OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coll de la Rua

El Coll de la Rua és una collada del Massís del Canigó, a 991,7 metres d'altitud, en el límit dels termes comunals de Montferrer i del Tec, tots dos de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord. Està situat a l'extrem sud-oest del terme de Montferrer, també al sud-oest del poble mateix cap de la comuna. És a prop i al sud-oest del Mas Gallard i al nord-est del lloc de Benat, del terme del Tec.

## Referències

* ↑ El Coll de la Rua en els ortofotomapes de l'IGN
# Coll de la Teixeta

El coll de la Teixeta és un dels passos naturals entre el Baix Camp i el Priorat, situat entre la serra de Puigcerver i la serra de Pradell. Actualment hi passa la carretera N-420 (de Tarragona i Reus a Falset, Móra d'Ebre i Gandesa), i també hi conflueixen les carreteres T-313 (que baixa del coll de la Teixeta fins a Duesaigües i l'Argentera) i la TP-7401 (que mena fins a Porrera). Es troba a una altitud de 546 m i dos-cents metres més cap a l'oest hi ha el coll del Pigat, que ve a ser una extensió del coll de la Teixeta.
Separa el Camp de Tarragona (terme municipal de Duesaigües, al Baix Camp) i el Priorat (terme municipal de Pradell de la Teixeta).

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 3 4 5 «Coll de la Teixeta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Altitud presa del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:5.000
# Columna d'aigua

Una columna de agua és una columna conceptual d'aigua que va des de la superfície fins als sediments del fons. Aquest concepte es fa servir principalment per avaluar estudis ambientals de l'estratificació de l'aigua o mesclat (per exemple, els corrents induïts pel vent) de les capes d'estratificació tèrmica o química en un llac, corrent o l'oceà. Alguns dels paràmetres més comuns en l'anàlisi de la columna d'aigua són: pH, terbolesa, temperatura, salinitat, totalitat de sòlids dissolts, diversos pesticides, agents patògens i una àmplia varietat de productes químics i biota.
El concepte de columna d'aigua és molt important, donat que molts fenòmens aquàtics s'expliquen per la incompleta mescla vertical d'un paràmetre químic, físic o biològic. Per exemple, quan s'estudia el metabolisme dels organismes bentònics, allò que té importància és la concentració específica de substàncies químiques en les capes del fons de la columna d'aigua, en lloc del valor mitjà dels productes químics al lalrg de la columna d'aigua.
La pressió hidroestàtica es pot analitzar per l'alçada de la columna d'aigua, que efectivament produeix la pressió a una fondaria donada en la columna.
El terme "columna d'aigua" es fa servir també en capbussar-se per a descriure la zona on els capbussadors pugen o baixen.

## Referències

* ↑ Water on the Web | Resources | Glossary
# Colònies de Font rubí

Colònies o campaments de Font-rubí (Alt Penedès), per infants de les esglésies protestants de Catalunya (1958-1983).

## Inicis

El 1958 el pastor de l'església de Vilafranca del Penedès, en Benjamí Santacana, que llavors era l'encarregat de la tasca social en el sí de les esglésies baptistes espanyoles, va iniciar en la masia de la seva propietat anomenada "Cal Magí" al terme de Font-rubí, a l'Alt Penedès l'organització d'uns campaments o colònies de caràcter cristià que van gaudir d'una molt bona acceptació i d'una continuïtat anual fins al 1983. En un primer moment van ser auspiciades per la Unió Evangèlica Baptista d'Espanya, però d'ençà de 1962 van anar a càrrec única i exclusivament d'en Santacana i la seva esposa Josefina Mata.
Entre del 17 i el 24 d'agost de 1958 es desenvoluparen els primers campaments que comptaren amb la presència de 59 nenes de les esglésies baptistes de Catalunya i del País Valencià.
Aquests campaments anaven destinats a nens i nenes d'entre 7 i 16 anys, la gran majoria procedents de les esglésies baptistes de Catalunya. Es desenvolupaven durant els mesos d'estiu i estaven dividits per torns de 10 dies. Fins al 1961 van organitzar-se dos torns, un per cada gènere, però des d'aleshores ja sempre fou de caràcter mixt. Tenien com a objectiu cobrir una mancança de lleure infantil pràcticament inexistent en el camp protestant. Degut al seu mòdic preu, també s'afavoria que infants procedents de famílies treballadores i amb poc recursos poguessin gaudir d'un temps d'esbarjo i camaraderia.

## Vida al campament

Un dia qualsevol al campament començava amb la gimnàstica al matí ben d'hora i una breu meditació cristiana sota els pins al davant de la casa. De seguida l'esmorzar i molt temps lliure fins l'hora de dinar que els nens aprofitaven per jugar. La masia estava envoltada de boscos de pins i els infants gaudien de molta llibertat per fruir de la natura. Després del dinar s'organitzava una excursió pels voltants. Els llocs més habituals eren: La font del Fondo, la font de Llinars, el Coll de la Barraca, la font de l'Avellà, al riu Foix on es gaudia del bany i a la cova del Bolet, al terme de Mediona. Una vegada es tornava de l'excursió, hi havia temps lliure per fer jocs al pati de la casa fins l'hora de sopar. Havent sopat, una breu estona de meditació i a dormir.
El diumenge era destinat a la vista dels pares d'alguns campistes i també era habitual que visités el campament algun missioner o pastor, que sovint era l'encarregat de solemnitzar un culte a l'aire lliure.

## Referències

* 1 2 3 RAURELL VIDAL, Carles «Els campaments de Font-rubí». Presència evangèlica, 01-12-1921, pàg. 12-17.
# Colin Tudge

Colin Tudge (nascut el 22 d'abril de 1943 a Londres és un naturista i escriptor anglès.

## Bibliografia

Va estudiar a Dulwich College de 1954 a 1961; i es va especialitzar en zoologia a Cambridge (1962-1965). Des de llavors s'ha dedicat a divulgar tant en llibres, com en televisió (BBC 4), i en diversos articles periodístics, la vida dels animals i la natura en general. Té especial interès en la història natural, l'evolució i la genètica, l'alimentació i l'agricultura, els riscos de la modificació genètica dels aliments... Dedica també gran part dels seus estudis a la filosofia de la ciència.
Colin Tudge ha impartit conferències i seminaris en els últims anys, generalment sobre la filosofia i l'ètica dels últims esforços en la biologia, entre els quals s'inclouen la biotècnica, l'agricultura, aspectes de conservació i biodiversitat i en alguns casos en ciències de la comunicació. En una ocasió ha participat en un seminari sobre economia holística de la prestigiosa institució britànica Schumacher College el 2008.

## Obra

Entre les seves publicacions, les més notòries són:
* The secret life of trees
* Consider the birds:who they are and what they do
* Feeding people is easy
* Animal Welfare and the Ideal of Europe
* The Variety of Life: A survey and a celebration of all the creatures that have ever lived
* The Engineer in the Garden: Genes and Genetics from the Idea of Heredity to the Creation of Life

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Claudio Michelotto

Claudio Michelotto (Trento, 31 d'octubre de 1942) és un ciclista italià, que fou professional entre 1966 i 1973. En el seu palmarès destaca una victòria al Giro d'Itàlia de 1969, edició que finalitzà en segona posició rere Felice Gimondi i en què també guanyà la classificació del Gran Premi de la Muntanya. El 1968 havia guanyat la general de la Tirrena-Adriàtica.

## Palmarès

* 1968
** 1r a la Tirrena-Adriàtica
** 1r a la Copa Agostoni
* 1969
** 1r al Trofeu Laigueglia
** 1r al Giro de Sardenya
** 1r a la Milà-Torí
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia i 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 1971
** 1r al Giro de Campania
* 1972
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1967. 26è de la classificació general
* 1968. 25è de la classificació general
* 1969. 2n de la classificació general. Vencedor d'una etapa. 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 1970. 31è de la classificació general
* 1971. Abandona (19a etapa). Porta el mallot rosa durant 10 etapes
* 1972. 62è de la classificació general
* 1973. 56è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1967. 61è de la classificació general
* 1970. Abandona (9a etapa)
* 1971. Abandona (10a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1969. 43è de la classificació general
* 1972. 48è de la classificació general

## Referències

* ↑ «MICHELOTTO Claudio». [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Claudio MICHELOTTO» (en italià). [Consulta: 18 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Claudio Michelotto a sitiodeciclismo.net
# Compton (àlbum)

Compton (també conegut com a Compton: A Soundtrack by Dr. Dre) és el tercer àlbum d'estudi del productor de hip-hop i raper nord-americà Dr. Dre. L'àlbum es va llançar el 7 d'agost del 2015 a Apple Music i la iTunes Store, mentre que l'edició física es va posar a la venda el 21 d'agost del 2015. És la continuació del seu segon àlbum 2001 (1999) després de la cancel·lació de Detox. La producció de l'àlbum es va fer durant el 2015 a càrrec de Focus..., Dem Jointz, DJ Dahi, Cardiak, DJ Premier i el mateix Dr. Dre entre d'altres. Compton té col·laboracions d'artistes com Kendrick Lamar, Snoop Dogg, Eminem, Cold 187um, The Game, Ice Cube i Xzibit, entre d'altres.
L'àlbum va estrenar-se com a número dos en la llista nord-americana Billboard 200, movent l'equivalent de 295.000 còpies en la seva primera setmana, quan només estava disponible en streaming i compra digital. Després del llançament Compton va rebre el reconeixement general de la crítica musical.

## Referències

* ↑ «Listen to the premiere of Dr. Dre's new album, Compton, uncensored and exclusively on Apple Music». drdre.com. [Consulta: 24 agost 2015].
# Comtat de Fernandina

El comtat de Fernandina és un títol nobiliari espanyol que el rei Ferran VII va concedir el 1816 a Gonzalo José de Herrera y Beltrán de Santa Cruz, regidor perpetu de l'Havana, cavaller de l'Ordre de Carles III i de l'Flor de Lis de França. Ferran VII va concedir la Grandesa d'Espanya el 1819 al II comte de Fernandina.

## Comtes de Fernandina

| | Titular | Període |
| Creació per Ferran VII |||
| I | José María de Herrera y Herrera Beltrán de Santa Cruz | 1816- |
| II | José María Herrera y Herrera | 1819-1863 |
| III | José María Herrera y Garro | 1864-1917 |
| IV | José María Herrera y Montalvo | 1917-1924 |
| V | José María Herrera y Armenteros | 1925-1964 |
| VI | Fredesvinda Lucía de Herrera y Díaz | 1965-actual titular |
# Concili de Reims

«Concili de Reims» té aquests significats:
El concili de Reims són cadascuna de les reunions de bisbes celebrades a la ciutat de Reims per sobre de les reunions provincials o sínodes. Els principals coneguts són:
* Concili de Reims del 625
* Concili de Reims del 813
* Concili de Reims del 923
* Concili de Reims del 991
* Concili de Reims del 1049
* Concili de Reims del 1092
* Concili de Reims del 1094
* Concili de Reims del 1105
* Concili de Reims del 1115
* Concili de Reims del 1119
* Concili de Reims del 1131
* Concili de Reims del 1148
* Concili de Reims del 1157
* Concili de Reims del 1164
* Concili de Reims del 1235
* Concili de Reims del 1287
* Concili de Reims del 1301
* Concili de Reims del 1564
* Concili de Reims del 1584

## Fonts

* Dictionnaire portatif des conciles, per Pons Augustin Alletz
* Dictionnaire historique des institutions, mœurs et coutumes de la France, per Adolphe Chéruel, Librairie de L. Hachette et Cie, 1855
* Dictionnaire universel et complet des conciles, de Adolphe Charles Peltier
# Condreu

Condreu és un indret del terme municipal de Gavet de la Conca, a l'antic terme de Sant Salvador de Toló, al Pallars Jussà, en territori de Sant Salvador de Toló.
És situat a ponent del poble de Sant Salvador de Toló, a migdia de la carretera, entre els punts quilomètrics 1 i 2 de la carretera L-912. És al sud-oest del Serrat del Patxot i al nord de Presquiró, a la dreta del barranc de la Rovira.
Té la partida de Valiris al seu costat sud-est.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Condrita carbonatada

Una condrita carbonàcia o condrita de tipus C és un meteorit no metàl·lic de tipus condrita.
Actualment es consideren 8 grups: CB (Bencubbinita), CH, CI, CK, CM, CO, CR i CV. Tots aquests grups es defineixen segons la composició d'aquests meteorits. Les condrites de tipus C representen només un 4.6% de les caigudes de meteorits, i inclouen alguns dels meteorits més antics coneguts.
Alguns grups de condrites carbonatades, especialment el grup CM i el CI, contenen alts percentatges (entre el 3% i el 22%) d'aigua, com també compostos orgànics. Estan compostos principalment per silicats, òxids i sulfats, mentre que són característics els minerals olivina i serpentinita i la seva composició es considera propera a la de la solar nebula des de la qual es va condensar el sistema solar. Al tenir la proporció més alta de compostos volàtils es considera que són els còndrits que s'han format més lluny del Sol. Certes condrites carbonatades contenen elements orgànics (aminoàcids). Aquest és el cas del meteorit Murchison o el meteorit Murray.

## Referències

* ↑ Bischoff, A.; Geiger, T. «Meteorites for the Sahara: Find locations, shock classification, degree of weathering and pairing». Meteoritics, 30, 1, 1995, pàg. 113–122. Bibcode: 1995Metic..30..113B. ISSN: 0026-1114.
* ↑ Norton, O. Richard. The Cambridge Encyclopedia of Meteorites. Cambridge: Cambridge University Press, 2002, p. 121–124. ISBN 0-521-62143-7.
# Clyde (Ohio)

Clyde és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 6.064 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clyde tenia 6.064 habitants, 2.304 habitatges, i 1.633 famílies. La densitat de població era de 533,3 habitants per km².
Dels 2.304 habitatges en un 35% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,9% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 29,1% no eren unitats familiars. En el 24,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.764 $ i la renda mediana per família de 45.646 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.189 $ mentre que les dones 23.549 $. La renda per capita de la població era de 17.966 $. Aproximadament el 6,8% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clyde». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clyde». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Eviota queenslandica

Eviota queenslandica és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud-oest de Tailàndia fins a Vanuatu, el sud de Taiwan, el sud de la Gran Barrera de Corall i Tonga.

## Referències

* ↑ Jenkins O. P. 1903. Report on collections of fishes made in the Hawaiian Islands, with descriptions of new species. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 [1902]. 415-511.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Myers, R.F. 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Lachner, E. A. & Karnella, S. J. 1980. Fishes of the Indo-Pacific genus Eviota with descriptions of eight new species (Teleostei: Gobiidae). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 315: i-iii + 1-127.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Dúbrovka (Briansk)

* Per a altres significats, vegeu «Dubrovka».
Dúbrovka (en rus: Дубровка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Briansk, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 6.793 habitants. És el centre administratiu del districte (raion) homònim.

## Referències

* ↑ «Izbichnya». GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-09-27. [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Комаричского района Брянской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Eviota partimacula

Eviota partimacula és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 1,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Marshall.

## Referències

* ↑ Jenkins O. P. 1903. Report on collections of fishes made in the Hawaiian Islands, with descriptions of new species. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 [1902]. 415-511.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Lachner, E. A. & Karnella, S. J. 1980. Fishes of the Indo-Pacific genus Eviota with descriptions of eight new species (Teleostei: Gobiidae). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 315: i-iii + 1-127.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E. 2008. Two new species and three new records of gobiid fishes from the Marshall Islands. Micronesica, 40 (1/2): 285–303.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cartili

Cartili (en llatí Cartilius) va ser un jurista romà del temps de Calígula.
Al Digest, el trobem mencionat per Pròcul, que en una qüestió de dret successori prefereix l'opinió de Cartili abans que la de Gai Trebaci Testa.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/631?rgn=full+text;view=image;q1=CartiliusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 616. ]
# Confraria de Belchite

La Confraria de Belchite fou un orde militar creat a Belchite per Alfons I d'Aragó en 1122. L'objectiu era defensar la frontera sud del Regne d'Aragó i promoura la croada contra els musulmans, fins a expulsar-los de les seves terres i continuar la Reconquesta cristiana. En 1136, la confraria s'uní a l'Orde de Monreal i en 1143 els cavallers s'integraren a l'Orde del Temple.

## Història

Poc abans s'havien conquerit Saragossa i poblacions properes, entre les quals Belchite, a la que en 1119 s'havia concedit un fur amb grans privilegis. Segons aquest, qualsevol que s'hi instal·lés per repoblar la terra quedava perdonat dels seus delictes, per greus que fossin. Alfons I reuní una assemblea a Belchite en 1122 per crear la confraria, amb l'assistència del legat papal Bernardo, abat de la Grasse, l'arquebisbe primat Bernat de Toledo i els arquebisbes Oleguer de Tarragona, Diego Xelmírez de Santiago de Compostel·la i Guillem d'Aush, a més dels abats de Leire i nou bisbes més.
Els cavallers de la confraria tindrien les indulgències espirituals que tenien els participants de la Primera Croada, obtenint així el perdó de tots els seus pecats. També s'obtenia aquest perdó amb la prestació de serveis temporals a l'orde, en funció de les quals s'obtenien indulgències parcials. Els cavallers, a més, també podien quedar-se el botí guanyat als musulmans, sense haver de donar una cinquena part a la corona, com era habitual llavors.
En formaven part membres laics i religiosos. Fins al 1126 fou dirigida per Galindo Sánchez, i de 1128 a 1147 per Lope Sánchez. Les constitucions foren confirmades en un concili a Burgos per Alfons VII de Castella, el 4 d'octubre de 1136.
En 1124 Alfons I d'Aragó fundà un altre orde similar, l'orde de Monreal. A la mort d'Alfons, i arran de la derrota en la batalla de Fraga en 1136, el castell de Belchite passà a l'orde de Monreal, per donació d'Alfons VII de Lleó. A efectes pràctics, es tractà d'una fusió dels dos ordes, que es denominen des de llavors Militia Caesaraugustana, amb López Sanz com a mestre. Finalment, l'orde s'integrà, en 1143, a l'Orde del Temple, amb objectius i organització similars.

## Notes

* ↑ Cfr. Lema Pueyo, 2008, pág. 172, y Ubieto, loc. cit.

## Bibliografia

* AYALA, Carlos- Las órdenes militares hispánicas en la Edad Media (siglos XII-XV). Madrid: Marcial Pons Historia, 2007. ISBN 978-84-96467-49-1.
* CRESPO VICENTE, Pascual. «La Militia Christi de Monreal y el origen de las órdenes militares en España», Xiloca: revista del Centro de Estudios del Jiloca, n.º 35, 2007, págs. 203-230. ISSN 0214-1175.]
* LEMA PUEYO, José Ángel. «La lucha por la frontera: los cofrades de Belchite», Alfonso I el Batallador, rey de Aragón y Pamplona (1104-1134), Gijón, Trea, 2008. págs. 171-174. ISBN 978-84-9704-399-1.
* UBIETO ARTETA, Antonio. «La creación de la cofradía militar de Belchite (1122)», Historia de Aragón, vol. 1. La formación territorial., Zaragoza, Anubar, 1981, págs. 164-166. ISBN 84-7013-181-8.