, menshikovita, majakita, pal·ladoarsenur, pal·ladobismutarsenur, pal·ladodimita, rodarsenur, naldrettita, polkanovita, genkinita, ungavaïta, polarita, borishanskiïta, froodita i iridarsenita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1981 a la mina Mayak, a Norilsk, a l'Altiplà de Putorana (Península de Taimir, Taimíria, Rússia). També ha estat descrita a jaciments al Canadà, Finlàndia, Sud-àfrica, els Estats Units i en altres localitats russes. Es troba fent intercreixements amb altres minerals en cubanita massiva, calcopirita i talnakhita. Sol trobar-se associada amb pentlandita, rustenburgita-atokita, polarita, sperrylita, majakita, aliatges de platí i ferro, i aliatges d'or, plata i coure.

## Referències

* ↑ «Palarstanide» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 febrer 2016].
* 1 2 «Palarstanide» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 2 febrer 2016].
# Lliga seychellesa de futbol

La lliga seychellesa de futbol, anomenada Seychelles First Division o Barclays First Division per patrocini, és la màxima competició futbolística de les Seychelles.

## Història

El primer torneig va ser organitzat el 1936 pel doctor J.T. Bradley, la Challenge Cup. Després es va jugar un torneig de lliga amb 5 equips participants, consistent en 20 partits. La primera edició, el 1941, va ser disputada per Ascot XI, Seychelles XI, Royal Mission XI, Police Team i Saint Louis College Team. El 1955, el nombre de participants havia augmentat fins a 9. Als anys seixanta, Ascot va dominar el futbol de les Seychelles. Als anys 70, Rangers i Rovers van guanyar trofeus per torns. El període del 1982 al 1993 fou descrit com a temps de regionalització; el 1993 es van reintroduir els clubs i la primera temporada "complerta" amb equips de clubs va acabar el 1995.

## Principals estadis

| Ciutat | Estadi | Capacitat |
| Victòria, Mahé | Estadi Linité | 10.000 |
| Roche Caiman, Mahé | Estadi Roche Caiman | |
| Grand' Anse, Praslin | Estadi d'Amitié | |

## Historial

Font:
* 1941-1975: Desconegut
* 1976: Juventus Rangers
* 1977-1978: Desconegut
* 1979: Saint-Louis FC (1)
* 1980: Saint-Louis FC (2)
* 1981: Saint-Louis FC (3)
* 1982: Mont Fleuri FC (1)
* 1983: Saint-Louis FC (4)
* 1984: Mont Fleuri FC (2)
* 1985: Saint-Louis FC (5)
* 1986: Saint-Louis FC (6)
* 1987: Saint-Louis FC (7)
* 1988: Saint-Louis FC (8)
* 1989: Saint-Louis FC (9)
* 1990: Saint-Louis FC (10)
* 1991: Saint-Louis FC (11)
* 1992: Saint-Louis FC (12)
* 1993: No es disputà
* 1994: Saint-Louis FC (13)
* 1995: Sunshine SC (14)
* 1996: St Michel United FC (1)
* 1997: St Michel United FC (2)
* 1998: Red Star FC (1)
* 1999: St Michel United FC (3)
* 2000: St Michel United FC (4)
* 2001: Red Star FC (2)
* 2002: La Passe FC (1) i St Michel United FC (5)
* 2003: St Michel United FC (6)
* 2004: La Passe FC (2)
* 2005: La Passe FC (3)
* 2006: Anse Réunion FC (1)
* 2007: St Michel United FC (7)
* 2008: St Michel United FC (8)
* 2009: La Passe FC (4)
* 2010: St Michel United FC (9)
* 2011: St Michel United FC (10)
* 2012: St Michel United FC (11)
* 2013: Côte d'Or FC (1)
* 2014: St Michel United FC (12)
* 2015: St Michel United FC (13)
* 2016: Côte d'Or FC (2)
* 2017: Saint Louis Suns Utd (15)
* 2018: Côte d'Or FC (3)
* 2019: No es disputà
* 2019-20: Foresters FC (1)
* 2020-21: Cancel·lat
* 2021-22: La Passe FC (5)
* 2022-23: Foresters FC (2)

## Notes

* ↑ Títol compartit.
* ↑ Temporada de transició, no hi ha haver campió oficial.

## Referències

* ↑ Stokkermans, Karel. «Seychelles Premier League Stats 2017». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation (RSSSF). [Consulta: 25 juliol 2017].
* ↑ «Seychelles Premier League, Fifa.com». Arxivat de l'original el 2017-12-16. [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ Football teams Seychelles
* ↑ Seychelles first division league summary Arxivat 2022-11-29 a Wayback Machine., soccer24.com
* 1 2 3 4 5 «Seychelles- List of Champions». RSSSF.
# Comunitat de comunes des 2 Vallées

La Comunitat de comunes des 2 Vallées (oficialment: Communauté de communes des 2 Vallées) és una Comunitat de comunes del departament de l'Essonne, a la regió de l'Illa de França.
Creada al 2011, està formada per 15 municipis i la seu es troba a Milly-la-Forêt.

## Municipis

* Boigneville
* Boutigny-sur-Essonne
* Buno-Bonnevaux
* Courances
* Courdimanche-sur-Essonne
* Dannemois
* Gironville-sur-Essonne
* Maisse
* Milly-la-Forêt
* Moigny-sur-École
* Mondeville
* Oncy-sur-École
* Prunay-sur-Essonne
* Soisy-sur-École
* Videlles

## Referències

* ↑ CC des 2 Vallées

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Barranc de la Torre (Conques)

El barranc de la Torre és un afluent per l'esquerra del riu de Conques. Discorre del tot per l'antic terme de Conques, actualment del municipi d'Isona i Conca Dellà.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mortasadora

Una mortasadora (de mortasa) és una màquina eina emprada per a formar ranures, mosses, etc. La seva constitució és semblant a la de la llimadora; la diferència consisteix en el fet que el carro on va fixada l'eina té un moviment vertical, el qual permet de mecanitzar superfícies interiors. La peça roman fixa a la taula i l'eina es desplaça amb moviment alternatiu vertical, arrancant ferritja només en el recorregut de descens. L'eina acostuma a ésser d'acer al carboni o d'acer ràpid; el seu avanç té lloc gràcies al moviment de la taula, que pot ésser longitudinal o transversal; quan cal mecanitzar una peça en diversos punts simètrics respecte a un eix, hom fixa la peça a un plat divisor.
La mortasadora pot treballar superfícies interiors, exteriors i perfilades. És una màquina de poc rendiment, utilitzada només per a mecanitzar un nombre reduït de peces; en les grans sèries es substitueix generalment per la brotxadora.

## Notes i referències

* ↑ «mortasadora». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Forat, mossa, entalla, etc., generalment de forma rectangular, practicat en una peça de fusta o de metall i destinat a rebre la part sortint d'una altra peça que hom hi vol encaixar.
# Montgròs

Montgròs és el nom dels següents llocs:
* El Montgròs, muntanya de Sant Pere de Ribes a la comarca del Garraf
* Montgròs (el Bruc), muntanya del Bruc a la comarca de l'Anoia
* Montgròs (el Brull), muntanya del Brull a la comarca d'Osona
* Montgròs (Fogars de la Selva), muntanya de Fogars de la Selva a la comarca de la Selva
* Montgròs (Olesa de Bonesvalls), muntanya d'Olesa de Bonesvalls a la comarca de l'Alt Penedès
* Montgròs (el Pont de Vilomara i Rocafort), muntanya del Pont de Vilomara i Rocafort a la comarca del Bages
* Montgròs (Sant Feliu de Buixalleu), muntanya de Sant Feliu de Buixalleu a la comarca de la Selva
* Montgròs (Sant Jaume dels Domenys), muntanya de Sant Jaume dels Domenys a la comarca del Baix Penedès
* Montgròs (Sant Pere de Ribes), masia a la comarca del Garraf
* Cap de Montgròs o Cap de Montgosso, muntanya de l'Alt Àneu a la comarca del Pallars Sobirà
* Montgròs Xic, muntanya de Sant Feliu de Buixalleu a la comarca de la Selva
* Pòpia del Montgròs, muntanya entre els municipis de Castellfollit del Boix i Sant Salvador de Guardiola a la comarca del Bages.
* Puig de Montgròs, muntanya de Lloret de Mar a la comarca de la Selva
* Turó de Montgròs, poblat i fortificació ibèrica, al Brull, a la comarca d'Osona
# Oreochromis mossambicus

Oreochromis mossambicus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes que habita al riu Limpopo (Província de Transvaal i Cap Oriental) i riu Zambezi. Els adults poden assolir 39 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Trewavas, E., 1983. Tilapiine fishes of the genera Sarotherodon, Oreochromis and Danakilia. British Mus. Nat. Hist., Londres (Regne Unit).
# Lieskovec (Prešov)

* No s'ha de confondre amb Lieskovec (Banská Bystrica).
Lieskovec és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1430.
# Comunitat de comunes del Sud-Estuaire

La Comunitat de comunes del Sud-Estuaire (en bretó Kumuniezh-kumunioù Su an Aber) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament del Loira Atlàntic a la regió País del Loira però a la Bretanya històrica. Té una extensió de 197,48 kilòmetres quadrats i una població de 27.424 habitants (2010).

## Composició

Agrupa 6 comunes :
* Corsept
* Frossay
* Saint-Brevin-les-Pins
* Saint-Père-en-Retz
* Saint-Viaud
* Paimbœuf

## Vegeu també

* Intercomunalitats del Loira Atlàntic

## Enllaços externs

* Comunitat de comunes del Sud-Estuaire Arxivat 2014-05-18 a Wayback Machine.
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Basili de Braga

* Per a altres significats, vegeu «Sant Basili».
Basili de Braga va ser un llegendari bisbe catòlic de Braga (Portugal) entre l'any 65 i 90. És una figura fictícia, ja que l'arquebisbat de Braga no està documentat fins al començament del segle v.

## Llegenda

Segons la tradició, havia succeït al bisbat el també llegendari Pere de Rates, consagrat pel mateix apòstol Jaume el Major en el seu mític viatge a Galícia. Al seu torn, Basili era un dels tres deixebles del sant apòstol que, segons les falses cròniques hagiogràfiques dels segles xvi i xvii, van portar les relíquies de Sant Jaume de Palestina a Compostel·la, sebollint-les-hi i edificant el temple que esdevindrà amb el temps catedral de Santiago. Va ésser succeït pel també fictici Ovidi de Braga.
Malgrat la inversemblança de la història i la manca de fonament, la llegenda arribà i el culte a Sant Basili arrelà, trobant-se als breviaris i al calendari de sants, amb la data del 23 de maig. Gregori Maians fou un dels que, ja al segle xviii, van demostrar que la tradició no corresponia amb la realitat històrica.

## Referències

* ↑ Els altres eren Pius de Sevilla i Gregori.
* ↑ A Chronicones impugnados, ca. 1725, manuscrit que no arribà a publicar, tot i que ja els ataca a Censura de historias fabulosas.
# Torre Figueres

La Torre Figueres és un habitatge eclèctic a Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) protegida com a bé cultural d'interès local. Casal senyorial orientat a llevant compost per planta baixa, pis i golfes amb façanes asimètriques que acusen quatre tramades flanquejades lateralment per dues galeries d'arcades de mig punt amb pilars quadrats protegits amb baranes de terra cuita. El portal d'accés és adovellat amb pedra de marès vermella als brancals i a l'arc rebaixat. A les façana principal hi ha quatre balcons iguals amb reixes de ferro que es corresponen amb obertures de la planta baixa.
La coberta és a dues vessants, aquesta i el trespol són de bigues de fusta. A la planta baixa hi ha voltes rebaixades i al celler trobem una estructura d'arcs i pilars de maó. La casa conserva dos pous, un d'ells al vestíbul.

## Referències

* 1 2 «Torre Figueres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 gener 2019].
# Erli

Erli (en ligur Èrli) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província de Savona. El 2015 tenia 245 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 16,73 km² i les frazioni de Bassi, Berrioli i Gazzo. Limita amb Castelbianco, Castelvecchio di Rocca Barbena, Garessio, Nasino i Zuccarello.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Erli entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat al 31 desembre 2015». Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 7 maig 2017].
# Muraena appendiculata

Muraena appendiculata és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Xile.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Panteleimónovka

Panteleimónovka (en rus: Пантелеймоновка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.086 habitants.

## Referències

* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ «Пантелеймоновка». Карта Приморского края. Сайт «150 лет Владивостоку», 2009. Arxivat de l'original el 2014-04-08. [Consulta: 8 abril 2014].
# Lieja-Bastogne-Lieja 2017

La Lieja-Bastogne-Lieja 2017 fou l'edició número 103 de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. Es disputà el diumenge 23 d'abril de 2017 sobre un recorregut de 248,0 km i fou la divuitena prova de l'UCI World Tour 2017. Aquesta era la darrera de les tres curses de les Ardenes, després de l'Amstel Gold Race i la Fletxa Valona.
El vencedor final fou l'espanyol Alejandro Valverde (Movistar). Aquesta era la quarta victòoria de Valverde en aquesta clàssica, després de les aconseguides el 2006, 2008 i 2015. Amb el mateix temps finalitzà l'irlandès Daniel Martin (Quick-Step Floors), mentre Michał Kwiatkowski (Team Sky), completà el podi, a tres segons del vencedor.
Alejandro Valverde va dedicar el triomf al seu amic Michele Scarponi, mort el dia abans quan fou atropellat per una furgoneta. A més, Valverde expressà la voluntat de fer donació dels premis d'aquesta victòria a la seva família.

## Equips participants

En ser la Lieja-Bastogne-Lieja una cursa de l'UCI World Tour els 18 equip amb categoria World Tour tenen el dret i obligació a prendre-hi part. A banda, l'organitzador ASO va convidar a set equips continentals professionals, per totalitzar un gran grup de 25 equips i 200 corredors.

## Recorregut

| Núm. | Nom | Km | Llargada | Pendent | Km arribada |
| 1 | Cota de la Roche-en-Ardenne | 70 | 2.800 | 6,2 % | 188 |
| 2 | Cota de Saint-Roch | 116 | 1.000 | 11,2 % | 142 |
| 3 | Cota de Pont | 168 | | | 90 |
| 4 | Côte de Bellevaux | 172 | | | 86 |
| 5 | Cota de la ferme Libert | 180 | | | 78 |
| 6 | Coll de Rosier | 198 | 4.400 | 5,9 % | 60 |
| 7 | Cota de Maquisard | 211 | 3 000 | 5 % | 47 |
| 8 | Cota de La Redoute | 222,5 | 2.000 | 8,9 % | 35,5 |
| 9 | Cota de la Roche aux faucons | 239 | 1.300 | 11 % | 19 |
| 9 | Cota de Saint-Nicolas | 252,5 | 1.200 | 8,6 % | 5,5 |

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ Alejandro Valverde, gana su cuarta Lieja-Bastoña-Lieja 2017 biciciclismo.com
* ↑ Alejandro Valverde es el rey de la Lieja-Bastoña-Lieja 2017 ciclo21.com
* ↑ Valverde gana la Lieja-Bastoña-Lieja 2017 en honor de Scarponi marca.com
* ↑ «Valverde: "Esta victoria va dedicada a Michele Scarponi. Era muy amigo mío"». .
* ↑ «Alejandro Valverde dedica el triunfo a Scarponi entre lágrimas». .
* ↑ «Valverde donará todos los premios a la familia de Scarponi». .
* ↑ Powlison, Spencer «Liège-Bastogne-Liège reshuffles route, invites 2017 wildcard teams». VeloNews. Competitor Group, Inc., 21-02-2017 [Consulta: 23 abril 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)
# Basili de Cilícia

Basili de Cilícia (en llatí Basilius, en grec antic Βασίλιος) fou bisbe de Irenòpolis a Cilícia.
Va viure en temps de l'emperador Anastasi I Dicor (491-518). Era prevere d'Antioquia vers el 497. Va escriure una Història eclesiàstica des de Marcià fins a Justí I el traci, de la que Foci en fa un breu resum. També una obra breu contra Joan d'Escitòpolis, mencionada per Foci i una altra contra Arquelau, bisbe de Colònia, a Armènia, segons Suides. Sembla que va afavorir els nestorianisme.

## Referències

* ↑ 3.Basilius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 468
# Torre Gabriel Folcher

La Torre Gabriel Folcher és un edifici del municipi de Castelldefels (Baix Llobregat) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És una torre situada a 80 metres de la torre de Climent Savall. És de planta quadrada amb accés pel primer pis. La planta baixa es feia servir com a magatzem o quadrada i tenia una entrada independent. En dues façanes es conserva el matacà. Té un carreu esculpit amb la inscripció 'IXS-XPS. GABRIEL FOL- CHER PER ELL E PER LOS SEUS. MDLX'. La torre es corona amb merlets que van ser afegits en una restauració dels anys 50 del segle xx.

## Referències

* ↑ «Torre Gabriel Folcher». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 abril 2015].

## Enllaços externs

* Torre Gabriel Folcher Arxivat 2010-06-20 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Església del Salvador (Bakú)

L'Església del Salvador (en àzeri Xilaskar kilsəsi, en alemany Erlöserkirche) és una església luterana al carrer 28 de maig de Bakú, Azerbaidjan). Construïda amb donacions dels feligresos Adolf Eichler i consagrada el 14 de març de 1899; ara és una sala de concerts del Ministeri de Cultura i Turisme. L'església d'estil neogòtic compta amb un portal coronat amb un frontó decorat. Mentre que la comunitat evangèlica de l'Azerbaidjan va deixar d'existir el 1936, l'església va sobreviure al període estalinista, a diferència de moltes altres esglésies a Bakú.

## Referències

* ↑ Информационный портал о Германии. Церковь Спасителя в Баку: вторая жизнь Arxivat 2016-09-14 a Wayback Machine. (rus)
# Miquel Urgell Calatayud

Miquel Urgell Calatayud (Barcelona, 12 d'octubre de 1897 - Barcelona, 7 d'agost de 1972) fou un futbolista català de les dècades de 1910 i 1920.
Jugava a la posició de mig esquerre. Va ser jugador del FC Internacional les temporades 1914-15 i 1915-16. El 1916 ingressà al RCD Espanyol, on va fer dues grans temporades i guanyà el campionat de Catalunya 1917-18. Passà una breu estada al CE Júpiter el 1919 i retornà a l'Espanyol, on continuà jugant fins a la temporada 1923-24.

## Notes

* ↑ Al registre de naixements el cognom apareix com Urgel, però a la premsa de l'època i a la seva signatura apareix com Urgell.

## Referències

* ↑ «Urgell a BDFutbol». BDFutbol. [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «Fitxa d'Urgell». Periquito.cat. [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «pàgina 14». Madrid-sport (Madrid)., 27-03-1919. [Consulta: 9 setembre 2020].
# Paint Drying

Paint Drying (en valencià: pintura assecant-se) és un llargmetratge britànic de 2016 dirigit i produït per Charlie Lyne. La pel·lícula representa pintura secant-se en una paret, amb una durada de deu hores i set minuts. La pel·lícula va ser creada per Charlie Lyne per obligar el British Board of Film Classification a visualitzar les deu hores per tal de donar a la pel·lícula una classificació per edat, com a protesta contra la censura i el cost prohibitiu per als cineastes independents, que paguen de mitjana 1.000 lliures per pel·lícula, com a requisit per a obtindre la classificació BBFC.

## Història

El BBFC va cobrar una tarifa plana de 101,50 lliures per pel·lícula, més una tarifa de 7,09 lliures per minut, per tal de classificar una pel·lícula. Per tant, com més diners es gasten, més llarga podria ser la pel·lícula presentada. Charlie Lyne va iniciar una pàgina de Kickstarter per recaptar diners per fer la pel·lícula de la major durada possible. Havia filmat, de bestreta, catorze hores d'assecat de pintura en una paret, per si aconseguia prou diners per mostrar totes les imatges. Lyne va recaptar més de 5.936 lliures, provinents de 686 patrocinadors diferents. La pel·lícula es va estrenar el 26 de gener de 2016 amb una durada de deu hores i set minuts. El BBFC va donar a la pel·lícula una qualificació U, indicant que és apta per a totes les edats.

## Referències

* ↑ Miller, Nick. «Filmmaker forces UK censorship board to sit through 607-minute film of paint drying». Sydney Morning Herald, 27-01-2016. [Consulta: 2 setembre 2018].
* ↑ Haysom, Sam. «Man forces UK film censors to watch 10 hours of paint drying». Mashable. [Consulta: 18 juliol 2019].
* 1 2 Loughrey, Clarisse. «BBFC rates Paint Drying film 'U', after sitting through all 607 minutes». The Independent. Independent Print Limited. [Consulta: 23 juny 2018].
* ↑ Vincent «Why the BBFC watched paint dry for 10 Hours: filmmaker Charlie Lyne explains». , 26-01-2016.
* ↑ «A filmmaker is trolling the British film board with an unbelievably long movie of paint drying». , 19-11-2015.
* ↑ «Make the Censors Watch 'Paint Drying'». Kickstarter. [Consulta: 25 maig 2019].
* ↑ Green, Anna. «Why This Filmmaker Shot a 14-Hour Movie About Paint Drying». Mental Floss. [Consulta: 23 juny 2018].
* ↑ «This 10-hour documentary is really like watching paint dry». EW. [Consulta: 20 febrer 2020].