OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rimapenaeus

Rimapenaeus és un gènere de gambes. Comprèn sis espècies, inclosa Rimapenaeus constrictus, estudiada per la seva extensió al llarg de la costa americana de l'est:
Rimapenaeus byrdi (Burkenroad, 1934)
Rimapenaeus constrictus (Stimpson, 1871)
Rimapenaeus faoe (Obarrio, 1954)
Rimapenaeus fuscina (Pérez Farfante, 1971)
Rimapenaeus pacificus (Burkenroad, 1934)
Rimapenaeus similis (Smith, 1885)

## Referències

* ↑ Isabel Pérez Farfante, Brian Frederick Kensley. Penaeoid and Sergestoid Shrimps and Prawns of the World: Keys and Diagnoses for the Families and Genera. 175. Muséum national d'histoire naturelle, 1997, p. 1–233. ISBN 978-2-85653-510-3.
* ↑ Rimapenaeus Pérez Farfante and Kensley, 1997 (TSN 551562) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* ↑ Sammy De Grave. «Rimapenaeus Pérez Farfante & Kensley, 1997». World Register of Marine Species, 2011. [Consulta: 21 agost 2011].
# Mas Barral

El Mas Barral és una masia situada al municipi de la Pobla de Montornès, a la comarca catalana del Tarragonès, protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Antiga masia d'estil popular, de regular conservació, amb interessant pati interior. A la segona meitat del segle XX es va efectuar una rehabilitació estructural. Actualment està abandonada. (Text procedent de NSP)

## Referències

* ↑ «Mas Barral». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 octubre 2023].
# Cases Joan Amat

Cases Joan Amat és un habitatge a la vila de Cardedeu (Vallès Oriental) protegit com a bé cultural d'interès local. La Torre Amat s'emmarca dins del la primera tongada d'edificacions de la carretera de Caldes, poc després de l'arribada del ferrocarril (1860) i de l'obertura de susdita carretera (1864). Es tractava de cardedeuencs residents a Barcelona que construïren habitatges d'estiueig a la vila, fora del nucli antic i vora de les noves vies de comunicació.
Edifici d'habitatges compost de dos cossos amb pati central i jardí a la part posterior fins al passeig Pau Gesa. Coberta a dues vessants i consta de planta baixa i pisos. Els dos cossos s'uneixen a la planta baixa per un gran portal d'arc escarser. Les façanes són de grans blocs de carreus i la composició és neoclàssica. Es construí primer l'edifici de l'esquerra amb accés lateral i en una segona fase l'altre cos de l'edifici de composició més equilibrada. Es conserva en bon estat.

## Notes

* 1 2 «Cases Joan Amat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# The Picnic

The Picnic (nom sencer The Two Ronnies Present - The Picnic), és un telefilm de la BBC del 1976 protagonitzat per The Two Ronnies, i escrit per Ronnie Barker sota els pseudònims de "Dave Huggett i Larry Keith".

## Introducció

La pel·lícula seguia la família extensa de "The General", interpretada per Barker, quan van anar a fer un pícnic a la ciutat de Devon. La pel·lícula destaca per ser totalment sense paraules, substituïdes per la partitura de Ronnie Hazlehurst i diversos efectes sonors. En canvi, l'humor és totalment visual i es basa en estereotips còmics (el general "vell verd", la noia de pits grossos ...). Va tenir una seqüela, By the Sea, amb alguns dels mateixos personatges realitzats el 1982.
La pel·lícula de 28 minuts va ser presentada a la BBC 2 l'1 de gener de 1976, però rares vegades s'ha repetit tot i que en els darrers temps ha estat mostrat en diverses ocasions per ITV3, que actualment ostenta els drets sobre la biblioteca Two Ronnies. En 1990 va estar disponible una edició limitada en VHS de By The Sea i The Picnic i fou suprimida en 1994. The Picnic i By The Sea foren comercialitzades en DVD el 24 de setembre de 2012 com a part de The Two Ronnies: Complete Collection. . Una publicació individual australiana de tots dos curtmetratges muts es va publicar al DVD de Regió 4 el 10 de juny de 2015, titulat: The Two Ronnies: The Picnic and By the Sea.

## Referències

* ↑ «The Two Ronnies: The Complete Collection DVD». Amazon.com, 24-09-2012. [Consulta: 26 agost 2013].
* ↑ «Two Ronnies, The: The Picnic / by the Sea (DVD)». Ezydvd, 10-06-2015. Arxivat de l'original el 8 March 2016. [Consulta: 24 novembre 2015].
# ŠŠ Kovas Kaunas

El ŠŠ Kovas Kaunas fou un club de futbol lituà de la ciutat de Kaunas.
Va ser fundat el 1921 amb el nom LFLS Šančiai Kaunas i fou dissolt el 1945 per les noves autoritats soviètiques del país.
Evolució del nom:
* 1921: LFLS Šančiai
* 1924: ŠŠ Kovas Kaunas

## Palmarès

* Lliga lituana de futbol:
** 1924, 1925, 1926, 1933, 1935, 1936

## Referències

* ↑ «Lithuania - List of Foundation Dates». rsssf.com. [Consulta: 9 novembre 2018].
* ↑ Statistics – futbolinis.lt
* ↑ «Lithuania - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 12 juliol 2013].
# Veurne

Veurne (en francès: Furnes) és un municipi belga de la província de Flandes Occidental a la regió de Flandes.

## Seccions

| # | Nom | Superfície km² | Població (14/02/2008) |
| I | Veurne | 22,67 | 8.471 |
| II | Booitshoeke | 3,35 | 96 |
| III | Avekapelle | 4,58 | 341 |
| IV | Zoutenaaie | 2,07 | 17 |
| V | Eggewaartskapelle | 4,90 | 176 |
| VI | Steenkerke | 11,79 | 434 |
| VII | Bulskamp | 8,03 | 691 |
| VIII | Wulveringem | 9,37 | 343 |
| IX | Vinkem | 5,27 | 360 |
| X | Houtem | 12,71 | 663 |
| XI | De Moeren | 11,58 | 126 |

## Personatges il·lustres

* Michel Host (1942 – 2021) va ser un columnista literari, traductor i escriptor. Va rebre el Premi Goncourt de l'any 1986 per la seva novel·la "Valet de nuit".

## Localització

* a. Adinkerke (De Panne)
* b. Koksijde (Koksijde)
* c. Wulpen (Koksijde)
* d. Ramskapelle (Nieuwpoort)
* e. Pervijze (Diksmuide)
* f. Lampernisse (Diksmuide)
* g. Alveringem
* h. Oeren (Alveringem)
* i. Izenberge (Alveringem)
* j. Leisele (Alveringem)
* k. Hondschoote
* l. Les Moëres
* m. Ghyvelde

## Agermanaments

* Rösrath
# Sorex ugyunak

Sorex ugyunak és una petita musaranya que viu al nord del Canadà (a l'oest de la Badia de Hudson) i a Alaska. Antigament se la considerava una subespècie de la similar musaranya emmascarada (S. cinereus). Té un aspecte similar i es creu que una relació propera amb Sorex jacksoni i la musaranya de les illes Pribilof (S. hydrodromus).

## Referències

* ↑ Hammerson, G. (2008) Sorex ugyunak A: UICN 2009. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Versió 2009.2. www.iucnredlist.org Consultat el 9 febrer 2010.
# Rima visual

La rima visual és una rima falsa, on per aparença o escriptura coincideixen les terminacions de vers però no ho fan en la pronúncia. Només és possible en les llengües on l'ortografia permet que una mateixa grafia es pronunciï de dues maneres diferents. A diferència de la rima falsa tradicional, sovint produïda per inadvertiment, la rima visual és un joc del poeta, que és conscient de l'absència de rima però la presenta per reflexionar sobre la grafia, l'art i el so.

## Referències

* ↑ Tipus de Rimes a xtec.cat
* ↑ Rima falsa a resum de Mètrica
* ↑ ús de la rima falsa per Jacint Verdaguer a Jacint Verdaguer: home, poeta, romàntic de Joan Chavarria i Panisello, p. 155
# Manuel Asur

Manuel Asur González García (La Güerta, Güeria Carrocera, Samartín del Rei Aurelio, Astúries, 1947) és un poeta en asturià i castellà. Considerat com l'iniciador, en poesia, del Surdimientu (renaixement de la poètica moderna en asturià), és un dels més importants en l'actualitat en aquesta llengua. Doctor en filosofia. Columnista del diari La Nueva España i assagista. Actualment treballa en la Conselleria de Medi Rural i Pesca del Principat d'Astúries.

## Obres

* Cancios y poemes pa un riscar 1977)
* Camín del cumal fonderu (1978)
* Vívese d'oyíes: Poemes bilingües (1979)
* Congoxa que ye amor (1982)
* Destruición del poeta (1984)
* Hai una llinia trazada (1987)
* Poesía 1976-1996 (1996).
* Orbayos (2002)
* El libro de las visitas (2003)
* Lo que dice la caracola (2007)
* El solitario de Avilés (2008)
* Balada del balagar (2011)
* Las arrogancias del barro (2015) ISBN 9781326271565, lulu.com
# Casa de la Vila (Sant Sadurní d'Anoia)

La Casa de la Vila és una casa consistorial modernista de Sant Sadurní d'Anoia (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquest edifici, construit entre 1896 i 1900, en substitució de l'antic ajuntament probablement de l'any 1673, és resolt amb planta baixa, principal, golfes i terrat sobre planta rectangular. El cos princicpal, centrat a la plaça, conté la torre del rellotge i l'estructura vista del campanar, de ferro forjat. El Modernisme està només intuït, hi resta encara l'encarcarement en la modulació clàssica i la constant utilització d'elements arquitectònics del període anterior.

## Referències

* ↑ «Casa de la Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Casa de la Vila Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# The Piano Tuner of Earthquakes

The Piano Tuner of Earthquakes és una pel·lícula dramàtica d'animació dels germans Quay del 2005, amb Amira Casar, Gottfried John, Assumpta Serna i Cesar Sarachu. Va ser el segon llargmetratge dels germans Quay i la seva primera pel·lícula en més de deu anys.

## Argument

La trama està influenciada per l'obra d'Adolfo Bioy Casares La invención de Morel. Una cantant d'òpera del segle XIX és assassinada a l'escenari poc abans del seu proper casament. Poc després de ser assassinat pel nefast Dr. Emmanuel Droz durant una actuació en directe, Malvina van Stille es trasllada a la remota vil·la de l'inventor per ser reanimada i obligada a interpretar el protagonista d'una trista producció escenificada per recrear el seu segrest. A mesura que s'acosta l'hora de l'actuació, l'afinador de pianos de terratrèmols Felisberto es proposa activar els set autòmats essencials que esquitxen el paisatge del temut metge i assegurar-se que tots els elements essencials estiguin al seu lloc. Una vegada més revsicolada després de la seva breu estada al més enllà, l'amnèsica Malvina aviat es veu atreta pel misteriós Felisberto com a resultat de la seva estranya semblança amb el seu ex-promès Adolfo.

## Repartiment

* Amira Casar : Malvina van Stille
* Gottfried John : Dr. Emmanuel Droz
* Assumpta Serna : Assumpta
* Cesar Sarachu : Adolfo Blin/Don Felisberto Fernandez
* Ljubiša Gruičić : Holz (jardiner)
* Marc Bischoff : Marc (jardiner)
* Henning Peker : Henning (jardiner)
* Gilles Gavois : Echeverria (jardiner)
* Volker Zack : Volker (jardiner)
* Thomas Schmieder : Thomas (jardiner)
* Regine Zimmermann : la modista
* Emil Petrov : el músic

## Premis

* XXXVIII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya: Premi als millors efectes especials

## Referències

* ↑ Catsoulis, Jeannette. «Film in Review: The Piano Tuner of Earthquakes». The New York Times, 17-11-2006. [Consulta: 1r gener 2018].
* ↑ Morris, Gary. Action!: Interviews with Directors from Classical Hollywood to Contemporary Iran. Anthem Press, 2009.
* ↑ 'Hard Candy' de David Slade, gran triunfadora del Festival de Sitges, Europa Press, 17 d'octubre de 2005

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Šávoľ

Šávoľ és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1384.
# Veus mixtes

Un conjunt vocal -sigui un cor o un grup més reduït- s'anomena de veus mixtes quan integra cantaires o cantors d'ambdós sexes. Aquest és el cas de la majoria de corals, orfeons i, en general, cors amateurs, però al llarg de la història no sempre ha estat així. Així, per exemple, els grups encarregats de la polifonia vocal en els temples, en moltes religions han estat, i en molts casos continuen essent, formats exclusivament per veus masculines; i els anomenats cors de Clavé en el seu moment va estar igualment constituïts només per homes. En el cas que un cor o qualsevol altre grup vocal estigui constituït només per homes o només per veus femenines -sense nens, atès que aquests formen part de les denominades veus blanques- es considera un conjunt de veus iguals.

## Vegeu també

* Cor
* Cor de veus iguals
# Sorex veraecrucis

Sorex veraecrucis és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae) endèmica de Mèxic.
# Gymnothorax punctatus

Gymnothorax punctatus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 90 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Marià Plasència i Valls

Marià Plasència i Valls (Benaguasil, Camp de Túria, 1809 - València, 1894) pertanyent a una nissaga de músics, fou organista i compositor. Era pare del musicòleg i compositor Joan Baptista Plasència i Aznar. Els seus germans Joan Baptista (1816-1855) i Lambert (1815-1875) també van ser músics molt reconeguts.
Va dedicar-se a la composició i va ser nomenat mestre de capella del Col·legi del Corpus Christi de València, en succeir al seu germà Joan Baptista, càrrec que va desenvolupar fins a la seva mort. Gran aficionat a l'escola antiga espanyola, emprà les seves facultats en estudiar-la a fons, i arranjà, traduí i col·leccionà gran nombre d'obres de faristol. Per la seva part, va deixar un bon nombre de composicions que es conserven en l'Arxiu del Col·legi citat i en poder de particulars, entre les quals mereixen citar-se:
* dues Misses, a 4 veus i orquestra, i a 3 i 7 veus
* tres Misses de Rèquiem, a 4 veus i orquestra
* un joc de salms, de Vespres, Completes i Nona de l'Ascensió
* Miserere (1839)
* Lamentacions, motets al Cor de Jesús a 7 veus
* motets als Dolors de la Verge (1837)
* motet a Santa Anna i Nativitat de la Verge, a 8 veus
* diversos motets al Santíssim, a 3 veus i orgue
* dues Salve, a 6 veus, i a duo i orquestra, respectivament
* dos Trisagios, a 3 i 4 veus respectivament
* Letrilla a la Verge, a duo i orgue
* Goigs a la Puríssima, a 3 veus
* Letrilla per a la Comunió, a duo
* Dolors de la Verge, a 4 veus i orgue, etc.

## Referències

* ↑ «Marià Plasència i Valls». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Enciclopèdia Espasa. volum 45, p. 451. ISBN 84 239-4545-6.
# Casa de la Vila (Sant Hilari Sacalm)

La Casa de la Vila és una obra historicista de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat al carrer de la Rectoria.
El més destacable de l'edifici és la gran diferència d'estils que existeix entre la façana principal amb dues plantes i golfes (amb obertures laterals), i que dona al carrer de la Rectoria; i la façana posterior, amb tres plantes, i que dona a un aparcament. La coberta és a dues aigües.
La façana principal és d'estil neogòtic. Té una porta i una finestra lateral en arc apuntat i balconada amb modillons i amb balaustrada, i una glorieta central sostinguda per quatre colummnetes que flanquegen tres arc trevolats. Corona l'edifici, un escut del poble. Aquesta façana està pintada d'un color groc pàlid.
La façana posterior és més moderna, totes les obertures són en arc pla i té un balcó al primer i segon pis, el més destacable potser és el frontó, realitzat amb línies corves i a on s'indica: CASA DE LA VILA. La façana de la part posterior està arrebossada i pintada de color taronja.

## Història

Antigament era l'hospital de Sant Hilari, en substitució del que hi havia al barri “de l'Hospital”. L'ajuntament hi és des del 1893, quan va rebre el dret de poder fer ús de l'edifici.
La planta del soterrani fou durant molts anys escola. Hi havia l'aula de nens i nenes. L'ajuntament es deixà d'utilitzar com a escola l'any 38 en fer-se les escoles públiques.
Es poden trobar plànols al mateix Ajuntament.
La façana de l'edifici apareix a moltes pintures i programes de la Festa Major, i també es poden trobar fotografies a l'arxiu privat de A. Serradesanferm.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Casa de la Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Tetérevo

Tetérevo (en rus: Тетерево) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 28 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Varta

El riu Varta (en polonès: Warta) és un riu que corre per la zona centre-oest de Polònia, és un afluent de l'Òder. A causa de la seva llargària, d'uns 808 km, és el tercer riu més llarg del país. La superfície de la seva conca és de 54.529 km², i està connectat amb el riu Vístula pel riu Noteć i el canal Bydgoszcz.
El Varta flueix des de l'Alta Silèsia (voivodat de Silèsia), proper a Zawiercie, travessa els voivodats de Łódź, Gran Polònia i Lubusz, on vessa les seves aigües al riu Òder, prop de Kostrzyn.

## Referències

* 1 2 «Warta | enciclopèdia.cat». [Consulta: 30 abril 2020].
# Sorex sonomae

Sorex sonomae és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae) endèmica del nord de Califòrnia i Oregon, als Estats Units. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Hammerson, G. (2008) Sorex sonomae A: UICN 2009. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Versió 2009.2. www.iucnredlist.org Consultat el 9 febrer 2010.
# Gualda

Gualda és una entitat de població de Lleida. L'any 2018 tenia 863 habitants.
Està format, en tot o en part, per les següents partides de Lleida: Montcada, Cunillars, Marimunt, Balàfia i Camp-rodó

## Referències

* ↑ «251207 Lleida». Idescat. [Consulta: 28 gener 2020].
# Resolució 1388 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1388 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de gener de 2002. Després de recordar les resolucions 1267 (1999) i 1333 (2000) sobre la situació a l'Afganistan, el Consell, en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, va aixecar les sancions contra Ariana Afghan Airlines, ja que l'aerolínia ja no estava controlada per o en representació dels talibans.
Les disposicions de la resolució també van rescindir les restriccions pel que fa a la companyia aèria, com ara la negativa de tots els estats a negar-se a autoritzar a les aerolínies Ariana Afghan Airlines a aterrar, enlairar-se o sobrevolar el seu territori; la congelació de fons i actius financers; i el tancament de les oficines de l'aerolínia en el seu territori.
Les sancions es van posar en marxa originalment per obligar el règim dels talibans a entregar Osama bin Laden que havia estat acusat pels Estats Units pels atemptats de 1998 a Kenya i Tanzània.

## Referències

* ↑ «Security Council decides to lift restrictions on Ariana Afghan Airlines». United Nations, 15-01-2002.
* ↑ Gowlland-Debbas, Vera; Tehindrazanarivelo, Djacoba Liva. National implementation of United Nations sanctions: a comparative study. Martinus Nijhoff Publishers, 2004, p. 15. ISBN 978-90-04-14090-5.
* ↑ «With Taliban out, Security Council lifts sanctions against Ariana Afghan Airlines». United Nations News Centre, 15-01-2002.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1301 a la 1400 (2000 - 2002)
* Missió d'Assistència de les Nacions Unides a Afganistan
* Guerra civil afganesa
* Guerra civil afganesa (1992-1996)
* Guerra civil afganesa(1996-2001)
* Drets humans a Afganistan
* Missió Especial de les Nacions Unides a l'Afganistan

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Marià Ribas Ribas

Mariano Ribas Ribas (Sant Antoni de Portmany, 1921 - 2010) és un empresari eivissenc, fill d'Alfonso Ribas Piqué, que fou el cofundador de l'empresa de transport regular de viatgers per carretera entre Sant Antoni i Eivissa, concessió que fou atorgada definitivament el 1928.
Encarregat de dur l'administració de l'empresa del seu pare, actualment Autobuses San Antonio, així com de la tenda familiar de queviures, fundada pel seu padrí devers 1900, ha convertit Casa Alfonso en una tenda de gourmet reconeguda a tota l'illa. Va obtenir diverses primeres llicències de taxis de Sant Antoni i es convertí en un dels pioners en aquest sector.
Professionalment s'ha reconegut la seva tasca empresarial amb el reconeixement a Hereus d'Alfonso Ribas Piqué, com a empresa de l'any, atorgada per la Cambra de Comerç d'Eivissa i Formentera; reconeixement com a empresa de l'any atorgada per la PIMEEF; i concessió de placa honorífica per part de la Federació Nacional d'autobusos FENEBUS al mèrit empresarial en transport, placa atorgada per pertànyer 75 anys a FENEBUS. El 2006 va rebre el Premi Ramon Llull.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Marià Ribas Ribas