OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Valdeolea

Valdeolea és un municipi situat en la Comunitat Autònoma de Cantàbria, en la comarca de Campoo-Los Valles. Els seus límits són: al nord amb Hermandad de Campoo de Suso i Campoo de Enmedio, a l'oest amb Valdeprado del Río i a l'est i sud amb Brañosera (província de Palència).

## Localitats

* Barriopalacio, 9 hab.
* Bercedo, 9 hab.
* Camesa, 26 hab.
* Castrillo del Haya, 26 hab.
* Cuena, 19 hab.
* El Haya, 5 hab.
* Las Henestrosas de las Quintanillas, 17 hab.
* Hoyos, 13 hab.
* La Loma, 5 hab.
* Mata de Hoz, 29 hab.
* Mataporquera (Capital), 992 hab.
* Matarrepudio, 24 hab.
* Olea, 44 hab.
* La Quintana, 11 hab.
* Las Quintanillas, 29 hab.
* Rebolledo, 8 hab.
* Reinosilla, 12 hab.
* San Martín de Hoyos, 16 hab.
* Santa Olalla, 7 hab.

## Demografia

Evolució demografica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2006 |
| 2.335 | 2.600 | 2.805 | 3.087 | 3.106 | 4.033 | 4.592 | 3.515 | 2.310 | 1.947 | 1.503 | 1.301 |
Font: INE

## Economia

Tradicionalment, les activitats econòmiques del municipi han estat les del sector primari: agricultura i ramaderia, però gràcies al nucli industrial de Reinosa i al turisme que freqüenta la comarca, l'activitat s'ha desplaçat cap als sectors secundari i de serveis.

## Administració

Eleccions municipals, 25 de maig de 2003 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PSOE | 429 | 44,09% | 5 |
| PP | 312 | 32,07% | 3 |
| PRC | 147 | 15,11% | 1 |
Eleccions municipals, 27 de maig de 2007 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PSOE | 428 | 48,14% | 5 |
| PP | 263 | 29,58% | 3 |
| PRC | 141 | 15,86% | 1 |
# Valiat de l'Àndalus

Valiat de l'Àndalus, de Còrdova o Emirat dependent de Còrdova són denominacions del període de la història de l'Àndalus entre 711 i 756, així com de la institució política que la governava. La capital del valiat o emirat fou establerta inicialment a Sevilla i finalment a Còrdova.
Amb la conquesta musulmana de la península Ibèrica, l'antic Regne Visigot es va convertir en un valiat, és a dir, un territori governat per un valí (governador) dependent del Califat de Damasc i subordinat al centre polític del Maghreb (occident de l'imperi musulmà), que es trobava a Kairuan (en l'actual Tunísia).
Durant aquest període, el problema intern principal fou l'enfrontament entre els conqueridors d'origen àrab i els berbers a causa del repartiment desigual de les terres conquistades en favor dels àrabs.

## La independència amb l'emirat

A mitjan segle viii, la Revolució abàssida va destronar i assassinar el califa omeia de Damasc, Marwan II, i a la seva família, i s'escapà només el jove Abd-ar-Rahman. Aquest, primer, es refugià al nord d'Àfrica i posteriorment passà a la península, on després d'imposar-se es proclamà emir l'any 756. Aquest títol implicava la independència política dels califes abàssides (que van traslladar la capital del califat a Bagdad), encara que seguia reconeixent la seva autoritat religiosa.
Durant l'emirat, l'Àndalus va haver d'afrontar problemes externs contra els cristians del nord de la península que van avançar fins a Zamora; i contra els francs, que després de conquistar Girona i Barcelona, van establir una marca o província fronterera al sud dels Pirineus, la denominada Marca Hispànica. A més, va haver-hi problemes interns causats per les revoltes dels muladís perquè se sentien discriminats respecte als conqueridors musulmans, que pagaven menys imposats.

## Referències

* ↑ Viguera, María Jesús. «Al-Andalus: los Omeyas». A: Juan Carrasco, Josep Maria Salrach, Julio Valdeón i María Jesús Viguera. Historia de las Españas medievales. Barcelona: Crítica, 2002, p. 21-24. ISBN 84-8432-300-5.

## Vegeu també

* Llista de valís de l'Àndalus
# Vallecalle

Vallecalle (en cors Vallecalle) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 2007 tenia 109 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 140 | 149 | 126 | 100 | 95 | 109 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Charles Bellini | UMP | |
# Vicente Rodríguez

Vicente Rodríguez és el nom dels següents personatges:
* Vicente Rodríguez Martín (Ciutat de València, 1875 – 1933), arquitecte valencià
* Vicente Rodríguez Guillén (1981, València), futbolista valencià
* Vicente Gimeno Rodríguez Jaen (València, 1878 - Lloret de Mar, 1944), metge i polític valencià
# Vicente Ramos Pérez

Vicente Ramos Pérez (Guardamar del Segura, 1919-2 de juny del 2011) fou un historiador i polític valencià. Estudià magisteri i dret a València i es llicencià en filosofia i lletres a la Universitat Central de Madrid el 1943. Treballà a la Caixa d'Estalvis del Mediterrani i fou director honorari de la Biblioteca Gabriel Miró d'Alacant des del 1952 fins al 1983, així com de la Casa Museu d'Azorín. Creà les revistes Verbo i Sigüenza. El 1957 va fer classes de llengua i literatura espanyoles a Estocolm.
Va ser membre de l'Institut d'Estudis Alacantins, de la Real Academia Española de la llengua, de la Reial Acadèmia de la Història i de l'Aula Gabriel Miró. Ha rebut el premi València de poesia i va ser cronista oficial de la província de València, així com fill adoptiu d'Alacant i del Castell de Guadalest.
Durant la Transició espanyola destacà pel seu anticatalanisme i fou un dels pensadors alacantinistes i després [valencianistes] més destacats a Alacant. El 1980 formava part de l'Asociación para la Defensa de los Intereses de Alicante (ADIA). Intentà crear el partit Unión Provincial Alicantina, però a causa del seu fracàs electoral va ingressar en el partit Unió Valenciana, partit pel qual, dins la Coalició Popular, fou elegit diputat per la província d'Alacant a les eleccions generals espanyoles de 1982. Va ser president del partit des de la fundació el 1982 fins a 1984, quan deixa el partit i s'integra en el Grup Mixt fins al 1986. També va ser membre de laReial Acadèmia de Cultura Valenciana.
El 2006 va rebre la Medalla al Mèrit Hernandià de la Fundació Miguel Hernández.

## Obres

* Literatura alicantina 1839-1939 (1966)
* Historia de la provincia de Alicante y su capital (1971)
* La guerra civil en la provincia de Alicante (1972-1974)
* Pancatalanismo entre valencianos (1978)
* Historia parlamentaria, política y obrera de la provincia de Alicante (1988-1992)
* Alicante en el franquismo (1992-1994)
* Historia de la Diputación Provincial de Alicante (2000-2002).

## Referències

* ↑ «Fallece Vicente Ramos, historiador, escritor y alicantinista» (en castellà). Diario Información, 03-06-2011.
* ↑ 1982-1997 Unio Valenciana - 15 anys fent valencianisme'. Josep Maria Chiquillo, 1997. ISBN 84-87398-17-0

## Enllaços externs

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine.
* Biografia Arxivat 2007-10-07 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Anticatalanisme
* Espanyolisme
| Precedit per: Nou càrrec | President d'Unió Valenciana 1982 - 1984 | Succeït per: Miquel Ramón i Izquierdo |
# Nou Ajuntament de Wiesbaden

El Nou Ajuntament (en alemany: Neues Rathaus) l'edifici de l'ajuntament de Wiesbaden, Hessen, Alemanya, i se situa a la Schlossplatz de la ciutat. Hostatja el govern municipal, oficines de l'alcaldia, i part de l'administració local. Es va construir entre 1884 i 1887 per Georg von Hauberrisser, en estil neorenaixentista. La zona baixa de l'edifici és ocupada completament pel restaurant Ratskeller.
# Renevila

Renevila (occità Renneville) és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Jaume Peralta Aparicio

Jaume Peralta Aparicio és un polític menorquí, trànsfuga del PSIB-PSOE.
Fou batlle des Castell des del 1983 fins al 1991. Aquest any sortí elegit pel PSIB com a conseller insular i diputat al Parlament Balear. En primera instància, votà a favor de l'elecció d'Albert Moragues com a president del Consell Insular de Menorca, però el 18 de setembre del 1991 va presentar i donar suport a una moció de censura contra Moragues que dugué a la presidència de l'entitat al popular Joan Huguet durant la legislatura 1991-1995. Va rebre crítiques del seu propi partit per irregularitats comeses durant el seu mandat com a batlle d'es Castell, però en sentència del 1993 va ser absolt de presumpta prevaricació.

## Referències

* ↑ «Història del Consell Insular de Menorca». Arxivat de l'original el 2007-06-09. [Consulta: 12 juny 2008].
* ↑ Notícia a El Mundo, 21 d'abril de 1994.
# Ugo Pellis

Ugo Pellis (Flumisel, 1882 - Gorizia, 1943) fou un escriptor, filòleg i fotògraf friülès. El 1902 fou mestre al liceu de Capodistria, i de 1912 a 1925 fou professor al liceu de Trieste. El 1919 fou un dels fundadors de la Societat Filològica Friülana amb Bindo Chiurlo i Josef Marchet, i en fou el primer president.
El 1925 va col·laborar amb Matteo Giulio Bartoli en l'elaboració de l'Atlas Lingüístic Italià. El seu compromís amb aquesta obra fou considerable, ja que inclou investigacions a cada regió acompanyades d'abundant material fotogràfic gràcies a la col·laboració de l'Institut Fotogràfic Triestí, i que constitueix el més important document fotogràfic de la història del Friül després de la Primera Guerra Mundial. També fou el responsable de nombroses enquestes lingüístiques.

## Obres

* Il primo friulano. La mari e 'l frut. Il ladino, lingua degli affetti. Testo ladino a fronte amb Dolfo Zorzut.

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2007-07-24 a Wayback Machine.
# Unitats geogràfiques censals del Canadà

Les unitats geogràfiques censals del Canadà (en anglès: census geographic units of Canada) són divisions territorials definides i utilitzades per Statistics Canada per a portar a terme censos que prenen lloc cada cinc anys. Existeixen quatre nivells d'aquestes unitats: el més alt es correspon amb les províncies i territoris del Canadà; aquests es divideixen en un segon nivell, les divisions censals (census divisions), les quals se subdivideixen en un tercer nivell conegut com a subdivisions censals (census subdivisions; es corresponen aproximadament amb les Llista de les 100 municipalitats més grans del Canadà en població municipalitats) i un quart nivell, àrees de disseminació (dissemination areas).

## Comtat

El comtat és la principal divisió utilitzada a les províncies de Nova Escòcia, l'Illa del Príncep Eduard, Nova Brunswick, el Quebec i Ontario. Aquests comtats es van establir per primera vegada en aquestes províncies imitant el model anglès principalment per facilitar el registre de les propietats, organitzar els tribunals judicials locals i facilitar l'organització de l'administració municipal local i els districtes electorals provincials.
A l'Illa del Príncep Eduard, Nova Brunswick i el Quebec, l'estructura històrica del comtat només s'utilitza per descriure la situació dels habitatges, però la resta de funcions les han assumit les províncies i organitzacions municipals. A Nova Escòcia el comtat segueix essent una administració rural amb alguns comtats dividists en districtes.
Ontario sí que ha conservat els comtats com a unitats municipals i judicials. Per la seva banda, el Quebec va reorganitzar completament la seva administració municipal el 1979, donant lloc a una nova entitat administrativa, els municipis regionals de comtat. A l'oest del Canadà només es conserven els comtats a Alberta, amb funcions administratives i educatives. En altres parts del Canadà s'utilitza la paraula comtat com a sinònim de districte o municipi rural.

## Referències

* ↑ «Illustrated Glossary: Census Geography». Arxivat de l'original el 2011-05-14. [Consulta: 17 octubre 2010].
* 1 2 3 «County». thecanadianencyclopedia.com. Enciclopèdia del Canadà. Arxivat de l'original el 2 de febrer 2014. [Consulta: 29 gener 2014].

## Vegeu també

* Comtat (divisió administrativa)
* Comtats dels Estats Units

## Enllaços externs

* Reference mapsArxivat 2012-04-14 a Wayback Machine.. (anglès)
# Universitat de Grenoble-Alps

La Universitat de Grenoble-Alps (Université Grenoble-Alpes) és una institució i universitat francès dedicada a la recerca i la investigació, situada a la ciutat de Grenoble, Isèra. Es dedica sobretot a la tecnologia, ciència i enginyeria, però també a altres temes. Va ser creada el 1339.

## Famós professor

* Charles Lory, geòleg francès

## Referències

* ↑ (anglès)Grenoble Alpes University

## Vegeu també

* www.univ-grenoble-alpes.fr/ (pàgina web oficial)
# Triple salt aturat

El triple salt aturat és una prova de l'atletisme basada en la convencional triple salt amb tres fases de salt, però sense una carrera d'aproximació. És una de les tres variants dels salts aturats, juntament amb el salt d'alçada aturat i el salt de llargada aturat.
Malgrat ja no és un esdeveniment competitiu oficial, encara s'utilitza com a exercici d'entrenament.
La primera fase és un salt des d'un punt donat, que requereix que l'atleta s'enlairi des d'una posició amb els dos peus junts, separant-se a l'aire, i aterrant a terra amb el peu preferit. La següent fase és un pas llarg i estirat, aterrant al peu contrari. L'última fase és el salt, on l'atleta aterra amb els dos peus. El guanyador és el competidor que aconsegueix la distància més llarga després de 3 o 6 intents.
Les competicions de triple salt aturat no són gaire habituals avui dia, però l'esdeveniment es va incloure als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 i 1904.

## Campions olímpics

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| París 1900 detalls | Ray Ewry | Irving Baxter | Robert Garrett |
| St. Louis 1904 detalls | Ray Ewry | Charles King | Joseph Stadler |

## Referències

* ↑ «The Importance of the Standing Triple Jump», 08-04-2010.
* ↑ Mens Standing Triple Jump at Sports Reference
* ↑ Mens Standing Triple Jump at Sports Reference
# Unión Deportiva Horadada

La Unión Deportiva Horadada és l'equip de futbol local del municipi de Pilar de la Horadada, al Baix Segura, que en la temporada 2021-22 juga a la Segona Regional valenciana. Va ser fundat el 1972.
El nom del seu estadi és Ikomar ("muntanyes" en basc), per acord adoptat quan es va construir, amb una capacitat per a 3500 persones. La seua primera equipació consistix en camiseta roja, pantaló blau obscur i mitges blaves.

## Història

L'equip va ser fundat l'any 1972. Ha jugat la temporada 1992-1993 en Segona B, i en la mateixa en la qual va jugar en 2a B, va arribar fins a la Tercera Volta de la Copa del Rei, empatant a 1 davant el Deportivo de la Coruña a casa i perdent com a visitant per un contundent 1-9.
Fins a la temporada 2005/2006 l'Horadada jugava al Grup XIII (Regió de Múrcia) per la comoditat que donava quan calia fer una hora dels desplaçaments per a jugar els partits fora de casa, però a partir de la temporada 2006/2007 la Reial Federació Espanyola de Futbol va obligar a l'equip a jugar amb la federació que li corresponia, en este cas la valenciana.
El 2018 l'equip va ascendir a Preferent Valenciana després de ser segon en Primera Regional Grup VIII de la Federació de Futbol de la Comunitat Valenciana. La pandèmia de Covid-19 i diverses complicacions econòmiques, van fer que l'estiu de 2020 el club no pogués complir amb els requisits econòmics per cobrir la seva plaça a Preferent. L'entitat va decidir prescindir del primer equip i continuar l'activitat esportiva amb el conjunt que tenia en Segona Regional.

## Dades

* Temporades a 2a B: 1
* Temporades a 3a: 22

## Referències

* 1 2 3 4 «Ud Horadada» (en castellà). resultados-futbol.com. [Consulta: 10 desembre 2019].
* 1 2 Sánchez Meroño, José. Unión Deportiva Horadada : 1972-1997 : 25 años de historia. [S.l.]: [s.n.], D.L. 1997. ISBN 84-605-7981-6.
* ↑ Peñalver, Antonio. «Primera y Segunda Regional, en plena cuenta atrás» (en castellà-es). Sport Vega Baja, 16-09-2021. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Los vecinos festejan el ascenso a Preferente del Unión Deportiva Horadada». diarioinformacion.com. [Consulta: 10 desembre 2019].
* ↑ «Pedreño: “La UD Horadada va a seguir en Segunda Regional con gente del pueblo”» (en castellà). Golsmedia, 18-09-2020. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «UD Horadada: crónica de una muerte anunciada» (en castellà). Golsmedia, 24-08-2020. [Consulta: 26 març 2022].

## Bibliografia complementària

* Sánchez Meroño, José. Unión Deportiva Horadada. 1972-1997, 25 años de historia, 1997. ISBN 978-84-605-7981-6.

## Enllaços externs

* Fitxa a Transfermarkt
# Tul

El tul o punt de randa és un teixit lleuger realitzat per un creuament de fils de l'ordit doncs per formar aquest teixit, de fet, no s'empra trama, és a dir que fent creuar els fils de l'ordit entre si per mitjà d'un mecanisme especial s'obté un enreixat o encaix rodó, onejat, diagonal, etc.
Per confeccionar el tul s'empra la seda de qualitat superior que ha rebut un torçat particular, tort que varia segons la qualitat que es vol produir.

## Tipus

Els tuls de seda, segons la forma de les seves malles, els seus usos i altres circumstàncies, reben dels fabricants noms més o menys propis que ometem. Les qualitats conegudes en el comerç són les següents:
* Tul llis . És el tul que té totes les seves combinacions fetes simplement d'un sol encreuament, és a dir que els fils, per formar les seves combinacions no donen més que una volta l'un amb altre.
* Tul de dos o més encreuaments . Aquest tul és ja molt diferent de l'anterior, ja que pot estendre molt més en variacions d'encreuaments a dos, tres i fins a quatre voltes formant llaurats, bucles, estrelletes, etc.
* Tul brodat sobre encreuaments . En aquest tul a més de l'ordit per formar les diverses armadures, on es volen obtenir tres encreuaments, hi ha un altre ordit també de seda que es combina mitjançant un mecanisme. Així es fa amb totes les parts brodades, siguin motes, mosques, taquetes, etc.
* Tul amb encreuament de punta de blonda . Aquest tul es fabrica com el precedent excepte que cal repetir dues vegades l'encreuada, cosa que dona sis encreuaments, de tancar el bucle i començar el següent. Sobre aquest fons es poden fer també parts o motilitats brodades.
* Tul llaurat . Es diu així a un fons de tul i d'un bucle qualsevol amb flors que, per la combinació del teixit, surten aquestes espesses sense que els falti la transparència. Els telers per a la fabricació d'aquest teixit que són bastant semblants als que serveixen per obtenir els tuls llisos i per mitjà de la combinació dels dibuixos s'aconsegueix formar gustos molt variats.
* Tul imitació de puntes de Brussel·les . De tul llaurat es fan mocadors de tots mides per mantells, mantellines i volants de vestit, vels per barrets de dona i diversos altres objectes. Aquest tul està destinat a imitar els teixits fets amb escuradents i per obtenir més perfecta similitud es perfilen a mà amb un cordonet de seda les flors, ones, enreixats i com es vol el que els dona molt més valor i aplicacions. Es fabriquen també algunes qualitats de tuls el cordonet se situa per mitjà del mateix teler però es talla després on deixa d'haver-hi mostra.

## Vegeu també

* Blonda
* Organdí

## Referències

* ↑ «Tul». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Oriol Ronquillo, Josep. Diccionario de materia mercantil, industrial y agrícola (en castellà). Barcelona: Imprenta de D. Agustin Gaspar, 1857.
* «The story of a Swan Lake tutu» (en anglès). Ballet News, 02-06-2010.
# Usfúrida

La dinastia usfúrida o dels usfúrides (àrab: العصفوريين, al-ʿuṣfūriyyīn) fou una nissaga d'importància menor que va governar a l'Aràbia Oriental o Bahrayn, amb centre a al-Ahsa. Eren un clan dels Banu Àmir ibn Awf ibn Màlik, branca dels Banu Uqayl del grup dels Rabia.
La dinastia dels uyúnides, que governava la regió, van quedar debilitats per la revolta dels Amir dels Rabia, i això fou aprofitat pels kaysàrides o Banu Kaysar de Djazirat Kays, a la part oriental del golf Pèrsic; el 1235 les illes i al-Katif foren ocupats pels salghúrides de Fars i el 1253 els usfúrides es van apoderar d'al-Ahsa i la resta de l'Aràbia oriental; els Banu Thalaba, una tribu emparentada, els van quedar sotmesos. Al cap d'uns anys el Tibis, prínceps mercaders de Djazirat Kays, van establir el control de la regió al seu favor però la seva supremacia fou substituïda per l'eclosió d'Ormuz més a l'est. El rei d'Ormuz Tahamtan II va annexionar Djazirat Kays vers 1330 i al mateix temps Bahrayn (Aràbia Oriental). Al cap de 15 anys Turanshah d'Ormuz va visitar les illes Bahrain on es parla per primer cop de Manama. A partir d'aquest moment generalment el nom de Bahrayn es va aplicar només a les illes. Una branca dels usfúrides van retornar al poder a mitjans del segle xv amb la dinastia local dels djabrites d'al-Ahsa iniciada per Adjwad ibn Zamil, que es va estendre a les illes i va afavorir els malikites contra els xiïtes.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, X, 986.
# Ushnu

Ushnu, moderna Oshnavieh (persa: اشنويه; kurd: اشنۆ; també apareix transcrit el nom com Oshnavīyeh, Ashnooyeh, Oshnovīeh, Oshnovīyeh i Ushnūīyeh, però és més coneguda pel seu nom històric d'Ushnū que donava nom a tota la comarca, també transcrit com Ishnuh i Ushnuya) és una ciutat de l'Iran a la província (ustan) de l'Azerbaidjan Occidental. Al cens del 119 tenia 23.875 habitants i al del 2006 la població era de 29.896 habitants. Està situada a l'oest del llac Urmia, a la riba del riu Gader o Gadir (que desaigua al llac) a 56 km al sud d'Urmia. Fou un bakhsh (districte) del sharestan (comtat) d'Urmia però als darrers anys fou convertit en comtat i dividit en dos bakhsh: Central o Osnavieh i Nalus; el comtat tenia al cens del 2006 una població de 63.798 habitants. Rodejada d'altes muntanyes el clima és suau. La zona és agrícola i els rius porten aigua tot l'any. La població és kurda i l'habiten les tribus Zarza (a la ciutat pròpia) i la tribu Mamash (als pobles del comtat); la població kurda ha baixat en unes mil persones el 2010 per l'emigració cap al Kurdistan del Sud.
Hi ha restes hurrites i urartians. Podria correspondre a la ciutat de Suguniya que fou atacada per Salmanasar III d'Assíria el 859 aC. L'estela de Kela-Shin (Estela Verda) porta una inscripció bilingüe assíria i urartiana i fou erigida vers el 800 aC sota el rei d'Urartu Ishpuini i el seu fill Menua i està al coll de Kela-Shin; una altra estela es troba a Topuzawa al sud-oest del coll de Kela-Shin. En arameu es va dir Ashnokh o Ashna (Asna als Hudud al-Alam).
La ciutat s'esmenta a partir d'al-Istakhri (segle X) que assenyala a Ushnu-Adhariyya com a part del que fou el domini dels Banu Rudayni (que incloïa Bakharkan i Tabriz), vers 960 a 978. El 958 un cristià local van fundar l'església de Sant sergi i Baccus a la zona de Malatya. Ibn Hàwqal (segle X) constata la desaparició de la tribu Banu Rudayni i la presència del kurds Hadhbani que tenien centre a Irbil. De l'arribada dels kurds zarza no se'n sap res, però podrien ser una branca dels hadhbani tot i que de la tribu no se sap gaire cosa; es creu que van perdre Lahidjan (prop de Mahabad, no la Lahidjan del Gilan) a mans de Pir Budak, el primer xeic dels baban (segle XV) i que foren derrotats per Sulayman Beg Sohran en temps de Murat III (1574–1595).
El 1271 el catolicós nestorià Dehna va traslladar la seu metropolitana d'Assíria a Ushnu per millor protecció contra els mongols. El 1281 el bisbe d'Ushnu, Abraham, assistia a la ciutat a la coronació del catolicós nestorià Yahballaha III.
En general la seva història política és la mateixa que la d'Urmia.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, X, 989
# Ushigome

Ushigome (牛込) és el nom d'un barri de Shinjuku, Tòquio i, anteriorment, d'un districte de Tòquio (1889-1947). En 1947 aquest districte i el de Yotsuya es van integrar per formar l'actual districte de Shinjuku.

## Transport

* Estació d'Ushigome-Kagurazaka
* Estació d'Ushigome-Yanagichō