OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ricard Sala i Olivella

Ricard Sala i Olivella (Barcelona 1927 - Barcelona, 2009). Va ser escultor i catedràtic de l'Escola de Belles Arts de Sant Jordi de Barcelona, on va exercir el càrrec de director des de 1971 a 1975. El 1977 és nomenat acadèmic corresponent de la Real Academia de Bellas Artes de Santa Isabel de Hungría, de Sevilla.
A catorze anys va entrar com a aprenent al taller de l'escultor Antoni Sagarra Colomer on va romandre quatre anys; durant aquest temps també va rebre les ensenyances de l'escultor Llorenç Cairó. Va acudir les classes d'arts i oficis de Barcelona, i després va ingressar a l'Escola de Belles Arts de Sant Jordi, on exercien com a catedràtics els escultors Enric Monjo, Vicenç Navarro Romero, Frederic Marès i els germans Llucià Oslé i Miquel Oslé. En finalitzar aquests estudis li fou concedida una beca de la Fundació Amigó Cuyàs per a un viatge a París.

## Obra

Des de la seva primera exposició individual realitzada a Barcelona el 1963, va participar en altres moltes, tant individuals com col·lectives, per diverses ciutats espanyoles, però sobretot a Barcelona. Les seves obres de nu es classifiquen inspirades en el noucentisme català i sempre ha respectat el classicisme a la seva elaboració. Ha practicat diversos temes escultòrics des de les maternitats al retrat, com ara encàrrecs públics per a edificis o parcs.

### Premis

* 1951: Obté la seva primera menció d'Honor en escultura, en el concurs Premis Sant Jordi de la Diputació de Barcelona.
* 1954: Se li concedeix el segon premi d'escultura en els Concursos dels Festivals Wagnerians de l'Ajuntament de Barcelona.
* 1957: És premiat amb la tercera medalla d'escultura a l'Exposició Nacional de Belles Arts (Madrid).
* 1958: Premiat a l'Exposició Iberoamericana de Numismàtica i Medallística.
* 1960: És premiat amb la Segona Medalla d'Escultura a l'Exposició Nacional de Belles Arts. És premiat cinc vegades a l'Exposició Nacional de la Tardor de la Real Academia de Santa Isabel de Hungría de Sevilla (1959, 1964, 1965, 1969 i 1971). El 1965 se li concedeix el Premi d'honor d'escultura i medalla d'or del mencionat certamen.
* 1968: Se li concedeix el Premi Ciutat de Barcelona d'Escultura.
* 1969: És premiat a la II Biennal Internacional de l'Esport en les Belles Arts (Madrid).

### Museus i centres oficials

* Museu Numismàtic de Barcelona
* Museu Abelló de Mollet del Vallès
* Museu d'Art Contemporani de Madrid
* Museu Nacional d'Escultura de Valladolid
* Ajuntament de Sevilla
* Cabildo Insular de Las Palmas de Gran Canaria
* Conselleria de Presidència de la Junta de Comunitats de Castella-la Manxa
* Diputació de Barcelona

## Referències

* ↑ «Ricard Sala i Olivella». Ajuntament de Barcelona.

## Enllaços externs

* «Ricard Sala i Olivella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# A Narcís Oller

A Narcís Oller és una escultura de l'artista Eusebi Arnau ubicada a la plaça homònima de Barcelona.

## Història

Es tracta d'un bust realista realitzat en bronze sobre una estructura inicial de pedra en memòria al novel·lista Narcís Oller. Poc després de la seva defunció i per tal de realitzar-li un homenatge, es va constituir una comissió encapçalada pel seu company de professió, Francesc Matheu, que ja havia tingut la idea de crear tot una sèrie de bustos que representessin personalitats destacades del món literari per exposar-los al Parc de la Ciutadella. El bust, creat per Eusebi Arnau, ja estava finalitzat el 1932, però aleshores es va discutir el lloc més idoni per posar-lo. Després de diversos debats sobre la localització, es va decidir emplaçar-lo prop del principi de la Via Augusta de Barcelona, tocant amb l'Avinguda Diagonal. Es va inaugurar el primer diumenge de maig de 1934, després de la festa dels Jocs Florals, amb la presència del diputat Joaquim Cabot, del seu fill i també escriptor Joan Oller i de l'alcalde de la ciutat, Carles Pi i Sunyer.
El 1942, es va traslladar el bust a una petita i nova plaça que porta el nom del novel·lista, i el 1999, es va substituir el pedestal original de pedra per acer corten.

## Vegeu també

* Art públic de Barcelona

## Referències

* ↑ «A Narcís Oller». Art Públic. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 15 abril 2018].

## Bibliografia

* Pere Català Roca (1973). 50 monuments barcelonins. Caixa d'Estalvis Sagrada Família. ISBN 84-300-5901-6.
* Jaume Fabre (1984). Monuments de Barcelona. Editorial L'Avenç. ISBN 84-85905-21-0.
# Ferreira de Pantón

Ferreira de Pantón és una parròquia i localitat gallega, capital del municipi de Pantón, a la província de Lugo.
Tenia l'any 2012 una població de 609 habitants segons l'IGE, repartits en 17 entitats de població: Basillao, As Bouzas, A Capa, Os Castriños, O Castro de Ferreira, Curro, A Estrada, Goián, Lavandeira, O Mouro, Os Ramos, Santadriao, A Torre, O Valiño, A Vila da Carreira, A Vila do Mato i A Vila do Souto.
Entre els seus monuments destaca el monestir de Santa Maria de Ferreira.

## Referències

* ↑ «IGE». Arxivat de l'original el 2016-01-09. [Consulta: 27 abril 2021].
# Vaga general luxemburguesa de 1942

La Vaga general luxemburguesa de 1942 va ser una manifestació en forma de resistència passiva quan Luxemburg va ser ocupat per l'Alemanya Nazi durant la Segona Guerra Mundial. Els vaguistes es van oposar a una directiva que els unia al Wehrmacht. Una vaga general, originada a Wiltz, va paralitzar el país i va fer que les autoritats alemanyes reaccionessin de manera violenta sentenciant 21 vaguistes a mort.

## Llista de persones executades

L'ortografia dels noms en Luxemburguès és respectada
* Morts el 2 de setembre de 1942
** Worré, Michel - Cap del consell econòmic local, Wiltz
** Müller, Nicolas - Secretari de l'autoritat local, Wiltz
* Morts el 3 de setembre de 1942
** Kons, Nicolas - Sots inspector Postal, Luxemburg
** Meyers, Charles - Mestre, Wiltz
** Ewen, Josy - Mestre, Wiltz
** Brück, Alfred - Mestre, Wiltz
** Lommel, Célestin - Mestre, Wiltz
** Weets, Alphonse - Turner, Differdange
** Schneider, Jean-Paul - Treballador, Differdange
** Toussaint, Ernest - Miner, Differdange
** Betz, Nicolas - Treballador, Kahler
* Morts el 4 de setembre de 1942
** Zeimes, Léon - tipògraf, Itzig
** Mischo, Robert - Treballador, Differdange
** Angelsberg, René - Treballador, Differdange
** Schroeder, Jean - Carter, Ciutat de Luxemburg
* Morts el 5 de setembre de 1942
** Dax, Michel - treballador de Ferrocarril, Ettelbruck
** Heiderscheid, Emile - Treballador, Diekirch
** Schmit, Alphonse - Professor, Echternach
** Thull, Jean - treballador de Ferrocarril, Ettelbruck
* Mort el 9 de setembre de 1942
** Biren, Eugène - Schifflange
* Un altre executat
** Adam, Henri - Treballador, Schifflange, va ser executat per decapitació a Colònia.

## Commemoració de la Vaga

La vaga de 1942 va marcar la resistència nacional contra l'ocupació alemanya, i representa un dels moments d'orgull en la història de Luxemburg. Cada any, la Vaga és commemorada el 31 d'agost pel cap d'estat i pels oficials de govern.
El 1965 es va inaugurar "el monument Nacional a la Vaga" a Wiltz, dissenyat pel famós escultor nacional Lucien Wercollier.

## Referències

* ↑ «Ehrung der Opfer des Konzentrationslagers Hinzert» (en alemany). Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 25 abril 2007].
* ↑ Names for the September 2 and 3 victims are listed according to the publication list.
* 1 2 «Wiltz erinnert sich an den historischen Streik» (en alemany). Arxivat de l'original el 2007-07-12. [Consulta: 25 abril 2007].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Commémoration à l'occasion du 60e anniversaire de la grève générale du 31 août 1942» (en francès). [Consulta: 25 abril 2007].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «An Les Citoyens Luxembourgeois, Prisoniers des Camps de Concentration» (en francès). Arxivat de l'original el 2012-09-08. [Consulta: 25 abril 2007].
# European NAvigator

European Navigator (ENA) va ser l'antic nom de la biblioteca digital de la història de la integració europea i les institucions relacionades. El projecte de recerca està ara en línia a www.cvce.eu, un lloc web dedicat als estudis sobre la integració europea. El projecte fou desenvolupat pel CVCE (Centre Virtuel de la Connaissance sur l'Europe), una empresa pública amb seu a Luxemburg que és recolzada activament pel Ministeri de Cultura, Ensenyament Superior i Recerca. La pàgina web està disponible en anglès i francès, encara que alguns documents estan disponibles en altres idiomes.

## Referències

* ↑ From EuropeanNavigator (www.ena.lu) to www.cvce.eu Arxivat 2014-05-14 a Wayback Machine. A New digital environment for the European Integration Studies, Hervé Bribosia Scientificcoordinatorfor Oral Historyof European Integration

## Enllaços externs

* www.cvce.eu
# Roy Smith

Roy Smith (Costa Rica, 19 d'abril de 1990) és un futbolista japonès. Va disputar 2 partits amb la selecció de Costa Rica.

## Estadístiques

Selecció de Costa Rica :
| Anys | Partits | Gols |
| 2010 | 2 | 0 |
| Total | 2 | 0 |

## Referències

* ↑ Roy Smith Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ National Football Teams
# Acroneuria yuchi

Acroneuria yuchi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba als Estats Units: Virgínia.

## Referències

* ↑ Pictet, F.J., 1841. Histoire naturelle générale et particulière des insectes névroptères 1:144.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:3.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Species of Concern in Virginia Arxivat 2013-10-20 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 15 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Font de Sofre Baix

La Font de Sofre Baix és una obra de Ripoll (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La font de sofre baix es troba al barri de la font del sofre, en un espai arraconat en una zona assolellada. Per accedir-hi cal passar per una pista de terra. La font gaudeix de gran fama entre la població, ja que els ripollesos la visitaven buscant les propietats curatives de les aigües sulfuroses.
A part del brollador d'aigua, amb un cabal regular, la font consta de dos bancs, una taula, unes graelles i uns contenidors per a deixalles.

## Referències

* 1 2 «Font de Sofre Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Champneuville

Champneuville és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 115 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Champneuville era de 115 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 44 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 52 eren cases i 1 era un apartament. Dels 44 habitatges principals, 37 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 7 en tenien quatre i 36 en tenien cinc o més. 40 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Champneuville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 8 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 12 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 71 persones, 60 eren actives i 11 eren inactives. De les 60 persones actives 55 estaven ocupades (29 homes i 26 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 11 persones inactives 6 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Champneuville hi havia 11 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 968 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Champneuville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Champneuville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# European Nature Information System

European Nature Information System és un sistema de classificació mediambiental. La classificació EUNIS (European Nature Information System) s‘ha anat desenvolupant els darrers anys incorporant, en bona part, la classificació CORINE i la del Paleàrtic. És emprada actualment per l'European Enviroment Agency per a la classificació d'hàbitats. Podria ser que en el futur fos el sistema de classificació d'hàbitats més utilitzat a la Unió Europea. La part marina està molt desenvolupada, mentre que la part terrestre, proporcionalment als hàbitats que hi ha, no ho està tant.
Conceptualment no és molt diferent de la CORINE, en la qual es basa, però té uns codis completament diferents. Té actualment 6 nivells jeràrquics i està basada en unes claus dicotòmiques que defineixen els hàbitats. En l'àmbit europeu ja es disposa d'algunes bases de dades que posen en relació els 3 sistemes de classificació (CORINE, Paleàrtic i EUNIS).

## Referències

* ↑ «Classificació EUNIS». web. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 novembre 2015].
# Ussèl (Cantal)

Ussel és un municipi francès, situat al departament de Cantal i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# SGO

SGO té els següents significats:
* Herbari Nacional de Xile (de l'acrònim de SantiaGO), herbari del Museu Nacional d'Història Natural de Xile, amb seu a Santiago de Xile
* SGO48 (de l'acrònim de SaiGOn), grup femení de música pop vietnamita, creat a Saigon
* SGO Mistika (de l'acrònim en castellà de Soluciones Gráficas por Ordenador), programari de postproducció audiovisual
* SGO també és el tíquer a l'Euronext de Saint-Gobain Glass, empresa fabricant de vidre i material de construcció de França
* Sgo també és l'abreviatura de la stergiouïta, mineral de la classe dels fosfats
# Acroneurins

Els acroneurins (Acroneuriinae) són una subfamília de plecòpters de la família dels pèrlids.

## Tribus i gèneres

SUBFAMÍLIA ACRONEURIINAE Krapálek, 1914

### Tribu

Acroneuriini Klapálek, 1914.

#### Gèneres

* nomen dubium Nakaharia Navás, 1916
* Acroneuria Pictet, 1841
* Attaneuria Ricker, 1954
* Beloneuria Needham & Claassen, 1925
* Brahmana Klapálek, 1914
* Calineuria Ricker, 1954
* Caroperla Kohno, 1946
* Doroneuria Needham & Claassen, 1922
* Eccoptura Klapálek, 1921
* Flavoperla Chu, 1929
* Gibosia Okamoto, 1912
* Hansonoperla Nelson, 1979
* Hemacroneuria Enderlein, 1909
* Hesperoperla Banks, 1938
* Kalidasia Klapálek, 1914
* Kiotina Klapálek, 1907
* Mesoperla Klapálek, 1913
* Niponiella Klapálek, 1907
* Nirvania Klapálek, 1914
* Perlesta Banks, 1906
* Perlinella Banks, 1900
* Sinacroneuria Yang & Yang, 1995
* Xanthoneuria Uchida, Stark & Sivec, 2011

### Tribu Anacroneuriini Stark & Gaufin, 1976

sinònim Anacroneurini Stark & Gaufin, 1976

#### Gèneres

* Anacroneuria Klapálek, 1909
* Enderleina Jewett, 1960
* Inconeuria Klapálek, 1916
* Kempnyella Illies, 1964
* Kempnyia Klapálek, 1914
* Klapalekia Claassen, 1936
* Macrogynoplax Enderlein, 1909
* Nigroperla Illies, 1964
* Onychoplax Klapálek, 1914
* Pictetoperla Illies, 1964

## Referències

* Speciesfile.org
# Fernando Tambroni-Armaroli

Fernando Tambroni-Armaroli (Ascoli Piceno, 25 de novembre de 1901 - Roma, 18 de febrer de 1963 és un polític democràta cristiana italià.
Va començar la seva carrera política en el Partit Popular Italià. Després de la Segona Guerra Mundial es converteix en diputat de la Democràcia Cristiana i posteriorment en Ministre de la Marina Mercant (1953-1955) i d'Interior (1955-1959).
En 1960 es convertia en Primer Ministre, amb un panorama parlamentari en crisi. Enfrontat al centreesquerra va formar un govern d'un únic partit sense majoria absoluta. Per superar el determinant vot de confiança, va acceptar el suport dels neofeixistes del Moviment Social Italià, buscant sufocar el descontentament en el país amb una acció enèrgica i autoritària. Es van succeir manifestacions, particularment violentes, arribant als 13 morts. Tambroni, aïllat també en el seu propi partit va ser obligat a dimitir.
# Vastitas

En astrogeologia, vastitas (plural vastitates, abr. VS) és una paraula llatina que significa «vasta extensió desolada» que la Unió Astronòmica Internacional (UAI) utilitza per indicar un tret planetari superficial consistent en una gran planura sense altres accidents topogràfics destacables. En general es tracta d'extensions molt grans, per a les planures de grandàries mitjanes s'utilitza el terme planitia.
Només hi ha una formació d'aquest tipus en el Sistema solar: són les baixes planes sense relleu al voltant del pol nord de Mart (especialment Chryse Planitia, Utopia Planitia i Amazonis Planitia). Aquestes planes circumpolars es designen sota el terme genèric de Vastitas Borealis.
| Vastitas | Latitud | Longitud | Diàmetre (km) | Epònim | Referències |
| Vastitas Borealis | 82,08 N - 48,25 S | 0 - 360 E | 2002,91 | Nom clàssic de les característiques d'albedo | 6333 |

## Referències

* ↑ (anglès) Descriptor Terms (Feature Types) - Gazetteer of Planetary Nomenclature - International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN)
* ↑ Sistema de coordenades: Planetocèntric, +E (+Est, 0 - 360)
# Charlotte Böhmer

Charlotte Böhmer (Niederschelden, 14 de març de 1933), de casada Schmidt, és una atleta alemanya, ja retirada, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960. Es casà amb el també atleta Paul Schmidt.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en els 4x100 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1954. Formà equip amb Irmgard Egert, Irene Brutting i Maria Sander. Va guanyar el campionat nacional de la República Federal Alemanya dels 200 metres el 1954 i 1955 i dels 4x100 metres el 1954, 1956 i 1959. En pista coberta guanyà els campionats nacionals dels 60 metres el 1956 i del relleu 4×1 volta el 1957 i 1959.

## Millors marques

* 100 metres. 12.0" (1954)
* 200 metres. 24.7" (1954)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (200m - Damen)». [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (Staffeln - Damen - Teil 1)». [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ «Deutsche Hallen - Leichtathletik - Meisterschaften (60m - Damen)». [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften - Halle (Staffel - Damen)». [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Esteve Padullés i Roca

Esteve Padullés Roca (Riner, Solsonès, desembre de 1875 - Sallent, 5 de novembre de 1939) va ser un poeta i teixidor català.

## Biografia

El seu pare Joan era un picapedrer i se'n va anar a treballar al poble de Sallent per construir l'església del poble. Joan era molt creient i quan els seus companys maleïen per la calor o el cansament, ell els sermonejava. Per això, la casa de la seva família és anomenada "Cal Joan de Déu".
Esteve es va fer teixidor i va muntar una empresa tèxtil que fabricava un tipus de tela anomenat "blau mecànic", que l'utilitzaven els obrers per treballar, ja que és molt resistent.
A més de teixidor, era poeta. Va escriure 42 poemes, la majoria en català, encara que va escriure alguns en castellà. Va dedicar poemes a la seva esposa, al seu poble Sallent, i molts els va dedicar a Jesús i la Verge.
Es va casar amb Pilar, i van tenir quatre fills, Joan, Valentí, Josep i Antonio.

## Referències

Extret del llibre de poesies d'Esteve Padullés i Roca, publicat el 2010.
# Ussólie

Ussólie (en rus Усолье) és una ciutat de Rússia, del krai de Perm. Es troba a la vora del riu Kama, de la conca hidrogràfica del Volga. És el centre administratiu de la regió d'Ussólie. Es troba a 190 km al nord de la capital del territori, Perm.

## Història

La ciutat fou creada el 1606 prop de la ubicació de la salina de Nóvoie Ussólie. Fins a finals del segle xviii era el centre de les possessions de la família Stróganov, sobre el Kama, i fins al segle xix un centre de valorització de la sal als Urals (lloc que posteriorment prengueren Bereznikí i Solikamsk). Ussólie va rebre l'estatus de ciutat el 1940.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1926 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2008 |
| 8.900 | 11.800 | 10.100 | 7.900 | 9.500 | 6.144 | 5.378 |

## Enllaços externs

* Ussólie a WikiMapia
* Web oficial (en rus) Arxivat 2009-05-27 a Wayback Machine.
* Informació sobre Ussólie (en rus)
# Rœulx

Rœulx és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 3.633 habitants. Limita al nord-est amb Escaudain, a l'est amb Lourches, al sud-est amb Bouchain, al sud-oest amb Mastaing i al nord-oest amb Abscon.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.503 | 3.707 | 4.128 | 3.900 | 3.458 | 3.431 | 3.633 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Albert Despres | PCF |