OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Proves de caixa negra

Les proves de caixa negra (en anglès black box testing o functional testing) són un tipus de proves de programari que es basen en la creació dels casos de proves analitzant l'especificació del component., ignorant el funcionament intern del sistema o component, centrant-se en les sortides generades basant-se en unes entrades i condicions d'execució concretes.

## Tècniques de disseny de proves

Les tècniques més típiques de disseny de proves caixa negra són:
* Particions equivalents
* Anàlisi dels valors límit
* Taules de decisió
* Proves per parells
* Taules de transició d'estats
* Proves de casos d'ús
* Proves de funcionalitats creuades

## Planificació de les proves

Pla de proves segons IEEE 829-2008 “Standard for Software and System Test Documentation: (http://monicabuj.com/optimitzacio-de-programari/)
* Identificador del pla de proves
* Descripció del pla de proves
* Elements del programari a provar
* Elements del programari que no s’han de provar
* Estratègia del pla de proves
* Definició de la configuració del pla de proves
* Documents a lliurar
* Tasques especials
* Recursos
* Responsables i Responsabilitats
* Calendari del pla de proves

## Disseny de les proves

Tipus de proves. Mètodes, Tècniques i Estratègies (http://monicabuj.com/optimitzacio-de-programari/)
* Estructurals o de capsa blanca: cobertura de flux de control i compexitat ciclomàtica (CC = nombre de branques – nombre de nodes + 2)
* Funcionals o de capsa negra: classes d’equivalència, anàlisi dels valors límit, estudi d’errors típics, maneig d’interfície gràfica, dades aleatòries
* D’integració: proves d’integració ascendent i proves d’integració incrementals descendents
* De càrrega i acceptació: proves alfa i proves beta
* De sistema i de seguretat: proves de rendiment, proves de resistència, de robustesa, de seguretat, d’usabilitat, d’instal·lació
* De regressió i de fum
Proves unitàries (capsa blanca o capsa negra)

## Vegeu també

* Proves de caixa blanca

## Referències

* ↑ «Testing Standards Glossary» (html) (en anglès).
* ↑ «Testing Overview and Black-Box Testing Techniques» (pdf) (en anglès).
# LeNet

LeNet és una estructura de xarxa neuronal convolucional proposada per Yann LeCun et al. el 1989. En general, LeNet es refereix a LeNet-5 i és una xarxa neuronal convolucional simple. Les xarxes neuronals convolucionals són una mena de xarxa neuronal d'alimentació anticipada les neurones artificials de la qual poden respondre a una part de les cèl·lules circumdants en el rang de cobertura i funcionar bé en el processament d'imatges a gran escala.
LeNet-5 va ser una de les primeres xarxes neuronals convolucionals i va promoure el desenvolupament de l'aprenentatge profund. Des del 1988, després d'anys d'investigació i moltes iteracions reeixides, el treball pioner s'ha anomenat LeNet-5.
Característiques:
* Cada capa convolucional inclou tres parts: funcions de convolució, agrupació i activació no lineal.
* Utilització de la convolució per extreure característiques espacials (originalment la convolució es deia camps receptius).
* Capa d'agrupació mitjana de submostreig.
* Funció d'activació tanh.
* Utilització de MLP com a darrer classificador.
* Connexió escassa entre capes per a reduir la complexitat del càlcul.

## Referències

* ↑ LeCun, Y.; Boser, B.; Denker, J. S.; Henderson, D.; Howard, R. E. Neural Computation, 1, 4, 01-12-1989, pàg. 541–551. DOI: 10.1162/neco.1989.1.4.541. ISSN: 0899-7667.
* ↑ Lecun, Yann Technical Report CRG-TR-89-4, 01-06-1989.
* ↑ Alake, Richmond. «Understanding and Implementing LeNet-5 CNN Architecture (Deep Learning)» (en anglès). https://towardsdatascience.com,+05-03-2022.+[Consulta: 29 juny 2022].

## Vegeu també

* AlexNet
# Fayette (Iowa)

Fayette és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.300 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fayette tenia 1.300 habitants, 399 habitatges, i 233 famílies. La densitat de població era de 336,9 habitants/km².
Dels 399 habitatges en un 28,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,6% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 41,6% no eren unitats familiars. En el 35,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,5% tenia menys de 18 anys, un 37% entre 18 i 24, un 18,6% entre 25 i 44, un 14,5% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 128,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 19.135 $. La renda per capita de la població era d'11.131 $. Entorn del 13,2% de les famílies i el 16,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joan Manent Victory

Joan Manent Victory (Es Castell, Menorca, 1879 - Alaior, 1936) va ser un polític republicà menorquí.

## Biografia

Dirigent republicà a Menorca, va ser fundador de la llibreria Can Manent el 1908 i cofundador i director del diari La Veu de Menorca juntament amb el pedagog Joan Mir i Mir (1871-1930). El 1911 organitzar les joventuts d'Unió Republicana de Menorca que acabarien integrant-se en el Partit Republicà Radical.
Després de la proclamació de la Segona República Espanyola va ser nomenat delegat del Govern a Menorca i poc després governador civil de les Balears, càrrec que va conservar fins a febrer de 1933. Va dimitir quan el Partit Republicà Radical va sortir del Govern. Fou el principal dirigent republicà de Menorca juntament amb Josep Teodor Canet Menéndez. A diferència del que s'ha dit molt sovint, no fou assassinat a Alaior en esclatar la guerra civil espanyola.Joan Manent va morir el 9 de juny de 1936, més d'un mes abans d'esclatar la guerra.
* ↑ L'adéu de la centenària llibreria Can Manent de Maó arabalears.cat, 11 de gener de 2014
* ↑ «Joan Manent Victory». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Serralonga i Urquidi, Joan «El aparato provincial durante la Segunda República. Los gobernadores civiles, 1931-1939». Hispania Nova. Revista de Historia Contemporánea, 7, 2007. ISSN: 1138-7319.
* ↑ Biografia a fideus.com
* ↑ “EL PREU DE L'AMBIGUITAT”: JOSEP TEODOR CANET (1877-1936)
* ↑ «La Voz de Menorca», 10-06-1936. [Consulta: 11 gener 2024].
# Bouizakarne

Bouizakarne (en àrab بو يزكارن, Bū Yizakārn, en amazic ⴱⵓⵢⵣⴰⴽⴰⵔⵏ) és un municipi de la província de Guelmim, a la regió de Guelmim-Oued Noun, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.228 persones El nom prové de l'amazic i significa ‘ciutat o lloc de cordes'. Està situada al sud del Marroc, al peu de la cadena de l'Anti-Atles, envoltat de muntanyes com Akenbouch.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Trachelas minor

Trachelas minor és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels traquèlids (Trachelidae). Fou descrita per primera vegada per O. Pickard-Cambridge el 1872. Es troba a Europa del Sud, a l'Orient Mitjà, a Àsia central, a Àfrica del Nord i a Àfrica Occidental.
Els mascles mesuren de 1,80 a 2,10 mm i les femelles de 1,78 a 2,60 mm.

## Referències

* 1 2 Pickard-Cambridge, O. (1872a). General list of the spiders of Palestine and Syria, with descriptions of numerous new species, and characters of two new genera. Proceedings of the Zoological Society of London 40(1): 212-354, Pl. XIII-XVI.
* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Trachelas minor O. Pickard-Cambridge, 1872 en la família Trachelidae +base de dades. Accés el 19 de gener de 2019.
* ↑ Bosselaers, Urones, Barrientos & Alberdi, 2009 : On the Mediterranean species of Trachelinae (Araneae, Corinnidae) with a revision of Trachelas L. Koch 1872 on the Iberian Peninsula. Journal of Arachnology, vol.37, n.1, p.15-38 (texte intégral Arxivat 2017-08-11 a Wayback Machine.).
# Quercus franchetii

Quercus franchetii, és una espècie de roure que pertany a la secció Quercus sect. Cerris, natiu a una àmplia zona de l'est d'Àsia. És un tipus de roure natiu de la Xina (Sichuan i Yunnan) nord de Tailàndia i el Vietnam, on creix a una altitud entre 800 i 2600 metres. Es tracta d'un petit arbre perennifoli.
En la natura, forma un arbre de fins a 15 m d'alt. De vegades és arbustiu. Quan és més gran es formen branques irregulars i tortuoses. Les branques estan cobertes d'un toment blanc cremós de molt llarga durada. Els brots són petits, globulars amb l'àpex agut, a la vora ciliat vermellós i negre.
Aquesta espècie va ser descrita per primera vegada el 1899 i està dedicada a René Adrien Franchet, un botànic del Museu Nacional d'Història Natural de París. En el subgènere Quercus, és a la secció de Cerris, s'assembla al Quercus lanata.
Les fulles són coriàcies en forma d'oval, i fan 5 a 12 cm de llarg per 2,5 a 6 cm d'ample i són de fulla perenne (que queden a l'arbre durant l'hivern). Tenen una cuneada (forma de falca) o una base lleugerament arrodonida, i la part superior és llisa i brillant, mentre que la part inferior està densament coberta amb pelatge groguenc. El marge de la fulla és dentat, amb 5 a 10 parells de dents curtes, encara que no a prop de la base, i la fulla es troba en un 1-2 cm de llarg pelut amb un pecíol gris-groc. El fruit és una gla que fa 0.9-1.1 cm de llarg per 0,8 cm d'ample, ovoide, àpex deprimit però mucronat, sedós, peduncle curt (1.5-3 cm); tancats 2/3 per tassa, tassa de 0.8-1.1 cm de diàmetre i escamosa, maduració en 1 o 2 anys.

## Referències

* 1 2 3 Wu, Z. Y. & P. H. Raven. «FOC Vol. 4 Page 379: 31. Quercus franchetii». Flora of China. Science Press, Beijing, and Missouri Botanical Garden Press, St. Louis, 01-07-1999. [Consulta: 5 juny 2012].
# Felip Villalonga Mir i Despuig

Felip Villalonga Mir i Despuig (? - Palma, 1910) fou un polític i empresari mallorquí.
Formava part de l'aristocràcia mallorquina i militava al partit tradicionalista. En morir Faust Gual de Torrella l'any 1895, va ser designat pel pretendent Carles de Borbó com a cap regional del partit a les Balears, càrrec en el qual li va confirmar Don Jaume i que va exercir fins a la seua mort. El 1897 fou elegit diputat a Corts per Mallorca.
Fou president del "Foment Agrícola de Mallorca", important entitat bancària, i formava part de les juntes de diverses societats.
Després de la seua mort, al maig de 1911 fou nomenat com a cap tradicionalista de les illes Balears Marià Zaforteza i Crespí de Valldaura.

## Referències

* ↑ «D. Felipe Villalonga». La Tarde, 01-12-1910, pàg. 2.
* ↑ «D. Fausto Gual de Torrella». El Correo Español, 04-12-1895, pàg. 1.
* 1 2 «D. Felipe Villalonga Mir y Despuig». El Correo Español, 06-12-1910, pàg. 2.
* ↑ «Del Jefe Delegado: A nuestros correligionarios de las Islas Baleares». El Correo Español, 09-05-1911, pàg. 1.
# Azotobacter vinelandii

Azotobacter vinelandii és un bacteri diazòtrof que pot fer la fixació del nitrogen quan crix en aerobiosi és un sistema genèticament tractable qu es fa servir per estudiar la fixació del nitrogen. Són bacteris fàcilment cultivables.
És un organisme de vida lliure que fixa el N₂ fi produeix moltes fitohormones i vitamines en el sòl. L'holoenzim nitrogenasa d'Azotobacter vinelandii està ben caracteritzat via cristal·lografia de raigs X tant en enllaç ADP com en enllaç MgATP

## Referències

* ↑ William A. Noyes. Review of American Chemical Research. 10, 1904, p. 75.
* ↑ Schindelin, H., Kisker, C., Schlessman, J.L., Howard, J.B., Rees, D.C. (1997) Structure of ADP x AIF4(-)-stabilized nitrogenase complex and its implications for signal transduction. Nature 387: 370-376
* ↑ Chiu, H., Peters, J.W., Lanzilotta, W.N., Ryle, M.J., Seefeldt, L.C., Howard, J.B., Rees, D.C. (2001) MgATP-Bound and nucleotide-free structures of a nitrogenase protein complex between the Leu 127 Delta-Fe-protein and the MoFe-protein. Biochemistry 40: 641-650

## Enllaços externs

* Azotobacter vinelandii Genome Project Arxivat 2006-08-18 a Wayback Machine.
* Current research on Azotobacter vinelandii at the Norwich Research Park
# José María Becana Sanahuja

José María Becana Sanahuja (7 de novembre de 1957, Fraga, Baix Cinca, Franja de Ponent) és senador per Osca al Senat espanyol. Llicenciat en geografia i història per la Universitat de Barcelona, tècnic de cultura a l'administració local, diputat a les Corts d'Aragó (1992-2004), diputat del Congrés dels Diputats d'Espanya del PSOE per Osca (2004-08) i Secretari General Provincial del PSOE d'Osca (2001-12). És vocal de la Comissió Executiva Regional del PSOE-Aragó, viceportaveu a la Comissió de Foment i Habitatge durant la VIII Legislatura al Congrés dels Diputats i President de la Comissió de Foment del Senat durant la IX Legislatura.

## Referències

* ↑ «Bencana Sanhuja, José María». Fitxa del Senador. Senado de España. [Consulta: 24 gener 2014].
# Josep Peris Aragó

Josep Peris Aragó, (Alboraia, 21 d'agost de 1907 - Alboraia, 9 de novembre de 2003) fou un pintor, dibuixant i cartellista valencià.
Format en l'Escola d'Arts i Oficis i en l'Escola de Belles Arts de Sant Carles, en els seus començaments va pintar ventalls per a l'obrador d'Albiñana. Va ser company de Renau i de Segrelles, i va treballar per a la productora i distribuïdora de cinema Cifesa. Guardonat en la secció de gravat en l'Exposició Regional de València de 1934, va ser també reconegut per dues de les seues il·lustracions realitzades amb aquarel·la (Les mil-i-una nits i Alí Babà i els quaranta lladres). Integrat durant el conflicte de 1936-39 en l'agrupació d'artistes plàstics del convent de Sant Gregori en el barri valencià de Russafa, adherit a l'Aliança d'Intel·lectuals Antifeixistes, va acabar destinat a la Secció II d'Instrucció i Mobilització d'Albaida. Allí va conrear els seus especials dots artístics i socials col·laborant amb el comissari de propaganda, realitzant diversos cartells per al partit d'Esquerra Republicana, amb una temàtica que instigava a la lluita per la defensa de Madrid i en el front de Llevant. Cap al 1950 va començar a dedicar-se de ple a la pintura, dins d'un estil a cavall de l'impressionisme i el realisme, amb un notable domini del cromatisme. Quan va morir, a l'edat de 96 anys, la seua obra havia assolit ja un reconeixement internacional, i era considerat com el degà dels pintors espanyols i el més important cartellista de Cifesa. Algunes de les seues obres es troben al Museu Nacional de Ceràmica i de les Arts Sumptuàries "Gonzàlez Martí", i la Casa de la Cultura d'Alboraia li deu el seu nom.

## Referències

* ↑ «L'univers de Peris Aragó». Fundación Bancaja, 2007. [Consulta: 20 gener 2016].
* ↑ «Fallece José Peris Aragó, el mítico pintor y cartelista de cine de Cifesa» (en castellà). El País, 10-11-2003. [Consulta: 20 gener 2016].
* ↑ «Art Alboraia 15 y 16 XII Promoción de Artistas Locales». Ajuntament d'Alboraia. Arxivat de l'original el 2019-12-25. [Consulta: 20 gener 2016].
* ↑ «Josep Peris Aragó». Ajuntament D'Alboraia. Arxivat de l'original el 2019-12-27. [Consulta: 20 gener 2016].
# Boujemaa Benkhrif

Boujemaa Benkhrif (Marroc, 30 de novembre de 1947) és un exfutbolista marroquí de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció del Marroc amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1970.
Pel que fa a clubs, destacà a KAC Kenitra.

## Referències

* ↑ 1970 FIFA World Cup Mexico Arxivat 25 March 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Boujemaa Benkhrif a National-Football-Teams.com (anglès)
# The West Point Story

The West Point Story és una pel·lícula musical americana de Roy Del Ruth, estrenada el 1950.

## Argument

Un director de Broadway ajuda els cadets de l'Acadèmia Militar dels Estats Units en un espectacle, ajudat per dues senyores i un assortit de complicacions.

## Repartiment

* James Cagney: Elwin 'Bix' Bixby
* Virginia Mayo: Eve Dillon
* Doris Day: Jan Wilson
* Gordon MacRae: Tom Fletcher
* Gene Nelson: Hal Courtland
* Alan Hale Jr.: Bull Gilbert
* Roland Winters: Harry Eberhart
* Raymond Roe: La « dona » de Bixby
* Wilton Graff: Tinent Coronel Martin
* Jerome Cowan: M. Jocelyn
# Portada/efemèride maig 28

Eliseu Climent, fundador i editor de la revista El Temps
« 27 de maig · 28 de maig · 29 de maig »
# Festival de la Cançó d'Eurovisió Àsia

El Festival de la Cançó d'Eurovisió Àsia —Eurovision Asia Song Contest (anglès)— és un concurs organitzat per la Unió de Radiodifusió d'Àsia-Pacífic (UAR), a imatge i semblança del Festival de la Cançó d'Eurovisió, però pels països de la regió Àsia-Pacífic. La idea va sorgir en l'any 2017 i la seva primera edició seria a l'any següent, però va ser cancel·lat per falta de participants i va plantejar celebrar-la l'any 2019. Avui dia, encara no s'ha dut a terme i ha quedat en l'aire, malgrat que 17 dels països que formen la UAR havien confirmat la seva participació.

## Seus

| Any | País | Ciutat | Lloc | Presentador | Participants |
| 2019 | Austràlia | Gold Coast | Convention and Exhibition Centre | Cancel·lat | Cancel·lat |

## Participació

No és necessari ser membre de la UAR per a participar. Qualsevol país de la zona Àsia-Pacífic pot fer-ho.
| Any | Països segons el seu debut |
| 2019 | Austràlia, Índia, Japó, Nova Zelanda, Xina |

## Referències

* ↑ Carter, Ford. «SBS drops plans for Eurovision Asia» (en anglès), 25-05-2021.
* ↑ Granger, Anthony. «Asia: SBS to create Eurovision Song Contest in Asia», 21-03-2016. Arxivat de l'original el 21 març 2016.
* ↑ Jordan, Paul. «The Greatest Song Contest in the World is coming to Asia!», 18-08-2017. Arxivat de l'original el 18 agost 2017.
* ↑ Jordan, Paul. «Eurovision Song Contest concept to be developed in Asia!», 21-03-2016. Arxivat de l'original el 19 agost 2017.
* ↑ Granger, Anthony. «Three cities interested in hosting Eurovision Asia», 19-05-2017. Arxivat de l'original el 5 agost 2017.
* ↑ Cobb, Ryan. «Eurovision Asia on hold? Organizers and EBU "still early in the development process"», 13-07-2018. Arxivat de l'original el 15 juliol 2018.
* ↑ «SBS: The Eurovision Asia Song Contest is no longer in development.».

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió
* Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior

## Enllaços externs

* Festival de la Cançó d'Eurovisió Àsia - Lloc web oficial (anglès)
* Canal oficial
# Astroblepus fissidens

Astroblepus fissidens és una espècie de peix de la família dels astroblèpids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Equador.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003. Astroblepidae (Naked sucker-mouth catfishes). p. 312-317. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Josep Sastre i Torruella

Josep Sastre i Torruella (Tremp, 1898 - 1979) va ser un metge i polític català. Va llicenciar-se en Medicina a Barcelona el 1925 i va exercir al seu municipi. El gener del 1934 va ser escollit alcalde de Tremp per Esquerra Republicana. Sastre va ser l'últim Comissari de la Generalitat de Catalunya a Lleida (1938). Poc després de retornar a Catalunya provinent de l'exili, va treballar a l'Hospital de Sant Pau de Barcelona i posteriorment, de nou, a Tremp.

## Referències

* 1 2 3 4 «Josep Sastre». Fundació Josep Irla. [Consulta: 4 març 2015].
# Josep Antoni Muntadas i Campeny

Josep Antoni Muntadas i Campeny (Igualada, 1816 - Barcelona, 4 de març de 1880) va ser un empresari català.

## Biografia

Va néixer el 1816 a la casa dels Muntadas, al carrer de Joan Maragall, 7 d'Igualada, fill de Macià Muntadas i Font, fabricant de draps, i Francesca Campeny i Vallvé.
El 1812, Maties Muntadas havia incorporat el seu primogènit Joan al negoci, però posteriorment es van traslladar a Barcelona, on el 1829 tenien una petita fàbrica de filats i teixits de cotó al carrer de les Tàpies, 9 (antic), aparentment al mateix indret que el seu fill Pau (carrer de la Patacada, 9). El 1839, aquest i els seus germans Josep Antoni, Bernat, Jaume, Ignasi, Isidre i Joan constituïren l'empresa Pau Muntadas i Germans, amb un capital de 145.939 lliures barcelonines i seu al carrer de Sant Jeroni, al mateix emplaçament que l'extingida Maties Muntadas i Fill.
Tanmateix, el 24 de juny de 1840, Pau deixà el negoci, que quedà en mans dels seus germans amb el nom de Muntadas Germans, dirigit per Joan, Isidre i Josep Antoni. l seu fill Pau. El 1847, Josep Antoni i els seus germans constituïren a Madrid la societat España Industrial, Sociedad Anónima Fabril y Mercantil, i li transferiren tots els actius de Muntadas Germans, iniciant la construcció d'una fàbrica a Hostrafrancs (vegeu Vapor Nou).
Josep Antoni Muntadas fou soci de l'Ateneu Català, fundat el 1860, i entre 1861 i 1880 va ser membre de la Junta de Govern del Banc de Barcelona. També formà part de la junta dels Ferrocarrils de Saragossa a Pamplona i a Barcelona. El 1869 formà part d'una comissió d'empresaris i de comerciants que reuniren recursos per reprimir la insurrecció de Cuba.
Va ser pare de Maties Muntadas i Rovira, empresari i col·leccionista d'art que el va succeir com a director de l'Espanya Industrial; de Lluís Muntadas i Rovira, enginyer i fabricant de làmpades d'enllumenat (fundador de l'empresa Lámparas Z); de Manuel Muntadas i Rovira, escriptor, i de Josep Muntadas i Rovira.

## Referències

* 1 2 3 «Josep Antoni Muntadas i Campeny». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Plaques de Personatges i fets històrics». Ajuntament d'Igualada. Arxivat de l'original el 2010-06-21.
* 1 2 3 4 5 Cabana, 1992.
* ↑ Guía de forasteros en Barcelona, 2ª parte, 1842, p. 57, 59.
* ↑ «L'Espanya Industrial». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Blasco, Yolanda; Sudrià, Carles. El Banc de Barcelona, 1844-1874. Història d'un banc d'emissió. Generalitat de Catalunya, 2009, p. 87, 99.

## Bibliografia

* Cabana, Francesc «L'Espanya Industrial». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Enciclopèdia Catalana, 1992.