OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Portici

Portici és un municipi de la Ciutat metropolitana de Nàpols a la Campània (Itàlia)

## Curiositats

Marià Fortuny hi pintà les seves darreres -i més creatives- pintures el 1874, i el compositor neerlandès Eduard de Hartog va escriure una òpera amb el mateix nom Portici.
# Pretty Bayou

Pretty Bayou és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 3.519 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pretty Bayou tenia 3.519 habitants, 1.421 habitatges, i 1.048 famílies. La densitat de població era de 689,7 habitants/km².
Dels 1.421 habitatges en un 25,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,3% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 29,8% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.347 $ i la renda mediana per família de 56.856 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.261 $ mentre que les dones 29.185 $. La renda per capita de la població era de 26.930 $. Entorn del 4% de les famílies i el 6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pretty Bayou». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pretty Bayou». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pretty Peaches

Pretty Peaches és una pel·lícula de comèdia pornogràfica nord-americana de 1978 dirigida per Alex de Renzy i estrenada durant l'Edat d'Or del Porno. La pel·lícula és protagonitzada per Desireé Cousteau com a Peaches, descrita com "una dona sense preocupacions que s'enfonsa alegrement per la vida sense cap mena de preocupació". A la pel·lícula té un accident de cotxe després del casament del seu pare (John Leslie) i queda inconscient. La troben dos homes que s'aprofiten d'ella, abans d'oferir-se a ajudar-la quan es fa evident que té amnèsia.
Pretty Peaches era molt influïda per Candy de Terry Southern i Mason Hoffenberg, un homenatge al Candide de Voltaire.
Mentre que la pel·lícula inclou violència sexual, inclosa la violació lesbiana i un ènema forçat en un lavabo públic, una seqüència que es va eliminar de la majoria de llançaments de vídeos l'actitud irònica de la pel·lícula la manté al ritme. L'estrena en VHS d'Astronics/Telecine, Ltd. de la pel·lícula no està tallada amb l'escena d'ènema forçat intacta. Cousteau va rebre el premi a la millor actriu de l'Adult Film Association of America el 1978 per la seva actuació a la pel·lícula.
L'èxit de la pel·lícula va donar lloc a dues seqüeles, ambdues dirigides per Renzy:: Pretty Peaches 2 (1988) i Pretty Peaches and the Quest (1991) amb Siobhan Hunter i Keisha en els papers principals del 1988 i 1991 respectivament.

## Referències

* ↑ Pretty Peaches plot summary derived from information at www.gamelinkk.com
* ↑ «All-American Deep-Dish Comedy: PRETTY PEACHES (1978)». The Exploding Kinetoscope. [Consulta: 27 setembre 2013].
* ↑ «All-American Deep-Dish Comedy: PRETTY PEACHES (1978)». [Consulta: 28 setembre 2013].
* ↑ "Silver Spoonfuls: A Star Is Porn," High Society magazine, November 1979, pp. 8-9.
* ↑ Jules Griffon, "The Third Annual Erotica Awards", Adam Film World, Vol. 7, No. 8, January 1980, pp. 24–27.

## Enllaços externs

* Tràiler de Pretty Peaches a Vimeo
# Preproducció

Preproducció és el procés de preparació tots els elements implicats en una pel·lícula, obra de teatre, o altres espectacles.
A la indústria del cinema, la preproducció normalment només comença una vegada que un projecte ha estat desenvolupat i té la llum verda per la seva producció. En aquesta etapa un projecte ha d'estar plenament finançat i tenir la majoria dels elements clau com repartiment principal, director i director de fotografia, així com un guió cinematogràfic que sigui satisfactori per a tots els financers. També pot significar que els actors de la pel·lícula estiguin a punt per rodar la pel·lícula.
Durant la preproducció, el guió és dividit en escenes individuals i totes les localitzacions, repartiment, vestuari, efectes especials i efectes visuals queden identificats. S'elabora un pla extremadament detallat i els arranjaments es fan perquè els elements necessaris estiguin disponibles per fer la pel·lícula en el calendari previst. Es construeixen els escenaris, es lloga l'equip, es tanquen els acords financers i es marca una data pel començament de la fotografia. En algun moment de la preproducció hi haurà una lectura completa del guió on assisteixen normalment tots els membres del repartiment que parlen, tots els caps de departaments, financers, productors, publicistes, i naturalment el director.
Tot i que el guionista encara hi pot estar treballant, el guió cinematogràfic generalment queda bloquejat i les escenes numerades al començament de la preproducció per evitar confusions. Això significa que tot i que encara es poden fer addicions i supressions, qualsevol escena particular sempre caurà a la mateixa pàgina i tindrà el mateix número d'escena.

## Detall activitats

* Elaboració del guió tècnic i storyboard
* Disseny de la posada en escena
* Disseny de la escenografía
* Disseny de vestuari
* Disseny del maquillatge
* Disseny de Perruqueria
* Establiment dels elements que configuren l'attrezzo
* Reunió amb els caps d'equip
* Recerca de localitzacions.
* Càsting d'actors. Assaigs amb actors. Lectura de guió. Assaigs de guió. Assaigs en l'escenari.

## Vegeu també

* Director de fotografia
* Productor
* Guió cinematogràfic
* Storyboard
Viccionari
# Primer ministre

El primer ministre (en femení, la primera ministra) és el ministre de més alt rang del gabinet o Consell de ministres de la branca executiva del govern d'un sistema parlamentari. Entre les seves tasques figura nomenar als altres ministres i presidir les deliberacions del Consell de ministres. Per damunt d'ells només hi sol haver el cap d'Estat (un monarca o un president), que normalment té una funció representativa. El primer ministre sol ser nomenat pel cap d'Estat, prèvia recomanació o proposta del parlament, i normalment és el cap de files del partit més votat a les eleccions legislatives. En la majoria dels casos, depenent de la constitució de cada estat, el primer ministre i la resta dels ministres del gabinet són alhora membres del parlament. No obstant això, en els sistemes semipresidencialistes un primer ministre és l'oficial que ha estat designat per a gestionar el servei civil i el govern interior de l'Estat sota les ordres del cap d'Estat (el president) amb qui comparteix el poder executiu actiu.
Encara que tenen gairebé les mateixes característiques i responsabilitats executives dels primers ministres, en alguns estats, aquest càrrec pot rebre altres noms, com ara President del govern a Espanya, Canceller a Àustria i Alemanya, Ministre-President als estats federals alemanys i belgues, President del Consell de Ministres a Itàlia, Taoiseach a la República d'Irlanda, o premier a les províncies constituents del Canadà.

## Referències

* ↑ «Prime minister | Role, Powers & Responsibilities | Britannica» (en anglès), 29-01-2024. [Consulta: 29 gener 2024].
* ↑ «Primer ministro - Definicion.de» (en castellà). [Consulta: 2 febrer 2024].
* ↑ Ancien Régime in Encyclopédie Larousse ("Après 1661, Louis XIV impose une nouvelle formule, qui joue à la fois sur les ministres et sur les conseils, sans accepter la primauté d'un ministre.")
* ↑ «premier - Treccani» (en italià). [Consulta: 3 febrer 2024].
* ↑ «primer ministre | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 febrer 2024].

## Vegeu també

* Cap de govern
* Governador general
* Llista de caps d'Estat i de govern actuals
* Primer ministre de França
* Sistema de Westminster
# Proceratophrys avelinoi

Proceratophrys avelinoi és una espècie de granota que viu a l'Argentina, el Brasil i, possiblement també, al Paraguai.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lavilla, E., Kwet, A., Garcia, P. & Faivovich, J. 2004. Proceratophrys avelinoi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 de gener de 2008.
# Proceratophrys fryi

Proceratophrys fryi és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Gonçalves da Cruz, C.A. & Peixoto, O.L. 2004. Proceratophrys fryi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 de gener de 2008.
# QV60

QV60 és la tomba de Nebettaui, la filla i Gran Esposa Reial de Ramsès II, pertanyent a la dinastia XIX. Està situada a la Vall de les Reines, a la ribera occidental del Nil, a Egipte.
Champollion i Lepsius van fer referència a aquesta tomba, que posteriorment va ser excavada per Ernesto Schiaparelli, director del Museu Egipci de Torí.
Lepsius la va descriure breument, classificant-la amb el número 6 de la seva llista.

## Descripció

La tomba està composta per un vestíbul, una càmera lateral i una cambra funerària. Al mur esquerre de la primera càmera hi ha representats 41 jutges, cadascun amb una ploma al cap. Nebettaui apareix oferint una estàtua de Maat a una figura asseguda, el tocat de la qual està coronat amb dues plomes. A la segona cambra Nebettaui es mostra davant Horus i exhibeix els seus títols més importants: L'Osiris, Filla del rei, Gran Esposa Reial, Senyora de les Dues Terres i Senyora de l'Alt i Baix Egipte.
En una de les escenes, Nebettaui llueix un tocat especial: una corona de voltor amb uraeus, coronada per un mode que sosté diverses flors. Aquest tocat específic va representar únicament les reines Nebettaui, Isis Ta-Hemdjert (tomba QV51, de l'època de Ramsès III-Ramsès IV), i la reina Tyti (tomba QV52, de la dinastia XX). Una versió anterior d'aquesta corona va ser usada per la princesa-reina Sitamón, la filla i esposa d'Amenofis III. Per tant, podria ser una referència a la seva similar posició (encara que la unió amb germanes o mig germanes era comuna entre els faraons, només Amenhotep III, Akenatón i Ramsès II van prendre també filles com a esposes).
La tomba va ser transformada en una capella cristiana durant el període copte.

## Referències

* ↑ Denkmaeler aus Aegypten und Aethiopien nach den Zeichnungen der von Seiner Majestät dem Koenige von Preussen, Friedrich Wilhelm IV., nach diesen Ländern gesendeten, und in den Jahren 1842–1845 ausgeführten wissenschaftlichen Expedition auf Befehl Seiner Majestät. 13 vols. Berlin: Nicolaische Buchhandlung. (Reprinted Genève: Éditions de Belles-Lettres, 1972)
* 1 2 Porter, Bertha and Moss, Rosalind, Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Statues, Reliefs and Paintings Volume I: The Theban Necropolis, Part 2. Royal Tombs and Smaller Cemeteries, Griffith Institute. 1964, pp. 766–767
* ↑ Kitchen, K.A., Ramesside Inscriptions, Translated & Annotated, Translations, Volume II, Blackwell Publishers, 1996
* ↑ van Sicklen: A Ramesside Ostracon of Queen Isis; Journal of Near Eastern Studies 1974
# Pío Cabanillas

Pío Cabanillas és el nom dels següents personatges:
* Pío Cabanillas Gallas (1923-1991), polític gallec
* Pío Cabanillas Alonso (1958), polític madrileny, fill de l'anterior
# Pínax

Dins de la cultura de l'antiga Grècia i la Magna Grècia, un pínax (πίναξ) (en plural pínakes - πίνακες), o «taula», és una tauleta votiva de fusta pintada, terracota, marbre o bronze, que es feia servir com a objecte votiu, dipositat en un santuari, o com a article commemoratiu, tot fixant-lo dins d'una cambra mortuòria. En la vida quotidiana, pínax també podia indicar una tauleta per a escriure, recoberta amb cera. En un context cristià, les icones («imatges») pintades són pínakes. En el teatre de l'antiga Grècia, eren imatges acolorides, ja sigui tallades en pedra o fusta, o fins i tot fabricades amb tela, que es penjaven com a fons a les escenes.
Els pínakes de marbre s'esculpien individualment, mentre que els de terracota es realitzaven en motlles, i els de bronze podien crear-se en forma repetitiva a partir d'un model al qual se li prenia un motlle de cera i resina, seguint la tècnica anomenada model a la cera perduda. A Locri, s'hi han recuperat milers de pínakes acuradament sepultats que, majoritàriament, van pertànyer als santuaris de Persèfone o d'Afrodita.
L'arquitecte romà Vitruvi esmenta la presència de pínakes a les cel·les dels temples, i fins i tot com a possessió de les persones. Aquestes col·leccions s'anomenaven pinacoteques, que actualment és el terme modern per designar un museu d'art, com per exemple l'Alte Pinakothek de Múnic.
Cal·límac de Cirene, poeta i curador de la Biblioteca d'Alexandria, va confeccionar una mena d'índex o «mapa pictòric» del contingut de la biblioteca, el qual va anomenar Pínakes.
Els pínakes són un tret característic de les col·leccions clàssiques pertanyents als museus més extensos.

## Vegeu també

* Exvot
* Ofrena votiva
* Pynakes de Penteskouphia

## Referències

* ↑ Després de ser recuperats pels arqueòlegs, els pínakes de fusta pintada solien perdre pràcticament tot rastre de les imatges pintades. Els pínakes de terracota també estaven pintats amb colors brillants.
* ↑ Compareu-ho amb biblioteca, que serveix per designar col·leccions de llibres en diversos idiomes europeus moderns.
* ↑ Christian Jacob, From Alexandria to Alexandria: Scholarly Interfaces of a Universal Library, 2002.

### Bibliografia

* Ulrich Hausmann, 1960. Griechischen Weihereliefs (Berlín).

## Enllaços externs

* Pinakes: Ancient votive tablets.
* Marilyn B. Skinner, Nossis and Women's Cult at Locri Arxivat 2010-07-07 a Wayback Machine..
* (Cleveland Museum of Art) "Pinakes" Arxivat 2008-10-05 a Wayback Machine. Dedicatòria de pínakes de terracota del santuari de Persèfone a Locri Epizefiria.
Viccionari
# Quartier des Halles

El quartier des Halles és el segon quartier administratif de Paris (barri administratiu de París) i està situat al 1r districte de París, el nom dels Halles de Paris, prové del mercat del comerç a l'engròs de productes alimentaris frescos que en una època va estar establerts al centre d'aquest barri. Els halles van ser demolits en la dècada de 1970 per deixar lloc al Forum des halles, principalment destinat a vianants amb l'estació més gran d'Europa, la Gare de Châtelet - Les Halles.
El quartier des Halles està delimitat per la rue de Rivoli al sud, la rue du Louvre a l'oest, la rue Étienne-Marcel al nord i el boulevard de Sébastopol a l'est.
Sota l'Antic Règim, al quartier hi havia també el cimetière des Innocents, tancat l'any 1780.

## Llocs i monuments

* Église Saint-Eustache
* Fontaine des Innocents
* Bourse de commerce
* Forum des Halles

## Demografia

Segons el cens de 1999, tenia 8.980 habitants en 41,2 hectàrees.
# Ragoli

Ragoli és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.125 habitants. Limitava amb els municipis de Bleggio Inferiore, Dimaro, Molveno, Montagne, Pinzolo, Preore, San Lorenzo in Banale, Stenico, Tione di Trento i Tuenno.
L'1 de gener 2016 es va fusionar amb els municipis de Preore i Montagne creant així el nou municipi de Tre Ville, del qual actualment és una frazione.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Vittorio Martini | Llista cívica |
# Jahvè (antic Déu d'Israel i Judà)

* Aquest article tracta sobre el déu nacional dels regnes de l'edat del ferro d'Israel i Judà. Si cerqueu la concepció jueva moderna de Jahvè, vegeu Déu en el judaisme i Déu en les religions abrahàmiques. Si cerqueu el nom "YHWH" i la seva vocalització, vegeu Tetragrama bíblic.
Jahvè era el déu nacional de l'antic Israel i Judà. Els orígens del seu culte arriben almenys a la primera edat del ferro, i probablement a l'edat del bronze final, si no una mica abans, i en la literatura bíblica més antiga posseeix atributs atribuïts típicament a les deïtats del temps i de la guerra, donant fruit a la terra i liderant l'exèrcit celestial contra els enemics d'Israel. Els primers israelites eren politeistes i adoraven Jahvè juntament amb una varietat de déus i deesses cananees, com El, Aixera i Baal. En segles posteriors, El i Jahvè es van combinar i els epítets vinculats a El com El Shaddai es van aplicar només a Jahvè, i altres déus i deesses com Baal i Aixera van ser absorbits en la religió jahvista.
Cap al final de la captivitat babilònica, es va negar l'existència mateixa de déus estrangers, i Jahvè va ser proclamat com el creador del cosmos i l'únic Déu veritable de tot el món, donant naixement al judaisme.

## El nom de Jahvè

Durant el període del Segon Temple, parlar el nom de Jahvè en públic es va considerar un tabú, i els jueus van començar a substituir altres paraules, principalment adonai (אֲדֹנָי, "el meu Senyor"). A l'època romana, després del setge de Jerusalem i la destrucció del seu temple, l'any 70 dC, la pronunciació original del nom del déu es va oblidar completament.

## Referències

* Betz, Arnold Gottfried. «Monotheism». A: Eerdmans Dictionary of the Bible. Eerdmans, 2000. ISBN 978-90-5356-503-2.
* Hackett, Jo Ann. «'There Was No King in Israel': The Era of the Judges». A: The Oxford History of the Biblical World. Oxford University Press, 2001. ISBN 978-0-19-513937-2.
* Leech, Kenneth. Experiencing God: Theology as Spirituality. Eugene, OR: Wipf and Stock Publishers, 2002. ISBN 978-1-57910-613-3.
* Miller, James M.; Hayes, John H. A History of Ancient Israel and Judah. Westminster John Knox Press, 1986. ISBN 978-0-664-21262-9.
* Smith, Mark S. The Early History of God: Yahweh and the Other Deities in Ancient Israel. 2nd. Eerdmans, 2002. ISBN 978-0-8028-3972-5.
* ↑ Miller i Hayes, 1986, p. 110.
* ↑ Miller, 2000, p. 1.
* ↑ Hackett, 2001, p. 158–59.
* ↑ Smith, 2002, p. 7.
* ↑ Smith, 2002, p. 8, 33–34.
* ↑ Smith, 2002, p. 8, 135.
* ↑ Betz, 2000, p. 917.
* ↑ Leech, 2002, p. 59–60.
* ↑ Leech, 2002, p. 60.
# PaK 38 de 5 cm

El PaK 38 (5 cm Panzerabwehrkanone 38 L/60) era un canó antitancs alemany de calibre 50 mm i va ser àmpliament utilitzat durant la Segona Guerra Mundial. Va ser desenvolupat l'any 1938 per Rheinmetall-Borsig AG com a successor del canó de 37 mm PaK 36, i va ser substituït pel de 75 mm PaK 40.

## Historial de servei

El PaK 38 va ser utilitzat per les forces armades de l'Alemanya nazi durant l'Operació Barbarossa l'abril de 1941. Aquest canó va destacar com una de les poques armes alemanyes capaces de penetrar el blindatge frontal del formidable tanc soviètic T-34 (de 45 mm de gruix). El canó també es va equipar amb els cartutxos anti-blindatge Panzergranate 40 amb un nucli de gran duresa de tungstè per intentar penetrar el blindatge del tanc pesant KV-1. Tot i que va ser substituït per canons més potents es va mantenir en servei actiu amb la Wehrmacht fins al final de la guerra.

## Vegeu també

* 8,8 cm Pak 43
* Armament antitanc
* Artilleria
* Canó antitanc

## Referències

* Gander, Terry and Chamberlain, Peter. Weapons of the Third Reich: An Encyclopedic Survey of All Small Arms, Artillery and Special Weapons of the German Land Forces 1939-1945. New York: Doubleday, 1979 ISBN 0-385-15090-3
* Hogg, Ian V. German Artillery of World War Two. 2a edició. Mechanicsville, PA: Stackpole Books, 1997 ISBN 1-85367-480-X

## Enllaços externs

* Informe sobre el PaK 38 a Lonesentry.com
* Taula de penetració de blindatge a Panzerworld
# Ramdurg (ciutat)

Ramdurg (canarès ರಾಮದುರ್ಗ) és una ciutat i consell municipal de Karnataka, al districte de Belgaum. Dona nom a una fortalesa que al seu torn donà nom a l'estat maratha de Ramdurg. Segon el cens del 2001 la seva població era de 31.822 habitants. La població el 1901 era de 9.452 habitants. Està situada a 15° 56′ 47″ N, 75° 17′ 48″ E﻿ / ﻿15.94639°N,75.29667°E﻿ / 15.94639; 75.29667.

## Enllaços externs

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* cens de Karnataka (PDF)
# Relacions entre Ruanda i l'Índia

Les relacions entre Ruanda i Índia es refereix a les relacions bilaterals històriques i actuals entre la República de Ruanda i l'Índia. L'Índia està representada a Ruanda a través del seu Consolat Honorari a Kigali. Ruanda ha estat operant la seva Alta Comissió a Nova Delhi des de 1998 i ha designat el seu primer Alt Comissionat resident en 2001. Both countries are members of the Commonwealth of Nations.

## Visites d'alt nivell

Durant la visita de cinc dies a Ruanda del vicepresident Mohammad Hamed Ansari al febrer de 2017, ambdós països van signar acords per establir un centre de desenvolupament de la capacitat empresarial a Kigali, comencen els vols de RwandAir a l'Índia, i els requisits d'exempcions mútues de visat per als titulars de passaports diplomàtics i oficials.

## Relacions econòmiques

Rwanda va buscar la línia de crèdit de l'EXIM Bank, amb suport del govern de l'Índia, per a la construcció d'un projecte hidroelèctric de 27,5 MW al riu Nyabarongo dut a terme per BHEL i Angelique Internacional. Es va aprovar un crèdit de 80 milions de dòlars EUA i es va desemborsar efectivament. El projecte estava previst que estigués acabat a finals de 2012. Les principals exportacions de l'Índia a Ruanda són productes farmacèutics, vehicles, plàstics i maquinària. El comerç bilateral entre dos països es va situar en 210 milions de dòlars i ha crescut en més del 350% en el període entre 2005 i 2009. L'Alt Comissionat de Ruanda per a l'Índia, en un esdeveniment organitzat pel Consell Indi d'Afers Mundials el juliol de 2012, va dir que només l'any 2011 es van registrar a Ruanda projectes realitzats per empresaris de l'Índia per valor de més de 200 milions $ US. Més tard va establir que hi havia un altre projecte per un oleoducte per més de 1.000 milions $ US.

## Referències

* ↑ «India-Rwanda Relations». Ministry of External Affairs. [Consulta: 3 agost 2012].
* ↑ «India and Rwanda sign MoUs in innovation, aviation, visa», 21-02-2017. [Consulta: 21 febrer 2017].
* ↑ «India, Rwanda Sign Three Agreements To Boost Bilateral Relations». [Consulta: 21 febrer 2017].
* ↑ «Rwanda-India Further Bilateral Relations». Ministry of Foreign Affairs and Cooperation, Rwanda. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 3 agost 2012].
* ↑ «Rwanda courts India support for UNSC seat». The New Times. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2013. [Consulta: 3 agost 2012].
# Remo Pianezzi

Remo Pianezzi, (Rivera, 27 de febrer de 1927 - 8 de gener de 2015) va ser un ciclista suís, que fou professional entre 1952 i 1957. De la seva carrera esportiva destaquen el triomf al Tour del llac Léman i al Tour del Nord-oest de Suïssa.

## Palmarès

* 1949
** 1r al Giro del Mendrisiotto
* 1952
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Mallorca
* 1953
** 1r al Tour del Nord-oest de Suïssa
** 1r al Stausee Rundfahrt
* 1954
** 1r al Tour del llac Léman

### Resultats al Tour de França

* 1953. 57è de la classificació general
* 1954. 50è de la classificació general
* 1956. 61è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1954. 65è de la classificació general
* 1955. 66è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1956. 25è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Remo Pianezzi». procyclingstats.com. [Consulta: 10 agost 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it