OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fideus xinesos

Els fideus xinesos són un tipus de pasta bàsica en forma de fil, és a dir, molt prima i llarga, més llarga que els espaguetis italians. Normalment els fideus estan fets amb farina de blat o d'arròs (en aquest cas són més transparents), aigua i sal, però es poden fer amb altres tipus de farina. Com a pasta seca, els fideus es venen en bosses transparents. Venen ja partits en mesures d'entre 1 i 2,5 cm segons el gruix.

## Noms

Tot i que la paraula "fideu" prové de l'àrab, els fideus es varen originar a la Xina. Sembla que els primers fideus es varen elaborar vers el 2000 aC, però a causa de la gran varietat d'idiomes i de dialectes a la Xina, no hi ha un sol nom per la paraula "fideu" en xinès. El nom miàn ((xinès) 麵 o 面, transliterat sovint com a "mien" o "mein") s'aplica als fideus de farina de blat, mentre que fěn (粉) o "fun" s'utilitza per a designar els fideus elaborats amb farina d'arròs i altres farines. Segons el lloc i la cultura, els fideus es coneixen amb molts noms diferents. Per exemple, es coneixen amb el nom de "ramen" al Japó. Actualment són molt populars arreu del món els fideus instantanis, fideus precuinats basats en el ramen. A Corea els dangmyeon són uns fideus transparents amb els quals es fa el japchae. A les Filipines, es fan plats de fideus anomenats pancit.

## Altres fideus

Hi ha un tipus d'espaguetis molt similars a fideus, els "spaghettini", comercialitzats sobretot a Itàlia. Aquests es venen en tires rectes sense trencar. Una altra pasta molt similar són els "capellini". El "cabell d'àngel", és un tipus de fideu molt prim. Aquest tipus de pasta és ideal per fer sopes amb brous clars. En italià es coneixen amb el nom de vermicelli, que vol dir 'cucs menuts'. Aquest nom ha estat adoptat en altres idiomes. Amb els fideus gruixuts es preparen la fideuà i els fideus a la cassola, plats típics de la gastronomia catalana.

## Vegeu també

* Fideus catalans.

## Referències

* ↑ BBC "Oldest noodles unearthed in China" (anglès)
* ↑ Japchae - Fideus coreans amb carn i verdures.
* ↑ Pancit - fideus de les Filipines Arxivat 2010-07-12 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Sopa de fideus instantània de vedella. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Fideus asiàtics. (anglès)
# José Valcázar Crespo

José Valcázar Crespo va ser un militar espanyol que va participar en la Guerra civil.

## Biografia

Militar de carrera, pertanyia a l'arma d'artilleria. Després de l'esclat de la Guerra civil es va mantenir fidel a la República. Per a llavors ostentava el rang de comandant d'artilleria. Durant la contesa va arribar a manar l'artilleria de l'Exèrcit d'Extremadura i, des de desembre de 1938, de l'Exèrcit d'Andalusia. Va arribar a aconseguir la graduació de coronel. Al final de la guerra va ser detingut pels franquistes i condemnat a mort; la pena de mort, no obstant això, seria commutada.

## Referències

* 1 2 Michael Alpert (1989). El Ejército republicano en la guerra civil, Siglo XXI Editores Editores, pág. 387
* ↑ Carlos Engel (1999). Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Almena: Madrid, pág. 175
# Copa de la Premsa de Malawi

La Copa de la Premsa de Malawi, o Press Cup, prèviament coneguda com a Castle Cup, fou una competició futbolística de Malawi.

## Historial

Font:

### Castle Cup

* 1967: Chichiri Athletics
* 1968: Malawi University
* 1969: Bata Bullets
* 1970: Bata Bullets
* 1971: Limbe Leaf Wanderers
* 1972: Limbe Leaf Wanderers
* 1973: Bata Bullets
* 1974: Limbe Leaf Wanderers
* 1975: Bata Bullets

### Press Cup

* 1977: Hardware Stars
* 1978: Bata Bullets
* 1979: Bata Bullets
* 1980: Bata Bullets
* 1981: Bata Bullets
* 1982: Sucoma FC
* 1983: Civo United
* 1984: Berec Power
* 1985: Bata Bullets
* 1986: Civo United
* 1987: MDC United
* 1988: Silver Strikers
* 1989: MDC United
* 1990: Limbe Leaf Wanderers
* 1991: Silver Strikers
* 1992: Silver Strikers

### Castle Cup

* 1993: Bata Bullets

### Press Cup

* 1994: MDC United
* 1995: no es disputà
* 1996: Bata Bullets
* 1997: Silver Strikers
* 1998: Silver Strikers
* 1999: Bata Bullets
* 2000: MDC United

## Referències

* ↑ «Malawi - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Rivierbeek

El Rivierbeek és un riu de Bèlgica. Neix al nord del poble d'Egem al municipi de Pittem i desembocava a l'est del municipi d'Oostkamp al barri de Moerbrugge al canal Gant-Bruges, resultat de la canalització del riu Zuidleie al segle xiv. Amb el Hertsbergebeek i Waardammebeek fa part d'un paisatge natural valuós en via de renaturalització, rius font del Reie, el riu a l'origen de la ciutat de Bruges. Des del 1992 la vall inferior del Rivierbeek va ser catalogat com paisatge històric i cultural protegit, per què en gran part va mantenir el seu curs meandrós natural, amb les típiques files de pollancres al marge. Un projecte de rectificar el curs i cobrir el llit amb plaques de formigó dels anys 1970 va ser abandonat i es va optar per una fortificació natural dels marges amb vegetació i salzes coronadissos.

## Referències

* ↑ Cornillie, Bieke «De Rivierbeek in Oostkamp» (en neerlandès). Het Laatste Nieuws, 23-04-2014.
* ↑ De Flou, Karel; De Smet, Jos. «Reie». A: Woordenboek der Toponymie van Westelijk Vlaanderen, Vlaamsch Artesië, het Land van den Hoek, de graafschappen Guines en Boulogne en een gedeelte van het graafschap Ponthieu (en neerlandès). Volum XIII: Pré larde – Sacraments Straetken. Brugge: Koninklijke Vlaamse Academie voor Taal- en Letterkunde, 1932, p. 386-392.
* ↑ «Rivierbeek, Waardammebeek en Hertsbergebeek» (en neerlandès). Onroerend Erfgoed. [Consulta: 25 juny 2017].
* ↑ Cornilly, Jeroen. «Rivierbeek, Hertsbergebeek en Waardammebeek». A: Monumentaal West-Vlaanderen (en neerlandès). vol. 3. Bruges: Van de Wiele, 2005, p. 288. ISBN 9076297276.

## Bibliografia

* Hop, J. De Rivierbeek, Bornebeek en Merlebeek als paai- en opgroeigebied voor vispopulaties en als leefgebied voor bittervoorn (pdf) (en neerlandès), 30/3/2017. Arxivat 2021-01-28 a Wayback Machine.
# Província de Verona

La província de Verona és una província forma part de la regió del Vèneto dins Itàlia. La seva capital és Verona.
Limita al nord amb el Trentino - Alto Adige (província de Trento), a l'est amb la província de Vicenza i la província de Pàdua, al sud per la província de Rovigo, i al sud i a l'oest amb la Llombardia (província de Màntua i província de Brescia).
Té una àrea de 3.096,39 km², i una població total de 921.546 hab. (2016). Hi ha 98 municipis a la província.

## Referències

* ↑ Dades ISTAT

## Enllaços externs

* Provincia di Verona Arxivat 2006-07-08 a Wayback Machine. (italià)
# Ottumwa

Ottumwa és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 24.998 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ottumwa tenia 24.998 habitants, 10.383 habitatges, i 6.530 famílies. La densitat de població era de 610,9 habitants/km².
Dels 10.383 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 37,1% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 10,9% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.174 $ i la renda mediana per família de 37.302 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.222 $ mentre que les dones 20.934 $. La renda per capita de la població era de 16.040 $. Entorn del 10,9% de les famílies i el 15,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Fills il·lustres

* Archie Alexander (1888-1958), enginyer i constructor

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ottumwa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ottumwa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Psoriasi invertida

La psoriasi invertida o psoriasi flexural és una forma de psoriasi que, de manera selectiva, i sovint exclusivament, implica els plecs com els de darrere de les orelles, les aixelles, els plecs de l'engonal, els plecs inframamaris, el melic, el plec intergluti, el penis i els llavis.$^{:193}$

## Diagnòstic diferencial

Les afeccions de la pell que poden presentar signes i símptomes similars inclouen dermatitis seborreica o l'intertrigen.

## Referències

* ↑ James, William; Berger, Timothy; Elston, Dirk (2005). Andrews' Diseases of the Skin: Clinical Dermatology. (10th ed.). Saunders. ISBN 0-7216-2921-0.
# Ishaq ben Abba Mari

Ishaq ben Abba Mari (francès: Abba Mari) (Lunèl, 1250 $^{(Gregorià)}$ - 1306 $^{(Gregorià)}$) Abba Mari ben Moses ben Joseph fou un rabí occità, nascut a Lunèl, prop de Montpeller, cap al final del segle xiii. També és conegut com a Yarhi del seu lloc de naixement (hebreu Yerah, és a dir lluna, lune), i també va tenir el nom Astruc Don Astruc o En Astruc de Lunel.
Abba Mari es va dedicar a l'estudi de la teologia i filosofia, i es va fer conèixer els escrits de Maimònides i Bonastruc ça Porta, així com amb els talmúdics.
A Montpeller, on va viure des de 1303 - 1306, va estar molt angoixat per la prevalença del racionalisme d'Aristòtil, que en la seva opinió, per mitjà de les obres de Maimònides, amenaçava l'autoritat de l'Antic Testament, l'obediència a la llei, i la creença en els miracles i la revelació. Per aquest motiu, en una sèrie de cartes (després reunides sota el títol Minhat Kenaot, que vol dir, "Gelosia oferta") va demanar al rabí Shlomo ben Adret de Barcelona que anés en ajuda de l'ortodòxia.
Ben Adret, amb l'aprovació d'altres rabins catalans, va enviar una carta a la comunitat de Montpeller proposant prohibir l'estudi de la filosofia als que tenien menys de cinc anys d'estudis, i, malgrat l'oposició secció dels liberals, un decret en aquest sentit va ser emes per Ben Adret el 1305. El resultat va ser un gran cisma entre els jueus de les Espanyes i els del sud de França, i un nou impuls va ser donat a l'estudi de la filosofia per la ingerència no autoritzada dels rabins de les Espanyes.
Quan es produí l'expulsió dels jueus de França per part de Felip IV el 1306, Abba Mari es va establir a Perpinyà, on va publicar les cartes relacionades amb la controvèrsia. La seva història posterior és desconeguda. A part de les cartes, va ser autor de poesia litúrgica i va fer treballs sobre dret civil.

## Referències

* ↑ de Libera, Alain. La filosofia medieval. Universitat de València, 2007, p.196. ISBN 8437065593.
* ↑ Maimonides, Moses. The Guide For the Perplexed (en anglès). Michael Friedländer, CCEL, p. 1958. ISBN 193184836X.
* ↑ Salomo ben Adret de Barcelona 1235-1310. El triomf d'una ortodòxia. Ajuntament de Barcelona, 2010.
# Fluorstrofita

La fluorstrofita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la belovita. Inicialment va ser anomenada estroncioapatita per Efimov et al. l'any 1962. Més tard es va canviar per apatita-(SrOH) malgrat que el fluor era dominant sobre els hidroxils. Finalment va ser rebatejada com a fluorstrofita per Pasero et al. l'any 2010. El nom actual reflecteix la seva composició, incloent fluor, estronci i fosfat.

## Característiques

La fluorstrofita és un fosfat de fórmula química SrCaSr₃(PO₄)₃F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1962. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «08.BN - Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida gran, (OH, etc.):RO₄ = 0,33:1» juntament amb els següents minerals: aradita, magganasita, fluorpiromorfita, fluorsigaiïta, fluoralforsita, alforsita, belovita-(Ce), clorapatita, mimetita-M, johnbaumita-M, fluorapatita, hedifana, hidroxilapatita, johnbaumita, mimetita, morelandita, piromorfita, svabita, turneaureïta, vanadinita, belovita-(La), deloneïta, fluorcafita, kuannersuïta-(Ce), hidroxilapatita-M, fosfohedifana, hidroxilpiromorfita, estronadelfita, fluorfosfohedifana, carlgieseckeïta-(Nd), vanackerita, miyahisaïta, pieczkaïta, hidroxilhedifana, pliniusita, parafiniukita, arctita, krügerita i goryainovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de crom i diòpsid d'Inagli, que es troba al massís d'Inagli, al camp d'Aldan (Sakhà, Rússia). També ha estat descrita en altres indrets propers dins el mateix país, així com al Canadà, els Estats Units, Sud-àfrica, Zàmbia i el Japó.

## Referències

* ↑ «Fluorstrophite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 desembre 2019].
* ↑ «Strunz-mindat (2024) Classification - With only large cations, (OH, etc.):RO4 = 0.33:1». Mindat. [Consulta: 25 juny 2024].
# Josep Saurí i Vergés

Josep Saurí i Vergés (Granollers, 1768 - 1834) fou un compositor i clergue català. Va regir el magisteri de la capella de Canet de Mar entre els anys 1793 i 1834.

## Biografia

Josep Saurí va néixer a la ciutat de Granollers l'any 1768. Va ser fill de Cristòfol Saurí i Valls i Madrona Vergés.
A partir del traspàs de l'anterior mestre de capella (Tomàs Milans) el repertori canetenc es va centrar en la producció pròpia, escrita pels serveis musicals de la seva capella, amb una disminució molt notable dels efectius vocals i instrumentals. Aquest fet provocà que Josep Saurí s'instauri com un dels mestres de la parroquial més representatius.
Al 9 de juliol de 1798, va aconseguir la concessió d'un ajut econòmic per part del Bisbat de Girona per poder pagar les despeses extres que tenia amb la capella de Santa Maria del Mar durant el transcurs de les festes de Sant Pere. El motiu era que, el comte de Barcelona Francesc Tarroja havia disposat una suma de diners demanant l'assistència de músics per solemnitzar aquelles festes. Aquest fet li va reportar una feina sobreafegida de la qual no va ser recompensat.

## Obres

Es conserven obres seves als fons musicals de la Catedral de Girona (GiC), la Basílica de Santa Maria d'Igualada (SMI), de l'Església Parroquial de Sant Pere i Sant Pau de Canet de Mar (CMar) i a l'arxiu Comarcal de l'Urgell amb els fons de Ramon Florensa (TagF).
Trobem un total de 192 obres fetes per aquest autor, repartides en:
* 19 Antífones
* 2 Ave Maria
* 3 Cants Espirituals
* 3 Càntics
* 4 Cobles
* 8 Completes
* 15 Golgs
* 8 Graduals
* 24 Himnes
* 1 Lament
* 17 Misses
* 17 Motets
* 3 Nones
* 2 Ofertoris
* 3 Rèquiems
* 3 Responsoris
* 29 Rosaris
* 6 Salms
* 7 Salves
* 3 Seqüències
* 3 Vespres
* 10 Villancets
* 1 Ària
* 1 Introit

## Referències

* 1 2 Gregori i Cifré, Josep M. «El fons musical de l'Església Parroquial de Sant Pere i Sant Pau de Canet de Mar». Fons de l'Església Parroquial de Sant Pere i Sant Pau de Canet de Mar. Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació, 1, 2009.
* ↑ «Obres de Josep Saurí i Vergés als fons de Catalunya». Universitat Autònoma de Barcelona, 2018. [Consulta: 20 desembre 2020].
# Província d'Antonio Quijarro

La província d'Antonio Quijarro és una de les 16 províncies del Departament de Potosí, a Bolívia. La seva capital és Uyuni.
# Nériungri

Nériungri (iacut: Нүөрүҥгүрү, Nüörüŋgürü; rus: Нерюнгри, Nériungri) és una ciutat russa de la República de Sakhà (també coneguda com a Iacútia). La seva població l'any 2002 era de 66.269 habitants. És a uns 740 quilòmetres al sud-oest de la capital, Iakutsk, i és una de les ciutats més recents de Rússia, ja que es va fundar l'any 1975 amb motiu del desenvolupament associat a les mines de carbó i or properes. El nom de la ciutat ve del petit riu Neriungri, que a la vegada és el nom del peix timal (Thymallus thymallus) en l'idioma evenki. La ciutat té dos districtes: la part "antiga" de la ciutat, on hi ha bàsicament les companyies industrials, i la "nova", on hi ha els barris residencials.

## Vegeu també

* Txúlman
# Publi Atti Atimet

Publi Atti Atimet (en llatí Publius Attius Atimetus) era un metge romà del que es conserva el nom en una inscripció, i que va tractar a l'emperador August. Alguns autors pensen que segurament és el mateix Atimet que va ser contemporani d'Escriboni Llarg al segle i, i al que Galè anomena Atimetrus (Ἀτιμητρος).

## Referències

* ↑ W.A.G., Atimetus, P. Attius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 406
# Ishbel Maria Marjoribanks Aberdeen and Temair

Ishbel Maria Marjoribanks Aberdeen and Temair (Londres, 14 de març de 1857 - Aberdeen, 18 d'abril de 1939) va ser una reformadora social i defensora dels drets de la dona anglesa.
Filla del polític lliberal baró Tweedsmuir i casada amb el marquès d'Aberdeen, governador general del Canadà i Irlanda, a més d'altres indrets, fou seguidora de W. E. Gladstone. El 1907 va fundar a Irlanda la "Women's Health Association i fou la primera dona que arribà a ser membre de la Societat Mèdica Britànica. Al Canadà fomentà les escoles d'infermeria i a Escòcia la Societat Cooperativa de la Dona. El 1904, al cabdavant d'una delegació femenina s'entrevistà amb el primer ministre britànic Henry Campbell-Bannerman per tal de sol·licitar-li el dret al sufragi. Des del seu lloc de Presidenta del Consell de Dones, el 1919, a París, va aconseguir que la Comissió de la Societat de Nacions atorgués la igualtat de drets a la dona.
Fou nomenada doctora honoris causa per la Universitat d'Aberdeen, ciutadana honorària de Limerick, Edimburg i altres ciutats.

## Referències

* 1 2 3 «Aberdeen and Temair, Lady Ishbel Maria Marjoribanks». A: Enciclopedia Biográfica de la Mujer (Vol. I). Barcelona: Garriga, 1967, p. 5.
* ↑ «Ishbel Marjoribanks, Marchioness of Aberdeen and Temair». The Marjoribanks Journal, Num. 4, 01-08-1996 [Consulta: 20 maig 2019].
* ↑ Harris, Carolyn «Lady Aberdeen». The Canadian Encyclopedia [Consulta: 20 maig 2019].
# Coupetz

Coupetz és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 79 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Coupetz era de 79 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 35 habitatges eren cases. Dels 31 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Coupetz el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 12 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 50 persones, 39 eren actives i 11 eren inactives. De les 39 persones actives 38 estaven ocupades (19 homes i 19 dones) i 1 aturada (1 home). De les 11 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa immobiliària.
L'any 2000 a Coupetz hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Coupetz a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Coupetz a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pozuelo

«Pozuelo» té aquests significats:
* Toponímia:
** Pozuelo (Albacete), municipi al nord de la província d'Albacete (Espanya)
** El Pozuelo, municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa (Espanya)
** Pozuelo de Alarcón, municipi de la Comunitat de Madrid
** Pozuelo de Aragón, municipi a la comarca del Camp de Borja de la província de Saragossa (Espanya)
** Pozuelo de Calatrava municipi de la província de Ciudad Real a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa (Espanya)
** Pozuelo de la Orden, municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó (Espanya)
** Pozuelo del Páramo, municipi en la comarca del Páramo Leonés de la província de Lleó (Espanya)
** Pozuelo del Rey, municipi de la comunitat autònoma de Madrid
** Pozuelo de Tábara, municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya)
** Pozuelo de Zarzón municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya)
** Can Pozuelo, casa de la Jonquera (Alt Empordà)
** Jaciment arqueològic d'El Pozuelo, al terme municipal de Zalamea la Real (Província de Huelva, Espanya)
* Biografies:
** Alejandro Pozuelo Melero (1991), futbolista sevillà que juga com a migcampista
** Nemesio Pozuelo Expósito (Villanueva de Córdoba, 1904 – Madrid, 1980), polític espanyol, governador civil d'Alacant
# Psychoda zigzagensis

Psychoda zigzagensis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Distribució geogràfica

Es troba a les illes Filipines.

## Referències

* ↑ del Rosario, Philipp «Psychoda zigzagensis» (en anglès). The Philippine journal of science, vol. 59, 1936, pàg. 562-563.
* ↑ Quate, Laurence W. «A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera)» (pdf) (en anglès). Pacific Insects, 7, 1965, pàg. 815.
# Jaap Kooijman

Jaap Kooijman (Sittard-Geleen, Limburg, 24 d'abril de 1994) és un ciclista neerlandès que ha competit professionalment des del 2014 fins al 2015.

## Palmarès

* 2017
** 1r a la Midden-Brabant Poort Omloop

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com