OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tim Borowski

Tim Borowski és un futbolista alemany. Va nàixer a Neubrandenburg (Mecklemburg-Pomerània Occidental). Juga de migcampista i el seu primer equip va ser el Werder Bremen.

## Carrera futbolística

Ha jugat a les categories inferiors del Werder Bremen fins a 2001, quan va passar a formar part de la primera plantilla.
Amb el seu equip va guanyar una Lliga i una Copa d'Alemanya la temporada 03-04.
El 13 de gener de 2008 el seu ara exclub el Werder Bremen va donar a conèixer a la seua pàgina web oficial que jugaria a partir d'eixa pròxima temporada amb els gegants d'Alemanya el poderós Bayern de Múnic sense cap cost pel seu traspàs, ja que arriba amb la carta de llibertat en la mà, un dia després la directiva bavaresa confirmava la notícia.

### El retorn al Werder Bremen

Després de només un any al Bayern, Borowski tornà al Werder Bremen el 22 de juliol del 2009 i signà un contracte de tres anys amb el seu club d'origen.

## Referències

* ↑ «Borowski kehrt nach Bremen zurück» (en alemany). transfermarkt.de, 22-07-2009. Arxivat de l'original el 2010-01-11. [Consulta: 31 juliol 2009].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del jugador (alemany)
# Thomas Atcitty

Thomas Atcitty (Shiprock (Nou Mèxic), 11 d'octubre de 1933 – 11 d'octubre de 2020) fou el tercer president de la Nació Navajo, servint de febrer de 1998 fins a juny de 1998.
Atcitty, membre registrat de la tribu navajo, era el segon dels 12 fills nascuts de James i Priscilla (nascuda Clahchischilly) Atcitty. Veterà del Cos de Marines dels Estats Units i graduat a la Taylor University, Atcitty fou instrumental en l'obertura d'un magatzem Fedmart a Window Rock en la dècada de 1960, que ha generat el creixement econòmic de la tribu.
Va servir com a vicepresident i president del Navajo Community College (ara Diné College), l'únic centre universitari gestionat per amerindis als Estats Units. També va servir com a director de la Navajo Academy a Farmington (Nou Mèxic).
Atcitty fou elegit vicepresident de la Nació Navajo el 1995, amb Albert Hale com a President. Tanmateix en febrer de 1998 Hale va dimitir del seu càrrec per diversos escàndols inclòs despeses inadequades, acceptar regals i tenir una relació sexual mentre era en el càrrec. Atcitty va prestar jurament per servir la resta del terme. El juliol del 1998 Atcitty també es va veure obligat a renunciar per l'acceptació de regals d'empreses.

## Referències

* ↑ Eugene Wilkins, David. The Navajo Political Experience. Oxford: Rowman & Litelman Publishers Inc, 2003, p. 217-218.
# Thomas Bailey Aldrich

Thomas Bailey Aldrich (11 de novembre, 1836, Portsmouth, Nou Hampshire - 19 de març, 1907, Boston, Massachusetts) va ser un editor, escriptor de contes i poeta estatunidenc.
Va deixar l'escola a l'edat de 13 anys i de seguida va començar a treballar en periòdics i revistes. Va ser editor del The Atlantic Monthly, des de 1881 fins a 1890.
Es va inspirar en la seva infància per crear la novel·la clàssica per a nens titulada The Story of a Bad Boy de 1870. Va usar finals sorpresa que van influenciar en el desenvolupament dels seus contes i poemes, reflectint la cultura de la Nova Anglaterra i les seves experiències en viatjar a Europa.
# Three Came Home

Three Came Home és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Jean Negulesco, estrenada el 1950. És basada en les memòries d'Agnes Newton Keith.

## Argument

Un grup de civils europeus que viuen a Borneo són capturats per la marina Imperial Japonesa durant la Guerra del Pacífic. Separada del seu marit, l'heroïna, interpretada per Claudette Colbert, és internada amb el seu fill en un camp de presoners per a dones fins a la derrota de l'imperi Japonès el 1945. Hi experimentarà diverses humiliacions, entre les quals una temptativa de violació.

## Repartiment

* Claudette Colbert: Agnes Newton Keith
* Patric Knowles: Harry Keith
* Florence Desmond: Betty Sommers
* Sessue Hayakawa: Coronel Suga
* Sylvia Andrew: Henrietta
* Mark Keuning: George Keith
* Phyllis Morris: Germana Rose
* Howard Chuman: Tinent Nekata
* Helen Westcott (no surt als crèdits): Una presonera

## Galeria

* Claudette Colbert
* La casa d'Agnes Newton Keith a Sandakan.

## Referències

* ↑ The New York Times. Three Came Home (en anglès). The New York Times.
# Thomomys mazama

Thomomys mazama és una espècie de mamífer rosegador de la família dels geòmids. És endèmic de la costa pacífica dels Estats Units. Es tracta d'una espècie excavadora que s'alimenta principalment d'arrels, tubercles, bulbs i vegetació de superfície. Els seus hàbitats naturals són els sòls volcànics profunds i humits situats en zones obertes d'herba, incloent-hi pastures, praderies, sabanes i boscos serials primerencs. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que s'ha perdut la majoria del seu entorn natural per culpa de les activitats humanes.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Hammerson, G.). Thomomys mazama. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 27 juliol 2015.
# Tit Ol·li

Tit Ol·li (en llatí: Titus Ollius) va ser un notable romà.
Va ser condemnat a mort i executat (o potser es va suïcidar) al final del regant de l'emperador Tiberi, segons es creu degut a la seva amistat i proximitat amb el cap dels pretorians, Sejà, diu Tàcit. Es va casar amb Popea Sabina Major i va ser el pare de Popea Sabina, la segona dona de l'emperador Neró, del que va ser sogre pòstumament.

## Referències

* ↑ Tàcit. Annals, XIII, 45
* ↑ Smith, William (ed.). «T. Ollius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 9 desembre 2023].
# Teófilo Juan Cubillas Arizaga

Teófilo Juan Cubillas Arizaga (Lima, 8 de març, 1949) és un exfutbolista peruà, considerat un dels millors futbolistes peruans de la història.
Començà la seva carrera futbolística a l'Alianza Lima, però de ben jove provà l'aventura europea als clubs FC Basel i FC Porto. Retornà a l'Alianza el 1977, i el 1979 provà l'aventura americana al Fort Lauderdale Strikers de la North American Soccer League, on romangué 5 temporades i marcà 65 gols. Posteriorment jugà a la segona divisió nord-americana, la United Soccer League (USL). Internacional amb la selecció peruana en vuitanta-una ocasion, participà en tres Copes del Món (Mèxic 1970, Argentina 1978 i Espanya 1982). El 1975 va proclamar-se campió de la Copa Amèrica
Entre les nombroses distincions individuals que ha rebut cal esmentar que fou escollit per Pelé com un dels 125 futbolistes vius més grans el 2004 i fou votat futbolista americà de l'any el 1972, i el 1999 fou votat el 17è millor futbolista del segle xx per la IFFHS.

## Palmarès
### Clubs

* 2 Lligues peruanes de futbol: 1976-77, 1977-78
* 1 Lliga suïssa de futbol: 1972-73
* 1 Copa de Portugal de futbol: 1976-77

### Selecció peruana

* 1 Copa Amèrica de futbol: 1975

## Referències

* ↑ Dotto, Matteo. «Teófilo Juan Cubillas Arizaga». Enciclopedia Treccani. Roma: Istituto della Enciclopedia Italiana.
* ↑ Source: http://www.the-100.com/players/Teofilo_Cubillas.aspx
* ↑ Stokkermans, Karel. «IFFHS' Century Elections». RSSSF. [Consulta: 10 març 2008].

## Enllaços externs

* Partits internacionals de Cubillas
* Història de Teofilo Cubillas Arxivat 2008-12-04 a Wayback Machine.
Teófilo Juan Cubillas amb el Perú - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Perú – Copa del Món de futbol 1970
1 Rubiños •
2 Campos •
3 de la Torre •
4 Chumpitaz •
5 Fuentes •
6 Mifflin •
7 Challe •
8 Baylón •
9 León •
10 Cubillas •
11 Gallardo •
12 Correa •
13 P. González •
14 Fernández •
15 J. González •
16 Salinas •
17 Cruzado •
18 del Castillo •
19 Reyes •
20 Sotil •
21 Goyzueta •
22 Ramírez •
Seleccionador: Didi
Selecció de futbol de Perú – Copa del Món de futbol 1978
1 Sartor •
2 Duarte •
3 Manzo •
4 Chumpitaz •
5 Díaz •
6 Velásquez •
7 Muñante •
8 Cueto •
9 P. Rojas •
10 Cubillas •
11 Oblitas •
12 Mosquera •
13 Cáceres •
14 Navarro •
15 Leguía •
16 Gorriti •
17 Quesada •
18 Labarthe •
19 La Rosa •
20 Sotil •
21 Quiroga •
22 R. Rojas •
Seleccionador: Calderón
Selecció de futbol de Perú – Copa del Món de futbol 1982
1 Acasuzo •
2 Duarte •
3 Salguero •
4 Gastulo •
5 Leguía •
6 Velásquez •
7 Barbadillo •
8 Cueto •
9 Uribe •
10 Cubillas •
11 Oblitas •
12 González •
13 Arizaga •
14 Gutiérrez •
15 Díaz •
16 Olaechea •
17 Navarro •
18 Malásquez •
19 La Rosa •
20 Rojas •
21 Quiroga •
22 Reyna •
Seleccionador: Tim :
# Tomba d'Amarna 22

La tomba de l'antic Egipte coneguda com la Tomba d'Amarna 22, es troba en el grup de tombes conegudes col·lectivament com les Tombes Sud, prop de la ciutat d'Amarna, a Egipte.
No es coneix el propietari d'aquesta tomba i no està finalitzada.

## Referències

* ↑ Amarna Project. The South Tombs (anglès)

## Bibliografia

* Murnane, William J. Texts from the Amarna Period in Egypt (en anglès). Society of Biblical Literature, 1995. ISBN 1-55540-966-0.
* Reeves, Nicholas. Akhenaten. Egypt's False Prophet (en anglès). Londres: Thames & Hudson, 2005. ISBN 0-500-28552-7.
# Tomba d'Amarna 18

La tomba de l'antic Egipte coneguda com la Tomba d'Amarna 18, es troba en el grup de tombes conegudes col·lectivament com les Tombes Sud, prop de la ciutat d'Amarna, a Egipte.
No es coneix el propietari d'aquesta tomba i no està finalitzada.

## Referències

* ↑ Amarna Project. The South Tombs (anglès)

## Bibliografia

* Murnane, William J. Texts from the Amarna Period in Egypt (en anglès). Society of Biblical Literature, 1995. ISBN 1-55540-966-0.
* Reeves, Nicholas. Akhenaten. Egypt's False Prophet (en anglès). Londres: Thames & Hudson, 2005. ISBN 0-500-28552-7.
# Tomba d'Amarna 15

La tomba de l'antic Egipte del noble Suti, coneguda com la Tomba d'Amarna 15, es troba en el grup de tombes conegudes col·lectivament com les Tombes Sud, prop de la ciutat d'Amarna, a Egipte.
Suti va ser «Portador de la bandera de la companyia de Neferkheprure».
Aquesta tomba no està finalitzada ni té decoracions.

## Referències

* ↑ Amarna Project. The South Tombs (p. 2) (anglès)

## Bibliografia

Murnane, William J. Texts from the Amarna Period in Egypt (en anglès). Society of Biblical Literature, 1995, p. 312. ISBN 1-55540-966-0.
Reeves, Nicholas. Akhenaten. Egypt’s False Prophet (en anglès). Londres: Thames & Hudson, 2005, p. 208. ISBN 0-500-28552-7.
# Tom Werneck

Tom Werneck (Garmisch-Partenkirchen, 1939) és un periodista alemany, expert i autor de jocs, director del Bayerisches Spiele-Archiv Haar i un dels creadors del premi Spiel des Jahres, el més important del món dels jocs de taula.

## Biografia

Werneck va estudiar dret i va viatjar per diversos llocs d'Àfrica, Japó i els Estats Units durant els seus estudis. Després de constituir i dirigir un institut de formació, es va traslladar a la indústria electrònica, on va ocupar càrrecs executius en educació, vendes, recursos humans i relacions públiques.
Es va especialitzar en el periodisme de jocs de taula i fou un dels primers redactors que es dedicà a escriure ressenyes de jocs de taula als mitjans de comunicació. En aquest camp ha escrit més de 5.000 treballs per a diaris, revistes i programes radiofònics, a més d'escriure al voltant de 40 llibres. Juntament amb altres periodistes i experts en jocs, l'any 1978 creà el premi Spiel des Jahres («joc de l'any» en alemany) per premiar l'excel·lència en la creació i disseny de jocs i per fomentar jocs de qualitat dins del mercat alemany; en els anys següents es va anar consolidant com un dels premis més prestigiosos dins el món dels jocs i actualment n'és una referència imprescindible. Werneck també ha creat alguns jocs ell mateix.
Actualment viu a Haar (a prop de Múnic) i treballa com a periodista, formador de gestió i consultor en comunicacions. A més a més, dirigeix el gran arxiu de jocs Bayerisches Spiele-Archiv Haar, que recopila i documenta jocs de taula i literatura de jocs i on hi ha 20.000 jocs i una biblioteca especialitzada de més de 2.000 llibres. El 2015 li fou concedit el premi especial Dau Barcelona a una vida dedicada al món dels jocs.

## Referències

* ↑ Comas i Coma. El món en jocs. Barcelona: RBA, 2005.
* ↑ «Dokumentation ♦ Tom Werneck über das Spiel des Jahres». [Consulta: 12 setembre 2019].
* ↑ «Tom Werneck | Board Game Designer | BoardGameGeek». [Consulta: 12 setembre 2019].
* ↑ «Premis Dau Barcelona 2015». ICUB. [Consulta: 12 setembre 2019].
* ↑ «Premis Dau Barcelona». ICUB. [Consulta: 12 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Entrevista amb Tom Werneck a Nuvol.com
# Tomba de Chetak

La Tomba de Chetak és un monument del Rajasthan, situat a 2 km a l'oest de Haldighati.
Chetak fou un cavall de la raça Marwari que va perdre una cama a la batalla de Haldighati (1576) però va aconseguir salvar al seu senyor, el maharana Pratap Singh, portant-lo fins aquest lloc, després de creuar un rierol, on va morir. El monument fou erigit en la seva memòria per Pratap. Al costat hi ha un temple de Xiva on el gran animal Chetak dorm el seu somni etern als peus del seu senyor Pashupatinath.

## Vegeu també

* Llista de cavalls famosos
# Tinamú de la Patagònia

El tinamú de la Patagònia (Tinamotis ingoufi) és una espècie d'ocell de la família dels tinàmids (Tinamidae) que viu a praderies i estepes de l'extrem sud continental d'Amèrica del sud, a Xile i l'Argentina.
# Torrent de Bernils

El torrent de Bernils és un torrent que discorre pels termes municipals de Sant Quirze Safaja i de Castellcir, a la comarca del Moianès.
És al sector septentrional del terme de Sant Quirze Safaja i a l'oriental del de Castellcir. Es forma a la Serra de Bernils, a prop i al sud-oest de la masia de Barnils, al nord-oest dels Camps de Bernils i a tocar del Camí de Bernils, des d'on davalla cap al nord-oest per anar girant gradualment cap a l'oest. Passa a migdia de la Solella del Bosc i pel nord de la masia del Bosc. Al cap de poc s'aboca en el torrent del Bosc.
A la seva dreta, a la part alta del torrent, hi ha el Roure Gros del Bosc.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic]: Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res. tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0

## Enllaços externs

* El torrent de Bernils a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Casa de la Cultura (les Borges Blanques)

La Casa de la Cultura és una obra del municipi de les Borges Blanques (Garrigues) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici situat a l'extrem sud-est del passeig de Terrall, tancant un dels seus límits. La planta de l'edifici està condicionada per l'emplaçament, s'estructura en dues ales de dos pisos cadascuna. L'ala dreta és la part noble de l'edifici, on hi ha la biblioteca comarcal a la planta baixa i la sala d'actes a la superior. A l'ala esquerra, hi ha espais dedicats a exposicions, cursos i altres serveis.
L'accés a l'edifici es fa per la façana del Terrall, a través de l'ala esquerra. La coberta és de tela asfàltica i grava, plana a la zona esquerra i a dues vessants inclinades cap a dins a la dreta. Resseguint l'edifici trobem una àmplia cornisa plana. Tot l'edifici està recobert amb lloses de marbre. Potser un dels elements més característic són les seves finestres, de tipus vertical, ocupen la major part del mur; entre aquestes hi ha una sèrie d'esgrafiats a la façana de ponent fets per A. Ciruela, F. Zarraluqui i Carme Benet.
Concretament n'hi ha deu de disposats en dos registres. Simbolitzen al·legories de les diverses manifestacions culturals: veiem la llegenda amb Sant Jordi i el drac; la filosofia amb els grecs; la literatura amb els clàssics; el saber monàstic amb uns monjos; les arts liberals (música, dansa, poesia i teatre) amb muses; el cant representat per una coral; i per acabar, les belles arts, amb l'artista i la seva model. Un element iteratiu a totes les composicions és l'oreneta, segons Benet, és l'au que se'n va però sempre torna; és símbol de l'aportació constant de nous matisos a la cultura.
Tècnicament estan elaborats en esgrafiat, tenen dues tintes, verd i ocre, amb la base del blanc de la calç. Pel que fa a les formes compositives, segueixen la línia de l'autora, no representa trets físics concrets a les figures perquè tothom s'hi pugui veure plasmat o identificat.

## Història

La casa de la cultura és principalment la seu de la biblioteca pública de la ciutat. Es construí el 1978 on hi havia un antic quiosc, tot i que no és la primera biblioteca de la ciutat. En temps de la Mancomunitat, es va determinar construir a la plaça del Terrall, la Biblioteca Popular, inaugurada el desembre de 1918. Sembla que fou un centre força dinàmic on s'hi feien audicions literari-musicals, conferències, cursos i sessions infantils de literatura catalana i història de Catalunya. Cap als anys seixanta, l'activitat del Centro Nacional de Lectura, feu que la població gaudís d'una sala de lectura. Actualment és la Biblioteca Comarcal Marquès Olivart.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa de la Cultura». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Midvale (Idaho)

Midvale és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 176 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Midvale tenia 176 habitants, 75 habitatges, i 54 famílies. La densitat de població era de 199,9 habitants/km².
Dels 75 habitatges en un 21,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 15,3% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 30,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.444 $ i la renda mediana per família de 26.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 10.530 $. Aproximadament el 23,4% de les famílies i el 28,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Midvale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Midvale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tirà de Hudson

El tirà de Hudson (Knipolegus hudsoni) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones obertes amb matolls de l'Argentina Central.

## Referències

* ↑ «Tirà de Hudson». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Solanes de Carreu

Les Solanes de Carreu són una extensa solana del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà. Són dins del territori de Carreu.
Estan situades a la dreta del riu de Carreu, en el marge dret de la vall on es troba l'antiga caseria de Carreu. Les Solanes de Carreu inclouen les Pletes del Taó. Està delimitat a ponent pel Serrat Blanc i a llevant pel Serrat dels Moixerolers.
Baixen per les Solanes de Carreu el barranc de Baixera, a la part de ponent, i el barranc de Galliner, més endavant anomenat barranc de la Creueta, a la de llevant.

## Etimologia

Es tracta de la part solana de la vall de Carreu. És, doncs, un topònim romànic modern de caràcter descriptiu.

## Enllaços externs

* Les Solanes de Carreu en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Adrast d'Afrodísias

Adrast d'Afrodísies (en llatí Adrastus, en grec antic Ἄδραστος "Adrastos"), fou un filòsof peripatètic grec que va viure al segle ii.
Va escriure una obra sobre l'ordenació dels llibres d'Aristòtil i el seu sistema filosòfic, que és mencionat per Simplici i per Aquil·les Taci. Va escriure també uns comentaris sobre el Timeu de Plató que cita Porfiri, i un estudi sobre les categories d'Aristòtil de Galè. L'única obra que es conserva és περὶ Ἁρμονικῶν a la biblioteca Vaticana.

## Referències

* ↑ Adrastus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 21
# Midriasi

La midriasi és la dilatació de la pupil·la de l'ull per una malaltia, un trauma físic o l'ús de drogues, com per exemple l'estramoni. Quan s'indueix la midriasi amb un medicament aquest rep el nom de midriàtic. De forma més general, la midriasi es refereix a la dilatació de la pupil·la per exemple per condicions de poca llum o sota estimulació simpàtica. L'excitació de les fibres radials de l'iris, que incrementa l'obertura pupil·lar, també es coneix com a midriasi.
L'oposat, la constricció de la pupil·la, s'anomena miosi. Tant la midriasi com la miosis poden ser psicològiques.

## Mecanisme

Hi ha dos tipus de músculs que controlen la mida de l'iris: Múscul circular (esfínter) i radial (dilatador). El primer està innervat pel sistema nerviós parasimpàtic i el segon pel sistema nerviós simpàtic. L'estimulació simpàtica del receptor adrenèrgic α$_1$ causa la contracció muscular del múscul radial i com a conseqüència la dilatació de la pupil·la. De la mateixa manera, l'estimulació parasimpàtica causa la contracció del múscul circular i la constricció de la pupil·la.

## Causes

L'alliberament natural de l'hormona oxitocina pot causar de lleu a moderada midriasi. Una excitació sexual forta pot fer engrandir les pupil·les i l'orgasme fins i tot alguna vegada ha arribat a bloquejar la pupil·la
Una lesió en el nervi motor ocular comú típicament dona midriasi. També hi ha aquest efecte temporal en l'epilèpsia i altres malalties igualment els danys traumàtics en el cap i en l'ull.

### Fàrmacs i drogues

Els anticolinèrgics com l'atropina, hiosciamina, i escopolamina bloquegen receptors de l'ull i afecten el moviment de la pupil·la.
Els alcaloides presents a moltes plantes de la família Solanaceae també poden induir midriasi si es fan servir com a droga recreativa.
Entre moltes substàncies més la majoria dels al·lucinògens com el LSD, psilocibina, i mescalina, afegits a altres fenetilamina i triptamina, també produeixen midriasi des del cervell. Les drogues dissociatives com la ketamina i d'altres que incrementin el nivell de serotonina també tenen aquest efecte.

## Referències

* ↑ Ritch, R.; Dorairaj, J. M.; Liebmann, JM «Angle-closure triggered by orgasm: a new provocative test?». Eye, 21, 6, 16-02-2007, p. 872–874. DOI: 10.1038/sj.eye.6702744.
* ↑ van der Donck, I.; Mulliez, E.; Blanckaert, J. «Angel's Trumpet (Brugmansia arborea) and mydriasis in a child - A case report». Bulletin de la Societe Belge d'Ophtalmologie, 292, 2004, p. 53–56. ISSN: 0081-0746.
# Midsund

Midsund és un municipi situat al comtat de Møre og Romsdal, Noruega. Té 2.088 habitants (2016) i té una superfície de 94.75 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 6 maig 2016].

## Enllaços externs

* Midsund - Lloc web oficial