OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Laura Netzel

Laura Constance Netzel, de soltera Laura Pistolekors (Rantasalmi, Finlàndia, 1 de març de 1839 - Estocolm, Suècia, 10 de febrer de 1927) fou una compositora, pianista, directora d'orquestra i organitzadora de concerts sueca nascuda a Finlàndia.

## Biografia

Va néixer a Rantasalmi, Finlàndia, i va estar orgullosa de la seva herència finlandesa durant tota la seva vida, tot i que només tenia un any quan es va traslladar definitivament a Estocolm. Netzel va estudiar piano amb Mauritz Gisiko i Anton Door, veu amb Julius Günther i composició amb Wilhelm Heinze a Estocolm i Charles-Marie Widor a França.
Netzel va ser molt activa en causes socials, inclòs el suport a dones pobres, nens i treballadors. El 1866 es va casar amb el professor Wilhelm Netzel de l'Institut Karolinska. Va morir a Estocolm.

## Obres

Obres seleccionades:
* Stabat mater, op. 45 (1890)
* Sonata per a violoncel, op. 66 (1899)
* Trio per piano, op. 50
* Trio per piano, op. 68
* Trio per piano, op. 78

## Recepció

La Savon Music Society ha dut a terme un projecte per publicar obres de Laura Netzel i d'altres compositores desconegudes. L'agost de 2021 van organitzar un Festival de Música Laura Netzel a Rantasalmi on es van interpretar les seves cançons, peces instrumentals i obres orquestrals en una sèrie de concerts. Les actuacions van incloure la Sonata per a piano en mi bemoll major, la Balada per a soprano i orquestra (Op. 35, estrena mundial) i el Concert per a piano en mi menor. El concert per a piano es va estrenar al Festival de Música de Mikkeli el 2020.

## Referències

* ↑ Room, Adrian. Dictionary of Pseudonyms: 13,000 Assumed Names and Their Origins, 1996.
* ↑ Laura Netzel 1 – född Pistolekors Ràdio sueca
* ↑ «Laura Netzel». Arxivat de l'original el 17 juliol 2011. [Consulta: 4 octubre 2010].
* ↑ Sadie, Julie Anne. The Norton/Grove dictionary of women composers (Digitalitzat per GoogleBooks), 1994. ISBN 9780393034875.
* ↑ Laura Netzel Music Festival - Festival Book 2021 Societat de Música Savo

## Enllaços externs

* Laura Netzel a Svenskt kvinnobiografiskt lexikon
# Karen Carney

Karen Julia Carney (Birmingham, Anglaterra; 1 d'agost de 1987) és una futbolista anglesa. Juga com a migcampista i el seu equip actual és el Chelsea L.F.C. de la Women's Super League d'Anglaterra.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Birmingham City | Anglaterra | 2001 - 2006 |
| Arsenal L.F.C. | Anglaterra | 2006 - 2009 |
| Chicago Red Stars | Estats Units | 2009 - 2010 |
| Birmingham City | Anglaterra | 2011 - 2015 |
| Chelsea L.F.C. | Anglaterra | 2015 - |

## Referències

* ↑ Fitxa de la jugadora a chelseafc.com (en anglès)

## Enllaços externs

* Fitxa de la jugadora en Women.soccerway.com
* Fitxa de la jugadora Arxivat 2017-02-07 a Wayback Machine. en Fifa.com
* Fitxa de la jugadora Arxivat 2017-02-07 a Wayback Machine. en Uefa.com
# Hoot Ma Waap

Hoot Ma Waap és una àrea tradicional de Nova Caledònia. la més extensa geogràficament, se situa a l'extrem nord de Grande-Terre i a les illes Belep, a la Província del Nord. Comprèn les comunes de Belep, Hienghène, Kaala-Gomen, Koumac, Ouégoa, Pouébo, Poum i Voh. S'hi parlen les 11 llengües i dialectes canac del grup nord, però cap passa dels 2.000 parlants.
# No habrá paz para los malvados

No habrá paz para los malvados és una pel·lícula espanyola, estrenada el 2011 i dirigida per Enrique Urbizu. Drama protagonitzat per José Coronado. La pel·lícula es va estrenar en la 59 edició del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià amb molt bones crítiques i gran suport per part del públic.

## Argument

Madrid, principis del segle XXI. Un dia l'inspector de policia Santos Trinitat (José Coronado), de camí a casa, ja molt borratxo, es veu involucrat en un triple assassinat. Però hi ha un testimoni que aconsegueix escapar i que podria incriminar-lo. Santos emprèn una investigació destinada a localitzar i a eliminar el testimoni. Mentrestant, la jutge Chacón, encarregada de la investigació del triple crim, avança meticulosament en la recerca de l'assassí. Santos i Chacón descobriran molt aviat que el que semblava un simple cas de tràfic de drogues és, en realitat, una mica molt més perillós.

## Elenc

* José Coronado com a Santos Trinidad.
* Rodolfo Sancho com a Rodolfo.
* Helena Miquel com a Jutgessa Chacón.
* Juanjo Artero com a Leiva.
* Pedro Mari Sánchez com a Ontiveros.
* Nadia Casado com a Celia.
* Younes Bachir com a Rachid.
* Karim El-Kerem com a Jove guapo.
* Abdelali El Aziz com a Ceutí.
* Nasser Saleh com a Minyó àrab.
* Juan Pablo Shuk com a Augusto Lora.
* Eduard Farelo com a Cerdán.
* Bernabé Fernández com a Policia jove uniformat.

## Premis i nominacions
### Premis

* 2012. Goya a la millor pel·lícula
* 2012. Goya al millor director per Enrique Urbizu
* 2012. Goya al millor actor per José Coronado
* 2012. Goya al millor guió original per Michel Gaztambide i Enrique Urbizu
* 2012. Goya al millor muntatge per Pablo Blanco
* 2012. Goya al millor so per Marcos de Oliveira i Nacho Royo-Villanova

### Nominacions

* 2012. Gaudí a la millor pel·lícula europea
* 2012. Goya al millor actor secundari per Juanjo Artero
* 2012. Goya a la millor fotografia per Unax Mendía
* 2012. Goya al millor disseny de vestuari per Patricia Monné
* 2012. Goya al millor maquillatge i perruqueria per Montse Boqueras, Nacho Díaz i Sergio Pérez
* 2012. Goya a la millor direcció artística per Antón Laguna
* 2012. Goya a la millor música original per Mario de Benito
* 2012. Goya a la millor direcció de producció per Paloma Molina
* 2012. Goya als millors efectes especials per Raúl Romanillos i Chema Remacha

## Enllaços externs

* Nominacions als Premis Goya Rtve.es
# Jettingen

Jettingen (en alsacià Jettige) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 502 habitants.
El famós compositor i organista Johann Ernst Eberlin (1702-1762) era fill d'aquest petit poble.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 391 | 430 | 383 | 394 | 470 | 502 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Colin | |
# Boyoz

Boyoz és el nom d'un panet tipus çörek de la cuina turca, especialment de la ciutat d'Esmirna i dels seus voltants. S'assembla a un çörek més comú en la resta del país anomenat açma.

## Procedència

Es creu que el seu nom ve de bollos (en castellà) i que va ser introduït a la gastronomia de la regió de l'Egeu i de Turquia pels jueus sefardites que van ser expulsats d'Espanya i rebuts per l'Imperi Otomà el 1492 i durant els anys posteriors.

## Etimologia

L'etimòleg turc Sevan Nişanyan va cercar els orígens de la paraula boyoz fins a arribar a la paraula bula (butlla en català), determinan que els boyoz turcs i els bollos espanyols tenen l'origen del seu nom en la seva forma (bola), ja que en l'edat mitjana, el segell de les butlles papals hi penjava una petita bola de metall que li va donar el nom tant a aquells decrets com als bollos/boyoz.

## Elaboració

La massa per a preparar el boyoz és una barreja de farina, llevat, oli de gira-sol i una mica de tahina. Es pasta a mà i es deixa reposar durant dues horas. Després la massa és pastada amb un bastó fins que tingui 0.5 cm de gruix i es deixa reposar de nou. Després s'amassa i es doblega una vegada més abans de donar-li forma de rotlle i de nou es deixa reposar durant diverses hores. Quan la massa està encara suau però a prop de desfer-se, es talla formant petites boles i es fiquen sobre recipient on es fa marinar en oli vegetal entre 30 minuts a 1 hora. Llavors la pasta pren una forma ovalada i agafa la consistència d'una mil fulles. Llavors les petites boles són ficades en una placa que es fica en un forn molt calent.
A vegades els boyoz són farcits amb formatge o espinacs. També es poden fer en pasta fullada en lloc d'obrir la massa.

## Consum

Boyoz és un típic menjar de carrer i gairebé sempre es consumeix junt amb ous durs, formatge i te turc.

## Industria

Una companyia turca ha desenvolupat, i presentat al mercat el any 2015, un oli especial per a fer boyoz i poğaça.

## Festival de Boyoz

El primer Festival de Boyoz d'Esmirna (1. İzmir Boyoz Festivali en turc) es va fer al maig del 2012.

## Vegeu també

* Çörek
* Gastronomia de Turquia

## Referències

* ↑ Mütevazı Lezzetler İkramlar. Googlebooks: Mütevazı Lezzetler İkramlar Banu Atabay, 2004. ISBN 9759204703, ISBN 9789759204709
* 1 2 Başlık Kelimebaz Googlebooks: Başlık Kelimebaz Sevan Nişanyan. 300 pag. Propaganda Yayınları, 2013. ISBN 1927893135, ISBN 9781927893135
* ↑ Tepekule tarih: yerel tarih araştırmaları dergisi, Issue 1. Googlebooks: Tepekule tarih Tepekule Kitaplığı, 2000. Indiana University (2010).
* ↑ http://blog.milliyet.com.tr/1-izmir-boyoz-festivali/Blog/?BlogNo=357124
* ↑ http://www.egehaber.com/izmir/boyoz-yagi-turyag-puffya-tanitildi-h60637.html Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.nud.org.tr/emagazine/kocan5/files/basic-html/page10.html Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.yeniasir.com.tr/Sarmasik/2012/05/04/izmirin-simgesi-boyoz-festivalle-taclaniyor

## Enllaços externs

* Imatges de boyoz
# Trachelyopterus lucenai

Trachelyopterus lucenai és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes que es troba a Sud-amèrica: Rio Grande do Sul (Brasil)

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
# El misteri de la vall Boscombe

El misteri de la vall Boscombe és un dels 56 relats curts sobre Sherlock Holmes escrit per Arthur Conan Doyle. Va ser publicat originalment a The Strand Magazine i posteriorment recollit a la col·lecció Les aventures de Sherlock Holmes.

## Resum del relat

El relat comença quan Watson rep un telegrama de Sherlock Holmes, mentre esmorza afablement amb la senyora Watson. El text diu: "Té vostè un parell de dies lliures? Acabo de rebre un telegrama de l'oest d'Anglaterra en relació amb la tragèdia de la vall de Boscombe. M'encantaria portar-li. Temps i panorama excel·lents. Sortiré de Paddington a les 11.15 h."
Watson parteix amb Holmes cap a la vall de Boscombe, una regió prop de Ross, a Herefordshire. Quan arriben, l'inspector Lestrade de Scotland Yard s'encarrega de posar-los en antecedents del que, dins de la seva miopia habitual, és un cas clar. El jove James ha assassinat el seu pare, el granger McCarthy. Encara que la culpabilitat del jove sembla evident, atenent a les súpliques d'Alice Turner, filla del milionari John Turner i íntima amiga del jove, per cavallerositat, Lestrade ha sol·licitat la presència de Sherlock Holmes. Ell demostrarà, una cop més, la ineficàcia dels mètodes policials habituals. Gràcies a la seva brillant actuació, sortirà a la llum un sòrdid cas de xantatge i venjança, on l'autèntic criminal resultarà ser la pròpia víctima.
Sherlock Holmes evitarà que el jove innocent sigui condemnat, i això sense necessitat de delatar al veritable culpable, a punt ja de declarar davant la divina justícia; d'aquesta manera, farà callar un escàndol que hagués afectat persones innocents. El relat finalitza amb un vot per la felicitat dels joves, ignorants de les ombres que enfosqueixen el seu passat.

## Referències

* Aquest article incorpora text de Sherlock-Holmes.es Arxivat 2019-06-29 a Wayback Machine., que mitjançant una autorització ha permès publicar els seus continguts sota la llicència GFDL i CC-BY-SA 3.0.

## Enllaços externs

* Text complet d'El misteri de la vall Boscombe Arxivat 2015-09-22 a Wayback Machine.
* El misteri de la vall Boscombe a la cronologia de Sherlock Holmes
# La Clau de Miralles

La Clau de Miralles és una obra de Veciana (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Nucli format per tres cases (Cal Ginjol, Cal Masuc, Cal Gironella). És interessant la que queda a nivell més baix, Cal Masuc, que conserva bona part de l'estructura original. El cos principal és de planta rectangular coberta a una vessant. Hi ha altres dependències, entre les quals destaca un antic celler (actualment garatge) que conserva alguns arcs i part de la volta de pedra. A la porta d'entrada de la casa hi ha una llinda de pedra amb la data inscrita del 1906. Al costat de la porta hi ha una font feta amb la porta d'un forn de pa de la casa on hi ha la data del 1763.

## Història

L'annexió dels termes de Miralles i Veciana ha fet desaparèixer l'antic enclavament dit la Clau de Miralles on residien el 1860 tres famílies, i situat prop de l'inici de la Clau Reial dels Prats. S'anomenava també en els segles XV-XVI-XVII la Clau de l'Albereda.

## Referències

* 1 2 3 «La Clau de Miralles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].
# Hyloscirtus staufferorum

Hyloscirtus staufferorum és una espècie de granota que viu a l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Coloma, L.A. & Ron, S. 2004. Hyloscirtus staufferorum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Now That We're Dead

«Now That We're Dead» és el trenta-vuitè senzill de la banda estatunidenca Metallica, presentat com a quart de l'àlbum Hardwired... to Self-Destruct el 18 d'abril de 2017.
Ja havien estrenat la cançó en directe al Gocheok Sky Dome de Seül l'11 de gener de 2017. Van editar dues versions del videoclip per promocionar el senzill, el primer es va llançar el 16 de novembre de 2016 i fou dirigit per Herring & Herring, mentre que el segon fou publicat el 31 de maig de 2017, dirigit per Brett Murray i filmat a Ciutat de Mèxic.

## Referències

* ↑ Childers, Chad. «Metallica deliver dark performance for ‘Now That We're dead' video» (en anglès). LoudWire.com. [Consulta: 16 desembre 2018].
* ↑ «Metallica:Releases New Performance Video For 'Now That We're Dead'» (en anglès). BlabberMouth.net, 31-05-2017. [Consulta: 16 desembre 2018].
# Jettha Tissa II

Jettha Tissa II fou rei d'Anuradhapura (Sri Lanka) del 332 al 341. Era notable com a pintor i escultor i va ensenyar aquestes arts a alguns dels seus súbdits que van mostrar interès en elles.
Va esculpir un bust de Bodhisatta d'una gran perfecció; també va esculpir un tron, un para-sol i altres objectes en vori per una sala de palau. També hauria fet un casc (caranduwa) per la Dent Sagrada.
Va morir després d'un regnat de 9 anys i el va succeir el seu fill Budadasa (Bujas Raja).

## Referències

* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.
# Torre de la Font del Moro

La Torre de la Font del Moro és una obra de Tortosa declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Es coneix per referències bibliogràfiques. Les seves possibles restes se situarien a l'entorn de la Font del Moro.

## Referències

* ↑ «Torre de la Font del Moro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2018].
# Electric City

* Per a altres significats, vegeu «Electric City (websèrie)».
Electric City és una població dels Estats Units a l'Estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 922 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Electric City tenia 922 habitants, 382 habitatges, i 291 famílies. La densitat de població era de 659,2 habitants per km².
Dels 382 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,6% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 23,8% no eren unitats familiars. En el 20,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 18,4% entre 25 i 44, un 33,9% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.321 $ i la renda mediana per família de 47.969 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.667 $ mentre que les dones 20.288 $. La renda per capita de la població era de 19.388 $. Aproximadament l'11,6% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Electric City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Electric City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# La Cau (Sant Hilari Sacalm)

La Cau és una masia de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Masia aïllada, situada als afores del nucli urbà de Sant Hilari Sacalm.

## Descripció

L'edifici, en un estat ruïnós, consta de planta baixa, dos pisos i golfes, i el teulat, que tenia el carener perpendicualra a la façana est, i dos aiguavessos, s'ha ensorrat. A la façana est consta informació que hi ha una entrada amb dovelles amb la data 1175,(però el mal estat de conservació de la casa i la vegetació han impedit comprovar-ho.). A l'oest hi ha una entrada en arc rebaixat, on sembla que hi havia una inscripció de difícil lectura. A la Façana nord hi ha una mena de tribuna, amb una entrada en arc de mig punt a la planta baixa i un porxo que havia tingut balaustrada de fusta, al que s'ha accedeix a través d'una escala, amb la barana també de fusta. Al sud, la façana més destacada, amb una gran terrassa amb porxos a la planta baixa. Les obertures de la casa, en general, tenen arc de llinda (arc pla).
A través d'unes escales s'accedeix a un safreig i a una font protegida per una estructura en arc de mig punt fet de maons (com una gran fornícula), al costat del qual hi ha dues fornícules sense cap imatge ni res.
Al costat de la casa, hi ha una piscina amb una barana de ferro forjat.

## Història

El mas ja apareix esmentat en la dotació de l'església el 1199 com La Calm, d'aquí que hi ha qui pensa que podria haver donat nom a la parròquia i al poble de Sant Hilari. També consta en el fogatge del 1553.
La masia estava unida al mas Calmes, enderrocat el 1400.
L'edifici actual és fruit d'una reforma del segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «La Cau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Hyloscirtus platydactylus

Hyloscirtus platydactylus és una espècie de granota que viu a Colòmbia i Veneçuela.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* La Marca, E. & García-Pérez, J.E. 2004. Hyloscirtus platydactylus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Niccolò Salvietti

Niccolò Salvietti (Figline Valdarno, ciutat metropolitana de Florència, 3 de novembre de 1993) és un ciclista italià, professional des del 2016. Actualment corre a l'equip Sangemini-MG.Kvis.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Jesús Ildefonso Díaz Díaz

Jesús Ildefonso Díaz Díaz (Toledo, 11 de desembre de 1950) és un matemàtic espanyol, especialitza en el camp de l'equació diferencial en derivades parcials. És professor a la Universitat Complutense de Madrid (UCM) (1982) i acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals (1997). També és Doctor "Honoris Causa" per la Universitat de Pau i Pays de l'Adour (1996).

## Biografia

El 1973 es va llicenciar en ciències matemàtiques a la Universitat Complutense de Madrid, on es va doctorar el 1976 sota la direcció d'Albert Dou i Mas de Xexàs i amb la tutela científica de Haïm Brezis (Univ. de Paris VI) i Philippe Benilan (Universitat de Besançon). El 1980 treballà com a professor agregat de la Universitat de Santander fins que el 1983 va obtenir la càtedra de matemàtiques aplicades de la Universitat Complutense de Madrid. De 1986 a 1994 fou director del Departament de Matemàtica Aplicada de la UCM.
Simultàniament, el 1979, va organitzar el Primer Congrés d'Equacions Diferencials i Aplicacions (CEDYA), que se celebra cada dos anys. El 1990 també va fundar la Societat Espanyola de Matemàtica Aplicada (SEMA), de la que en fou president el 1991, i de 1996 a 2001 formà part del Comitè per refundar la Reial Societat Matemàtica Espanyola. El 1996 fou nomenat acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, ingressant el 1997 amb el discurs "El mundo de la ciencia y las matemáticas del mundo".
Ha treballat intensament en moltes àrees de matemàtiques aplicades, com teoria i aspectes d'Equació diferencial en derivades parcials aplicades a models de mecànica de fluids (incloent física de plasma), models de geofísica (Climatologia, Glaciologia, viscoelasticitat, ..), models de reacció-difusió, elasticitat i models d'homogeneïtzació, teoria de control models, entre molts altres (semiconductors, equacions no lineals de Ginzburg-Landau i Schrödinger). També ha treballat en eines d'anàlisi no lineal, més a prop de les matemàtiques pures, com ara estimacions de gradient, etc.

## Obres

* Soluciones con soporte compacto para ciertos problemas no lineales (1976)
* Técnicas de supersoluciones locales para problemas estacionarios no lineales. Aplicación al estudio de flujos subsónicos (1982)
* Simetrización de problemas parabólicos no lineales: Aplicación a ecuaciones de reacción‑difusión (1991)
* Nanociencia, nanotecnología y defensa (obra col·lectiva, 2014)

## Referències

* ↑ Biografia Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine. al web de la RAC

## Enllaços externs

* Web de Jesús Ildefonso Díaz a UCM
* A. C. Casal and J.-M. Rakotoson, Dedication to Professor Jesus Ildefonso Díaz on the occasion of his 60th birthday
«Obra de Jesús Ildefonso Díaz Díaz» a Dialnet.