OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xalet de Coll de Pal

El Xalet de Coll de Pal és un refugi de muntanya propietat de la Diputació de Barcelona, que es troba dins del municipi de Guardiola de Berguedà (Berguedà) a 1.928 metres d'altitud, situat dins del Parc Natural del Cadí-Moixeró.
Ubicat al quilòmetre 17 de la carretera BV-4024 que va de Bagà a Coll de Pal, i pròxim a l'estació d'esquí municipal de Bagà.

## Origen i usos

El xalet, va ser manat construir al 1972 coincidint amb la construcció de la carrereta BV-4024, pel aleshores President de la Diputació de Barcelona, en Joan Antoni Samaranch i Torelló que el volia convertir en residència d'hivern dels presidents de la Diputació de Barcelona.
Al llarg dels anys ha tingut diversos usos:
* Residència del president de la Diputació de Barcelona en època hivernal.
* Durant molts anys va ser emprat com a garatge de maquinària llevaneus per a la viabilitat hivernal del Coll de Pal.
* Refugi de muntanya.
* Casa de colònies.
A l'any 2019, el Consell Comarcal del Berguedà en va demanar la cessió d'ús de la instal·lació per convertir-ho en un centre d'interpretació d'alta muntanya, així com un centre de formació de la natura, recerca i intercanvi d'escolars intercomarcal.

## Funcions

L'Oficina Tècnica de Turisme de la Diputació de Barcelona gestiona i adjudica la contractació de la gestió del servei públic. Aquesta contractació es basa en la potenciació d'aquest equipament d'atracció turística a partir del foment de l'ocupació local i enfocat com una eina educativa de primer ordre dins l'àmbit del Parc Natural del Cadí-Moixeró.
El Xalet de Coll de Pal ofereix tres funcions principals com són:
* L'allotjament i servei de restauració.
* Ser un punt d'informació del parc natural i dels municipis de la seva àrea d'influència.
* i ser també un centre d'educació ambiental i d'activitats turístiques de muntanya.
Funciona com a casa de colònies amb 50 places en diferents tipus d´habitacions, així com dues sales de reunions i activitats diverses, cuina pròpia, aigua calenta i calefacció central i sala de TV.

## Referències

* 1 2 3 Canturri, Marc. «El Consell Comarcal del Berguedà vol el Xalet de Coll de Pal». aquí Berguedà, 12-12-2019. [Consulta: 14 novembre 2022].
* 1 2 Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* 1 2 3 4 Clotet C., Dolors. «El Consell demanarà a la Diputació la cessió d'ús del xalet de Coll de Pal». Regió 7, 12-12-2019. [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ Rafart Canals, Benigne «Dietari Juan Antonio Samaranch i l'alcalde de pagès». L'EROL, Núm.: 104 Sant Pere de Madrona, 2010, pàg. 58.

## Enllaços externs

* Pàgina Web del Refugi
* El Refugi a casesdecolonies.cat
# Winston-Salem Open 2011

El Torneig de Winston-Salem 2011, oficialment conegut com a Winston-Salem Open 2011, és una competició tennística jugada sobre pista dura que està inclosa dins de les sèries 250 de l'ATP. L'edició inaugural del torneig es va celebrar entre el 21 i el 27 d'agost de 2011 al campus de la Wake Forest University, Winston-Salem, Carolina del Nord, Estats Units.
El tennista estatunidenc John Isner va aconseguir el segon títol de la temporada.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1/WC | A. Roddick | 6 | 6 | |
| 15 | S. Giraldo | 1 | 3 | | 1/WC | A. Roddick | 6 | 6 | |
| Q | K. Nishikori | 0 | 3 | | 7 | J. Mónaco | 1 | 4 | |
| 7 | J. Mónaco | 6 | 6 | | | | | | | 1/WC | A. Roddick | 6$^7$ | 4 | |
| 4 | J. Isner | 7 | 6 | | | | | | | 4 | J. Isner | 7 | 6 | |
| 13 | J. Nieminen | 6$^4$ | 2 | | 4 | J. Isner | 1 | 6 | 6 | | | | | |
| | S. Darcis | 5 | 0 | | 8 | M. Bagdatís | 6 | 3 | 4 | | | | | |
| 8 | M. Bagdatís | 7 | 6 | | | | | | | | | | | | 4 | J. Isner | 4 | 6 | 6 |
| LL | P-L. Duclos | 4 | 5 | | | | | | | | | | | | Q | J. Benneteau | 6 | 3 | 4 |
| 10 | R. Haase | 6 | 7 | | 10 | R. Haase | 6 | 6 | | | | | | |
| 14 | G. Dimitrov | 4 | 6 | 6$^7$ | 3 | A. Dolhopòlov | 4 | 4 | | | | | | |
| 3 | A. Dolhopòlov | 6 | 1 | 7 | | | | | | 10 | R. Haase | 6 | 6$^7$ | 6⁶ |
| 5 | N. Davidenko | 4 | 4 | | | | | | | Q | J. Benneteau | 3 | 7 | 7 |
| 9 | S. Stakhovski | 6 | 6 | | 9 | S. Stakhovski | 6 | 6⁹ | 2 | | | | | |
| Q | J. Benneteau | 2 | 6 | 7 | Q | J. Benneteau | 3 | 7 | 6 |
| | Í. Andréiev | 6 | 1 | 6⁵ | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| | Lukáš Dlouhý Horia Tecău | 5 | 6 | [8] |
| | Santiago González Jamie Murray | 7 | 3 | [10] | | Santiago González Jamie Murray | 6$^3$ | 3 |
| 4 | Christopher Kas Alexander Peya | 6 | 6 | | 4 | Christopher Kas Alexander Peya | 7 | 6 |
| WC | Michael Russell Donald Young | 2 | 1 | | | | | | Christopher Kas Alexander Peya | 6² | 4 |
| | Marcelo Melo Bruno Soares | 5 | 4 | | | | | | Jonathan Erlich Andy Ram | 7 | 6 |
| | Jonathan Erlich Andy Ram | 7 | 6 | | | Jonathan Erlich Andy Ram | 6 | 6 |
| WC | Treat Conrad Huey Cory Parr | 6⁵ | 4 | | | Colin Fleming Scott Lipsky | 4 | 4 |
| | Colin Fleming Scott Lipsky | 7 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Winston-Salem :
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2011
< 2010
2012 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Feixancs de la Torreta

Els Feixancs de la Torreta és un feixà acinglerat del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, en el territori de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, dins del territori de l'antiga caseria dels Masos de la Coma.
Estan situats a la dreta del barranc de la Coma d'Orient, al vessant oriental de la Serra de la Torreta, al nord de l'Obaga de la Torreta, a ponent del Roc dels Quatre Alcaldes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Golf d'Onega

El Golf o Badia d'Onega, (rus: Онежская губа, Онежский залив) està situat a la República de Carèlia i l'Oblast d'Arkhangelsk al nord-oest rus a l'oest de la ciutat d'Arkhangelsk. Dels golfs i badies de la Mar Blanca és el més meridional, La badia fa 6.630 km² amb 185 km de llargada i 50 km d'amplada. La seva fondària mitjana és de 16 m i la fondària màxima és de 36 m. Aquesta badia queda glaçada a l'hivern.
Flueixen cap aquesta badia els rius Onega, riu KemKem, i Vig Té nombroses illes. Les Illes Solovietski, són les més grans i més conegudes. Al llarg de la costa occidental hi ha centenars de petites illes (rus: луда, luda). Les més grans d'aquestes són: Illa Shuyostrov, Illa Russky Kuzov, Illa Myagostrov, Illa Kondostrov, i Illa Sumostrov [grup de les Sumsky Skerries). A mar obert hi l'arxipèlag amb Illa Bolshoy Zhuzhmuy i Illa Maly Zhuzhmuy. A la costa occidental hi ha la població de Belomorsk i el Canal Mar Blanca-Bàltic. A l'est la badia limita amb la Península d'Onega i al sud-est limita amb la població d'Onega.
La balena beluga viu a les aigües del golf d'Onega.
Les illes Solovietski són patrimoni de la Humanitat.

## Referències

* ↑ Онежская губа. Great Soviet Encyclopedia.
# Antiguitats judaiques

Antiguitats judaiques és una obra escrita en grec de l'historiador jueu Flavi Josep, escrita cap als anys 93 - 94. L'obra està destinada a narrar la història dels jueus a un públic gentil, esforçant-se per demostrar que el poble jueu és el més antic de tots els existents. Cobreix un període que abasta des de la creació fins a la revolta anti-romana que es va iniciar l'any 66.
Es divideix en vint llibres, i pren com a model les Antiguitats romanes de Dionís d'Halicarnàs. Els deu primers són una paràfrasi del text de la Bíblia dels Setanta, i cobreixen el període que arriba fins a l'etapa del domini persa. La segona part, que s'inicia amb l'època d'Alexandre el Gran, utilitza fonts tant gregues (Polibi) com jueves (Llibre dels Macabeus). En els llibres XV, XVI i XVII es narra la història d'Herodes el Gran.
L'obra és cèlebre per contenir, en el llibre XVIII, l'únic testimoni històric sobre Jesús de Natzaret que pot datar-se al segle i, el fragment anomenat Testimoni flavià. No obstant això, hi ha dubtes sobre l'autenticitat d'aquest fragment, ja que la majoria dels autors moderns consideren que es tracta d'una interpolació cristiana posterior.
| « | Ananies era un saduceu sense ànima. Va convocar astutament al Sanedrí en el moment propici. El procurador Festo havia mort. El successor, Albí, encara no havia pres possessió. Va fer que el sanedrí jutjara a Jaume, germà de Jesús, qui era anomenat Crist, i a alguns altres. Els va acusar d'haver transgredit la llei i els va entregar perquè fossin apedregats. | » |
| — (Ant., XX, ix, 1). |||

## Traduccions al català

Existeix un incunable a la Biblioteca Nacional de Catalunya, publicat el 1482 per Nicolau Spindeler, amb el títol Libre de les antiquitats iudaycas.

## Referències

* ↑ Flavi Josep; Whiston, William (trad.). The Genuine Works of Flavius Josephus: Containing four books of the Antiquities of the Jews. With the life of Josephus (en anglès). W. Borradaile, 1824, p.200.
* ↑ Tresors de la BC

## Bibliografia

* Flavi Josep. Autobiografía. Sobre la antigüedad de los judíos. Contra Apión. Madrid: Editorial Gredos, 1994. ISBN 978-84-249-1636-7.
# Coneixent la Julia

Coneixent la Julia (títol original: Being Julia) és una pel·lícula estatunidenco-britànico-hongaro-canadenca dirigida per István Szabó, estrenada el 2004 i doblada al català.

## Argument

Evocació de la vida de la gent de teatre a Londres en els anys 1930. Ambientada en el Londres de 1938, la pel·lícula se centra en la reeixida i molt popular actriu de teatre Julia Lambert (Annette Bening), la desil·lusió de la qual amb la seva carrera va creixent a mesura que s'apropa a la mitjana edat, cosa que l'empeny a demanar-li al seu marit, el director d'escena Michael Gosselyn (Jeremy Irons), de tancar l'actual producció i permetre-li viatjar. Ell la convenç de continuar amb l'obra durant l'estiu, i li presenta a Tom Fennel (Shaun Evans), un nord-americà emprenedor i gran admirador del seu treball. Julia comença un apassionat idil·li amb Tom, que està molt content de poder participar en el glamurós estil de vida de la seva amant.

## Repartiment

* Jeremy Irons: Michael Gosselyn
* Michael Gambon: Jimmie Langton
* Annette Bening: Julia Lambert
* Leigh Lawson: Archie Dexter
* Shaun Evans: Tom Fennel
* Mari Kiss: Secretària de M. Gosselyn
* Ronald Markham: Majordom
* Terry Sach: xofer
* Catherine Charlton: Srta. Philips
* Juliet Stevenson: Evie
* Miriam Margolyes: Dolly de Vries
* Max Irons: Curtain Call Boy
* Michael Culkin: Rupert

## Premis i nominacions
### Premis

* Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica per Annette Bening

### Nominacions

* Oscar a la millor actriu per Annette Bening
* Premi Goya: millor pel·lícula europea per István Szabó

## Referències

* ↑ Coneixent la Julia
* ↑ Ebert, Roger. «Being Julia Movie Review & Film Summary (2004) | Roger Ebert» (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2018].
# Selecció de futbol de les Illes Fèroe

La Selecció de futbol de les illes Fèroe (feroès: Føroyska fótbóltsmanslandsliðið; danès: Færøernes fodboldlandshold) és l'equip representatiu de les illes Fèroe en les competicions oficials. La seva organització es troba a càrrec de la Federació de Futbol de les Illes Fèroe, pertanyent a la UEFA.

## Història

Tot i que havia jugat diversos partits des del 1930, no va ser fins al 1985 quan va ser reconeguda per la FIFA i la UEFA, moment en què va començar a disputar partits oficials.
És un equip força dèbil, futbolísticament parlant, però els últims anys, aprofitant que bona part dels seus jugadors participen en les lligues danesa o sueca, ha anat augmentant el seu nivell. Gràcies a això, ha pogut protagonitzar algunes gestes, com la victòria per 1-0 davant Àustria a Landskrona (Suècia),. el 12 de setembre del 1990, en el transcurs de la classificació per disputar l'Eurocopa 1992, o l'empat davant Escòcia jugant com a visitants, aquest cop durant la classificació per a l'Eurocopa 2004. L'11 d'octubre del 2008, l'equip de les illes Fèroe va empatar 1-1 contra Àustria a Tórshavn, en partit de classificació per al mundial del 2010.

## Referències

* ↑ «Faroe Islands at UEFA.com». UEFA. Arxivat de l'original el 2016-12-26. [Consulta: 2 maig 2017].
* ↑ Courtney, Barrie. «Faroe Islands – List of International Matches». RSSSF, 16-05-2008. [Consulta: 3 novembre 2010].
* ↑ http://es.youtube.com/watch?v=IoTss_6KsZk&feature=related
* ↑ «Føroyar – Eysturríki 1–0» (en feroès). FSF. Arxivat de l'original el 23 d’octubre 2013. [Consulta: 14 setembre 2013].
* ↑ «National Coaches». fsf.fo. Arxivat de l'original el 2017-09-04. [Consulta: 10 març 2017].

## Vegeu també

* Futbol a les Illes Fèroe.
* Lliga feroesa de futbol.
# Xalet de Josep Borràs

El Xalet de Josep Borràs o Xalet a Valldoreix 3 és un edifici noucentista del municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici amb planta baixa i pis envoltat per jardí. Els elements més interessants són: la torre que s'adossa en un dels costats laterals amb coberta a quatre vessants molt pronunciada, i les finestres de tot el conjunt que presenten uns acabaments o són retallades amb motiu d'influència mossàrab. L'arrebossat dels murs imita carreus de pedra.

## Referències

* ↑ «Xalet a Valldoreix 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 abril 2015].
# Xalet de Bartomeu Pujol

El Xalet de Bartomeu Pujol és una obra de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una casa unifamiliar de planta quadrada amb un joc de volums i una tribuna que sobresurt que amb les corresponents teulades suportades per tirants de fusta. Les finestres laterals presenten llindes amb forma d'arc Tudor. A nivell de la planta baixa hi ha un mirador quadrat amb finestres d'arc de mig punt.
Aquesta casa forma part del grup e xalets que es va fer construir Joan Borràs. entre 1920 i 1940 als terrenys de l'antiga finca de cal Llunell. Es tracta de l'espai comprès entre els següents carrers: Av. Joan Borràs, Av. de Ramon Escayola, Pg. del Roser, Pg. del Nard, Pg. del Crisantem, etc.

## Història

Aquest xalet és obra del mestre d'obres Josep Graner i Prat, que fou mestre d'obres municipal de l'Ajuntament de Montcada i Reixac.
Bartomeu Pujol demanà el 10 de gener de 1924 permís per a la construcció d'aquest xalet a Valldoreix i li fou atorgada per l'Ajuntament de Sant Cugat del Vallès el 13 de febrer del mateix any.

## Referències

* 1 2 3 4 «Xalet de Bartomeu Pujol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 maig 2021].
# Feixanc de les Vaques

El Feixanc de les Vaques és un feixà acinglerat del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, en el territori de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, dins del territori de l'antic poble de Senyús.
Està situada a la dreta del barranc del Vinyal, al davant i al nord-est de la Feixa de Viu, al nord de la Culla de l'Óssa. És al nord-oest de les Maleses i al sud-oest de l'Obaga del Vinyal.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Mandemakers Stadion

El Mandemakers Stadion és un estadi polivalent a Waalwijk, Països Baixos. Actualment s'utilitza principalment per a partits de futbol. L'estadi té capacitat per a 7.186 persones i es va construir l'any 1996.
El Mandemakers Stadion va substituir l'estadi Sportpark Olympia que podia albergar 6.200 persones i s'havia inaugurat el 1940. Sportpark Olympia és el nom del parc esportiu polivalent on es troba el Mandemakers Stadion. L'equip de la Derde Klasse VV Baardwijk és un dels molts clubs del parc esportiu.
A les competicions europees, l'estadi es coneix com a RKC Waalwijk Stadion a causa de les normes de publicitat.

## Referències

* ↑ «Mandemakers Stadion –». Stadiumdb.com. [Consulta: 22 agost 2022].
* ↑ «Welkom bij vv Baardwijk» (en neerlandès). vvbaardwijk.nl. [Consulta: 17 abril 2020].
# Golf d'Eubea del Nord

El golf d'Eubea del Nord (grec: Βόρειος Ευβοϊκός Κόλπος, Vórios Evvoikós Kolpos) és un golf del mar Egeu que separa el nord de l'illa d'Eubea de la Grècia continental. L'Eurip, un estret de poca amplada, el connecta amb el golf d'Eubea del Sud prop de Calcis. Al nord, el golf d'Eubea del Nord limita amb el golf Malíac. Fa uns 60 km de llargada i entre 10 i 20 km d'amplada, segons la ubicació. Va en diagonal de nord-oest a sud-est.

## Illes

* Lícades: Monolià, Megali Stronguilí, Mikrí Stronguilí, Stenó, Vagià, Voriàs i Limani

## Localitats costaneres

* Drossià, al sud
* Livanates, al sud-oest
* Kamena Vurla, al nord-oest
* Nea Artaki, al sud-est
* Psakhnà, al sud-est

## Referències

* ↑ «golf d'Eubea». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 15 abril 2023].
# Apiak

Apiak fou una ciutat estat de Mesopotàmia que estava situada al nord de Babilònia, probablement a la vora del canal d'Abgal, just al sud de la ciutat estat de Kazallu. Era independent cap al 2000 aC.

## Referències

* ↑ De Boer, 2013, p. 74.

## Bibliografia

* De Boer, R. «Marad in the Early Old Babylonian Period: Its Kings, Chronology, and Isin's Influence» (en anglès). Journal of Cuneiform Studies, 65, 2013, pàg. 73–90. DOI: 10.5615/jcunestud.65.2013.0073.
# Serhí Ostàpenko

Serhí Stepànovitx Ostàpenko (ucraïnès: Сергій Степанович Остапенко; 1881 – 1937) va ser un polític ucraïnès i economista, membre del Partit dels Socialistes Revolucionaris d'Ucraïna. Fou també primer ministre en el si del Directori d'Ucraïna de la República Popular d'Ucraïna. La seva funció com a primer ministre consistí especialment a trobar un suport militar de l'Entesa (Entente) al moviment nacional ucraïnès.
El gener de 1918 Ostapenko fou inclòs com a assessor econòmic de la comissió econòmica d'Ucraïna de Vsèvolod Holubòvitx per a les negociacions a Brest-Litovsk (vegeu Tractat de Brest-Litovsk (Ucraïna-Potències Centrals)). El 14 març del 1918 Ostapenko fou inclòs a la comissió de comerç de Mikola Porx per a l'intercanvi de mercaderies amb les Potències Centrals i responsable davant el Consell de Ministres Popular.
Durant l'Hetmanat de Pavlò Skoropadski, Serhí Ostàpenko treballà com a membre de la Comissió econòmica de Serhí Xelukhin, i participà a Kíiv en les negociacions de pau amb una delegació de la Rússia soviètica. El 29 de gener del 1919 Serhí Ostàpenko fou nomenat ministre d'economia en el si del primer govern del directori, presidit per Volodímir Txekhivski. Del 13 febrer fins al 9 abril 1919 va ser President del Consell de la República Popular d'Ucraïna.
Després de retirar-se del seu càrrec presidencial Ostapenko es va dedicar a la docència com a professor d'estadística i demografia a la Universitat Nacional Kàmianets-Podilski Ivan Ohienko i a Khàrkiv.
El 1937 va ser arrestat i afusellat per les autoritats soviètiques. Ostàpenko publicà diversos treballs científics. Al llarg de la seva vida, va romandre unit a l'esfera de l'economia i va ser un divulgador del coneixement.

## Enllaços externs

* Biografia al web del govern d'Ucraïna (ucraïnès)
# Xalet d'Anna Vela

El Xalet d'Anna Vela és un xalet aïllat situat a l'avinguda Doctor Furest de Caldes de Malavella (Selva), molt a prop de l'estació de tren, envoltat de jardí. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'estructura de l'edifici és de dos pisos i soterrani, que originàriament corresponien cada un a un habitatge diferent. L'escala exterior que donava accés al segons pis, va desaparèixer en una restauració de l'any 1997. Així doncs, actualment l'antiga porta d'entrada a l'habitatge del segon pis, en arc de mig punt (almeny des de 1984 és així. El projecte (1933) preveia almenys una entrada en arc de llinda), és la porta d'un balcó amb balaustrada sostingut per dues grans mènsules, flanquejat per dues finestres en arc de llinda.
A l'habitatge si accedeix per la que fou la porta d'entrada del primer pis, pujant primer cinc graons. Aquesta escala és diferent de la que es va concèbre pel projecte de l'edifici, que tenia almenys set escales (no sabem si es va arribar a executar o es va canviar durant les obres (en no tenir més fotografies, no ho podem saber). També és diferent la porta d'entrada, que en el projecte presentava arc rebaixat.(no sabem si es va arribar a executar, però almenys des de 1984 era com actualment l'observem). Al costat esquerre, una finestra en arc de mig punt i ampit.
La teulada de l'edifici és a quatre vessants, i al ràfec de la teulada s'aprecia l'encavallat de fusta. Sobresurt una mansarda a la part central, amb un respirall circular. Hi ha adossats dos cossos, un de lateral i un de posterior, tots dos amb finestres d'arc de mig punt i terrassa amb balaustrada just a la línia del pis. Una batlla exterior, ja prevista en el projecte de la casa, protegeix l'edifici.

## Història

És un xalet d'estiueig compost de dos habitatges construït l'any 1933 segons el disseny de l'arquitecte Josep Maria Déu i Amat. Originàriament era una casa d'estiueig. L'estiueig de la segona meitat del segle xix i principis del segle XX tenia un caràcter elitista, ja que es limitava als sectors benestants de la societat. Anava lligat a pràctiques curatives i també començava a ser una activitat de lleure. La millora en els mitjans de transport va contribuir a consolidar els nuclis d'estiueig cosa que tingué un fort impacte en l'urbanisme i l'economia dels pobles amb aigües termals. A Caldes de Malavella es construeixen gran nombre de cases, torres i xalets sobretot a l'entorn de la Rambla Recolons i de la que s'anomenà Colònia de la Granja. En aquest moment també es van adequar diverses zones de passeig, places i parcs.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Xalet d'Anna Vela». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2014].
# Waleed Al-Husseini

Waleed Al-Husseini (àrab: وليد الحسيني, Walīd al-Ḥusaynī) (Qalqilya, 25 de juny de 1989) és un escriptor ateu palestí, fundador del Consell dels Exmusulmans de França.
El novembre de 2010 va ser detingut per l'Autoritat Palestina acusat de blasfèmia a l'islam per mitjà de publicacions a Facebook i a blogs. La seva detenció va tenir una resposta global i va denunciar que havia estat torturat durant la seva estada a presó. Després de l'alliberament, patint per la seva seguretat, va demanar asil a França i el 2012 se li va atorgar. D'aleshores ençà, ha parlat a favor del secularisme i contra el desenvolupament de l'islam radical i polític a França i a l'estranger, defensant que l'islam radical suposa una amenaça a la República Francesa.
El New York Times va escriure: «Aquest tema ha cridat l'atenció sobre el problema de la llibertat d'expressió a l'estat palestí, en el qual l'insult a la religió es considera il·legal, així com la confrontació entre la societat tradicional i Internet».

## Obra

* Blasphémateur ! : les prisons d'Allah, 2015, Grasset (ISBN 978-2-246-85461-6)
** Traducció anglesa: Al-Husseini, Waleed. The Blasphemer: The Price I Paid for Rejecting Islam. Nova York: Skyhorse Publishing, 2017. ISBN 9781628726756.
* Une trahison française : Les collaborationnistes de l'islam radical devoilés ("A French Treason: The Collaborators of Radical Islam Unveiled"), 2017, Éditions Ring ISBN 979-1091447577

## Referències

* 1 2 «Création du conseil des ex-musulmans» (en francès). LeFigaro.fr, 06-07-2013. [Consulta: 22 octubre 2023].
* ↑ Defranoux, Laurence. «Waleed al-Husseini. Fier d’être apostat» (en francès). Liberation, 17-02-2015. [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ Kershner, Isabel «Palestinian Blogger Angers West Bank Muslims» (en anglès). The New York Times, 16-11-2010.