OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coulonges (Charente)

Coulonges és un municipi francès situat al departament del Charente i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 148 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Coulonges era de 148 persones. Hi havia 60 famílies de les quals 16 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 70 habitatges, 62 eren l'habitatge principal de la família i 8 eren segones residències. Tots els 70 habitatges eren cases. Dels 62 habitatges principals, 53 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 12 en tenien tres, 16 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 39 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 26 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Coulonges el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 16 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 87 persones, 65 eren actives i 22 eren inactives. De les 65 persones actives 58 estaven ocupades (33 homes i 25 dones) i 7 estaven aturades (4 homes i 3 dones). De les 22 persones inactives 7 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Coulonges hi havia 57 unitats fiscals que integraven 146 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.881 €.

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de fabricació d'altres productes industrials.
L'any 2000 a Coulonges hi havia 12 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 602 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Coulonges a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Coulonges a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# False Pass

False Pass és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. La població es troba a l'illa d'Unimak. Segons el cens del 2007 tenia 55 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, False Pass tenia 64 habitants, 22 habitatges, i 13 famílies La densitat de població era de 0,9 habitants/km².
Dels 22 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 22,7% hi vivien parelles casades, en un 18,2% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 31,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,91 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,9% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 18,8% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 4,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones hi havia 100 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 115,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.375 $ i la renda mediana per família de 70.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 37.083 $. La renda per capita de la població era de 21.465 $. Aproximadament l'11,1% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- False Pass». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- False Pass». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Dúmnoie

Dúmnoie - Думное (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 20 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# André Morellet

André Morellet (7 de març de 1727 – 12 de gener de 1819) va ser un escriptor i economista francès que va contribuir a l'Encyclopédie ou Dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des métiers.
Nasqué a Lyon, i es va educar en els jesuïtes i més tard al Sorbonne. Va prendre les ordres sagrades, però sense gaire convicció. Voltaire el va anomenar "L'Abbé Mords-les". Les seves obres més notables van ser el pamflet responent a Charles Palissot i la seva obra Les Philosophes
Va ser membre de l'Académie française des de 1785. Un any abans de morir va escriure 4 volums de Mélanges de littérature et de philosophie du XVIII$^e$ siècle
La seva traducció semisatíricaa de l'obra de Nicolau Aymerich Directorium Inquisitorum va ser un factor influent en el cessament de les pràctiques inquisitorials de l'Església catòlica.

## Notes

* ↑ Frank Arthur Kafker: Notices sur les auteurs des 17 volumes de « discours » de l'Encyclopédie Recherches sur Diderot et sur l'Encyclopédie. Année (1990) Volume 8 Numéro 8, p. 106

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
** The Britannica cita:
*** A bibliography of his numerous works is given in Quérard's La France littéraire, vol. vi.; see also Sainte-Beuve, Causeries du lundi, vol. i.
# Tossal de les Forques (l'Albi)

El Tossal de les Forques és una muntanya de 561 metres que es troba al municipi de l'Albi, a la comarca catalana de les Garrigues.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cartinhan

Cartinhan (italià Cartignano, piemontès Cartignan) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 185 habitants. Està situat a la Val Maira, dins de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis de Dronero, Melle, Roccabruna i San Damiano Macra.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Giovanni Costanzo Fina | Llista cívica |
# Antonio López de Letona y Lamas

Antonio López de Letona y Lamas (Sevilla, 20 de juliol de 1821 - Madrid, 16 de setembre de 1884) fou un militar i polític espanyol, diputat, senador i capità general de València en el segle xix.

## Biografia

Ingressà a l'Exèrcit espanyol en 1833 i va participar en la primera guerra carlina, ascendint a alferes en 1838. Participà en el pronunciament de 1841 i hagué d'exiliar-se a França. Fou indultat en 1843, ascendit a capità i destinat a Tarragona i Sagunt. Després de participar en la repressió de la revolució de 1848 fou ascendit a comandant i el 1852 a tinent coronel. Va donar suport la vicalvarada i fou elegit diputat a les Corts de 1858. Deixà l'escó en 1859 quan fou ascendit a brigadier i nomenat governador de l'Havana. En 1860 fou comandant general del Departament Oriental, però en 1862 dimití per motius de salut. De febrer a març de 1863 fou governador civil de la província de València després ho fou de Granada (1863), La Corunya (1864) i Cadis (1865). De juny a desembre de 1865 fou subsecretari del Ministeri d'Ultramar.
L'octubre de 1868 fou ascendit a mariscal de camp i fou nomenat subsecretari del Ministeri de Guerra. En gener de 1869 fou enviat novament a Cuba per tal de reprimir una insurrecció. L'abril de 1869 va fer el mateix a Màlaga. Durant 1870 fou capità general de Galícia i en 1871-1872 membre del Consell Superior de Guerra. Destituït per unes declaracions a favor del futur rei Alfons XIII d'Espanya, en proclamar-se la Primera República Espanyola va marxar a França. Va tornar durant el govern d'Emilio Castelar, qui el va nomenar director general de Cavalleria i cap de l'Estat Major durant la tercera guerra carlina. El juliol de 1874 fou nomenat capità general de les Illes Balears i en setembre de València. L'octubre fou nomenat capità general d'Aragó, d'on fou rellevat pocs dies després per mostrar-se partidari del retorn de la monarquia.
Amb la restauració borbònica el 1875 fou nomenat novament director general de Cavalleria i gentilhome de cambra de Sa Majestat el Rei. En 1876 i 1878 fou escollit senador per la província de Sòria, i en 1884 per la província de Barcelona. Quan va morir era president del Consejo de Redenciones y Enganches.

## Referències

* ↑ LOPEZ DE LETONA Y LAMAS, ANTONIO, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ LA ACADEMIA DE CABALLERÍA Y SUS DIRECTORES (20) ANTONIO LÓPEZ DE LETONA
* ↑ Antonio López de Letona y Lamas, Real Academia de la Historia
* ↑ LÓPEZ DE LETONA Y LAMAS, ANTONIO, al web del Senat

## Bibliografia

* PDF Pedro Ramírez Verdún Antonio López de Letona y Lamas, Teniente General A: Ejército: de tierra español, ISSN 1696-7178, Nº. 917 (Septiembre), 2017, págs. 112-112
# Amr al-Àixdak

Amr ibn Saïd ibn al-As al-Quraixí al-Umawí (àrab: عمرو بن سعيد بن العاص القرشي الأموي, ʿAmr b. Saʿīd b. al-ʿĀṣ al-Quraxī al-Umawī), conegut com a Amr al-Àixdak (àrab: عمرو الأشدق, ʿAmr al-Axdaq), fou un governador i general omeia. Era nebot del califa Yazid I per part de la seva mare i parent de més lluny per part del pare.
El 680 apareix com a governador de la Meca quan Yazid ibn Muàwiya (680–683) va pujar al tron i el mateix any va rebre també el govern de Medina. Abd-Al·lah ibn az-Zubayr, que ja durant el govern de Muàwiya I, va refusar de prestar jurament a Yazid com a presumpte hereu, va ratificar llavors la no acceptació de Yazid, igual que va fer Al-Hussayn ibn Alí. Per escapar de les persecucions omeies van fugir a La Meca de la que en aquell moment devia estar absent Amr (que hauria anat a Medina). Sota orde de Yazid, Amr va enviar un contingent a la Meca per restablir el control i en va donar el comandament a Amr ibn az-Zubayr, germà del cap rebel i lleial a Yazid I. Les forces d'Amr ibn az-Zubayr foren rebutjades i Amr fou fet presoner i, amb consentiment del seu germà, fou flagel·lat i va morir poc després (681) i el seu cos fou exposat públicament. Llavors Abd-Al·lah va proclamar la deposició de Yazid, i el van secundar els ànsar de Medina que van agafar com a cap a Abd-Al·lah ibn Hanzala i els quraixites de la ciutat que van agafar com a cap a Abd-Al·lah ibn Mutí. Amb la situació fora de control Amr fou destituït (finals del 682).
Després va acompanyar al califa Marwan ibn al-Hàkam (684–685) a la seva expedició a Egipte; immediatament Mussab ibn az-Zubayr va envair Palestina per intentar conquerir Síria aprofitant l'absència del califa. Marwan va enviar contra Musaab un contingent a les ordes d'al-Aixdak, que el va obligar a retirar-se.
Abd-al-Màlik ibn Marwan (685–705) fill de Marwan I, va pujar al tron el 685 i considerava a Amr un perill a causa del fet que per la seva sang podia aspirar al califat. El 689 el califa va sortir de Damasc per marxar contra Mussab ibn az-Zubayr i aprofitant la seva absència Amr va fer valer els seus drets al tron i va prendre el control de la capital. Abd-al-Màlik va tornar immediatament. Amr només es va sotmetre contra la promesa de la vida i la llibertat, promesa que el califa no va respectar. Amr fou portat al palau i allí, poc després el va matar (segons la tradició personalment).
# Argentré-du-Plessis

Argentré-du-Plessis (en bretó Argantreg-ar-Genkiz, en gal·ló Arjantrae) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 4.021 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.265 | 2.422 | 2.765 | 3.045 | 3.329 | 3.614 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Émile Blandeau | Divers droite |
# Argers

Argers és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 103 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Argers era de 103 persones. Hi havia 42 famílies, de les quals 10 eren unipersonals (5 homes vivint sols i 5 dones vivint soles), 14 parelles sense fills i 18 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 1 estava desocupat. 47 eren cases i 1 era un apartament. Dels 42 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 26 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Argers el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 69 persones, 45 eren actives i 24 eren inactives. De les 45 persones actives 43 estaven ocupades (27 homes i 16 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 24 persones inactives 11 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 5 eren d'empreses de construcció i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
Dels 4 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 3 eren paletes i 1 lampisteria.
L'any 2000 a Argers hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Argers a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Argers a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Argo (grup de música)

Argo és el nom d'un grup de música grec que va representar Grècia al Festival d'Eurovisió de 2016 a Estocolm, Suècia, amb la cançó "Utopian Land" (Terra Utòpica, en català), cantada en anglès i en un dialecte grec. Abans de dir-se Argo el grup de música es feia dir Europond, però van canviar el seu nom per participar en el certamen europeu de la cançó. El grup consta de 6 membres: Christina Lachana (Χριστίνα Λαχανά) (vocalista), Maria Venetikidou (Μαρία Βενετικίδου) (corista), Vladimiros Sofianidis (Βλαδίμηρος Σοφιανίδης) (vocalista), Kostas Topouzis (Κώστας Τοπούζης) (lira pòntica), Ilias Kesidis (Ηλίας Κεσίδης) (corista, percussió) i Alekos Papadopoulos (Αλέκος Παπαδόπουλος) (davul). Durant el Festival, un dels membres, Ilias Kesidis, va ser substituït en l'actuació per un ballarí, per tal d'avenir-se a les normes del concurs que no permeten més de 6 persones a l'escenari, ja que la delegació en preveia un de més.

## Referències

* ↑ «La banda grega Argo subtitueix un dels seus membre per un ballarí – eurobloc.cat», 10-10-2016. Arxivat de l'original el 2016-10-10. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «Argo will represent Greece at Eurovision 2016» (en anglès americà), 09-02-2016. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «Είναι επίσημο! Οι Argo θα εκπροσωπήσουν την Ελλάδα στη Eurovision» (en grec), 09-02-2016. [Consulta: 3 gener 2022].
Viccionari
# Atsushi Takahashi

Atsushi Takahashi (japonès: 高橋 篤志, Takahashi Atsushi; nascut el 1965) és un astrònom aficionat japonès i descobridor de planetes menors.
Viu a Kitami, a l’illa d'Hokkaido, al nord del Japó, on observa asteroides i cometes a l'Observatori de Kitami (codi 400). Takahashi és membre del club d'astronomia local "Hokkaidō Suisei Shōwakusei Kaigi" (北海道 彗星 com 小 惑星 会議).
Amb el seu col·lega Kazurō Watanabe, el Minor Planet Center els atribueix el descobriment conjunt de 22 planetes menors entre 1989 i 1991, incloent el seu descobriment amb el nombre més baix, l'asteroide (4644) Oumu. Takahashi i Watanabe també van descobrir l'asteroide interior del cinturó principal (5214) Oozora el 1990, mentre treballaven a l'Observatori de Kitami. (5214) Oozora rep el nom de Super Ōzora, el primer tren exprés a Hokkaidō.
A proposta de Watanabe, l'asteroide del cinturó principal (4842) Atsushi, descobert per Seiji Ueda i Hiroshi Kaneda a Kushiro el 1989, va ser anomenat en honor de Takahashi. La cita de noms es va publicar l'1 de setembre de 1993 (M.P.C. 22503).

## Referències

* 1 2 3 (2003) (4842) Atsushi. In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer, Berlin, Heidelberg. https://doi.org/10.1007/978-3-540-29925-7_4739
* ↑ «Minor Planet Discoverers (by number)». Minor Planet Center, 22-06-2016. [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ «(5214) Oozora (1990 VN3)». Minor Planet Center. [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ (2003) (5214) Oozora. In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer, Berlin, Heidelberg. https://doi.org/10.1007/978-3-540-29925-7_5050
* ↑ «MPC/MPO/MPS Archive». Minor Planet Center. [Consulta: 24 maig 2021].
# Associació d'Artistes Gràfics de Polònia «Ryt»

Associació d'Artistes Gràfics de Polònia «Ryt» (SPAG 'Ryt') va ser un grup d'artistes que va existir entre 1925 i 1939 a Varsòvia. L'associació va ser fundada per Władysława Skoczylasa i Ludwika Gardowskiego, professors de l'Escola de Belles Arts de Varsòvia. Els membres de l'associació solien ser estudiants d'ambdós professors.
El treball de l'SPAG «Ryt» va tenir continuïtat a través de l'anomenat "Grup de 9 Artistes Gràfics" fundat a Cracòvia el 1947, el qual va existir fins al 1960.

## Referències

* ↑ Jolanta Chrzanowska-Pieńkos, Andrzej Pieńkos: Leksykon sztuki polskiej XX wieku, Wydawnictwo Kurpisz, 2001 ISBN 83-86600-48-9
# Association Sportive et Culturelle La Linguère

L'Association Sportive et Culturelle La Linguère és un club de futbol senegalès de la ciutat de Saint Louis. Els seus colors són el groc i el negre.

## Història

El club va ser fundat el 14 de setembre de 1969 per la fusió dels clubs Saint-Louisienne i Espoir de Saint-Louis.

## Palmarès

* Lliga senegalesa de futbol:
** 1957 (AAS Saint-Louisienne)
* Copa senegalesa de futbol:
** 1961 (Espoir Saint-Louis)
** 1966 (AAS Saint-Louisienne)
** 1971, 1988, 1990, 2007

## Futbolistes destacats

* El Hadji Diouf

## Referències

* ↑ PLAYER PRESENTATION – ASC LA LINGUÈRE
* 1 2 «Senegal - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Senegal – List of Champions». RSSSF.
# Arma antisatèl·lit

Una arma antisatèl·lit és una arma espacial dissenyada per incapacitar o destruir satèl·lits artificials amb fins estratègics militars o tàctics. Actualment, els Estats Units, Rússia i la República Popular de la Xina són els únics països que es coneix que han desenvolupat aquest tipus d'armament. Durant la dècada del 1960, l'URSS va fer els primers experiments amb la seva sèrie de satèl·lits destructors Istrebitel Sputnikov (IS), que van entrar en servei el 1973. El 13 de setembre de 1985 els Estats Units van destruir el satèl·lit Solwind utilitzant un míssil ASM-135 ASAT. L'11 de gener de 2007 la Xina va destruir un vell satèl·lit de recerca climàtica. Així mateix, Estats Units va destruir el satèl·lit de reconeixement USA 193 que presentava mal funcionament el 21 de febrer de 2008.
El desenvolupament i disseny de les armes antisatèl·lit ha seguit diversos camins. Els esforços inicials, per part dels Estats Units i de la Unió Soviètica, partien d'utilitzar míssils llançats des de terra (dècada de 1950) i poc després arribaren propostes més enginyoses i extravagants.

## Referències

* ↑ Friedman, Norman. The Naval Institute Guide to World Naval Weapons Systems. Naval Institute Press, 1989, p. 244. ISBN 9780870217937. «That distinction in turn should help differentiate naval ASAT, as a tactical operation, from strategic-warning ASAT [...].»
* ↑ Strout, Nathan. «Space Command calls out another Russian anti-satellite weapon test» (en anglès americà), 16-12-2020. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ Doyle, Gerry «Factbox: Anti-satellite weapons: rare, high-tech, and risky to test» (en anglès). Reuters, 27-03-2019.
# Arma blanca

* Aquest article tracta sobre arma convencional dotada de fulla amb tall. Si cerqueu el grup musical, vegeu «Arma Blanca».
Una arma blanca és un tipus d'arma de mà que es caracteritza per la seva capacitat de tallar, ferir o punxar gràcies a la seva fulla de tall, amb una aresta en forma d'angle, i es coneix el seu ús des de l'edat del coure. Quan l'arma deixa d'estar esmolada, l'efecte de tall es perd i passa a ser de contusió. Pel seu mecanisme d'acció poden ser punxants, tallants o tallants i contundents. En el marc de les armes convencionals, les armes blanques contrasten amb les armes de contusió, amb les armes llancívoles i de distància i amb les armes de foc.
Les armes blanques poden ésser:
* Llargues: espasa, sabre (incloent-hi la katana), floret, espasí, alfange, simitarra…
* Curtes: punyal, daga, gumia, baioneta…

## Referències

* ↑ «Arma blanca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Tortosa Lopez, Jose Manuel. Jose Manuel Tortosa Lopez (en castellà). Palibrio, 2011, p. 214. ISBN 1617644803.
* ↑ Mercadal, Oriol; Agustí, Bibiana. Comportaments agressius a la Prehistòria Recent: La desmitificació del bon salvatge. CYPSELA, Gener de 2006, p. 37-49.
* ↑ Somoza Castro, Olegario. La muerte violenta: inspección ocular y cuerpo del delito, las decisivas primeras 24 horas (en castellà). LA LEY, 2004, p. 64. ISBN 8497255747.
Viccionari
# Avispa (motocicleta)

Avispa fou una marca valenciana de motocicletes lleugeres, fabricades probablement a València entre els anys 40 i 50.

## Referències

* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 306. ISBN 84-920886-5-6.
Viccionari