OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ruta de França

La Ruta de França (en francès: Route de France) era una competició ciclista per etapes que es disputava per la regió francesa de l'Alvèrnia. Estava reservada a ciclistes independents i amateurs

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1951 | Jacques Vivier | Marcel Bon | René Volet |
| 1952 | Moïse-André Bernard | Roger Julienne | Jean Adriaensens |
| 1953 | Louis Bares | René Desmet | Blaise Bertolotti |
| 1954 | Nicolas Barone | Orphée Meneghini | Willem Vandenbosch |
| 1955 | René Genin | Gérard Saint | Pierre Beuffeuil |
| 1956 | Raymond Mastrotto | Marcel Queheille | Michel Vermeulin |
| 1957 | Raymond Mastrotto | Michel Vermeulin | Robert Roudaut |
| 1958 | Guy Ignolin | René Jousser | Gérard Thiélin |
| 1959 | Henri Duez | Jean Bonifassi | Gérard Bauman |
| 1960 | Marc Huiart | Jean-Claude Lebaube | Jean-Claude Morio |
| 1961 | Jean Jourden | Alban Cauvet | Marcel Flochlay |
| 1962 | Peter Crinnion | André Grain | Blaise Gallo |
| 1963 | Lucien Aimar | Georges Chappe | Raymond Delisle |
| 1964 | Christian Raymond | Charles Rigon | Désiré Letort |
| 1965 | Charly Grosskost | Jean Dumont | Maurice Izier |
| 1966 | Paul Maes | Derek Harrison | Robert Bouloux |
| 1967 | Derek Harrison | René Grelin | Daniel Samy |
| 1968 | Jean Pinault | Marcel Duchemin | Mariano Martínez |
| 1969 | Jean-Pierre Parenteau | Max Heuzebroc | Joël Millard |
| 1970 | Régis Ovion | Paul Ravel | Pierre Rivory |
| 1971 | Régis Ovion | Claude Aigueparses | Michel Le Denmat |
| 1972 | Jean-Pierre Guitard | Daniel Leveau | Patrice Testier |
| 1973 | Bernard Bourreau | Michel Charlier | Michel Jacquier |
| 1974 | Michel Laurent | Bernard Hinault | Bernard Vallet |
| 1975 | Bernard Vallet | Alain Meslet | Bernard Quilfen |
| 1976 | Michel Herbault | Philippe Bodier | Michel Zuccarelli |
| 1977 | Loïc Gautier | Jean-Pierre Bouteille | Joël Gallopin |
| 1978 | Didier Lebaud | Graham Jones | Michel Larpe |
| 1979 | Robert Millar | Régis Clère | Loubé Blagojevic |
| 1980 | Jérôme Simon | Stephen Roche | Pierre Le Bigaut |
| 1981 | Étienne Néant | Fabien De Vooght | Daniel André |
| 1982 | Gilles Mas | Pascal Trimaille | Gilbert Lagarde |
| 1983 | Robert Forest | Michel Jean | Bernard Faussurier |
| 1984 | Bruno Huger | Ronan Pensec | Serge Bodin |
| 1985 | Jean Guérin | Pascal Rouquette | Philippe Goubin |
| 1988 | Hervé Henriet | Gérard Picard | Nicolas Dubois |
| 1989 | Marc Thévenin | Franck Simon | Jean-Luc Aulnette |
| 1990 | Jean-Philippe Dojwa | Pascal Berger | Jean-Cyril Robin |

## Enllaços externs

* Palmarès del Tour del Sud-Est a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
# Ada Rogovtseva

Ada Rogovtseva (nascuda el 16 de juliol de 1937) és una actriu ucraïnesa-soviètica. Ha aparegut en més de 30 pel·lícules i programes de televisió des de 1957. Professora de la Universitat Nacional de Cultura. Va guanyar el premi a la millor actriu al 7è Festival Internacional de Cinema de Moscou pel seu paper a Hail, Mary!.

## Biografia

Nasqué el 1937 a la regió de Glúkhіv Chernihiv de l'RSS d'Ucraïna. El 1939, el districte de Glukhov va ser traslladat a la regió de Sumy.
És membre del Comitè del Premi Nacional d'Ucraïna que porta el nom de Taras Xevtxenko (desembre de 2016).

## Filmografia seleccionada

* Pavel Korchagin (1956)
* Forest Song (1961)
* Hail, Mary! (1970)
* Taming of the Fire (1972)
* Eternal Call (1973-1983)
* Waves of the Black Sea (1975)
* The Sea (1978)
* The Gadfly (1980)
* Nine Lives of Nestor Makhno (2006)
* Admiral (2008)
* Taras Bulba (2009)
* 11 children from Morshyn (2019)

## Reconeixements

* Artista del Poble de l'URSS
* Artista del Poble de d'Ucraïna
* Orde de la princesa Olga (tercera classe, 2002)
* Ordre del Mèrit (Primera Classe, 2009)
* Ordre del Mèrit (tercera classe, 1997)

## Referències

* ↑ «7th Moscow International Film Festival (1971)». MIFF. Arxivat de l'original el 3 abril 2014. [Consulta: 25 desembre 2012].
* ↑ «РОГОВЦЕВА Ада Николаевна», 19-09-2010. Arxivat de l'original el 19 setembre 2010. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №575/2016» (en ucraïnès). Офіційне інтернет-представництво Президента України. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «DECREE OF THE PRESIDENT OF UKRAINE № 745/2002», 22-08-2002.
* ↑ «DECREE OF THE PRESIDENT OF UKRAINE №26/2009», 16-01-2009.
* ↑ «DECREE OF THE PRESIDENT OF UKRAINE № 659/1997», 21-07-1997.
# Falciot cuaforcat gros

El falciot cuaforcat gros (Panyptila sanctihieronymi) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae) que habita boscos, camp obert i ciutats del sud de Mèxic (Nayarit, Jalisco, Colima, Michoacán), Guatemala i Hondures.
# Clara Jacobo

Clara Jacobo (1898 - Nàpols, 23 de juny de 1966) fou una cantant d'òpera italiana. Va començar la seva carrera al voltant del 1923 als teatres provincials italianes. Després va anar als Estats Units, on des del 1928 va actuar a la Metropolitan Opera de Nova York. Aquí va cantar en les temporades 1928-29, 1930–31, 1933–34 i 1936-37 papers de la categoria vocal dramàtica.
El 1932 i 1933 Jacobo va actuar a l'Òpera de Montecarlo com a Aida, Amelia a Un ballo en maschera i com l'heroïna de títol a Lucrezia Borgia de Donizetti. En els primers anys de la dècada del 1930, va ser la gran prima donna d'òpera italiana als Països Baixos. L'audiència holandesa la va admirar, entre altres en papers com Leonora a La forza del destino i a Il trovatore, com a Tosca, com l'heroïna del títol a La Gioconda, i com a Santuzza a Cavalleria rusticana.
Entre 1930 i 1932 Jacobo va actuar molt amb èxit a La Scala com a Turandot. El 1938, hi va cantar Macbeth de Verdi, Abigail a Nabucco al Festival de l'Arena de Verona. El 1940 va aparèixer al Maggio Musicale Fiorentino com a Turandot. El 1933 a l'Òpera de l'Estat de Viena i el 1941 a Wrocław com a convidada. Després de deixar la seva carrera, es va retirar en els seus cinquanta anys a un monestir italià. No va fer cap enregistrament.
La Temporada 1933-1934 va cantar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.

## Referències

* ↑ George Henry Hubert Lascelles Earl of Harewood. Opera. Rolls House Publishing Company, 1966.
* ↑ «Music: Poor Girl». Time, 19-11-1928. Arxivat de l'original el 2007-10-16. [Consulta: 6 maig 2009].
# Federació Europea de Karate

La Federació Europea de Karate (EKF, European Karate Federation) és una organització de karate format per 53 països europeus. La EKF va ser fundada el 1963 i és membre de la Federació mundial de karate, una organització formada per 130 països. Aquesta federació és reconeguda pel Comitè Olímpic Internacional i té més de 10 milions de membres. L'EKF té l'objectiu de promoure, organitzar, regular i popularitzar l'esport del karate i participa en el Campionat mundial de Karate (WKF). El President de l'EKF és Antonio Arços d'Espanya, que també té el càrrec de president de la WKF.

## Referències

* ↑ European Karate Federation
* ↑ EKF Structure

## Enllaços externs

* Federació Europea de Karate(anglès)
# Vouilly

Vouilly fou un municipi francès, situat a la regió de Normandia, al departament de Calvados. El 2017 es va fusionar amb el municipi d'Isigny-sur-Mer.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 27 gener 2024].
# Lluís Pallí i Buxó

Lluís Pallí i Buxó (Sant Feliu de Guíxols, 1942) és un científic i catedràtic en Geologia de la UdG. El 2011 se li va concedir la distinció al Mèrit Científic i Acadèmic de la Facultat de Ciències.

## Fons Lluís Pallí

La Biblioteca de la Universitat de Girona conserva el fons Lluís Pallí format per la seva extensa producció com a científic i docent i la seva biblioteca personal. Aquest fons especial és el resultat de la cessió que fa el catedràtic en Geologia Lluís Pallí i Buxó de la seva biblioteca a la Universitat de Girona en jubilar-se el 2012. El fons està format pels llibres, mapes i articles que va escriure i la seva biblioteca personal que va anar reunint al llarg dels anys.
L'ex-libris creat amb motiu de la donació del fons reprodueix part d'un mapa topogràfic del propi Pallí i una fotografia, també seva, de Pedralta, a Sant Feliu de Guíxols

## Referències

* ↑ «El professor Lluís Pallí dona el seu fons de llibres, mapes i revistes a la UdG». Diari de Girona, 17-11-2012. [Consulta: 1r juny 2019].
* ↑ «Medalla al mèrit científic per al doctor Lluís Pallí». Diari de Girona, 22-11-2011. [Consulta: 2 juny 2019].
* ↑ «Exlibris de la UdG». UdG. [Consulta: 2 juny 2019].

## Enllaços externs

* Fons Lluís Pallí (Universitat de Girona)
# Saas Balen

Saas Balen és un municipi del cantó suís del Valais, situat al districte de Visp.

## Patrimoni

L'antiga església parroquial de l'Assumpció de la Mare de Déu (Maria Himmelfahrt) és un dels edificis barrocs més originals de Suïssa. Construït entre 1809-1812 per Johann Joseph Andenmatten, va perdre la seva funció d'església parroquial el 1958 i va ser restaurat el 1993-1994. El seu pla molt original integra dos cilindres imbricats que formen el cor i la nau. El mobiliari, en part recuperat de l'església anterior, també és notable, amb el seu altar major ricament tallat inspirat en la capella Ringacker de Leuk, amb un grup que representa l'Assumpció de Maria, els apòstols davant la tomba buida, i diversos sants, del 1744. A l'esquerra, un altar rococó amb la figura de Sant Josep, cap a 1780-1790.
La Nova església parroquial "Zum kostbaren Blut", edifici allargat erigit el 1956-1959 per l'arquitecte Max Kopp, amb murals de Werner Zurbriggen.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ «PX-Web - Selection de la base de données». [Consulta: 23 setembre 2020].
* ↑ statistique, Office fédéral de la. «Données communales» (en francès). [Consulta: 23 setembre 2020].
* 1 2 Société d'histoire de l'art en Suisse. Guide artistique de la Suisse. 4b. ISBN 978-3-906131-99-3. .
# Festival Medieval d'Elx

El Festival Medieval d'Elx és un certamen que se celebra anualment a la ciutat d'Elx, Baix Vinalopó (País Valencià), entre els mesos d'octubre i novembre. El festival combina espectacles de carrer i de sala, de música i teatre, de temàtica medieval. Entre les activitats que es realitzen estan concerts de música medieval, obres de teatre, actuacions, joglars de diferents procedències, espectacles sobre el Quixot i el Tirant lo Blanc, espectacles de màgia de druides, joglars, cercaviles, mercats ambulants medievals, cicles de cinema, tallers, etc.

## Referències

* ↑ «Festival Medieval Elche 2019» (en espanyol europeu). Elche se mueve. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «XXIV edición del Festival Medieval». [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «Elche acoge cada año el Festival Medieval, un encuentro ligado a la Doble Representación de La Festa que congrega a miles de personas y cientos de puestos artesanos, La Festa d´Elx 2016, INFORMACION». Arxivat de l'original el 2017-10-07. [Consulta: 30 abril 2020].
# Uteatsí

Els Uteatsí van ser una família de nakharark (nobles) d'Armènia que tenien el seu feu hereditari situat en una comarca de la província de l'Uti.

## Referències

* ↑ «-Armenian Princely Families-». Arxivat de l'original el 2020-07-31. [Consulta: 5 desembre 2021].
# Chopsticks

"Chopsticks" (o "The Celebrated Chop Waltz") és un molt conegut vals per a piano. Va ser escrit en 1877 per la compositora britànica Euphemia Allen sota el pseudònim d'Arthur de Lulli. El nom de la composició suggereix que la peça ha de tocar-se al compàs de 3/4 (vals) amb les dues mans. Un equivalent a aquest exercici musical va ser conegut a Rússia com "tati-tati" i alterna les notes en les dues mans:
Aquesta melodia (coneguda en alguns països hispanoparlants com “palitos xinesos”) és confosa amb Der Flohwalzer.

## Vegeu també

* Heart and Soul, cançó de 1938.

## Referències

* ↑ «The Celebrated Chop Waltz (Allen, Euphemia) - IMSLP/Petrucci Music Library: Free Public Domain Sheet Music» (en anglès). [Consulta: 7 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Paraphrases, by Borodin, Cui, Liadov, Liszt, Rimsky-Korsakov, and Shcherbachov en el Projecte Biblioteca Internacional de Partitures Musicals.
# Walpole (Nou Hampshire)

Walpole és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 3.594 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Walpole tenia 3.594 habitants, 1.490 habitatges, i 1.016 famílies. La densitat de població era de 39 habitants per km².
Dels 1.490 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 17,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.673$ i la renda mediana per família de 53.561$. Els homes tenien una renda mediana de 37.193$ mentre que les dones 24.323$. La renda per capita de la població era de 23.295$. Entorn del 3,9% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Walpole». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Walpole». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ute Wieland

Ute Wieland (Großbottwar, 8 d'abril de 1957) és una guionista i directora de cinema alemanya.

## Biografia

Ute Wieland va estudiar inicialment germanística i Teatre i Estudis de Comunicació a la Universitat de Munic i després es va traslladar a la Universitat de Televisió i Cinema Munic], on ara imparteix classes com a professora autònoma.
També va escriure el guió del seu treball debut Tango im Bauch (1983). El 1989, a petició del productor de cinema Hans W. Geißendörfer, va escriure el guió de "Im Jahr der Schildkröte" basat en la novel·la Sterbetage de Hans Werner Kettenbach i el va dirigir. La pel·lícula va ser nominada al Deutscher Filmpreis i Heinz Bennent la va guanyar el premi al millor actor.
A més de treballar per a televisió, ha produït FC Venus – Angriff ist die beste Verteidigung (2006) i l'adaptació del llibre per a joves Freche Mädchen (2008). El següent treball de direcció de Wieland per al cinema va seguir l'estiu del 2010 amb Freche Mädchen 2.

## Filmografia (parcial)

* 1983: Tango im Bauch, guió i direcció
* 1988: Im Jahr der Schildkröte, guió i direcció
* 1995: Habt euch bitte wieder lieb! (telefilm)
* 1998: Polizeiruf 110: Hetzjagd (telefilm)
* 1999: Morgen gehört der Himmel dir (telefilm)
* 2000: Wie angelt man sich seinen Chef? (telefilm)
* 2001: Dich schickt der Himmel (telefilm)
* 2003: Eiskalte Freunde (telefilm)
* 2004: Italiener und andere Süßigkeiten
* 2005: Miss Texas (telefilm)
* 2006: FC Venus – Angriff ist die beste Verteidigung
* 2007: Tatort: Fettkiller (sèrie de televisió)
* 2008: Freche Mädchen
* 2009: Die Rebellin (telefilm)
* 2010: Freche Mädchen 2
* 2012: Deckname Luna (telefilm)
* 2014: Besser als Nix
* 2017: Tigermilch, guió i direcció
* 2021: Eisland (telefilm)
* 2021: Tatort: Blind Date
* 2022: Polizeiruf 110: Black Box
* 2022: Polizeiruf 110: Hexen brennen
* 2024: Unschuldig – Der Fall Julia B.

## Referències

* ↑ Ute Wieland a vatmh.org
* ↑ Interview zu Freche Mädchen a Red Voltaire
* ↑ Ute Wieland prepara nueva película mejor que nada, Cineuropa, 2012

## Enllaços externs

* Ute Wieland al web de l'Agència La Gente
# Charles Lacquehay

Charles Lacquehay (París, 4 de novembre de 1897 - París, 3 d'octubre de 1975) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1919 i 1938. Va competir tant en el ciclisme en pista com amb la ruta. Va aconseguir dos Campionats del món en Mig Fons.

## Palmarès en pista

* 1926
** 1r als Sis dies de París (amb Georges Wambst)
** 1r als Sis dies de Berlín (amb Georges Wambst)
* 1927
** 1r als Sis dies de Breslau (amb Georges Wambst)
* 1928
** 1r als Sis dies de París (amb Georges Wambst)
** 1r als Sis dies de Niça (amb Georges Wambst)
** 1r al Premi Dupré-Lapize (amb Georges Wambst)
* 1933
** Campió del món de Mig Fons
** Campió de França de mig fons
* 1935
** Campió del món de Mig Fons

## Palmarès en ruta

* 1922
** 1r a la París-Chauny
* 1923
** 1r a la Polymultipliée
** 1r a la Niça-Mont Agel
** 1r al Circuit d'Alençon
* 1925
** 1r al Circuit de París
* 1928
** 1r al Critèrium dels Asos

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Fam El Hisn

Fam El Hisn (en àrab فم الحصن, Fam al-Ḥiṣn; en amazic ⴼⴰⵎ ⵍⵃⵚⴰⵏ) és un municipi de la província de Tata, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.353 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Lorenzo Domínguez Pascual

Lorenzo Domínguez Pascual (* Sevilla, 1863 - † Madrid, 9 de desembre de 1926) fou un advocat i polític espanyol, va ser ministre d'Instrucció Pública i Belles arts i d'Hisenda durant el regnat d'Alfons XIII. Fill Predilecte de Carmona.

## Trajectòria política

Membre del Partit Conservador va iniciar la seva carrera política com a diputat per la circumscripció sevillana de Los Alcores a les eleccions generals espanyoles de 1891, escó que obtindria successivament en les següents legislatures fins a la de 1923. A aquesta circumscripció pertanyien les localitats d'Alcalá de Guadaíra, Mairena del Alcor, El Viso del Alcor i Carmona.
Va ser nomenat ministre d'Instrucció Pública i Belles arts al govern que, entre el 5 de desembre de 1903 i el 16 de desembre de 1904, va presidir Antoni Maura. També va ocupar la cartera de ministre d'Hisenda al govern que va presidir Eduardo Dato entre el 5 de maig de 1920 i el 28 de gener de 1921.
També ocuparia el càrrec de Governador del Banc d'Espanya entre novembre de 1913 i gener de 1916, i entre juny i novembre de 1917.

## Enllaços externs

* Lorenzo Domínguez Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a biografies de ministres d'hisenda. p. 31
* Fitxa del Congrés dels Diputats
Càrrecs públics :
| Precedit per: Gabino Bugallal Araujo | Ministre d'Instrucció Pública 1903-1904 | Succeït per: Juan de la Cierva y Peñafiel |
| Precedit per: Gabino Bugallal Araujo | Ministre d'Hisenda 1920-1921 | Succeït per: Manuel Argüelles y Argüelles |
| Precedit per: Eduardo Cobián y Roffignac Amós Salvador Rodrigáñez | Governador del Banc d'Espanya 1913-1916 (juliol-novembre) 1917 | Succeït per: Manuel de Eguilior y Llaguno Tirso Rodrigáñez y Sagasta |
# Sajas

* Per a altres significats, vegeu «Sajàs».
Sajas fou una antiga població de l'actual Iran, al sud de Sultaniya i de Zanjan a un dia de marxa a peu (uns 25 km). Estava propera a Sehrud i les dues foren destruïdes pels mongols vers vers 1223. Kurud i Abkurud també en depenien. De les dues poblacions no van quedar mes que runes i un poblet segurament sorgit amb habitants de les dues. La comarca, amb uns 100 petits poblets, era freda i produïa grans i algunes fruites. A partit del segle xiii els seus habitants eren mongols.
A la muntanya de Sajas hi havia la tomba d'Arghun Khan. La muntanya era un lloc prohibit i la tomba quedava amagada a la vista segons el costum mongola. No obstant Olja Khatun, filla d'Arghun, va decidir exposar a la vista del poble la tomba i hi va construir un monestir, portant alguns habitants que eren hanafites (seguidors d'Abu Hanifah)

## Bibliografia

* Manuscrit persa Matla-assadein va madjma albahrein, a Notices et extraits de la bibliotheque du Roi et autres bibliotheques, tome qatorzieme (volum 14), accesible a Google books.
# Airbus CC-150 Polaris

Airbus CC-150 Polaris és la designació dels Airbus A310-300 civils que han estat convertits en els principals avions de transport de llarga distància i d'abastament en vol de la Reial Força Aèria Canadenca.

## Disseny i desenvolupament

La flota de cinc aeronaus Airbus fou comprada originalment per Wardair com a avions de passatgers civils. Tots cinc foren lliurats entre el 1987 i el 1988 i transferits a Canadian Airlines quan les dues aerolínies es fusionaren el 1989. Seguidament foren adquirits per les Forces Armades del Canadà i convertits per a ús militar. Entraren en servei entre el desembre del 1992 i l'agost del 1993. Quatre dels cinc avions foren convertits al model de passatge-càrrega, amb un terra reforçat i una porta de càrrega que s'obre cap al costat. El cinquè fou modificat com a avió de transport VIP per a membres del govern.
Els CC-150 substituïren els Boeing CC-137 (Boeing 707 convertits) com a transport estratègic després de la retirada dels últims CC-137 configurats com a transports el 1995.

## Referències

* ↑ «PlaneSpotters.net - Canadian Armed Forces 15003» (en anglès). Arxivat de l'original el 4 de març 2016.
* ↑ «PlaneSpotters.net - Canadian Armed Forces 15003» (en anglès). Arxivat de l'original el 4 de març 2016.
# Franciszek Poniatowski (1651-1691)

Franciszek Poniatowski (3 d'octubre de 1651 - maig 1691) fou el primer membre de la família Poniatowski.
Senyor de Podlasie des de 1680, fill de Jan, avi del rei Estanislau August Poniatowski. El 1683 va comandar la corona blindada de la bandera del castellà de Cracòvia, Andrzej Potocki. El 1674 es va casar amb Helena Niewiarowska, (coneguda com a Helena Poniatowska), amb qui va tenir quatre fills:
* Józefa,
* Estanislau,
* Michała Jacentego,
* Zofia.

## Referències

* ↑ Jan Wimmer, Wiedeń 1683, Warszawa 1983, s. 221
# Vivièrs (Avairon)

Vivièrs (en francès Viviez) és un municipi del departament francès de l'Avairon, a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.974 | 2.650 | 2.162 | 1.889 | 1.662 | 1.502 | 1.414 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Louis Denoit | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana