OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Co-NP-complet

En teoria de la complexitat, la classe de complexitat co-NP-complet és el conjunt dels problemes de decisió més difícils de la classe co-NP, en el sentit que són els que menys s'assemblen als de la classe P. Un problema C pertany a co-NP-complet si està a co-NP i tot problema de co-NP té una transformació polinòmica cap C.
Tot problema a co-NP-complet és el complementari d'un problema NP-complet. Hi ha problemes que poden estar alhora a NP i a co-NP, com tots els problemes dins la classe P o el problema de la factorització de nombres enters. Es desconeix si aquests dos conjunts son iguals, tot i que se sospita que no.
Un exemple senzill de problema dins d'aquesta classe és el problema de la tautologia: determinar si una fórmula booleana és una tautologia.

## Referències

* ↑ Handbook of theoretical computer science. 1st MIT Press pbk. ed. Amsterdam: Elsevier, 1994, ©1990. ISBN 0262720205.
* ↑ «Complexity Zoo:C - Complexity Zoo» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-12-01. [Consulta: 1r desembre 2018].
* ↑ Pierre), Bovet, Daniel P. (Daniel. Introduction to the theory of complexity. Nova York: Prentice Hall, 1994. ISBN 0139153802.
# McCloud (Califòrnia)

McCloud és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2009 tenia 1.323 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McCloud tenia 1.343 habitants, 581 habitatges, i 393 famílies. La densitat de població era de 212,5 habitants/km².
Dels 581 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,7% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 21,3% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 21,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.500 $ i la renda mediana per família de 35.882 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.792 $ mentre que les dones 19.545 $. La renda per capita de la població era de 15.974 $. Entorn del 14,5% de les famílies i el 18,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McCloud». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McCloud». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Ca la Reina de les Pageses

Ca la Reina de les Pageses és una casa unifamiliar del municipi de Manlleu (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici segueix clarament la tipologia de les cases dels segles XVI-XVIII. A la planta baixa les dependències dels serveis, amb una porta d'entrada semicircular amb dovelles de pedra (seguint la tradició gòtica). Al primer pis s'hi obren diverses finestres amb balcó de senzilles baranes de ferro, que corresponen a les habitacions. Al pis superior hi ha una porxada que servia d'assecador.
Hi ha un pou d'ús comunitari datat el 1783 adossat a una de les façanes. Té forma de cavitat cilíndrica en sentit vertical, i fou construït a l'exterior de la casa amb còdols i morter, i material reaprofitat (pedres, peces de ceràmica...). Comunica amb un terrat del primer pis a través del qual s'accedeix al pou. La corriola i politja estan adossades a la paret de la casa.

## Història

Amb la importància de la industrialització a Manlleu, durant el segle xix i principis del XX, es van transformar la majoria de cases del poble. Aquesta casa és una de les poques que encara que sofrís modificacions en la distribució de les obertures o s'hagués ampliat en algun sector, no varià l'estructura general ni la decoració de la façana, essent un testimoni del tipus de cases que majoritàriament foren transformades.
Per construir la casa s'aprofità la muralla que cloïa Dalt Vila durant l'època medieval. Era prop d'una de les portes que s'obria al camí de torelló (Portal de Torelló). A la llinda d'un dels balcons apareix gravada la data 1692.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ca la Reina de les Pageses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Sant Andreu, de cos sencer (El Greco, MET)

Aquest quadre de Sant Andreu, actualment al Metropolitan Museum of Art de Nova York, forma part de la categoría de Sants independents o aparellats obra d'El Greco, que són molt diferents dels que formen part dels Apostolats, d'aquest mateix pintor. Aquesta obra té el número 196 en el catàleg raonat d'obres d'El Greco, realitzat per Harold Wethey,

## Temàtica de l'obra

Andreu apóstol, d'acord amb la tradició, va ser crucificat en una creu en forma de "X" (crux decusata). Per aquest motiu, se'l sol representar portant aquesta mena de creu. El prototip d'aquesta figura en el corpus pictòric d'El Greco es veu millor en la magnífica obra del Museu del Prado que representa a Sant Andreu i Sant Francesc, perquè realment aquest Sant Andreu independent és una còpia d'aquell sant aparellat.

## Análisi de l'obra

Tot i la i la seva magnífica qualitat, aquesta obra va ser considerablement retocada per un restaurador modern. Els tons vermellosos de les carns i l'estructura seca i nervosa dels braços revelen molts retocs, però on aquests són més evidents, és en els centelleigs massa brillants dels núvols i en la distorsió general del cel. Les vestimentes de color verd viu amb reflexos grocs, són tipiques d'aquesta etapa d'El Greco, però no s'adiuen amb el forro de color blau purpuri que apareix entre els braços de la creu, servint de transició a la túnica, de color blau més lluminós. La preparació fosca de la tela forma el primer terme del paisatge, que vira al fons vers una lluminositat verda.

## Procedència

* Rafael García, Madrid.
* Guillermo Vogel, Múnic.
* Margit Leimer von Opel, Múnich.
* Stephen C. Clark, New York, qui el va donar al:
* Metropolitan Museum of Art, Nova York

## Bibliografia

* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II) ; Ediciones Guadarrama; Madrid-1967.
* Àlvarez Lopera, José; El Greco, La Obra esencial; Ediciones Sílex; Madrid-2014; ISBN 978-84-7737-8600

## Referències

* 1 2 Wethey, Harold E. Obra citada, p. 123.

## Vegeu també

* Sant Andreu i Sant Francesc (El Greco)
# Liesel Jakobi

Elisabeth Jakobi, més coneguda com a Liesel Jakobi (Saarbrücken, 28 de febrer de 1939), i de casada Luxenburger, és una atleta alemanya, ja retirada, especialista en salt de llargada, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or al Campionat d'Europa d'atletisme de 1958, per davant les soviètiques Valentina Lituyeva i Nina Protchenko. Fou subcampiona del salt de llargada d'Alemanya Occidental el 1959 i medalla de bronze el 1958, 1960 i 1963. En pista coberta fou campiona nacional del salt de llargada el 1958 i 1959 i el 1963 i dels 60 metres el 1960 i el 1963.

## Millors marques

* Salt de llargada. 6,16 metres (1963)

## Referències

* ↑ Zeitung, Saarbrücker. «Die Startnummer 213 brachte Glück» (en alemany). [Consulta: 27 octubre 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 2020-10-26. [Consulta: 1r juliol 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (Weitsprung - Damen)». [Consulta: 27 octubre 2020].
* ↑ «Deutsche Hallen - Leichtathletik - Meisterschaften (Weitsprung - Damen)». [Consulta: 27 octubre 2020].
* ↑ «Deutsche Hallen - Leichtathletik - Meisterschaften (60m - Damen)». [Consulta: 27 octubre 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Hourges

Hourges és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 91 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Hourges era de 91 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 41 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família i 6 eren segones residències. Tots els 41 habitatges eren cases. Dels 35 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 2 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Hourges el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 12 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 57 persones, 44 eren actives i 13 eren inactives. De les 44 persones actives 40 estaven ocupades (22 homes i 18 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 13 persones inactives 3 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Hourges hi havia 13 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 192 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Hourges a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Hourges a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Charles de Beaumont

Charles de Beaumont (francès: Charlotte d'Éon de Beaumont) (Tonnerre, 5 d'octubre de 1728 - Londres, 21 de maig de 1810), dit el chevalier d'Éon (Plantilla:Traducció lit), fou un diplomàtic i espia francès. És conegut sobretot pel seu transvestisme, que el feia passar per una dona. Es va especular molt sobre el seu sexe. A la seva mort, però, fou reconegut per un grup de metges com de sexe masculí i perfectament constituït.
Era advocat. Per la seva efeminada constitució física, fou encarregat per Lluís XV d'una missió secreta a Rússia el 1755. Es va fer passar per dona per enganyar l'emperadriu Elisabet I i aconseguir una millora de les relacions francorusses el 1756. Va portar a terme diverses missions per tot Europa al servei de Lluís XV, a vegades sota forma d'home i d'altres de dona. Lluità durant la Guerra dels Set Anys, i més tard fou secretari de l'ambaixada francesa a Sant Petersburg i a Londres (1762-77). El 1774 rebé la visita del dramaturg Beaumarchais, com a emissari del rei, i l'obligà a confessar el seu sexe. En una declaració signada declarà ser una dona, fet constatat per alguns metges. A l'edat de 46 anys es retirà del servei actiu, se l'obligà a actuar com a dona i continuà vivint a Londres com a mademoiselle d'Éon.

## Referències

* ↑ «EL CABALLERO D'ÉON: espía de Su Majestad» (en castellà). Arxivat de l'original el 21 de setembre 2013. [Consulta: 20 setembre 2013].
* ↑ «Charles de Beaumont». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Yo Frankie!

Yo Frankie! és un videojoc de codi obert produït per Blender Institute, que forma part de la Blender Foundation. Fou publicat el 2008, com a part del projecte Apricot, basant-se en l'univers i els personatges de la pel·lícula lliure Big Buck Bunny. Com en anteriors projectes de pel·lícula oberta de l'Institut Blender, el joc es va fer utilitzant programari lliure. Yo, Frankie! s'executa en qualsevol plataforma que executa Blender i l'entorn de treball Crystal Space, incloent Linux, MacOS i Microsoft Windows. Sota llicència Creative Commons Attribution 3.0 fou posat a la venda en format DVD i posteriorment distribuït de manera gratuïta

## Referències

* ↑ «Yo Frankie!, el juego creado con Blender, a la venta » MuyLinux». Muy Linux, 19-11-2008. [Consulta: 23 octubre 2021].
* ↑ Kissling, Kristian. «Sheep-Throwing Marsupial in the "Yo Franki... » Linux Magazine». Linux Magazine, 20-11-2021. [Consulta: 23 octubre 2021].
# Markel Fernandez Soto

Markel Fernandez Soto (Sopela, 6 de febrer de 2003) és un atleta basc, que competeix en atletisme, especialitzat en carreres de mitjana distància i velocitat. Va guanyar una medalla d'or en el Campionat Unió Mediterrània sub 23, batent el rècord del campionat i batent el rècord d'Euskadi absolut.
Actualment, té el rècord d'Espanya sub 20 en la prova de 4x400m, batut amb la selecció espanyola a Cali, Colòmbia al costat d'Ángel González, Alberto Guijarro i Gerson Pou. També posseeix els rècords de categoria absoluta, sub 23 i sub 20 autonòmics del País Basc en la prova de 400m a l'aire lliure.
Va participar en el Campionat Mundial d'Atletisme Sub-20 de 2022, ocupant un lloc de semifinalista en la seva prova individual i finalista en la prova de relleus 4x400 metres masculí. Des de 2021 competeix internacionalment formant part de la selecció espanyola d'atletisme.

## Referències

* ↑ «Markel FERNANDEZ | Profile | World Athletics». [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ Barcia, Igor. «Markel Fernández y Claudia Villalante, de récord en los Juegos del Mediterráneo» (en espanyol europeu), 23-01-2023. [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ «El 4x400 masculino, cuarto del mundo con récord de España» (en castellà), 18-08-2022. [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ «MARKEL FERNÁNDEZ, RÉCORD DE EUSKADI ABSOLUTO Y MÍNIMA EUROPEA EN 400M». [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ «Records - Records». [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ Barcia, Igor. «Markel Fernández, plata en el Nacional y mínima para el Europeo sub'20» (en espanyol europeu), 06-07-2021. [Consulta: 10 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Perfil World Athletics
# Calliano (Piemont)

* No s'ha de confondre amb Calliano (Trento).
Calliano (Calian en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Alfiano Natta, Asti, Castagnole Monferrato, Castell'Alfero, Grana, Penango, Portacomaro, Scurzolengo i Tonco.
Pertanyen al municipi les frazioni de Montarsone, Perrona i San Desiderio.
# Liessies

Liessies és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 207 habitants. Es troba a 110 km de Lilla, Brussel·les (Bèlgica o Reims (Marne), a 55 km de Valenciennes, Mons (B), 40 km de Charleroi (B), a 14 km d'Avesnes-sur-Helpe i a 10 km de Fourmies.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 615 | 638 | 597 | 513 | 531 | 501 | 531 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean Bethencourt | |
| 2008- | Alain Richard | |
# Comtat de Condom

El comtat de Condom fou un efímer comtat feudal de Gascunya centrat a la ciutat de Condom, i abraçant el Condomès.
A la mort del comte Sanç IV de Gascunya, un dels seus, Gombau o Gombau Sanç va rebre el comtat d'Agen (Agenès) i el de Basàs o Basadès, però hi va renunciar i es va dedicar a la vida religiosa i fou Arquebisbe d'Auch (identificat com a Garcia vers el 982). Cap al 892 va deixar el càrrec doncs aquest any havia transferit el comtat al seu nebot Garcia Sanç, segurament fill del seu germà Donat vescomte de Gascunya però el país de Condom, conegut com a Condomès, al sud de l'Agenès, es va constituir en comtat separat pel fill de Gombau, Hug. El 1011 es va fundar l'abadia de Condom que va assolir la senyoria de la regió (sense que es pugui assegurar el paper d'Hug, que va deixar el govern i, com el pare, es va dedicar a la vida religiosa i fou bisbe) i sembla que la jurisdicció va tornar al Comtat de l'Agenès, si bé una part degué ser infeudat als Armanyac que ja apareixen com a senyors al Condomès vers el 1025. El comtat va deixar d'existir.

## Llista de Comtes

* Hug, comte de Condom c. 982-1011
# Àcid heptatriacontanoic

L'àcid heptatriacontanoic és un àcid carboxílic de cadena lineal amb trenta-set àtoms de carboni, la qual fórmula molecular és ${\ce {C37H74O2}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras, i se simbolitza per C37:0.
A temperatura ambient l'àcid heptatriacontanoic és un sòlid. El seu punt d'ebullició és de 536,83 °C, a 25 °C la seva densitat és de 0,8741 g/cm³ i el seu índex de refracció val 1,5069. De forma natural s'ha trobat a les flors d'Abelmoschus manihot. També s'ha detectat en zooplàncton.

## Referències

* ↑ Yaws, Carl L. The Yaws Handbook of Physical Properties for Hydrocarbons and Chemicals: Physical Properties for More Than 54,000 Organic and Inorganic Chemical Compounds, Coverage for C1 to C100 Organics and Ac to Zr Inorganics (en anglès). Gulf Professional Publishing, 2015-01-06. ISBN 9780128011461.
* ↑ Lai, Xian-Yin; Zhao, Yu-Ying; Liang, Hong «[Studies on chemical constituents in flower of Abelmoschus manihot]». Zhongguo Zhong Yao Za Zhi = Zhongguo Zhongyao Zazhi = China Journal of Chinese Materia Medica, 31, 19, 01-10-2006, pàg. 1597–1600. ISSN: 1001-5302. PMID: 17165583.
* ↑ Brown, Paul B. «Food Webs in the 21st Century: Exploration of New Enabling Technologies to Understand and Predict Changes in Aquatic Food Webs and Impacts on Ecosystems» (PDF). Purdue College of Agriculture. Arxivat de l'original el 2014-02-15. [Consulta: 22 abril 2014].
# Marked Tree

Marked Tree és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 2.800 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marked Tree tenia 2.800 habitants, 1.126 habitatges, i 731 famílies. La densitat de població era de 466 habitants/km².
Dels 1.126 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,9% hi vivien parelles casades, en un 19,4% dones solteres, i en un 35% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.591 $ i la renda mediana per família de 30.197 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.305 $ mentre que les dones 19.602 $. La renda per capita de la població era d'11.867 $. Entorn del 25,6% de les famílies i el 32,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marked Tree». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marked Tree». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Callianthemum

Callianthemum és un gènere de plantes amb flors amb de 9 a 24 espècies, segons els autors. Pertany a la família Ranunculàcia. Es troba a Euràsia, principalment a les muntanyes alpines.

## Descripció

Tenen els pètals lanceolats espatulats, de 5-6 x 13-18 mm, fulles de la base en el moment de la florida incompletament desenvolupades (C. kerneranum), pètals almenys en part obovats de 7-9 x 10-12 mm, fulles basals a la florida completament desenvolupades (C. coriandrifolium)

## Espècies presents als Països Catalans

* Callianthemum coriandrifolium

## Altres espècies

* Callianthemum acuale
* Callianthemum alatavicum
* Callianthemum anemonoides
* Callianthemum angustifolium
* Calliasthemum berardi

## Referències

* ↑ Oriol de Bolòs i Josep Vigo, Flora dels Països Catalans 1980

## Enllaços externs

* http://132.236.163.181/index.html Arxivat 2006-04-28 a Wayback Machine. PlantSystematic
* http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=3&taxon_id=105095
# Sant Sebastià del Pont

Sant Sebastià del Pont és una capella del terme comunal de vila de Ceret, a la comarca del Vallespir, de la Catalunya del Nord.
És a l'extrem nord del Pont del Diable, a l'esquerra del Tec. És a prop del cap del pont i a tocar de la carretera general.
Tal com diu la làpida conservada al costat de la porta de la capella, fou construïda l'any 1484.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «36 - Ceret». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Ceret». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La capella de Sant Sebastià del Pont en els ortofotomapes de l'IGN
# Id est

Id est és una expressió llatina que significa 'això és', l'abreviatura i. e. és molt usada en definicions matemàtiques i demostracions de teoremes, lemes i corol·laris.
"id est quod id est" = és el que és