OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Daniel Varela Suances-Carpegna

Daniel Varela Suances-Carpegna (Lugo, 1 d'abril de 1951) és un advocat i polític gallec, diputat al Parlament Europeu. El 1973 es llicencià en dret a la Universitat de Santiago de Compostel·la i el 1980 es diplomà a l'Escola Diplomàtica, on el 1985 s'especialitzà en assessoria legal de la Comissió Europea.
Alhora milità al Partit Popular. De 1985 al 1993 treballà com a assessor jurídic de la Xunta de Galícia i de 1990 a 1992 fou comissari del govern gallec a l'Exposició Universal de Sevilla de 1992. Fou elegit diputat del PP a les eleccions al Parlament Europeu de 1994, 1999 i 2004. Dins el Parlament Europeu, de 1999 a 2002 fou president de la Comissió de Pesca, i de 2004 a 2007 vicepresident de la Comissió de Comerç Exterior. També fou coordinador de pesca i de seguretat marítima del grup parlamentari del Partit Popular Europeu. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Galícia de 2016.

## Referències

* ↑ Fitxa del Parlament Europeu
* ↑ Fitxa del Parlament de Galícia
* ↑ «Diputats per Lugo, 2016». Arxivat de l'original el 2016-10-02. [Consulta: 25 juny 2017].
# Josep Tuneu i Gassó

Josep Tuneu i Gassó (Manresa, 1887 - 1967) va ser un metge i polític català.

## Biografia

Estudià medicina a la Facultat de Barcelona. Després d'exercir a Sant Salvador de Guardiola, s'instal·là al carrer de la Canal de Manresa. A l'inici de la dècada dels trenta fundà la Clínica Manresana o Clínica Tuneu. Va començar a practicar la traumatologia i la cirurgia en general. Fou el metge titular de l'Ajuntament de Manresa i responsable del servei de tuberculosi als Dispensaris Municipals des de l'any 1932.
Fou president de l'entitat Palestra a Manresa i un dels fundadors d'Amics del Teatre. A banda d'aficions musicals i teatrals, militava a Estat Català i era un fervent partidari de Batista i Roca. Amb Valentí Vallès introduí el moviment dels Minyons de Muntanya a Manresa.

## Referències

* ↑ Joaquim Aloy, Jordi Basiana i Pere Gasol La República a Manresa en un clic (1931-1936)
# John Mainwaring

John Mainwaring (Drayton Bassett, 4 d'agost de 1724 - Cambridge, 15 d'abril de 1807) va ser un teòleg anglès i el primer biògraf del compositor Georg Friedrich Händel. Va ser membre del Saint John's College (Cambridge) i es va convertir en rector de la parròquia de l'església Stretton, Shropshire i posteriorment professor al Divinity, a Cambridge. El 1760, un any després de la mort de Händel, va publicar de forma anònima una biografia titulada Memoirs of the Life of the Late George Frederic Handel.
Més de la meitat d'aquesta biografia està centrada en els anys anteriors a 1712, quan Händel es va traslladar a Londres. Per tant, se suposa que va rebre informació del propi Händel sobre la seva vida primerenca o de John Christopher Smith. Les seccions Catalogue i Observations són addicions a les Memoirs realitzades per altres autors. Charles Jennens va posseir una còpia de les Memoirs i va proporcionar el llibre amb comentaris crítics a Semele i Benedetto Pamphili.
El 1761, Johann Mattheson va publicar una traducció més estesa amb comentaris en la biografia de Mainwaring. Es van publicar reimpressions en facsímil de les Memoirs el 1964 i 1975.

## Obra

* R. and J. Dodsley. Memoirs of the Life of the Late George Frederic Handel: To which is Added a Catalogue of His Works and Observations Upon Them, 1760.

## Referències

* ↑ Burrows, 1994, p. 465.
* ↑ National Portrait Gallery. Handel. A Celebration of his Life and Times 1685–1759.
* ↑ «Archaeological investigations at Rectory Wood, Church Stretton». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 18 febrer 2016].
* ↑ Burrows, 1994, p. 3.

## Bibliografia

* Burrows, Donald. Handel. Oxford University Press, 1994. ISBN 0-19-816470-X.
* Beeks, Graydon. Memoirs of the Reverend John Mainwaring, a Handelian biographer. Pendragon Press, 1995, p. 79–101 (Festa musicologica: essays in honor of George J. Buelow). ISBN 094519370X.
# John Perry Barlow

John Perry Barlow (Wyoming, 3 d'octubre de 1947 - San Francisco, Califòrnia, 7 de febrer de 2018) fou un poeta, assagista, i ramader estatunidenc retirat a Wyoming, activista polític que ha estat a vegades associat tant amb el partit Demòcrata com amb el Republicà, així com en l'articulació de moltes solidaritats polítiques llibertàries. Va ser ex-lletrista de la banda Grateful Dead. També fou conegut per ser un ciberllibertari i com un dels membres fundadors de la Electronic Frontier Foundation. Des de maig de 1998 fou membre del «Berkman Center» de la Harvard Law School Center for Internet and Society.
També fou conegut per ser l'autor del text Una declaració d'independència del ciberespai.

## Referències

* ↑ Cohn, Cindy «John Perry Barlow, Internet Pioneer, 1947-2018» (en anglès). Electronic Frontier Foundation, 07-02-2018.
* ↑ Brian Doherty. «John Perry Barlow 2.0» (en anglès). reason.com, agost/setembre 2004. [Consulta: 7 abril 2010].
* ↑ «John Perry Barlow» (en anglès). Berkman Center for Internet and Society. [Consulta: 7 abril 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2011-01-08 a Wayback Machine.(anglès)
# Jebero

Jebero (Chebero, Xebero, Xihuila) és una llengua amazònica moribunda parlada pels jeberos, Perú. Només el parlen un nombre reduït d’adults ancians (uns 30 de 2.500 individus) i pertany a la família cahuapanesa juntament amb chayahuita.

## Fonologia
### Vocals

Fonemes monoftongs :
| | Anterior | Central | Posterior |
| Tancada | i | | u |
| Mitjana | | ɘ | |
| Oberta | | a | |
* /i/ varia entre el frontal tancat sense arrodonir [i], el frontal gairebé tancat sense arrodonir [i̞] i el frontal mitjà sense arrodonir [e].
* /u/ vvaria entre [ʊ] arrodonit gairebé a prop gairebé a prop i mig a darrere dèbilment arrodonit [o̜], sent la darrera realització la que més habitual.
* /ɘ/ varia entre mitjana gairebé anterior arrodonida [ɛ̽] i mitjana tencada sense arrodonir [ɘ].
** /ɘ/ és més curta que les altres vocals, sobretot entre consonants sense veu.
** The sequence /ɘn/ is sometimes realized as a syllabic [n̩].
* /a/ varia entre oberta central no arrodonida [ä] i anterior retractada gairebé oberta [æ̠]. La carta vocàlica a Valenzuela i Gussenhoven (2013) posa /a/ en la posició central gairebé oberta [ɐ].
** En síl·labes tancades, /a/ es realitza com a central oberta mitjana sense arrodonir [ɜ].

### Consonants

Fonoemes consonàntics :
| | | Labial | Alveolar | Palatal | Velar | Glotal |
| Nasal | Nasal | m | n | ɲ | | |
| Oclusiva | Oclusiva | p | t | tʃ | k | ʔ |
| Fricativa | Fricativa | | s | ʃ | | (h) |
| Vibrant | plana | | r | | | |
| Vibrant | glotalitzada | | ˀr | | | |
| Aproximant | central | w | ð | j | | |
| Aproximant | lateral | | l | ʎ | | |
* /m, p/ són bilabiald, mentre que /w/ és velar labialitzada.
* /tʃ/ és una africada, en lloc d'una oclusiva. Tot i això, s'ha col·locat a la taula a d’aquesta manera per estalviar espai.
* /n, t, ð, l/ són laminal denti-alveolar [[n̪], [t̪], [ð̪], [l̪]].
** En la cosa sil·làbica, /n/ es realitza amb un contacte més ampli, màxim dentoalveolo-velar [n̪͡ŋ].
** Després d'/u, a/, el contacte denti-alveolar sovint no es fa, cosa que fa que /n/ soni més com un velar nasal [ŋ].
** /ð/ de vegades pot sonar com si fos la consonant lateral, però mai es realitza com a lateral.
* /ɲ, ʎ/ són dentoalveolo-palatal [[ɲ̪], [ʎ̪]].
** /ʎ/ de vegades es realitza com una fricativa feble [ʎ̪˔].
* /h/ només es produeix en la interjecció afirmativa [ahã].
* /r/ es realitza com una bategant [ɾ] a l'aparició de la síl·laba i com una vibrant [r] en la coda sil·làbica.
* /ˀr/ és uan bategant glotalitzada [ˀɾ]. Intervocalicalment, és realitzada com una seqüència [ɾʔ].

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Valenzuela i Gussenhoven, 2013, p. 101.
* 1 2 3 Valenzuela i Gussenhoven, 2013, p. 98.
* 1 2 3 4 5 6 Valenzuela i Gussenhoven, 2013, p. 100.

## Bibliografia

* Valenzuela, Pilar M. & Gussenhoven, Carlos (2013), "Shiwilu (Jebero)", Journal of the International Phonetic Association 43 (1): 97–106, doi:10.1017/S0025100312000370, <http://gep.ruhosting.nl/carlos/shiwilu_jipa19.pdf>
* (castellà) Butler, Lindsay Kay, Diccionario Shiwilu-Castellano, Castellano-Shiwilu Arxivat 2021-07-24 a Wayback Machine.
# José Carlos Nepomuceno Mozer

José Carlos Nepomuceno Mozer (Rio de Janeiro, Brasil, 19 de setembre de 1960) és un exfutbolista brasiler. Va disputar 32 partits amb la selecció del Brasil.

## Referències

* ↑ National Football Teams
* ↑ «Todos os brasileiros - 1990» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# José Jesús Perera López

Jesús Perera López (Olivença, 12 d'abril de 1980) és un exfutbolista extremeny, que ocupava la posició de davanter.
Comença a destacar al filial del RCD Mallorca. El 2001 marxa a l'Albacete Balompié, i a l'any següent, aconsegueix ser el màxim golejador de la Segona Divisió espanyola amb l'equip manxec. Això possibilita el seu retorna al RCD Mallorca, ara al primer equip.
A la màxima categoria no arriba a despuntar ni al conjunt mallorquí ni al Celta de Vigo, que el fitxa al mercat d'hivern de la temporada 05/06. El 2008 recala al Rayo Vallecano, que el cedeix a l'any següent a l'Elx CF. La temporada 2011/12 la va jugar a la Segona Divisió B, amb l'Atlètic Balear, on es va convertir en el Pichichi de la Segonda B fent, com el seu club, una molt bona temporada. Però al mercat d'hivern de la temporada 2012/13, l'extremeny fitxa pel Gimnàstic de Tarragona.
# Joan Casas, advocat

Joan Casas (Reus, segles XVIII - XIX) va ser un advocat conservador català, alcalde de Reus dues vegades.
L'historiador reusenc Andreu de Bofarull diu d'ell que estava vinculat als sectors absolutistes de la ciutat. Va substituir l'1 de gener de 1815 al també advocat conservador Joan Magrinyà, que havia estat nomenat alcalde per decret quan Ferran VII va derogar la Constitució de Cadis a l'agost de 1814. En prendre possessió va organitzar la repressió sistemàtica dels avenços que havia aportat la Constitució de 1812. Va facilitar l'ocupació dels convents que havien estat desallotjats durant la Guerra del francès i va cedir espais i habitatge als nous familiars de la Inquisició restaurada. Va haver de fer front, tot i els pocs diners que quedaven a les arques municipals, a la reconstrucció i millora de l'estructura de la vila. El juliol de 1816 es van començar les obres de remodelació i sanejament del Port de Salou, i hi va anar l'ajuntament en ple, presidit per l'alcalde. Es va fer una festa i una missa solemne. L'acte estava presidit també pel governador de Tarragona, Comte d'Espanya i per l'enginyer responsable de l'obra Timoteo Roch. Aquell any també va començar un plet contra el Capítol de canonges de la Seu de Tarragona per veure si recuperava uns diners que el Mariscal Suchet s'havia emportat a la ciutat veïna en qualitat de préstec de guerra, plet que el 1817, quan va cessar d'alcalde, no havia estat resolt. Va organitzar una xarxa per a descobrir els membres de diverses lògies maçòniques que operaven a Reus i a la comarca i que instaven a l'exèrcit i al poble a un aixecament en defensa de la Constitució derogada. A Reus va fer empresonar un grup de joves afiliats a una lògia.
Va tornar a ser alcalde de Reus el novembre de 1823 de manera breu, quan Ferran VII va iniciar la Dècada ominosa, posant fi al Trienni liberal amb els Cent mil fills de Sant Lluís. Per decret del nou governador militar, va ser nomenat per dirigir la ciutat, donats els seus antecedents conservadors. El seu primer mandat va ser fer treure i esmicolar la placa que hi havia a la Plaça del Mercadal que li donava el nom de Plaza de la Constitución, i substituir-la per una altra que deia Plaza del Rey. Va organitzar una gran rebuda al Baró d'Eroles quan aquest va entrar a Reus al davant de les seves tropes formades per 4.000 homes, i va organitzar la primera repressió sistemàtica contra els liberals. Va acabar l'any amb unes festes públiques a la nova Plaça del Rei.

## Referències

* 1 2 Bofarull, Andreu de. Anales históricos de Reus desde su fundación hasta nuestros días. Reus: Imp. de la V. e Hijo de Pedro Sabater, 1866, p. 239-241.
* ↑ "Actes Municipals 1815-1816". Folis 385-386
# José Antonio Cotrina

José Antonio Cotrina (Vitòria, Espanya, 8 de juliol de 1972) és un escriptor espanyol que aborda principalment els gèneres de fantasia, ciència-ficció i terror. És conegut per les seves novel·les ambientades en l'Univers Entre Línies i per la seva trilogia de novel·les El Ciclo de la Luna Roja.
Es va llicenciar en Publicitat i Relacions Públiques, encara que es dedica a la narrativa fantàstica en tots els seus vessants. Va començar a publicar a principis dels noranta, relats en la seva major part, fins a fer el salt a la novel·la amb Las fuentes perdidas l'any 2003, la primera de les seves novel·les enclavada a l'Univers Entre Línies. Des de llavors ha orientat la seva carrera cap a la literatura juvenil, amb obres com La casa de la Colina Negra, la trilogia El Ciclo de la Luna Roja, La canción secreta del mundo i El fin de los sueños, escrit amb Gabriella Campbell. Ha guanyat diversos premis, entre ells el Premi UPC de novel·la curta de ciència-ficció per Salir de Fase, el premi Alberto Magno, del qual ha estat guanyador en diverses ocasions i el premi Kelvin a la millor novel·la de fantasia juvenil per Las puertas del infinito, escrita al costat de Víctor Conde.

## Referències

* ↑ «La Tercera Fundación». [Consulta: 9 novembre 2019].
* ↑ País, Ediciones El «Reportaje | Una de 'nómadas perpétuos'» (en castellà). El País [Madrid], 16-11-2002. ISSN: 1134-6582.
* ↑ DRAGARIA. «Premio Kelvin 505 de ficción en categoría juvenil» (en castellà), 12-07-2017. [Consulta: 9 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Web oficial de José Antonio Cotrina
# José Antonio Colomer i Guiu

José Antonio Colomer i Guiu (?, 1952) és un banquer català que des del juliol del 2014 és membre del consell d'administració de la banca vaticana o Institut per a les Obres de Religió, en substitució de Manuel Soto Serrano, on treballa en un equip presidit per Jean-Baptiste de Franssu. Amb nacionalitat espanyola i peruana, ha estat alt directiu del grup BBVA a l'Amèrica Llatina i membre de la junta de Joan Laporta del FC Barcelona.

## Referències

* 1 2 Val, Eusebi «El catalán José Antonio Colomer, en el consejo de la banca vaticana». La Vanguardia, 09-07-2014 [Consulta: 10 juliol 2014].
# Julia de usucapionibus

La lex Julia de usucapionibus va ser un antiga llei romana establerta per August que podria ser part de la llei Julia de vi privata. Prohibia la usucapió (possessió) de lesoses que s'havien adquirit per mitjà de la força.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 97 [Consulta: 29 abril 2022].
# Jurassic Park (videojoc recreatiu)

* Per a altres significats, vegeu «Jurassic Park».
Jurassic Park és un videojoc arcade de rail shooter desenvolupat per Sega el 1994. En la jugabilitat és més comú en el gènere de rail shooter en els videojocs com Operation Wolf, els jugadors ataquen des del vehicle utilitzant armes de foc, llavors aquí es necessita la palanca de control per jugar, com una pistola magnètica. Hi ha una continuació del videojoc anomenat The Lost World: Jurassic Park que torna a les màquines arcade el 1997. El joc s'emmarca en els dos equips de InGen que aterren a l'Illa Nublar per netejar després l'illa de l'incident de la pel·lícula de 1993. Han d'evitar els dinosaures. També hi ha tanques i barricades per protegir-se. El joc acaba quan els dos equips es tornen a veure.

## Llista de dinosaures

* Tyrannosaurus rex
* Velociraptor
* Gallimimus
* Triceratops
* Dilophosaurus
* Pteranodon
* Ankylosaurus
* Brachiosaurus
* Ichthyosaurus

## Nivells & dinosaures
### Àrea 1

* Tyrannosaurus rex
* Velociraptor
* Gallimimus
* Triceratops
* Dilophosaurus
* Pteranodon
* Ankylosaurus
En aquest nivell, els jugador(s) han de disparar a un T-Rex, anar a la cova i eliminar els velociraptors. Quan s'acaba la cova, entren en un camp on han de disparar a Gallimimus i Triceratops

### Àrea 2

* Ankylosaurus
* Brachiosaurus
* Ichthyosaurus
* Pteranodon
* L'enemic final de Tyrannosaurus rex

### Àrea 3

* Velociraptor
* Triceratops
* Pteranodon

### Àrea 4

* Velociraptor
* Gallimimus
* Pteranodon
* Triceratops
* Dilophosaurus
* Enemics finals de Tyrannosaurus rex

## Vegeu també

* Parc Juràssic
* Videojocs de Jurassic Park

## Enllaços externs

* El videojoc a Killer List of Videogames (anglès)
# José García Aldave

José García Aldave, marquès de Guelaya (Caracas, 1 d'agost de 1845 - Madrid, 28 d'abril de 1914) fou un militar espanyol, capità general de València durant el regnat d'Alfons XIII.

## Biografia

El 9 d'agost de 1861 va ingressar a l'Acadèmia d'Enginyers de Guadalajara i en setembre de 1865 passà a l'Escola d'Estat Major. En 1869 assolí el grau d'alferes, el 1870 el de tinent i el 1871 el de capità. Aleshores fou destinat a Cuba, on va participar amb la lluita contra els rebels mambises; en 1875 ascendí a comandant i fou nomenat cap d'Estat major de Santiago de Cuba. Després dels combats de Baños Calientes, Los Negros, Brazo Escondido i Cayo Rey fou ascendit a tinent coronel. Després del Conveni de Zanjón el 12 de febrer de 1878 fou ascendit a coronel. Participà novament en l'anomenada Guerra Chiquita (1879-1880) i en 1881 fou destinat a la Península. De 1881 a 1883 fou cap d'Estat Major a la capitania general de Galícia, i després fou destinat novament a Cuba, on va combatre les partides de guerrillers a l'Havana, Matanzas i Pinar del Río. Tornà a la Península en 1893, però en 1895 fou embarcat novament cap a Cuba a combatre el moviment independentista. En 1898 fou ascendit a general, i després de la guerra hispano-estatunidenca va tornar definitivament a la Península.
En 1900 fou nomenat governador militar de València, i al desembre de 1901 de Múrcia i Cartagena. Va romandre en el càrrec fins 1907, quan fou nomenat governador militar de Ceuta. Des del seu càrrec va aprofitar per reforçar les defenses i penetrar a la regió de Tetuan. En 1910 fou ascendit a tinent general i nomenat capità general de Melilla, on va planificar les accions defensives de la plaça durant la guerra de Melilla. El 25 de desembre de 1912 va cessar en el càrrec i en març de 1913 fou nomenat Capità general de València (III Regió Militar). Alhora, el rei Alfons XIII li concedí el títol de marquès de Guelaya. El 5 de març de 1914 fou nomenat comandant general del Cos i Caserna d'Invàlids. Va morir un mes més tard a Madrid.
El seu fill, José García-Aldave Mancebo, va ser governador militar d'Alacant en esclatar la guerra civil espanyola i fou afusellat pel govern de la II República el 18 de gener de 1937.

## Referències

* ↑ José García Aldave, Real Academia de la Historia
* ↑ García Aldave, marqués ‘non nato’ de Guelaya, El faro de Ceuta
# José Gangoso Gil

José Gangoso Gil, més conegut com a Fano (Valladolid, 21 d'octubre de 1966) és un exfutbolista castellanolleonès, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Reial Valladolid, tot debutant amb el primer equip en un encontre de la 84/85, en el qual marcaria. Dos anys després tornaria a aparèixer amb el primer equip, a partir d'ara amb certa continuïtat fins a 1991, encara que sent sempre suplent i amb un total de 33 partits.
La temporada 91/92 serà cedit al Nàstic de Tarragona i a l'any següent fitxa per la Cultural Leonesa.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# José Neira Jarabo

José Neira Jarabo (c. 1906-1941) va ser un anarquista espanyol.

## Biografia

Electricista de professió, estava afiliat a la CNT-FAI. Després de l'esclat de la Guerra civil es va unir a les milícies anarquistes, on va exercir diversos llocs. El gener de 1937 va ser nomenat comandant de la 59a Brigada Mixta, unitat amb la qual va intervenir en la batalla de l'Alfambra; la seva unitat va sofrir tals baixes que seria dissolta. L'agost de 1938 va rebre el comandament de la 36a Divisió, al front d'Extremadura. Capturat pels franquistes al final de la contesa, seria empresonat.
Va ser afusellat al Cementiri de l'Este Madrid el 26 de setembre de 1941.

## Referències

* ↑ Engel, 1999, p. 215.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 296.
* ↑ Núñez i Rojas, 1997, p. 215.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: San Martín, 1981.
* Núñez, Mirta; Rojas, Antonio. Consejo de guerra: los fusilamientos en el Madrid de la posguerra (1939-1945). Madrid: Compañía Literaria, 1997.
# Els nàufrags (Santiago Rusiñol)

Els nàufrags és un drama en tres actes de Santiago Rusiñol, estrenat per primera vegada al teatre Novedades de Barcelona, la nit del 13 d'octubre de 1917, sota la direcció d'Enric Borràs.

## Repartiment de l'estrena

* Irena: Assumpció Casals
* Cristina: Antònia Baró
* Daniel: Enric Borràs
* Valentí: Pius Daví
* Martí: August Barbosa
* Nasi: Vicent Daroqui
* Ramon: Ramon Tort

## Referències

* ↑ Barcelona: Antoni López, Llibreter, Llibr. Espanyola, [1917 o post.] Col·lecció Almirall de Teatre Català (Biblioteca de Catalunya)
* ↑ Institut del Teatre. «Antònia Baró Sanz». Enciclopèdia de les Arts Escèniques Catalanes. [Consulta: 20 març 2021].
# José Nehin

José Nehin (13 d'octubre de 1905 - 16 de desembre de 1957) fou un futbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1934.

## Referències

* ↑ 1934 FIFA World Cup Italy Arxivat 2011-09-19 a Wayback Machine.
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 28 febrer 2018].
# José María Montesinos Amilibia

José María Montesinos Amilibia (Sant Sebastià, 13 de novembre de 1944) és un matemàtic espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.
El 1967 es llicencià en matemàtiques a la Universitat Complutense de Madrid, on s'hi doctorà el 1971 amb la tesi Sobre la conjetura de Poincaré y los recubridores ramificados sobre un nudo. De 1967 a 1979 treballà com a professor a la Universitat Complutense i de 1979 a 1981 a la Universitat de Saragossa. Després ha estat catedràtic de geometria analítica i topologia a la Universitat Autònoma de Madrid (1981-1982), a la Universitat de Saragossa (1982-1986) i a la Universitat Complutense de Madrid (des de 1986).
El 1976 ingressà a l'Institut d'Estudis Avançats de Princeton i de 1985 a 1987 fou membre del Mathematical Sciences Research Institute. Ha treballat la teoria de nusos amb Ralph Hartzler Fox i Laurent C. Siebenmann aprofità part del seu treball en el que ha anomenat nusos de Montesinos.
El 1989 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, i va prendre possessió de la seva medalla el 1990 amb el Nudos, cristales y números: Aspectos de la topología de baja dimensión.

## Articless

* A representation of closed, orientable 3-manifolds as 3-fold branched coverings of S3, a Bull. AMS (1974)
* Surgery on links and doubled branched covers of S3, a Knots, groups and 3-manifolds en honor de R.H. Fox, Annals of Math. Studies, 84 (1975)
* Variedades de Seifert que son recubridores cíclicos ramificados de dos hojas, a Bol. Soc. Mat. Mexicana (1973).
* Cristalografía y arte, Revista de la Real Academia de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales, ISSN 1137-2141, Vol. 103, Nº 1, 2009

## Referències

* ↑ José María Montesinos Arxivat 2016-04-21 a Wayback Machine. al El Árbol de las Matemáticas
* ↑ Biografia Arxivat 2016-04-28 a Wayback Machine. al web de la RAC

## Enllaços externs

* Treballs de José Maria Montesinos Amilibia al documat de la Universitat de la Rioja