OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platja de Carnota

La platja de Carnota és una platja situada al litoral del municipi gallec de Carnota, a la província de la Corunya. Amb més de set quilòmetres de longitud, és considerada la platja més gran de Galícia. Amb baixamar l'arenal supera els 500 metres d'amplada en alguns trams.
La seva llacuna interior i la zona de marismes i dunes acullen una gran varietat d'aus migratòries, sotmeses a un deteriorament ecològic especialment perillós en els últims anys, com el cas de la marea negra del Prestige.
La platja de Carnota forma un espai natural juntament amb el Monte Pindo, anomenat Carnota-Monte Pindo, catalogat com lloc d'importància comunitària i inclòs a la Xarxa Natura 2000. L'espai, amb 4.629 hectàrees, inclou també part dels municipis veïns de Cee, Dumbría i Mazaricos, entre les ries de Corcubión i Muros i Noia.
Per la riquesa i varietat d'ecosistemes, així com per la seva bellesa, la platja de Carnota va ser considerada per la revista alemanya Traum Sträde com una de les cent millors del món. A més, el butlletí de notícies rentalia.com, en un sondeig amb més de 2.000 opinions, la va situar entre les tres millors de Galícia.

## Referències

* ↑ «Carnota, la platja gallega més recomanada al món». Arxivat de l'original el 2019-09-13. [Consulta: 5 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Informació a la pàgina de turisme de Galícia (gallec)
# Portada/efemèride setembre 27

Aristides Maillol
« 26 de setembre · 27 de setembre · 28 de setembre »
# Port de Cap Roig

El Port Cap Roig se situa al municipi d'Oriola, a la comarca del Baix Segura (País Valencià). Compta amb 207 amarratges esportius, per a una eslora màxima permesa de 12 m, i el seu calat en bocana és de 2,5 a 3 m.

## Distàncies a ports propers

* Reial Club Nàutic de Torrevella 7 mn
* Port Esportiu Les Dunes 13 mn
* Port Esportiu Tomás Maestre 13,5 mn
* Club Nàutic de Santa Pola 21 mn

## Referències

* ↑ «Puerto Deportivo de Cabo Roig» (en castellà). [Consulta: 1r juny 2020].
# Premi Empire

Els Premis Empire (en anglès: Empire Awards) són guardons a la millor producció fílmica, que s'adjudiquen anualment des de 1996 per votació popular organitzada per la revista britànica Empire, la publicació dedicada al cinema de més circulació al Regne Unit.
Els premis són patrocinats per la companyia Sony Ericsson i són molt apreciats, malgrat que no assoleixin la importància dels Oscar o els BAFTA. Com que són determinats per la votació del públic, la tendència és que els guanyin els films més populars abans que les pel·lícules amb més mèrit artístic. La cerimònia en la qual es donen a conèixer i es lliuren els premis és transmesa en viu pel canal de pel·lícules SKY.

## Categories premiades

* Millor actor britànic.
* Millor actriu britànica.
* Millor pel·lícula britànica.
* Millor debutant.
* Millor actor.
* Millor actriu.
* Millor director.
* Millor pel·lícula.
* Premi a la trajectòria.
* Millor director britànic (1997-2001)
* Premi a la inspiració (1997, 1999, 2001, 2002)
* Premi a l'obra mestra (1999, 2000)
* Premi especial a la contribució al cinema (2000)
* Premi a la independència d'esperit (des de 2002)
* Premi Sony Ericsson al millor escenari (des de 2003)

## Enllaços externs

* CBBC News (2003) Empire Awards. Consultat el 13 de gener de 2012. (anglès)
# Postura del gosset

La postura del gosset designa un conjunt de posicions sexuals en les que l'individu receptor s'ajup a quatre potes, mentre el que insereix penetra la vagina o l'anus per darrere. El nom d'aquesta postura fa referència a la posició inicial assumida per un gos quan s'aparella.
Aquesta posició s'utilitza des de l'antiguitat i és descrita al Kama Sutra com «el coit d'una vaca» i també apareix citat en una altra històrica obra sexual àrab: الروض العاطر في نزهة الخاطر (traduïble com El jardí perfumat del plaer sensorial).

## Referències

* ↑ El Kama Sutra, donat per Kamasutra-sex.org Arxivat 2008-09-06 a Wayback Machine.
* ↑ The Perfumed Garden of Sensual Delight, Muhammad ibn Muhammad al-Nafzawi
# Predicable

S'entén per predicable o categorama les diferents maneres de relació que es donen entre el subjecte i el predicat d'una proposició lògica.

## La doctrina d'Aristòtil

Aristòtil els anomenà κατηγορούμενα (kategorúmena) considerant com a criteri la convertibilitat o no convertibilitat del subjecte amb el predicat, donant lloc a les següents:
* όρος o definició: quan la relació del subjecte i del predicat és convertible de forma essencial.
* ϊδιον o propietat: quan la relació és convertible però no essencial.
* γένος i διαφορά o gènere i diferència: quan la relació és essencial però no convertible.
* συμβεβηκός' o accident: quan la relació no és ni essencial ni convertible.

## La doctrina de Porfiri

Porfiri a la seva Isagogè interpretà aquesta doctrina d'una forma una mica diferent. Considerà cinc predicables: el gènere, l'espècie, la diferència, la propietat i l'accident.
Però canvia el criteri d'origen de tals conceptes. Si per a Aristòtil el fonament és la manera de predicació, ara per a Porfiri és el fet de ser un predicat atribuïble a una pluralitat d'individus com subjectes.
* El gènere i la diferència és afirmat d'una pluralitat d'espècies i d'individus.
* L'espècie és afirmada dels individus.
* La propietat és afirmada de l'espècia de la qual és allò propi i dels individus que pertanyen a l'espècie.
* L'accident és afirmat tant de l'espècie com dels individus.
Aquesta doctrina porfiriana fou la que es transmeté i tingué gran influència en l'escolàstica medieval, donant lloc a una profunda diferència respecte de la idea d'Aristòtil.
Mentre Aristòtil parla d'una manera de predicació, amb la doctrina de Porfiri es parla ara d'una manera d'atribució, la qual cosa pot donar lloc i de fet produí certs problemes en el sentit de considerar la predicació no d'una manera epistemològica sinó en un sentit ontològic.
Tal és el problema conegut com a problema dels universals. Discussions sobre la realitat conceptual com un contingut ontològic, l'anomenat realisme o la mera consideració d'un mot o terme lògic, l'anomenat nominalisme.

## Els predicables en l'actualitat

En l'actualitat la consideració de la lògica com a ciència formal fa perdre importància a aquestes distincions. Tanmateix, en l'ús del llenguatge i la gramàtica aquestes distincions no venen malament per mantenir un esperit crític sobre els predicats que ingènuament atribuïm a un subjecte gramatical, sense tenir en compte les seves implicacions significatives quan aquest subjecte gramatical no és un individu existent o un conjunt definit d'individus existents, sinó una classe lògica.
El problema en l'actualitat es considera com un problema de les propietats, descripcions i definicions.

## Referències

* ↑ Top. I,4,101,b11 y ss.
* ↑ Vegeu conversió lògica
* ↑ Diccionari Oxford de Filosofia. Entrades referenciades
# Plegafulles ratllat

El plegafulles ratllat (Syndactyla subalaris) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).
Habita la selva pluvial de les muntanyes des de Costa Rica, Panamà, Colòmbia i oest de Veneçuela, cap al sud, a través dels Andes d'Equador fins l'est de Perú.

## Referències

* ↑ «Plegafulles ratllat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# Porta del cementiri de Vilanova de Prades

La Porta del cementiri de Vilanova de Prades és una obra de Vilanova de Prades (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La porta de l'actual cementiri, adossat a l'ermita de St. Antoni, està constituïda per un arc adovellat que sosté una creu de ferro i una magnífica porta de ferro forjat que, formant diversos motius decoratius, conté en el centre la data, buidada també en un semicercle de ferro, de 1867. L'estat de conservació és molt bo.

## Referències

* ↑ «Porta del cementiri de Vilanova de Prades». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Porta del cementiri de Vilanova de Prades». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Pretty Fly (for a White Guy)

«Pretty Fly (for a White Guy)» és el desè senzill de la banda californiana The Offspring, i el primer de l'àlbum Americana. Va esdevenir un dels seus senzills més reeixits comercialment, entrant en les llistes de senzills de més de 15 països i arribant al capdamunt en nou d'aquests. Destaca l'èxit obtingut a Austràlia on fou certificat amb quatre discs de platí. La cançó fou inclosa en el posterior recopilatori Greatest Hits (2005).
La cançó comença amb una frase en pseudo-alemany sense sentit "Gunter glieben glauchen globen" i llavors ridiculitza un "wannabe gangsta" o wigger, persona de raça blanca que emula els gestos, la parla i la vestimenta associats a la cultura afroamericana, particularment al hip-hop. Una forma bromista de parlar sobre la cerca d'identitat personal.
El videoclip fou dirigit per McG i és molt representatiu de la lletra de la cançó. La banda va escollir a l'actor i còmic Seth Green per protagonitzar el videoclip però no va ser possible. Després de diverses audicions amb actors desconeguts, van utilitzar a Guy Cohen, qui també va participar en el videoclip «Why Don't You Get a Job?» en un cameo. Fou inclòs en la compilació Complete Music Video Collection (2005), acompanyat amb l'storyboard del videoclip.
La cançó va aparèixer com a cançó descarregable en el videojoc musical Rock Band el 7 d'octubre de 2008, acompanyat de les cançons «Gone Away» i «Self Esteem». També va aparèixer en el videojoc Guitar Hero: Van Halen el 22 de desembre de 2009. Aprofitant el tema de la cançó fou parodiada en diverses ocasions com per exemple «Pretty Fly for a Rabbi» de Weird Al Yankovic, «Pretty Fly for a Jedi» de The Axis of Awesome o «Pretty Fly for a Draenei».

## Referències

* ↑ «ARIA Charts - Accreditations - 1999 Singles» (en anglès). ARIA Charts. [Consulta: 25 octubre 2015].
* ↑ «The Offspring – Pretty Fly (For A White Guy) (666332 3)» (en anglès). Discogs.com. [Consulta: 13 octubre 2015].
* ↑ «The Offspring – Pretty Fly (For A White Guy) (PRETTY FLY)» (en anglès). Discogs.com. [Consulta: 13 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Pretty Fly (for a White Guy) a Allmusic (anglès)
# Icosàedre tridisminuït

L'icosàedre tridisminuït és un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J$_{63}$). El seu nom, que pren la nomenclatura de Johnson, fa referència a la seva construcció a partir de l'icosàedre regular: se n'eliminen tres piràmides pentagonals, de manera que tres grups de cinc cares triangulars de l'icosàedre regular queden substituïdes per tres cares pentagonals adjacents dos a dos. Curiosament, el seu esquelet té la mateixa seqüència de graus que la cúpula triangular. Té 8 cares (5 triangles equilàters i 3 pentàgons regulars), 15 arestes i 9 vèrtexs. El seu dual és un enneàedre conegut precisament com a dual de l'icosàedre tridisminuït. El seu grup de simetria és C$_{3v}$.

## Referències

* ↑ Hartshorne, Robin. Geometry : Euclid and beyond. Nova York: Springer, 2000, p. 464. ISBN 978-0-387-22676-7.
* ↑ Weisstein, Eric W. «Tridiminished Icosahedron» (en anglès). [Consulta: 21 maig 2020].
# Òxid de níquel (III)

L'òxid de níquel (III) és el compost inorgànic amb la fórmula Ni₂O₃ . No està ben caracteritzat, i de vegades es coneix com a òxid de níquel negre. S'han esmentat traces de Ni₂O₃ a les superfícies de níquel.
L'òxid de níquel (III) s'ha estudiat teòricament des de principis dels anys trenta, donant suport a la seva naturalesa inestable a temperatures estàndard. Una fase pura nanoestructurada del material es va sintetitzar i estabilitzar per primera vegada el 2015 a partir de la reacció del nitrat de níquel (II) amb hipoclorit de sodi i es va caracteritzar mitjançant difracció de raigs X en pols i microscòpia electrònica.

## Referències

* ↑ Greenwood, Norman N. Butterworth-Heinemann. Chemistry of the Elements (en anglès). 2a, 1997. ISBN 978-0-08-037941-8.
* ↑ Aggarwal, P. S.; Goswami, A. (en anglès) The Journal of Physical Chemistry, 65, 11, 1961, pàg. 2105. DOI: 10.1021/j100828a503. ISSN: 0022-3654.
* ↑ Kang, Jin-Kyu; Rhee, Shi-Woo (en anglès) Thin Solid Films, 391, 1, 2001, pàg. 57–61. Bibcode: 2001TSF...391...57K. DOI: 10.1016/S0040-6090(01)00962-2.
* ↑ Cairns, R. W.; Ott, Emil (en anglès) Journal of the American Chemical Society, 55, 2, 01-02-1933, pàg. 527–533. DOI: 10.1021/ja01329a013. ISSN: 0002-7863.
* ↑ Dey, Sayan; Bhattacharjee, Swarupananda; Chaudhuri, Mahua Ghosh; Bose, Raj Shekhar; Halder, Suman (en anglès) RSC Advances, 5, 67, 18-06-2015, pàg. 54717–54726. DOI: 10.1039/C5RA05810D. ISSN: 2046-2069.
# Manti

* Aquest article tracta sobre el poble americà. Si cerqueu el plat, vegeu «Mantı».
Manti és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 3.040 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Manti tenia 3.040 habitants, 930 habitatges, i 742 famílies. La densitat de població era de 601,9 habitants per km².
Dels 930 habitatges en un 46,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 20,2% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,1% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 20,6% entre 25 i 44, un 17,6% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.844 $ i la renda mediana per família de 37.163 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.156 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 12.677 $. Entorn de l'11,4% de les famílies i el 13% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Manti». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Manti». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Notitia Dignitatum

La Notitia Dignitatum és un document de l'Imperi Romà procedent de la Cancelleria Reial que dona detalls de l'administració de l'Imperi, tant de la cort com a nivell provincial. Està datat cap a l'any 400. A vegades se cita com a «Notícia de l'imperi», «Notícies de dignitats», «Descripció de càrrecs», «Notícies imperials» o similars.
El nom, Notitia Dignitatum, deriva de les primeres paraules descriptives als manuscrits: Notitia dignitatum omnium tam civilium quam militarium utriusque imperii occidentis orientisque. hoc documentum rationem reddit de structura et administratione imperii Romani aetate Theodosiana. ultima redactio notitiae dignitatum a primis decenniis saeculi quinti provenit («Llista dels oficials, civils i militars, dels dos imperis, occidental i oriental. Aquest document presenta l'estructura i l'administració de l'Imperi romà durant el temps de Teodosi. La darrera edició de la Notitia Dignitatum és de la primera dècada del segle cinquè»).
N'hi ha còpies dels segles xiv i xv i una còpia en color del 1542, i deriven d'anteriors manuscrits perduts, un dels quals era del segle ix. Els càrrecs que esmenta són les dignitats o els càrrecs més importants de l'Imperi, amb la seva funció i localització, organitzats en:
* Oficials de la cort.
* Vicaris i governadors provincials.
* Comandants militars (magistri militum, comites rei militaris i duces).

## Referències

* ↑ Kajdan, A.P. (ed.). The Oxford Dictionary of Byzantium. Oxford: Oxford University Press, 1991, p. 1496. ISBN 9780195046526.

## Vegeu també

* Legió I Armeníaca

## Enllaços externs

* Notitia dignitatum Bibliotheca Augustana
# Platja de Carranques

La Platja de Carranques, al costat de la platja de Huelgues i La Isla, és una de les tres platges de la parròquia de Perlora, concejo de Carreño, Principat d'Astúries.
Forma part de la Costa Central asturiana, la qual es caracteritza per ser dels pocs trams costaners d'Astúries que no té protecció mediambiental, malgrat que moltes d'elles compten amb una curiosa vegetació a la mateixa platja; de fet, aquesta platja està situada en un entorn paisatgístic de gran interès per la presència d'amb cales, coves i la seva abundant vegetació.

## Descripció

Igual que la petita i propera platja de La Isla, presenta forma de petxina. Posseeix un passeig marítim totalment urbanitzat que partint de la Platja de Candás, arriba fins a la de Xivares, passant entre altres per les de Huelgues, i Tranqueru ; pot considerar-se un passeig de fàcil realització a peu.
Pot accedir-se a la platja mitjançant una escala situada després de la zona d'aparcament que se situa prop d'un càmping.
Quant als serveis amb els quals compta, podem destacar la presència de lavabos, dutxes, papereres, servei de neteja, oficina de turisme, telèfon, senyalització de perill, zona infantil i esportiva, i en temporada estival amb equip de salvament.

## Referències

* ↑ «Playa de Huelgues» (en castellà). Naturaleza y turismo. Arxivat de l'original el 2016-06-05 [Consulta: 20 març 2015].
* 1 2 3 del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 190. ISBN 978-84-8459-669-1.
* 1 2 http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=378 Arxivat 2015-02-16 a Wayback Machine.
* ↑ «playa la palmera,la palmera candas asturias,playas de carreño asturias,playas asturias,playas del cantabrico, y el cantabrico turismo rural y alojamientos en las playas de asturias, casas rurales, alojamientos cerca de playas, casas rurales junto al mar» (en castellà). Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 18 octubre 2018].
# Mantidactylus albofrenatus

Mantidactylus albofrenatus és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Es troba en perill d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Mantidactylus albofrenatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 4 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Mantidactylus cornutus

Mantidactylus cornutus és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Està en perill d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Mantidactylus cornutus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 5 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Mantidactylus curtus

Mantidactylus curtus és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.

## Referències

* Fordham et al (2006). Mantidactylus curtus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 5 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Mantidactylus charlotteae

Mantidactylus charlotteae és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Està en perill d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Mantidactylus charlotteae. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 5 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Mantidactylus corvus

Mantidactylus corvus és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Habita els boscos tropicals i subtropicals, i rius.
Està en perill d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Mantidactylus corvus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 5 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Marc Guéhi

Addji Keaninkin Marc-Israel Guéhi nascut el 13 de juliol de 2000) és un futbolista professional anglès que juga com a defensa central al club Crystal Palace FC i a la selecció anglesa.
Guéhi va passar pel sistema juvenil del Chelsea FC i va fer el seu debut sènior el 2019 abans de passar una temporada i mitja cedit al Swansea City AFC. Es va unir al Crystal Palace el 2021, convertint-se en el tercer fitxatge més car del club, i ha fet més de 100 aparicions al club.
Guéhi ha representat Anglaterra a nivell juvenil i va ser una part clau de la selecció guanyadora de la Copa del Món Sub-17 de la FIFA 2017. Va debutar amb l'equip sènior el 2022 i va ser convocat per disputar l'Eurocopa 2024.

## Palmarès

Anglaterra sub-17
* Copa del Món de futbol sub-17: 2017
* Campionat d'Europa de Futbol sub-17 de la UEFA (finalista): 2017
Individual
* Campionat d'Europa de Futbol sub-17 de la UEFA Equip del torneig: 2017

## Referències

* ↑ «Marc Guéhi: Overview». Premier League. [Consulta: 28 març 2022].
* ↑ «Marc Guehi: Profile». worldfootball.net. HEIM:SPIEL. [Consulta: 28 març 2022].
* ↑ «First Interview with Marc Guéhi». Crystal Palace F.C., 18-07-2021. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ Rostance, Tom «England win sub-17 World Cup: Young Lions fight back to beat Spain in final». , 28-10-2017 [Consulta: 26 setembre 2019].
* ↑ Walker, Andy «Young Lions beaten on penalties in UEFA Euro U17 Championship final». The Football Association, 19-05-2017.
* ↑ «Technical Report – Team of the Tournament». UEFA, 19-05-2017. [Consulta: 26 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Fitxa de Marc Guéhi al web del Crystal Palace FC
* Fitxa de Marc Guéhi al web de la Football Association
* Marc Guéhi – Fitxa i estadístiques a la UEFA
# Marc Helvi Blasió

Marc Helvi Blasió (en llatí Marcus Helvius Blasio) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Hèlvia, i de la família dels Blasió, d'origen plebeu.
Va ser elegit edil plebeu l'any 198 aC i pretor el 197 aC. Va obtenir la Hispània Ulterior com a província que va trobar molt revoltada. Quan ja havia entregat el govern de la província al seu successor, es va haver de quedar a Hispània degut a una llarga malaltia, on hi va estar encara un any més, encetada la revolta de 197 aC. Ja de retorn, amb una guàrdia de sis mil soldats que li havia posat el pretor Appi Claudi, va ser atacat per un exèrcit de vint mil celtibers prop d'Iliturgi, però els atacants van ser derrotats i uns dotze mil van morir. Va ocupar llavors Iliturgi, segons Quint Valeri Ànties. Aquesta victòria li va valdre una ovació concedida pel senat el 195 aC, però no va poder optar al triomf en haver lluitat a la província d'un altre. L'any 194 aC va ser un dels Triumviri coloniae deducendae que van fundar la colònia romana de Sipontum a la Pulla.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 492.
# Maria Rosa Roca Castelló

Maria Rosa Roca Castelló (Burjassot, 14 de setembre de 1954) és una metgessa i política valenciana, diputada a les Corts Valencianes en la VII i VIII legislatures.

## Biografia

Llicenciada en medicina, de 1995 a 2000 fou directora de l'Hospital Arnau de Vilanova, de 2000 a 2001 directora general d'Atenció al Pacient i en 2002 Directora general d'Assistència Sanitària.
Militant del Partit Popular, ha estat portaveu del PP a l'ajuntament de Godella i alcaldessa de 2003 a 2007, així com diputada per la província de València a les eleccions a les Corts Valencianes de 2007 no renovant l'acta a les eleccions de 2011, no obstant accedí a l'acta el juliol de 2013 en substitució d'Alicia de Miguel i la renúncia del seu precedent a la llista, l'alcalde de Paterna Lorenzo Agustí.

## Referències

* ↑ «Corts Valencianes - Fitxa del diputat/ada», 23-09-2015. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 16 juliol 2024].
* ↑ «Lorenzo Agustí renuncia al escaño dejado por De Miguel». Levante-EMV, 24-07-2013. [Consulta: 27 desembre 2013].
Càrrecs públics :
| Precedit per: Enrique Bargues | Alcaldessa de Godella 2003 - 2007 | Succeït per: Salvador Soler Chulià |