OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Krótki film o zabijaniu

Krótki film o zabijaniu (traducció literal: «Un breu film sobre l'assassinat») és una pel·lícula polonesa del 1988 dirigida per Krzysztof Kieślowski. De fet, es tracta d'una adaptació cinematogràfica de la cinquena part de la sèrie televisiva Decàleg, del mateix Kieślowski i formada de deu capítols que refereixen als Deu manaments catòlics de la Bíblia. En concret, Krótki film o zabijaniu fa referència al cinquè manament, motiu pel qual la pel·lícula ha estat sovint traduïda amb el títol No mataràs. El guió de la sèrie va ser escrit pel mateix Krzysztof Kieślowski i el seu habitual col·laborador Krzysztof Piesiewicz.

## Argument

Inicialment la pel·lícula ens introdueix de manera separada tres ciutadans diferents: un taxista, un advocat recent format i un jove perdut que vagabundeja sense cap fita. Els tres personatges es mouen en un tètric i sinistre ambient, entre el paisatge de formigó i el nucli antic de Varsòvia. El taxista es mostra antipàtic i bel·ligerant amb el seu entorn; el rebel jove es comporta fins i tot pitjor, tot llançant una pedra contra un cotxe des d'un pont, fet que provoca un accident; i per acabar, l'advocat, que se'ns presenta com el personatge més assenyat i sociable dels tres.
La vida dels tres protagonistes es creua a mesura que avança la història: al mateix cafè on l'advocat celebra l'èxit del seu examen final s'hi troba el rebel jove, que abandona el local amb un cordill a les mans i puja al cotxe del misantròpic taxista. El jove díscol li ordena de conduir-lo a un deixat suburbi.
Al final del trajecte el rebel jove decideix matar el taxista, fet que amb moltes penes i treballs finalment aconsegueix gràcies al seu cordill. La macabre i escabrosa escena de l'injustificat assassinat és extremadament detallada i sobretot llarga, ja que el taxista ofereix molta resistència abans de morir finalment escanyat. El jove assassí pren el taxi i retorna a la ciutat però el cotxe és identificat.
La història del film continua aleshores amb la fase final del judici contra el jove assassí, que pel seu crim és condemnat a morir a la forca. Reapareix aleshores l'advocat del principi, que es qüestiona el sentit de la pena de mort però que és incapaç de salvar el seu client. Ambdós parlen llargament i el jove condemnat, que per primer cop a la pel·lícula ha perdut el seu caràcter permanentment ferm i fred, expressa ara els seus sentiments i dubtes, tot mostrant-se feble i poruc.
Comencen les preparacions per l'execució del jove: la inspecció de la minúscula sala, el control de tots els mecanismes i la forca, la supervisió de la trapa, etc. Seguidament té lloc l'execució del condemnat, que igual que el taxista, perdrà la vida d'una manera anguniosa, violent, indigna i contra la seva voluntat.

## Referències

* ↑ Falkowska, J. (Winter 1995). "'The Political' in the Films of Andrzej Wajda and Krzysztof Kieslowski" in Cinema Journal. 34 (2), pp. 37-50.
* ↑ Eidsvik, Charles (Fall 1990) "Kieslowski's Short Films" in Film Quarterly. Found here: http://www.petey.com/kk/docs/shorts1.txt

## Enllaços externs

* Fotos del film a Filmpolski.pl
# Krødsherad

Krødsherad és un municipi situat al comtat de Buskerud, Noruega. Té 2.275 habitants (2016) i té una superfície de 375 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Noresund.
El municipi es troba al districte de Hallingdal, i limita amb els municipis de Ringerike, Flå, Sigdal i Modum. El municipi es troba a 10 milles escandinaves d'Oslo (uns 150 km). La població és dispersa, amb una mica de concentració al voltant de dos centres principals del municipi: Noresund al costat est del llac Krøderen i Krøderen a l'extrem sud del llac Krøderen.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 28 març 2016].

## Enllaços externs

* Krødsherad - Lloc web oficial
# Kovílkino

Kovílkino (mokxa: Лашма ош, Lašma oš; rus: Ковы́лкино) és una ciutat de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2020 tenia 18.857 habitants.

## Referències

* ↑ И. К. Инжеватов. Топонимический словарь Мордовской АССР. Мордовское книжное издательство, 1987.
# Kovérlevo

Kovérlevo (en rus: Коверлево) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 11 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Kràssavka (Atkarsk)

* Per a altres significats, vegeu «Kràssavka».
Kràssavka (en rus: Красавка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 39 habitants. Pertany al districte municipal d'Atkarsk.

## Referències

* ↑ «Саратовская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года». Arxivat de l'original el 2018-02-28.
* ↑ «Списки населенных мест Саратовской губернии. Аткарский уезд / Оценочно-стат. отд. Сарат. губ. зем. управы. — Саратов, 1914». Arxivat de l'original el 2017-11-12.
* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2018-03-03.
# La Cadamont

* Aquest article tracta sobre la masia al terme de St. Llorenç de la Muga. Si cerqueu la masia al terme de la Vall de Bianya, vegeu «masia de Ca la Mont».
La Cadamont és una masia al terme de Sant Llorenç de la Muga (l'Alt Empordà). Edifici aïllat situat a la carretera que porta a Albanyà. El nucli de residència es concentra en un gran construcció de tres pisos, formada per una façana rectangular a la banda est, té set obertures, el portal està flanquejat per dos contraforts que sostenen una balconada tancada, a l'angle sud-est hi ha un cobert posterior. A aquesta façana s'hi afegeix la resta de l'habitatge, en direcció a ponent, lleugerament més baixa, i amb vessant a dues aigües. La banda nord conserva un dels elements originals, una gran eixida sustentada per tres arcades de volta.A la banda oposada hi ha altres dependències, com el paller, que es troben gairebé derruïdes.

## Referències

* ↑ «La Cadamont». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Karierne (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Karierne».
Karierne (en (ucraïnès): Кар'єрне) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 994 habitants. Pertany al districte rural de Saki, actualment sota control de Rússia.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# La-Ba'shum

La-Ba'shum (o La-Ba'šum) va ser un rei de Sumer, de la primera dinastia d'Uruk, el vuitè de la llista de reis sumeris per a aquesta dinastia, a la meitat del tercer mil·lenni aC. Va ser el successor d'Udul-kalama. La llista li assigna un regnat de 9 anys. El va succeir En-nun-tarah-ana.

## Referències

* ↑ Jacobsen, Thorkild. The Sumerian king list. Chicago (Ill.): University of Chicago Press, 1973, p. 83.
# Karpy (equip ciclista)

L'equip Karpy va ser un equip ciclista espanyol que competí entre 1967 i 1972.

## Principals resultats

* Pujada a Arrate: Domingo Fernández (1969), Gonzalo Aja (1972)
* Volta a Cantàbria: Gonzalo Aja (1971)
* Volta a Astúries: Eduard Castelló (1971)

### A les grans voltes

* Volta a Espanya
** 6 participacions (1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972)
** 4 victòries d'etapa:
*** 2 el 1968: Manuel Martín (2)
*** 1 el 1969: Manuel Martín
*** 1 el 1970: Julián Cuevas
** 0 classificació final:
** 0 classificacions secundàries:
* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions

## Enllaços externs

* Plantilles a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
# La Pobla de Mafumet

La Pobla de Mafumet és un municipi de la comarca del Tarragonès, situat al bell mig del Camp de Tarragona, amb una bona xarxa de comunicacions que li donen una situació privilegiada. Està situat pràcticament al límit nord de la comarca del Tarragonès, a la riba dreta del curs del riu Francolí, confrontant a l'est amb el Morell, a l'oest amb Constantí, al nord amb Perafort i al sud amb la Selva del Camp.
El terme té una extensió per sota de la mitjana de la comarca. Disposa d'un relleu molt planer, trobant-se tot el territori entre les cotes 131 i 48 metres sobre el nivell del mar.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2021 el partit d'ultradreta Vox va ser la formació política amb més vots en aquesta població, sent un dels dos únics casos de tota Catalunya, juntament amb Vilamalla.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Alcalde o alcaldessa | Partit polític | Data de possessió | Observacions |
| 1979–1983 | Francesc Guasch Virgili | Independents | 19/04/1979 | -- |
| 1983–1987 | Francesc Guasch Virgili | Independents | 28/05/1983 | -- |
| 1987–1991 | Francesc Guasch Virgili | Independents | 30/06/1987 | -- |
| 1991–1995 | Antoni Pasqual Roig | CIU | 15/06/1991 | -- |
| 1995–1999 | Joan Maria Sardà Padrell | Independents | 17/06/1995 | -- |
| 1999–2003 | Joan Maria Sardà Padrell | CIU | 03/07/1999 | -- |
| 2003–2007 | Joan Maria Sardà Padrell | CIU | 14/06/2003 | -- |
| 2007–2011 | Joan Maria Sardà Padrell | CIU | 16/06/2007 | -- |
| 2011–2015 | Joan Maria Sardà Padrell | CIU | 11/06/2011 | -- |
| 2015–2019 | Joan Maria Sardà Padrell | CIU | 13/06/2015 | -- |
| 2019-2023 | Joan Maria Sardà Padrell | Units | 15/06/2019 | -- |
| Des de 2023 | Joan Maria Sardà Padrell | UAS-Pobla | 17/06/2023 | -- |

## Geografia

* Llista de topònims de la Pobla de Mafumet (orografia: muntanyes, serres, collades, indrets…; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc.).

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 8 | 10 | 10 | 155 | 231 | 417 | 407 | 402 | 447 | 438 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 513 | 523 | 524 | 512 | 615 | 772 | 840 | 854 | 928 | 928 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 1.018 | 1.068 | 1.115 | 1.220 | 1.340 | 1.465 | 2.108 | 2.628 | 2.948 | 3.420 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 3.771 | 3.893 | 3.971 | 4.052 | - | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Referències

* ↑ CCMA. «Resultats Eleccions Catalunya 2021». [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ NacióTarragona. «La Pobla de Mafumet, un dels dos municipis de Catalunya on guanya Vox | NacióTarragona». [Consulta: 17 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
# La Pernía

La Pernía és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya). Comprèn dotze pedanies:
* Areños,
* Camasobres,
* El Campo,
* Casavegas,
* Lebanza,
* Lores,
* Los Llazos,
* Piedrasluengas,
* San Juan de Redondo,
* San Salvador de Cantamuda, capital municipal,
* Santa María de Redondo i
* Tremaya.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 539 | 493 | 447 | 440 |
# Khvorostianka

Khvorostianka - Хворостянка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 311 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Kotasaure

Es creu que el Kotasaure o Kotasaurus és un gènere representat per una única espècie de dinosaure saurisqui sauròpode, que va viure a principis del període Juràssic, fa aproximadament 185 milions d'anys, en el Toarcià, en el que avui és subcontinent indi. Va ser el sauròpode més antic perquè compartia trets físics tant amb els sauròpodes com amb els prosauròpodes. La seva gran mida, 9 metres de longitud i una altura de 3 metres, el converteix en un candidat a formar part de la classe dels sauròpodes, però els ossos són una barreja d'algunes famílies. Aquestes peculiaritats van col·locar aquest dinosaure entre els primers dinosaures gegants apareguts.
Tenia un cap petit amb dents no punxegudes per mastegar les plantes i un cervell també petit. La llarga cua li servia de contrapès a l'enorme coll que tenia. Es movia lentament sobre unes potes massisses i grosses que tenien la seva continuïtat en uns peus de 5 dits. Per digerir l'enorme quantitat d'aliment vegetal que necessitava per mantenir-se viu, posseïa un gran estómac. Aquesta dieta vegetariana que feia el Kotasaurus alliberés grans quantitats de gas. No se sap quant pesava. El seu nom significa Rèptil de Kota per la formació de Kota a l'Índia, on es va trobar el fòssil.

## Referències

* ↑ Bandyopadhyay, Saswati «Osteology of Barapasaurus tagorei (Dinosauria: Sauropoda) from the Early Jurassic of India». Palaeontology, vol. 53, 3, 2010, pàg. 533–569. DOI: 10.1111/j.1475-4983.2010.00933.x. ISSN: 1475-4983.
* ↑ Yadagiri, P. «The osteology of Kotasaurus yamanpalliensis, a sauropod dinosaur from the Early Jurassic Kota Formation of India». Journal of Vertebrate Paleontology, vol. 21, 2, 2001, pàg. 242–252. DOI: 10.1671/0272-4634(2001)021[0242:TOOKYA]2.0.CO;2.
* ↑ Glut, Donald F. Dinosaurs, the encyclopedia. McFarland & Company, Inc. Publishers, 1997, p. 521–522. ISBN 978-0-375-82419-7.

## Bibliografia

* Yadagiri, P., Prasad, K. N. & Satsangi, P. P. 1979. Sauropod dinosaur from the Kota Formation of Pranhita valley, India. Proceedings of IV International Gondwana Symposium, Calcuta, 1, 199-202.
* Yadagiri, P. 1988. A new sauropod Kotasaurus yamanpalliensis from Lower Jurassic Kota Formation of India. Records of the Geological Survey of India, 11, 102-127.
* Bandyopadhyay, S. & RoyChowdhury, K. 1996. Beginning of the Continental Jurassic in India: A Paleontological Approach. Museum of Northern Arizona Bulletin. The Continental Jurassic. Transactions of the Continental Jurassic Symposium. October 21-23, M. Morales (ed.). Museum of Northern Arizona60, 371-378.
* Yadagiri, P. 2001. The osteology Kotasaurus yamanpalliensis, a sauropod dinosaur from the Early Jurassic Kota Formation of India. Journal of Vertebrate Paleontology, 21, 2, 242-252.

## Enllaços externs

* Dinosaur and Paleontology Dictionary (anglès)
* Kotasaurio dins de Sauropoda a The Thescelsossaurus
* Fitxa i imatge del kotasaure a Dinosaurier-Info (alemany)
* Significat i pronunciació del nom (anglès)
# Kotahitanga

El moviment Kotahitanga és una organització dels maoris de Nova Zelanda que deriva del Northland Movement i del Maori Parliament, que en foren organitzacions predecessores. La paraula vol dir "un sol" però també té el sentit d'"integració". Kotahi significa una cosa que està unida o que és el mateix (i és el nombre 1 en llengua maori), i Tanga significa unitat. Es refereix sempre a la integració o la unificació de les tribus maoris.

## Referències

* www.kotahinga.co.nz Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine.
# L'ofrena

L'ofrena és un guaix sobre paper cartró amb emprimació blanca realitzat per Pablo Picasso el 1903 a París i que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Picasso de Barcelona. Es mostra a la Sala 10 de la col·lecció permanent del museu. Està signat Picasso (posteriorment) a l'angle inferior esquerre. Forma part d'un donatiu de Lord Amulree el 1985.

## Descripció

A la primavera del 1907, Picasso elabora una sèrie d'estudis sobre l'obra L'ofrena. El conjunt, probablement un projecte per a una obra major, està relacionat amb l'obra Les Demoiselles d'Avignon.
En aquest guaix, l'artista retroba el tema de la dona nua contemplada per l'home -en aquesta ocasió per dos-, que ja havia tractat el 1904 i que ara es convertirà en un motiu habitual de la seva obra. El tema de la dona nua ajaguda observada per l'home, present a L'ofrena, ens acosta a Cézanne en la seva nova Olímpia i La tarda a Nàpols. El detall de la draperia que sosté l'home de la dreta i que penja fins a arrossegar-se per terra evoca les banyistes del cèlebre pintor francès.
La dona que ens ofereix Picasso s'allunya del model de representació tradicional perquè té una posició simultània ajaguda i dreta, postura de contradicció intencionada que ens introdueix al cubisme. La dona alça el braç i el recolza al cap fent un arc tancat sobre la cabellera. Aquesta posició es repeteix en les figures femenines de l'artista en aquesta època.
En el dibuix, com en altres obres, s'esforça a crear l'espai mitjançant les relacions de situació dels personatges. Enfosqueix les figures de primer pla, els homes, per tal d'aclarir la dona del fons. Utilitza una tècnica contrària a la que solia emprar-se per a la creació de la distància en la perspectiva clàssica. La paleta es resol amb una rica gamma d'ocres i el blau de Prússia, amb el negre que modela les figures amb traç gruixut.

## Donació

Lord Amulree (1900-1983), metge i destacat polític del partit Liberal a la Cambra dels Lords entre 1955 i 1977, al seu testament va llegar L'ofrena al Museu Picasso de Barcelona. Altres museus del món van rebre així mateix el seu llegat: segons va publicar l'1 de maig de 1984 The Daily Telegraph, va donar una obra de Matisse a la Tate Gallery, un Monet a la National Gallery d'Escòcia i un Braque a l'Museu d'Israel de Jerusalem.

## Referències

* ↑ «Fitxa de l'obra al web del museu». Museu Picasso, 2007. [Consulta: 12 juliol 2011].

## Bibliografia

* Rafart i Planas, Claustre. Guia del Museu Picasso. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 1998, p.21. DL B.2.887-1998. ISBN 84-7609-869-3.
# Latria

Latria (del llatí latria i del grec λατρεια) significa adoració o culte. S'empra en la teologia catòlica per referir-se a la forma més alta de reverència, el culte d'adoració que, en sentit estricte, només es pot dirigir i oferir a Déu (Santíssima Trinitat o a alguna de les tres persones en particular, Déu Fill o la presència de Jesucrist en l'Eucaristia).

## Subjecte de la latria

Segons allò explicat per Tomàs d'Aquino, la latria és un acte de devoció i, per tant, es relaciona amb la virtut de la religió, atès que es vincula amb el culte o servei a Déu. L'acte de devoció brosta de la voluntat. I el terme o subjecte en què recau la devoció es refereix exclusivament a Déu.

## Latria i dulia

En el catolicisme l'anomenat culte als sants no s'oposa al culte de latria a Déu. En efecte, el culte als sants no acaba en ells, sinó en Déu mateix. Dit d'una altra manera, es venera els sants per allò que tenen de Déu, per la gràcia de Déu present en ells. Car, segons el propi Jesucrist citant el Deuteronomi 6,13:
| « | Diu l'Escriptura: Adora el Senyor, el teu Déu, serveix-lo només a ell. | » |
| — Evangeli segons Lluc 4, 8 |||
En el catolicisme, la veneració als sants es concep com el respecte que se'ls deu per llur dignitat, grans virtuts, i llur benaurança en Déu, i rep el nom de dulia. En venerar-se els sants per allò que tenen de Déu, Maria, mare de Jesús, rep culte d'hiperdulia en raó de la seva excel·lència sobre els altres sants. Tal és la forma en què l'Església Catòlica reconeix la «plenitud de gràcia» de Déu en ella en interpretar diferents passatges de l'Evangeli segons Lluc (Lc 1, 28-30 o Lc 1, 48-49).

## Referències

* ↑ Royo Marín, Antonio. Teología Moral para Seglares. I: Moral fundamental y especial. Madrid: Biblioteca de Autores Cristianos, 1979, p. 277-286. ISBN 84-220-0441-0.
# La Mare de Déu del Carme de Poses

La Mare de Déu del Carme de Poses és la capella del mas de Poses, del terme municipal de Sant Quirze Safaja, de la comarca del Moianès.
És al sud de la zona central del terme municipal, a tocar i al sud-oest del Badó, a migdia del Camí del Badó. Dins del conjunt d'edificis del mas de Poses, la capella és al costat nord de l'edifici principal. La porta s'obre a llevant, al costat nord de la porta principal del mas.
És una petita capella d'una sola nau, sense absis exempt, construïda en el primer terç del segle xix. Un document del 3 de juny del 1822 conservat en el mateix mas, fou beneïda aquell dia pel bisbe de Vic, Ramon Strauch i Vidal, a instàncies de Josep Antoni Posas, pagès propietari del mas Poses.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Vallès Oriental. Barcelona: Arxiu Gavín i Editorial Pòrtic, 1990 (Inventari d'esglésies, 23). ISBN 84-7306-410-0.

## Enllaços externs

* Poses en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Laberint de mentides

Laberint de mentides (títol original: Separate Lies) és una pel·lícula britànica dirigida per Julian Fellowes, estrenada l'any 2005. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un advocat anglès confortablement instal·lat veu la seva vida de parella trastocada per la mort d'un desconegut

## Repartiment

* Tom Wilkinson: James Manning
* Emily Watson: Anne Manning
* Hermione Norris: Priscilla
* John Warnaby: Simon
* Rupert Everett: Bill Bule
* Richenda Carey: Sarah Tufnell
* Linda Bassett: Maggie
* Christine Lohr: la infermera
* Alice O'Connell: la filla de Maggie
* John Neville: Lord Rawston
* Peregrine Kitchener-Fellowes: Charles, el fill de Bill
* Henry Drake: Freddy, el fill de Bill
* David Harewood: l'inspector Marshall
* Sabina Tourtellier: la recepcionista
* Philip Rham: l'advocat francès

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge va començar el 8 de setembre de 2003 i va tenir lloc a Londres i Llandudno.

## Premis i nominacions

* Premi al millor primer film, per la Nacional Board of Review l'any 2005.
* Nominació al premi a l'actor britànic de l'any per a Tom Wilkinson, l'actriu britànica de l'any per a Emily Watson, la revelació britànica de l'any per a Julian Fellowes i el productor britànic de l'any per a Christian Colson, en els London Critics Circle Film Awards l'any 2006.

## Crítica

* * Un drama sobre la gelosia que, malgrat obtenir bones crítiques als Estats Units, no es va arribar a estrenar als cinemes d'Espanya ni Llatinoamèrica.
* "Fascinant relat de mentides alimentades per la desesperació. (...) Un dels drames més intrigants de l'any. (...) Puntuació: ★★★½ (sobre 4)."

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Laberint de mentides». [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ «Separate Lies (2005)» (en anglès). [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ «Laberinto de Mentiras (2005)» (en castellà). [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ Puig, Claudia «Separate Lies». USA Today.
# La Cambreria

La Cambreria és una masia de l'Esquirol (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antiga masia on vivia el cambrer del proper mas les Ententes. És de planta rectangular i cobert a dues vessants amb el portal d'entrada orientat a ponent. La vessant dreta de la teulada és més prolongada que l'altra i tota ella forma un ampli voladís que és sostingut per pilars de totxo i un gros cavall de fusta damunt el portal. L'antic portal de la casa era d'arc de mig punt i de gran alçada, avui està parcialment tapiat i té una biga que li fa de llinda, un xic més amunt una finestra de fusta. És construïda amb pedres sense polir i unides amb calç. L'estat de conservació és força bo, per bé que serveix de cobert.

## Història

Fins a les primeres dècades del segle xx La cambreria va romandre en actiu i era habilitada per uns cambrers que servien els amos de les Ententes, actualment serveix de cobert. El mas Ententes és de tradició mil·lenària. En aquest sentit, tenim notícies des de 976. Vers el 1600 fou reformat però no hi cap dada que ens doni notícies de la construcció de la cambreria. La construcció és senzilla, no obstant de la simplicitat estructural de la mateixa rau el seu interès.

## Referències

* 1 2 «La Cambreria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].