OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jeremain Lens

Jeremain Lens (Amsterdam, el 24 de novembre de 1987) és un futbolista neerlandès d'ascendència surinamesa que actualment juga per al Beşiktaş i l'equip nacional de futbol dels Països Baixos.
El 13 de maig de 2014 va ser inclòs per l'entrenador de la selecció dels Països Baixos, Louis Van Gaal, a la llista preliminar de 30 jugadors per representar aquest país a la Copa del Món de Futbol de 2014 al Brasil. Finalment va ser confirmat en la nòmina definitiva de 23 jugadors el 31 de maig.

## Referències

* ↑ Fitxa del jugador a Transfermarkt.de
* ↑ AFP. «Van Gaal incluye ocho subcampeones mundiales». FIFA, 13-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-15. [Consulta: 15 maig 2014].
* ↑ Agencia EFE. «Robben y Sneijder encabezan la lista de 30 de Holanda». ESPN, 13-05-2014. [Consulta: 15 maig 2014].
* ↑ «Definitieve WK-selectie Oranje» (en neerlandès). OnsOranje, 31-05-2014. [Consulta: 31 maig 2014].
* ↑ AFP. «Lista sin sorpresas de Países Bajos». FIFA, 31-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-06-01. [Consulta: 31 maig 2014].
* ↑ Agencia EFE. «Sin sorpresas en la lista de Holanda para el Mundial». ESPN, 31-05-2014. [Consulta: 31 maig 2014].
# João Bosco Soares da Mota Amaral

João Bosco Soares da Mota Amaral (Ponta Delgada, 1943 -) és un polític de les Açores. Llicenciat en dret i ciències polítiques a la Universitat de Lisboa el 1965, va dirigir la revista Rumo (1965-1969) i fou diputat a Lisboa per la União Nacional (1969-1974). Va exercir d'advocat a Lisboa fins que el 1972 es traslladà a Ponta Delgada, després d'una visita als EUA, on hi havia nombrosos emigrats açoresos. El 1974 va fundar el Partido Popular Democrático (PPD), amb el qual fou diputat a l'Assemblea Portuguesa. Fou escollit primer president a l'Assemblea Regional Açoresa del 1976 al 1995. Ha ocupat nombrosos càrrecs públics i ha escrit O Desafio Insular, 1990; Natal Açoreano, 1993; O Caminho da Vitória, 1994; Autonomia e Desenvolvimento - Um Projecto para os Açores, 1995; Em Louvor de Timor, 2002; i A Autonomia dos Açores em Acção, 2002.
A les eleccions del 1996 fou derrotat pel PS de Carlos Manuel Martins do Vale César, qui el va substituir com a cap de govern.
# Verònica bel·lidioide

La verònica bel·lidioide (Veronica bellidioides), és una planta herbàcia del gènere Veronica que actualment s'inclou dins de la família de les plantaginàcies. És un oròfit centroeuropeu que a la península Ibèrica només es troba als Pirineus centrals i orientals.

## Descripció

És una planta herbàcia perenne que pot assolir una alçada de poc més d’un pam, amb una tija pubescent, amb unes poques fulles petites, oposades i oblongues. La resta de les fulles, més grans (d’uns 20 x 12 mm), surten agrupades en una roseta basal. La inflorescència, en forma de raïm terminal, apareix al capdamunt de la tija.

## Ecologia i distribució

És una espècie de l'alta muntanya, que es troba als Pirineus, en prats alpins de Festuca eskia, fins als 3.000 metres d’altitud, sobre sòls àcids poc o molt pedregosos i secs.

## Vegeu també

Verònica alpina viu també en prats alpins àcids d'alta muntanya, però en indrets més humits on s’acumula la neu a l’hivern.

## Referències

* ↑ Josep Vigo Bonada. L'Alta muntanya catalana. Flora i Vegetació. Centre Excursionista de Catalunya i Institut d'Estudis Catalans, 2008 (2a edició), pàg.. ISBN 9788492583249.
* 1 2 Mª Montserrat Martínez i José Ángel Sánchez. «19. Veronica L.» (en castellà). Flora Ibérica. [Consulta: 26 maig 2024].
* ↑ Oriol de Bolòs i Josep Vigo. Flora dels Països Catalans. Barcelona: Ed. Barcino, 1995, p. Vol.III, pàg.454. ISBN 84-7226-657-5 (Vol. III).
# Ferreiros (A Pobra do Brollón)

San Salvador de Ferreiros és una parròquia del municipi gallec d'A Pobra do Brollón, a la província de Lugo. Limita amb les parròquies d'A Ferreirúa, San Pedro do Incio i Trascastro al nord, Saa a l'est i sud-est, Castrosante al sud-oest, i Veiga a l'oest.
El 2015 tenia 53 habitants agrupats en 7 entitats de població: O Campo, Cima de Vila, Fondo de Vila, Forgas, A Lama, O Souto i A Veneira de Roques.
Entre el seu patrimoni destaquen l'església de San Salvador, que conserva restes romàniques del segle xii, la Casa de Díaz o la capella de Santa María Magdalena d'A Veneira. Les festes se celebren el 10 d'agost en honor de l'Ecce Homo.

## Referències

* ↑ «Dades de l'Institut Gallec d'Estadística (IGE)». Arxivat de l'original el 2016-01-09. [Consulta: 27 abril 2021].
# Lebanon (Kansas)

Lebanon és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 303 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lebanon tenia 303 habitants, 151 habitatges, i 91 famílies. La densitat de població era de 365,6 habitants/km².
Dels 151 habitatges en un 15,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 3,3% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 35,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,57.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,8% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 21,5% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 33,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.056 $ i la renda mediana per família de 28.846 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.750 $ mentre que les dones 13.250 $. La renda per capita de la població era de 12.245 $. Entorn del 13,2% de les famílies i el 22,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lebanon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lebanon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Les claus de Girona

Las claus de Girona (Les claus de Girona, en català normatiu) és un drama en tres actes i en vers, original de Frederic Soler, estrenat al teatre Romea de Barcelona el 18 de desembre de 1893.

## Repartiment de l'estrena

* La madama Maria: Adela Clemente.
* La cantinera Caterina: Pilar Clemente.
* El coronel D. Lluís: Teodor Bonaplata.
* El comandant D. Rafel: Modest Santolària.
* El capità francès Albert: Antoni Labastida.
* En Grau: Iscle Soler.
* En Pere: Joaquim Pinós.
* Fra Benet: Frederic Fuentes.
* Soldats espanyols, miquelets i soldats francesos.
# Ozerkí (Uliànovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Ozerkí».
Ozerkí (en rus: Озерки) és un poble de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia, que el 2010 tenia 43 habitants. Pertany al districte municipal de Kuzovàtovo.

## Referències

* ↑ «МО Коромысловское Ульяновской области». Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 1r gener 2021].
# Jessica Wild

José David Sierra, més conegut com Jessica Wild (nascut el 10 de juny de 1980), és una drag queen porto-riquenya, maquilladora professional i personalitat de la televisió de realitat, més coneguda per ser concursant de la segona temporada de RuPaul's Drag. carrera .

## Biografia

Wild va néixer a San Juan, però es va criar a Caguas, Puerto Rico. És el petit de tres germans. Va començar la seva carrera drag l'any 1998 a locals gais locals de San Juan com Krash (també conegut com Eros) i Starz. El seu nom de drag prové d'una noia amb qui va sortir quan era adolescent i "Wild" prové d'un adjectiu que utilitzava per descriure les seves actuacions de dansa. Cita les seves inspiracions com Madonna, Gloria Estefan, Lady Gaga, Jennifer Lopez, Olga Tañón, Gloria Trevi, Mónica Naranjo i Thalía.

## Televisió

Wild va guanyar una votació en línia per convertir-se en membre del repartiment de la segona temporada de la popular sèrie de realitat de Logo, RuPaul's Drag Race, que es va estrenar a la xarxa el febrer de 2010. Va ser eliminat en el setè episodi de la temporada, que es va emetre per primera vegada el 22 de març de 2010.
A més de la seva participació a RuPaul's Drag Race, Wild (juntament amb la concursant de la primera temporada, Nina Flowers) ha actuat al popular programa de televisió de Puerto Rico Objetivo Fama, que s'emet als Estats Units i Amèrica Llatina. També ha fet aparicions a No te Duermas i altres programes i especials de televisió local. Va estar en un anunci d'Absolut Vodka entre una sèrie amb altres reines de la segona temporada el 2011. L'agost del 2015, Wild, juntament amb altres 29 Drag Queens, van actuar en directe amb Miley Cyrus a l'MTV VMAS.
El 2022, Jessica Wild va aparèixer a l'actuació de Jennifer Lopez als iHeartRadio Music Awards 2022 .

## Referències

* ↑ «RuPaul's DragCon 2016: Meet Jessica Wild» (en anglès). The WOW Report, 13-11-2015 [Consulta: 24 maig 2018].
* ↑ (en anglès) , 13-11-2015 [Consulta: 24 maig 2018].
* ↑ [Consulta: 24 maig 2018].
* ↑ Morrison, Sarah. «Hot Tea With Jessica Wild». The Standard. Standard International Management, LLC. [Consulta: October 12, 2022].
* ↑ Rupaul’s Drag Race Exclusive: Meet Season 2’s first queen: Jessica Wild from Entertainment Weekly 27 July 2009
* ↑ RuPaul's Drag Race: Always Judge a Book By Its Cover Arxivat 2010-03-26 a Wayback Machine. from Gawker 23 March 2010
* ↑ (en anglès) [Consulta: 4 març 2018].
* ↑ Gomez, Adrian | Journal Arts and Entertainment. «Passion for performing» (en anglès americà). www.abqjournal.com. [Consulta: 4 març 2018].
* ↑ esmeraldiva. «Jessica Wild Absolut Vodka Commercial». [Consulta: 4 març 2018].
* ↑ (en anglès) [Consulta: 4 març 2018].

## Enllaços externs

* Jessica Wild - Lloc web oficial
* Jessica Wild fan page a Facebook
* Jessica Wild interview a Logo
# Júlides

Els júlides (Julida) són un ordre de diplòpodes quilognats del superordre Juliformia. Són milpeus majoritàriament petits i cilíndrics, normalment oscil·len entre els 10-120 mil·límetres de longitud. Els ulls poden estar presents o absents i, en mascles madurs de moltes espècies, el primer parell de potes es modifica en estructures semblants a un ganxo. A més, els dos parells de potes del 7è segment corporal dels mascles es modifiquen en gonòpodes (apèndixs copuladors).

## Distribució

Els júlides contenen predominantment espècies temperades que es distribueixen per Europe, Àsia al nord de Himàlaia, Aràbia Saudita i el Sud-est asiàtic, i d'Amèrica del Nord fins a Panamà.

## Taxonomia

L'ordre Julida inclou aproximadament 750 espècies, repartides en les següents superfamílies i famílies:

### Superfamília Blaniuloidea C. L. Koch, 1847

* Família Blaniulidae C. L. Koch, 1847
* Família Galliobatidae Brolemann, 1921
* Família Okeanobatidae Verhoeff, 1942
* Família Zosteractinidae Loomis, 1943

### Superfamília Juloidea Leach, 1814

* Família Julidae Leach, 18147
* Família Rhopaloiulidae Attems, 1926
* Família Trichoblaniulidae Verhoeff, 1911
* Família Trichonemasomatidae Enghoff, 1991

### Superfamília Nemasomatoidea Bollman, 1893

* Família Chelojulidae Enghoff, 1991
* Família Nemasomatidae Bollman, 1893
* Família Pseudonemasomatidae Enghoff, 1991
* Família Telsonemasomatidae Enghoff, 1991

### Superfamília Paeromopodoidea Cook, 1895

* Família Aprosphylosomatidae Hoffman, 1961
* Família Paeromopodidae Cook, 1895

### Superfamília Parajuloidea Bollman, 1893

* Família Mongoliulidae Pocock, 1903
* Família Parajulidae Bollman, 1893

## Referències

* ↑ «Diagnostic features of Millipede Orders». Milli-PEET Identification Tables. The Field Museum, Chicago. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2020. [Consulta: 25 octubre 2013].
* ↑ J. Gordon Blower. Millipedes: Keys and Notes for the Identification of the Species. Linnean Society of London, 1985. ISBN 978-90-04-07698-3.
* ↑ Shelley, Rowland M. «Centipedes and Millipedes with Emphasis on North American Fauna». The Kansas School Naturalist, 45, 3, 1999, pàg. 1–16. Arxivat de l'original el 2016-11-12 [Consulta: 9 gener 2021]. Arxivat 2016-11-12 a Wayback Machine.
* ↑ «Geographic distribution of Millipede Families». Milli-PEET Identification Tables. The Field Museum, Chicago. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2020. [Consulta: 25 octubre 2013].
* ↑ Armengol, J. et al. 1986. Història Natural dels Països Catalans, Vol. 9, Artròpodes I. Enciclopèdia Catalana.
* ↑ William Shear. «Class Diplopoda de Blainville in Gervais, 1844». A: Z.-Q. Zhang. Animal biodiversity: an outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. 159–164, p. 3148.
# Casa Olivetti

La Casa Olivetti és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa de planta baixa i cinc pisos amb façanes al carrer Nou i Sant Francesc. Destaca la darrera, projectada amb una mesurada composició d'obertures i balcons. Formalment ofereix una gran puresa de línies, basada en la senzilla distribució de volums i la utilització de materials com la rajola i el ferro pintat. S'adscriu de forma explícita a un llenguatge contemporani amb clares referències italianes (igual que l'edifici de la Caixa d'Estalvis Provincial que té al seu cantó, obra de Joaquim Mª Masramon).

## Referències

* ↑ «Casa Olivetti». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Vall de Wye

La Vall de Wye és una Àrea de Destacada Bellesa Natural (Area of Outstanding Natural Beauty en anglès) al voltant de la frontera entre Anglaterra i Gal·les. És un dels paisatges més espectaculars del sud de la Gran Bretanya.
El riu Wye és el cinquè riu més llarg del Regne Unit. Durant la part alta del seu recorregut, el riu travessa les poblacions de Rhayader, Builth Wells i Hay-on-Wye, però la part protegida com a Àrea de Destacada Bellesa Natural només cobreix la part baixa del riu, des de l'extrem sud de la ciutat de Hereford fins a Chepstow.
Aquesta àrea forma part dels comtats de Gloucestershire, Herefordshire i Monmouthshire, i es caracteritza pels seus congosts de pedra calcària i els seus boscos, així com la seva fauna, arqueologia i les restes industrials. També és important per ser un dels primers llocs on va aparèixer la indústria del turisme moderna. La zona és predominantment rural, i molts dels seus habitants viuen del turisme, l'agricultura o la silvicultura. Ross-on-Wye és l'única població dintre de l'àrea protegida, però als límits hi trobem Hereford, Monmouth, Coleford i Chepstow.

## Fauna

La Vall de Wye és especialment important per la seva varietat d'hàbitats naturals. L'àrea té tres llocs de rellevància internacional, designats com a candidats a zona d'especial conservació sota la protecció de la Unió Europea. Acull una població de ratpenats de ferradura petit, una població creixent de falcons peregrins, astors, corbs, caprimúlgids i peixos poc coneguts com l'alosa o alguns invertebrats.
Al setembre de 2006 es va observar que una colònia de ratpenats de ferradura petits havia arribat a un rècord de població amb 890 ratpenats a un petit graner de pedra (s'observaren 599 exemplars adults i 291 petits).

## Referències

* ↑ 'Nature Reserves of the Gloucestershire Wildlife Trust', first issued in 1990, reissued in July 2002 (includes Ban-y-Gor and Lancaut entries)
* ↑ BBC NEWS | England | Gloucestershire | Bat colony reaches record numbers

## Enllaços externs

* «Web oficial de l'Àrea de Destacada Bellesa Natural de la Vall de Wye» (en anglès). [Consulta: 21 març 2012].
# Ferrater

«Ferrater» té aquests significats:
* Can Ferrater, monument protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de Badalona (Barcelonès).
* Biografies:
** Antoni Maria de Ferrater i Bofill, arquitecte i membre del GATCPAC
** Carles Ferrater i Lambarri (Barcelona, 1944), arquitecte i dissenyador
** Gabriel Ferrater i Soler (Reus, 1922 - Sant Cugat del Vallès, 1972), escriptor i lingüista català
** Gabriel Ferrater Pascual (Reus, 1932), enginyer industrial i perit agrícola català
** Josep Ferrater Mora (Barcelona, 1912 - 1991), filòsof i assagista català
** Francesc Pérez-Cabrero i Ferrater (Barcelona, 1847 - 1914), compositor de sarsueles i director d'orquestra
# Laura Marx

Jenny Laura Marx (Brussel·les, 26 de setembre de 1845 - Draveil, 26 de novembre de 1911) fou una activista política relacionada amb el moviment obrer francès, filla de Karl Marx i Jenny von Westphalen. Laura Marx feu una important tasca com a difusora de l'obra del seu pare a França. El 1868 es casa amb el polític Paul Lafargue. El matrimoni se suïcidà amb una injecció d'àcid cianhídric.

## Biografia

Laura Marx nasqué a Brussel·les, durant l'exili del matrimoni Marx a Bèlgica. En la seua infància acompanyà els seus pares a Londres, on es refugiaren a partir de la tardor de 1849, després del fracàs del procés revolucionari a Alemanya. A la capital anglesa la seva família entrà en contacte amb qui seria el seu espòs, Paul Lafargue, un jove socialista nascut a Cuba, nacionalitzat francès i arribat a Londres el 1866 per treballar en la Primera Internacional.
Paul i Laura es casaren a Londres el 2 d'abril de 1868. Passaren etapes molt dures en la seua vida marital: tingueren diversos fills però tots moriren a molt curta edat, i la militància política els dugué a durs episodis de persecució i assetjament policial, sobretot després de la sagnant repressió de la Comuna de París. Refugiats de nou a Londres, tots dos iniciaren unes dècades de treball polític conjunt en l'AIT, introduint el marxisme a França i Espanya, i ajudaren a Marx en la traducció d'El capital al francès. Anys més tard pertanyerien a la direcció de la secció francesa de la Segona Internacional.
Friedrich Engels els va nomenar hereus de part del seu llegat i de la seua obra i de prou diners a la seua mort, a l'agost de 1895.
Al seu domicili dels voltants de París, al novembre de 1911, la parella, malalta i sense descendència, se suïcidà, com sembla que havien acordat si salut no els permetera mantenir la seua independència vital. Laura tenia 66 anys i Paul 69.

## Notes i referències

* ↑ Francis Wheen. 1999. Karl Marx: A Life. Londres: WW Norton & Company. p386.

## Vegeu també

* Eleonora Marx.
# Jean Breuer (ciclista alemany)

* No confondre amb Jean Breuer, ciclista belga
Jean Breuer (Colònia, 1 de març de 1938) va ser un ciclista alemany que s'especialitzà en el ciclisme en pista. Va destacar sobretot en la prova de mig fons on va guanyar dues medalles, una d'elles d'or, als Campionats del món de mig fons amateur.

## Palmarès en pista

* 1974
** Campió del món en Mig fons amateur

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Kalínovka

«Kalínovka» té aquests significats:

## Rússia

* Kalínovka (Tomsk), poble de l'óblast de Tomsk, a Rússia
* Kalínovka (Khabàrovsk), poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia
* Kalínovka (Amur), poble de l'óblast de l'Amur, a Rúsisa
* Kalínovka (Nijni Nóvgorod), poble de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia
* Kalínovka (Vladímir), poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia
* Kalínovka (Krasnoiarsk), poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
* Kalínovka (Bélgorod), poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia

## Crimea

* Kalínivka (Djankoi), poble de la República Autònoma de Crimea
* Kalínivka (Txornomórske), poble de la República Autònoma de Crimea
# Vicenç Navarro

Vicenç Navarro és el nom dels següents personatges:
* Vicenç Navarro i López (Gironella, 1937), politòleg i sociòleg.
* Vicenç Navarro Romero (València, 1888 - Barcelona, 1979), escultor.
# Font de Santa Eulàlia (Collserola)

La font de Santa Eulàlia és una font de mina situada al torrent sud-oest del turó Blau de la serra de Collserola, al barri de Canyelles de Barcelona. De titularitat privada, és una construcció formada per una caseta de grans dimensions, construïda de totxo vist, darrera de la qual hi ha la mina de captació, que consisteix en una galeria d'uns 60 metres de llargada i 60 centímetres d'amplada, amb parets i voltes de maons, que a meitat del recorregut fa un angle de 90°.
A la façana hi havia la figura de santa Eulàlia i el nom de la font, però el vandalisme i els grafitis els han amagat.
Davant de la font hi ha una zona d'estada, amb bancs i taules construïts per veïns de Nou Barris als anys 1980 i 1990. El vandalisme i les festes nocturnes han degradat la zona.

## Imatges de la mina

* Primer tram de la galeria revestit amb maons i corbes.
* Fons de la mina de parets naturals.
* Detall d'estalactites al final de la galeria.

## Referències

* ↑ «Font de Santa Eulàlia». Les Fonts de Collserola.
* ↑ «Grup de treball de Collserola». El Pou Grup d'Estudis de la Vall d'Horta i la Muntanya Pelada, 01-12-2022.
* 1 2 «La Font de Santa Eulàlia, víctima d’una nova acció vandàlica». Betevé, 31-10-2022.
# Leechia

Leechia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Leechia bilinealis South in Leech & South, 1901
* Leechia exquisitalis (Caradja, 1927)
* Leechia sinuosalis South in Leech & South, 1901

## Referències

* ↑ «GlobIZ search» (en anglès). Global Information System on Pyraloidea.
* 1 2 Leech, John Henry; South, Richard «Lepidoptera Heterocera from China, Japan, and Corea». Transactions of the Royal Entomological Society of London, 1901.4, 1901, pàg. 737, fig. 15. DOI: 10.1111/j.1365-2311.1901.tb01371.x.
# Lipovany

Lipovany és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1238.

## Referències

* ↑ «Banskobystrický kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «História Obec Lipovany». [Consulta: 6 gener 2022].
# Papeete

Papeete (Pape’ete en tahitià normalitzat, que significa "cistell d'aigua") és la ciutat principal de l'illa de Tahití i la més gran de la Polinèsia Francesa, d'on n'és la capital. Hom hi pot trobar el port més gran i important de tota la Polinèsia Francesa. Igualment, la ciutat allotja les grans institucions polítiques del territori, com l'Assemblea de la Polinèsia Francesa, el Govern de la Polinèsia Francesa o l'Alt Comissariat de la República a la Polinèsia Francesa.

## Geografia

Al seu voltant hi ha les comunes de Pirae, Faaa (o Fa’a’a en tahitià normatiu) i Punaauia. L'aglomeració de Papeete compta amb 7 comunes (Arue, Faa'a, Mahina, Paea, Papeete, Pirae i Punaauia).
La vila de Faaa allotja l'aeroport internacional de Tahití, que és el més important de tota la Polinèsia Francesa i la Universitat de la Polinèsia Francesa, l'única institució educativa superior de tot el país.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1890-1917 | François Cardella | |
| 1917-1920 | Lucien Sigogne | |
| 1920-1922 | Hyppolite Malarde | |
| 1922-1933 | Fernand Cassiau | |
| 1933-1941 | Georges Bambridge | |
| 1941-1942 | Leonce Brault | |
| 1942-1966 | Alfred Poroi | |
| 1966-1977 | Georges Pambrun | |
| 1977-1993 | Jean Juventin | RDPT |
| 1993-1995 | Louise Carlson | |
| 1995- | Michel Buillard | UMP |

## Història

La ciutat de Pape’ete fou fundada pel missioner britànic William Crook el 1818. El 1820 la jove reina Pōmare IV hi traslladà la cort, per tal com s'estava convertint, gràcies a la seva badia, en l'entrada d'estrangers a l'illa. Quan el Regne de Tahití es convertí en protectorat francès el 1842, la ciutat esdevingué la capital de facto de totes les possessions franceses a la Polinèsia. Amb la conversió en colònia el 1880, Pape’ete passà a ésser-ne la capital de dret.
En un altre ordre de les coses, en tant que la ciutat era porta d'entrada de la Polinèsia Francesa, rebé la visita de bona part dels intel·lectuals i artistes estrangers que hi passaren: Herman Melville el 1842, Paul Gauguin el 1891 i Robert Louis Stevenson i Henry Adams al mateix any.

## Galeria

* Catedral
* Ajuntament de Pape’ete
* Presidència del Govern de la Polinèsia Francesa
* Port
* Banderes dels arxipèlags
* Mercat

## Agermanaments

* Niça

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de l'ajuntament de Pape’ete (francès)