OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Sadurní de Montesquiu

Sant Sadurní de Montesquiu és l'església parroquial del poble rossellonès de Montesquiu d'Albera, a la Catalunya del Nord.
És situada en el cementiri del poble, a prop al nord de la població.

## Història

Tot i que el poble, primer Vilanova del Mont, més tard Montesquiu, és documentat des del 854, l'església parroquial de Sant Sadurní no apareix en un document fins al 10 de juny del 1123, quan el bisbe d'Elna consagra aquesta església, construïda pels montesquiuencs.

## L'edifici

És una construcció d'una sola nau coberta amb volta de canó apuntada seguida, amb l'absis semicircular a llevant. Als segles XIV-XV hi foren afegides unes capelles laterals gòtiques. L'entrada és al frontis de ponent, amb una porta de marbre blanc d'un sol arc adovellat, de mig punt, resseguit per un guardapols de secció de pla i bisell. Al damunt hi ha un arc de mig punt adovellat, tapiat, testimoni d'una antiga porta més alta i ampla que l'actual. A la part superior de la mateixa façana hi ha una finestra de doble esqueixada, amb arcs de mig punt, però reformada modernament. Encara al damunt, coronant la paret del frontis, hi ha un petit campanar quadrat en l'origen del qual es reconeix una espadanya de dos arcs.
L'absis presenta decoració llombarda consistent en cinc grups de dues arcuacions cadascun, amb lesenes que separen cada grup. Les arcuacions són grosses, i sostingudes alternativament per una lesena i una mènsula decorada de forma molt senzilla. La construcció del conjunt és amb blocs de pedra sense treballar, amb el morter perfectament visible. L'absis és fet amb petits carreus ben tallats.
Al mur de migdia dues làpides dels segles xiii i xiv, mentre que a la façana oest hi ha una grossa peça de marbre sense cap mena d'inscripció ni decoració. Es pot datar el conjunt en el període de transició entre el romànic del segle xi i el del XII. La porta, a més, presenta una interessant ferramenta romànica del segle xii.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «91 - Montesquiu». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Ros 134. Sant Sadurní de Montesquiu». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Montesquiu d'Albera». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich, Pere; Badia i Homs, Joan. «Montesquiu d'Albera: Sant Sadurní de Montesquiu». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ L'església de Sant Sadurní de Montesquiu en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Becat, Ponsich i Gual 1985.
* ↑ Ponsich i Badia i Homs, 1993.
# Cronicó de Sant Feliu de Guíxols

El Cronicó de Sant Feliu de Guíxols és un cronicó de la sèrie de Cronicons Barcinonenses, escrits en la seva majoria en llatí, i que començaren a ser redactats entre el 1149 i el 1153 a l'empara de les gestes militars de Ramon Berenguer IV de Barcelona, Príncep d'Aragó i Comte de Barcelona. Aquest conté notícies des del 980 fins al 1312; és molt breu i probablement és un extracte d'algun dels cronicons barcinonesins; fou redactat vers la fi del segle xiv.

## Bibliografia

* «Cronicó de Sant Feliu de Guíxols». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Cronicons Barcinonenses
# Isoperla fukushimensis

Isoperla fukushimensis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Japó.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Kohno, 1953. Mushi 25((9)):64.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Rating Japan Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (japonès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:402.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Valentí de Passau

Valentí de Rècia o de Passau va ser un bisbe de Rècia mort cap al 475; venerat com a sant, la festivitat litúrgica n'és el 7 de gener. Va predicar a la regió rècia i, cap al 435, va ésser nomenat primer bisbe de Passau. Va morir cap al 475 a Meran, al Tirol, essent-hi enterrat prop de la ciutat, a Mais. El 739 el seu cos va ser traslladat a Trento, d'on el duc Tassil III de Baviera el dugué a Passau (Baviera) en 761. A Alemanya els catòlics li tenen molta devoció, especialment a les diòcesis de Bozen-Brixen, Linz, Passau i St. Pölten, i és invocat per curar l'epilèpsia i altres malalties. Hi és anomenat Valtl. A partir del segle XV se'l representa amb un nen estès als seus peus.
# Zsombor Maronka

Zsombor Maronka (Szeged, Hongria, 10 de setembre de 2002) és un jugador de bàsquet hongarès. Amb 2,08 metres d'estatura juga a la posició d'aler pivot.

## Trajectòria esportiva

Es va formar al planter de l'Szedeák Szeged de la seva ciutat natal, arribant a Badalona l'any 2014 per formar part de la categoria cadet del Club Joventut de Badalona. La temporada 2020-21 passa a jugar amb el Prat de Lliga LEB Plata, conjunt vinculat a la Penya.
Va debutar a la Lliga Endesa amb el primer equip del Club Joventut de Badalona el 22 de novembre de 2020, amb 18 anys, en un partit davant l'Acunsa GBC. La temporada 2022-23 passa a formar part del primer equip de la Penya, i en el mes de gener és cedit al Betis, equip també d'ACB. La temporada següent marxa cedit al BC Neptūnas lituà.

## Internacional

A l'estiu del 2019, va disputar l'Europeu Sub 18 amb la Selecció de bàsquet d'Hongria.

## Referències

* ↑ «La historia de Zsombor Maronka: debuta con el Joventut tras rozar la gloria en la Copa Colegial». Copa Colegial, 23-11-2020 [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «La perla húngara Zsombor Maronka también desembarca en el CB Prat». FEB, 05-08-2020 [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «La Penya se luce en San Sebastián (68-99)». ACB, 22-11-2020 [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «El Real Betis consigue la cesión del húngaro Zsombor Maronka. Así queda la rotación». Gigantes, 25-01-2023 [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «Zsombor Maronka, cedit al BC Neptūnas». Penya, 10-08-2023 [Consulta: 10 agost 2023].
# Antilló

Antilló és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca de la Foia d'Osca.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Antillón». Arxivat de l'original el 2016-09-14. [Consulta: 16 juliol 2016].
# The Goodbye Girl

«The Goodbye Girl o La noia de l'adéu» té aquests significats:
* Cinema:
** The Goodbye Girl (títol en català: La noia de l'adéu), pel·lícula estatunidenca de 1977 dirigida per Herbert Ross.
** The Goodbye Girl (títol en català: La noia de l'adéu), pel·lícula estatunidenca de 2004 dirigida per Richard Benjamin, remake de l'anterior.
* Teatre: The Goodbye Girl (musical), musical de Broadway de 1993 basat en la pel·lícula de 1977.
# Narros de Matalayegua

Narros de Matalayegua és un municipi de la província de Salamanca, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Carrascal del Obispo i Vecinos, a l'Est amb Las Veguillas i Membribe de la Sierra, al Sud amb La Sierpe, Herguijuela del Campo i Barbalos i a l'Oest amb Berrocal de Huebra.

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2007-09-14 a Wayback Machine.
# Copadichromis trimaculatus

Copadichromis trimaculatus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental)

## Referències

* ↑ Eccles, D. H. & E. Trewavas 1989. Malawian cichlid fishes. The classification of some Haplochromine genera. Lake Fish Movies, H. W. Dieckhoff, Alemanya Occidental. Malawian cichlid fishes: 1-334.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Copadichromis trimaculatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Isoperla fusca

Isoperla fusca és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador (del maig a l'agost).

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: el Canadà (Alberta, la Colúmbia Britànica i Yukon) i els Estats Units (Idaho, Montana, Oregon, Washington i Wyoming), incloent-hi les muntanyes Rocoses i la serralada de les Cascades.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Needham & Claassen, 1925. The Thomas Say Foundation II:146. «Enllaç».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* 1 2 Gaufin, A.R., E.R. Ricker, M. Miner, P. Milam i R.A. Hays, 1972. The stoneflies (Plecoptera) of Montana. Transactions of the American Entomological Society 98(1):1-161.
* ↑ Review of Historical Benthic Invertebrate Data for Rivers and Streams in the Oil Sands Region (anglès)
* ↑ Montana Field Guides (anglès)
* ↑ Stoneflies of Montana (anglès)
* ↑ Kondratieff, B.C. i R.A. Lechleitner, 2002. Stoneflies (Plecoptera) of Mount Rainier National Park, Washington. Western North American Naturalist, 62: 385-404.
* ↑ Stoneflies of Washington (anglès)
* ↑ Stoneflies of Wyoming (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Szczytko, S.W. i K.W. Stewart, 1979. The genus Isoperla (Plecoptera) of western North America; holomorphology and systematics, and a new stonefly genus Cascadoperla. Memoirs of the American Entomological Society, 32: 1-120.
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)
* ↑ Fly Fishing Yellowstone National Park Arxivat 2016-02-27 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Neave, 1929. Contrib. Can. Biol. Fish. 4(13):161.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:200.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:403.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:245.
* Szczytko & Stewart, 1979. Mem. Am. Entomol. Soc. 32:88.
# Tieke de l'illa del Sud

El tieke de l'illa del Sud (Philesturnus carunculatus) és una espècie d'ocell de la família dels cal·leids (Bernièrids).

## Hàbitat i distribució

Habitava boscos de l'illa del Sud a Nova Zelanda. Sobreviu a petites illes on han estat traslladades algunes poblacions.

## Referències

* ↑ «Tieke de l'illa del Sud». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Antilly (Mosel·la)

Antilly és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 116 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Antilly era de 116 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 20 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 44 habitatges, 43 eren l'habitatge principal de la família i 1 estava desocupat. 42 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 43 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 8 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 26 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Antilly el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 78 persones, 53 eren actives i 25 eren inactives. De les 53 persones actives 51 estaven ocupades (21 homes i 30 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 25 persones inactives 7 estaven jubilades, 14 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'any 2000 a Antilly hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Antilly a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Antilly a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Salvador Millet i Maristany

Salvador Millet i Maristany (el Masnou?, 1900 - l'Ametlla del Vallès, 29 d'abril de 1965) fou un empresari i promotor cultural català.
Era fill de l'industrial cotoner Joan Millet i Pagès i d'Antònia Maristany i Colomé, i, per tant, germà del també empresari Fèlix Millet i Maristany. També fou nebot del cofundador de l'Orfeó Català Lluís Millet i oncle de Fèlix Millet i Tusell, qui fou director de l'Orfeó Català fins que l'any 2009 va ser destituït per corrupció.
Com a financer i empresari fou conseller delegat del Banc Popular, que presidia el seu germà Fèlix, i president de l'editorial Spes.
En el món cultural va ser cap de la secció de cultura de l'Ajuntament de Barcelona, va fundar l'Esbart Verdaguer juntament amb Manuel Cubeles i dirigí l'Obra del Ballet Popular.
Estigué casat amb Carme Muntadas i Florensa, que morí el 1957.

## Referències

* ↑ «Edición del viernes, 30 abril 1965, página 26 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 21 juny 2022].
* ↑ «Monterols. La primera obra corporativa de l'Opus Dei a Catalunya», 26-06-2019. [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ nd. nd (tesi), nd, p.624.
* ↑ «Obra del Ballet Popular | enciclopèdia.cat». [Consulta: 25 desembre 2020].
* ↑ «Edición del martes, 05 noviembre 1957, página 8 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 21 juny 2022].
# Isoperla flava

Isoperla flava és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Romania.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kis, 1963. Reichenbachia 1(34):299.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:402.

## Enllaços externs

* PESI (anglès)
* BioLib (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Vassílis Mazoménos

Vassílis Mazoménos (grec: Βασίλης Μαζωμένος), nascut a Atenes (Grècia) el 1964, és un director, productor de cinema i guionista grec.

## Biografia

Fill de Mimis Mazoménos, lluitador de la resistència grega, Vassílis Mazoménos estudia ciència política a la Universitat d'Atenes.
Va treballar com a director artístic del Festival Internacional de Cinema Documental de Kalamata i va ser vicepresident del Centre de Cinema Grec. Del 2005 al 2011 va ser professor de cinema.
Des del 2012, va ensenyar cinema i va produir curtmetratges a Horme Pictures.
Les pel·lícules de Mazoménos estan presents a diversos festivals internacional. La seva pel·lícula 10i Mera va rebre el premi de l’ Athens Panorama of European Cinema el 2012.

## Premis i nominacions

Mazoménos ha guanyat diverses vegades els premis de l'Acadèmia de Cinema Hel·lènic Grec (2010, 2013, 2018). Va rebre l’ European Fantasy Award l'any 1999 per la seva pel·lícula To hrima - Mia mythologia tou Skotous, que també va guanyar el premi especial del jurat al Fantasporto el mateix any i el premi Anima’t a la millor pel·lícula d’animació al XXXII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya.

## Filmografia

* Meres orgis, ena requiem gia tin Evropi (1995)
* O thriamvos tou hronou (1996)
* To hrima - Mia mythologia tou Skotous (1998)
* I mnimi (2002)
* Logoi kai amartimata (2004)
* Enokhé (2009)
* 10i mera (2012)
* Diarixi (2016)
* Exoria (2019)

## Referències

* ↑ «Festivals & awards : awards». http://senariografoi.gr. [Consulta: 16 juliol 2016].
* ↑ «Athens Panorama of European Cinema (2012)». [Consulta: 23 juliol 2020].
* ↑ «Fantasy awards : awards». [Consulta: 16 juliol 2016].
* ↑ El filme japonés “Ringu” apea a “The Blair witch project” como ganador de Sitges’99, La Vanguardia, 17 d'octubre de 1999

## Enllaços externs

* (grec) Professeur à l'école des « Temps modernes » Arxivat 2019-01-22 a Wayback Machine. (en grec: Μοντέρνοι Καιροί)
* (anglès) Web oficial
* (anglès) Vassilis Mazomenos a Cine gr
* (anglès) Vassilis Mazomenos in the history of Greek cinema
# Zsolt Limperger

Zsolt Limperger (Pápa, 13 de setembre de 1968) és un exfutbolista hongarès, que jugava de defensa.

## Trajectòria

Al seu país, Limperger va ser un dels jugadors més destacats del Ferencvaros en la segona meitat dels anys 80, jugant més de cent partits.
El 1991, passa a la lliga espanyola, per jugar al Burgos CF, on romandria dues campanyes en primera divisió sent titular. En la 93/94, amb els castellans a Segona i en una greu crisi, Limperger va deixar l'equip al mercat d'hivern per recalar al Celta de Vigo, però no va disposar d'a penes minuts a l'equip gallec: tan sols un quart d'hora.
Començada la temporada 94/95, fitxa pel RCD Mallorca de la Segona Divisió, on tot i tindre més partits que al Celta, no aconsegueix formar part de l'onze titular.
La temporada 96/97 retorna al Ferencvaros, on penjaria les botes dos anys després.

## Selecció

Limperger va ser internacional amb la selecció hongaresa de futbol en 22 ocasions, marcant un gol.
# Tiela

La tiela (en occità, tièla o tièla a la setòria) és una especialitat culinària de Seta. És una mena de panada o coca tapada amb un guarniment fet de calamars o de polps tallats més o menys finament, barrejats amb una salsa de tomàquet i pebre, que pot ser lleugerament picant. La pasta és típicament de pa. Se'n pot farcir també amb sardina, ous i espinacs. Es menja fred o tebi, generalment com a primer plat.

## Origen

El 1937, la primera tiela fou venuda per Adrienne Pagès (1896-1962).
La mida varia entre els 10 cm i els 15 cm de diàmetre, i per a dues persones, tanmateix existeixen tieles més grans (per a fins a deu persones).
Aquest menjar no és sempre disponible fora de la regió i es concentra al seu Llenguadoc natal. Hi ha una societat anomenada "Midi Tielles" qui s'encarrega de distribuir-ne, tot i que les trobem més aviat en forns de pa, supermercats i peixateries a la rodalia de Seta.

## Referències

* ↑ «Histoire de la tielle» (en francès). [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ «La Tielle Sétoise ou tielle de pouffre» (en francès). Europe 1, 08-08-2016. [Consulta: 18 abril 2021].
# António Morato

António Maurício Farinha Henriques Morato (nascut el 6 de novembre de 1964) és un futbolista retirat portuguès que va jugar com a defensa central.

## Carrera de club

Relativament baix per a la seva posició, tot i això Morato, nascut a Lisboa, es va imposar ràpidament a l'Sporting CP local, sent titular indiscutible a partir dels 19 anys i va fer a prop de 200 aparicions competitives amb el club de la capital abans d'arribar als 25. Durant el seu període, va formar tàndem de joves defenses al costat de Pedro Venâncio.
L'estiu de 1989, Morato es va traslladar a un altre equip de la Primeira Liga, el FC Porto, però la seva estada d'un any no tindria gaire èxit: va guanyar l'únic campionat de la seva carrera però només va participar en dos partits, amb el pas barrat, entre d'altres, per l'internacional belga Stéphane Demol.
Morato va acabar la seva carrera professional amb només 29 anys, després d'anar al CF Os Belenenses, al Gil Vicente FC (dos anys) i al GD Estoril Praia.

## Internacional

Morato va jugar sis partits amb Portugal i va ser escollit per a la selecció a la Copa del Món de la FIFA de 1986, on va ser un suplent no utilitzat.

## Vida personal

El pare de Morato, també anomenat António, també era un futbolista internacional.

## Palmarès

Sporting CP
* Supertaça Cândido de Oliveira: 1987
Porto
* Primera Lliga: 1989–90

## Referències

* ↑ «Carlos Queiroz, Manuel José e Pedro Gomes analisam época natalícia do Sporting» (en portuguès). , 26-12-1999 [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «O campeão pelos leões que podia ter mais 200 mil euros na conta» (en portuguès). , 19-11-2017 [Consulta: 8 abril 2020].
* 1 2 Magalhães, Magda. «Morato: o capitão do Sporting que foi parar às Antas» (en portuguès). Mais Futebol, 07-05-2014. [Consulta: 20 març 2017].
* ↑ «Lista completa dos internacionais portugueses» (en portuguès). Mais Futebol, 18-02-2004. [Consulta: 27 octubre 2021].

## Enllaços externs

* António Morato, fitxa a ForaDeJogo
* National team data (en portuguès)
# Nemdà

El riu Nemdà (en rus Немда) passa per Marí El i per l'óblast de Kírov, a Rússia. És un afluent per la dreta del Pijma, que és tributari del riu Viatka. Té una longitud de 162 km i una conca de 3.780 km². El seu cabal mitjà és de 6 m³/s. Es glaça desde mitjans novembre a la segona meitat d'abril.
# Salvador Miró Sanjuán

Salvador Miró Sanjuán (Ibi, 1943 - Ibi, 2006) fou un empresari i polític valencià.
S'incorpora de ben jove a l'empresa Rico, capdavantera en la fabricació de joguines, feina que va compaginar amb els estudis de magisteri. Miró també s'incorpora a la política amb el partit UCD amb qui aconseguí esdevindre el primer alcalde de l'etapa democràtica al seu poble durant una legislatura. A més a més fou conseller del preautonomic Consell del País Valencià sota les presidències de Josep Lluís Albinyana i Enric Monsonís, en un primer sense competències i després com a responsable de la cartera de Turisme.
A partir de 1991 inicia una intensa vida en l'organització empresarial com a president de l'Associació Espanyola de Fabricant de Joguines (AEFJ). Va ser membre del Consell Internacional de la Indústria del Joguet, de la qual ha sigut vicepresident; així com de la Fira Internacional del Joguet de València, que va presidir durant sis anys; conseller de la Federació Europea de les Indústries del Joguet de la qual ha sigut president durant cinc; així com vicepresident de l'Institut Tecnològic del Joguet (AIJU), des de la seua fundació.

## Referències

* ↑ «Fallece a los 63 años Salvador Miró, presidente de la patronal juguetera» (en castellà), 26-12-2006. [Consulta: 19 març 2022].
* ↑ CANDELA, M. «Fallece a los 63 años Salvador Miró, ex alcalde y presidente de la patronal nacional del juguete» (en castellà), 26-12-2006. [Consulta: 19 març 2022].