OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Den Hulst

Den Hulst és la part septentrional del poble de Nieuwleusen, al municipi neerlandès de Dalfsen.

## Història

Abans de la reestructuració de municipis neerlandesos de l'any 2001, Den Hulst pertanyia al municipi de Nieuwleusen. El poble de Den Hulst va ser unit al poble de Nieuwleusen a la dècada del 1970 i ara és més conegut sota el nom de Nieuwleusen-Noord. És una zona llarga arran de la carretera provincial N377, que comença a l'oest després del carrer Rollecate i s'acaba a l'est al carrer Oosterhulst. Encara s'hi troba la caseta del custodi del pont (l'N377 està construït a sobre de l'antic canal Dedemsvaart).
Entre el 1904 i el 2003, la fàbrica de bicicletes Union tingué la seu a Den Hulst.

## Referències

* ↑ «Union Rijwielfabriek» (en neerlandès). Canon van Nederland. [Consulta: 13 desembre 2022].
# Den-den daiko

El den-den daiko (en japonès, でんでん太鼓) és un tambor de boles japonès. Té dues cares i se suspèn per una barra, amb boles o comptes que pengen per fils a banda i banda del cos del tambor. El tambor sona quan es gira sobre el seu eix de costat a costat, fent que les boles colpegin les cares del tambor.
Aquest tambor es troba en altres cultures, incloent però no limitades a elles, com la del Tibet, Mongòlia, Índia, Xina, Taiwan, Corea i Mèxic. Sovint s'utilitza en el ritual religiós, però també es ven com a joguina per a nens o com un objecte de percussió a les parades del festival.
El tambor va tenir un paper central en la pel·lícula Karate Kid II (1986).

## Referències

* ↑ Dizon, David. «Review: Astig! Drum Tao plays you like a beat ballet». ABS-CBN News and Current Affairs, 20-04-2018.
# Districte de Zaječar

El Districte de Zaječar (en serbi: Зајечарски округ, Zaječarski okrug) és un districte de Sèrbia situat a la part oriental del país. Té una població de 124.992 habitants, i el seu centre administratiu és Zaječar.

## Municipis

El districte està format pels municipis de:
* Boljevac
* Knjaževac
* Zaječar
* Sokobanja

## Demografia

Segons el cens de 2011, el districte de Zaječar té una població de 119.967 habitants. La composició ètnica del districte és la següent:
| Grup ètnic | Població |
| Serbis | 105.231 |
| Valacs | 6.254 |
| Gitanos | 2.042 |
| Altres | 6.440 |
| Total | 119.967 |

## Referències

Nota: Tot el material oficial editat pel Govern de Sèrbia és públic per llei. La informació s'ha extret de srbija.gov.rs.
# Dniprovka

Dniprovka (en (ucraïnès): Дніпровка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 2.068 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi. Fins al 1948 la vila es deia Xeikh-Elí, i del 1948 al 1963 Vísselki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Dmítrivka (Sovetski)

* Per a altres significats, vegeu «Dmítrivka».
Dmítrivka (en (ucraïnès): Дмитрівка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 947 habitants. Pertany al districte rural de Sovetski.

## Referències

* ↑ «Численность населения Крымского федерального округа, городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений.». Федеральная служба государственной статистики. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 juliol 2017].
# Dracaenura

Dracaenura és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Dracaenura adela Tams, 1935
* Dracaenura aegialitis Meyrick, 1910
* Dracaenura agramma Meyrick, 1886
* Dracaenura albonigralis Hampson, 1897
* Dracaenura arfakalis Swinhoe, 1918
* Dracaenura asthenota Meyrick, 1886
* Dracaenura chrysochroa Hampson, 1907
* Dracaenura cincticorpus Hampson, 1897
* Dracaenura horochroa Meyrick, 1886
* Dracaenura leucoprocta Hampson, 1897
* Dracaenura myota Meyrick, 1886
* Dracaenura pelochra Meyrick, 1886
* Dracaenura prosthenialis Hampson, 1897
* Dracaenura pseudopelochra Rothschild, 1915
* Dracaenura semialbalis Rothschild, 1915
* Dracaenura stenosoma (C. Felder, R. Felder & Rogenhofer, 1875)
* Dracaenura tagiadialis Hampson, 1897
* Dracaenura torridalis Kenrick, 1907

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 21 febrer 2019].
# Dracena (Brasil)

Dracena és un municipi del Brasil dins l'estat de São Paulo a 632 km d'aquesta ciutat. Ocupa una superfície de 488 km² i l'any 2010 tenia 43.263 habitants. Té un clima tropical. La seva temperatura mitjana anual és de 22,6 °C. amb una pluviometria mitjana de 1260 litres. Dracena va ser segregada de Gracianópolis (actualment Tupi Paulista) l'any 1945. El seu nom escollit mitjançant un concurs, fa referència a la planta Dracena dins la família de les asparagàcies.

## Referències

* ↑ «Dracena (Brasil)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Chuva provoca algumas inundações Portal Regional, 12 de abril de 2011
# Dubreuil·losaure

El dubreuil·losaure (Dubreuillosaurus) és un gènere representat per una única espècie de dinosaure teròpode megalosàurid, que va viure a mitjan període Juràssic, fa aproximadament 160 milions d'anys, en el Batonià, en el que avui és Europa. Originalment va ser assignada a genus Poekilopleuron com a P. valesdunensi. Allain en 2005 va crear el nou gènere Dubreuillosaurus per a aquesta espècie. S'ha estimat una llargada d'uns 9 metres, i tenia un crani inusualment llarg i baix, amb una longitud de tres vegades l'ample d'aquest. Les seves restes es van trobar en la Calcària de Cauen, Conteville, França.
# Dvinà

«Dvinà» té aquests significats:
* Dvinà Occidental, riu de Rússia, Belarús i Letònia també conegut amb el nom de Daugava o Dzvina.
* Dvinà Septentrional, riu del nord de Rússia.
# Eduardo Fernando Pereira Gomes

Eduardo Fernando Pereira Gomes, conegut futbolísticament com a Dady (nascut el 13 d'agost de 1981 a Lisboa), és un exfutbolista capverdià-portuguès que jugava com a davanter.
# Eina (desambiguació)

«Eina» té aquests significats:
* Estri: utensili o eina
* Eina (Alta Cerdanya): municipi de l'Alta Cerdanya
* Eina (riu): riu de l'Alta Cerdanya
* Eina (grup musical): grup musical
* Escola Eina: escola de disseny i art
Viccionari
# Eixample

«Eixample» té aquests significats:
Viccionari
# Eduard Sobol

Eduard Oleksandrovych Sobol (en ucraïnès: Едуард Олександрович Соболь; nascut el 20 d'abril de 1995) és un futbolista professional ucraïnès que juga com a defensa al Club Brugge de Primera Divisió A belga i a la selecció d'Ucraïna.

## Carrera de club

Sobol va néixer a Vilniansk, Província de Zaporíjia, Ucraïna, a la família del futbolista professional Oleksandr Sobol. És un producte del sistema juvenil del FC Metalurh Zaporizhzhia. Sobol va debutar amb el FC Metalurhon el 5 de novembre de 2011, davant el FC Enerhetyk Burshtyn a la Primera Lliga d'Ucraïna.
El febrer de 2013, Sobol va signar un contracte de tres anys amb el FC Shakhtar Donetsk.
El 9 de maig de 2018, va jugar el partit en què l'Slavia Praga va guanyar la final de la Copa Txeca 2017-18 contra l'FK Jablonec.

## Carrera internacional

Sobol va ser inclòs a la llista de 31 jugadors de la selecció nacional sènior per al partit de classificació de la Copa del Món de la FIFA 2018 contra Islàndia el 5 de setembre de 2016.
El 17 de novembre de 2020, Sobol va donar positiu per COVID-19 mentre estava convocat per jugar un partit internacional amb Ucraïna.

## Palmarès

Club Brugge
* Primera Divisió A belga: 2019–20, 2020–21, 2021–22
* Supercopa de Bèlgica: 2021
Slavia Praga
* Copa Txeca: 2017–18
Xakhtar Donetsk
* Primera Lliga d'Ucraïna: 2012–13, 2013–14
* Copa d'Ucraïna: 2012–13
* Supercopa d'Ucraïna: 2012, 2013, 2014

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en rus). Official FC Metalurh Site, 10-08-2012. Arxivat de l'original el 23 juliol 2012.
* ↑ «El Xakhtar va signar un contracte amb Eduard Sobol» (en rus). ua-football.com, 07-02-2013.
* ↑ «Jablonec 1-1 Slavia Prague - novembre 27, 2017 / HET Liga 2017/2018».
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 18 setembre 2016. [Consulta: 29 agost 2016].
* ↑ «Switzerland v Ukraine off over Covid-19» (en anglès-gb). BBC Sport [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ , 15-05-2020 [Consulta: 15 maig 2020].

## Enllaços externs

* Eduard Sobol al FFU
* Eduard Sobol, Fitxa a Soccerway
# Eduard Sanahuja Yll

Eduard Sanahuja Yll (Barcelona, 20 de març de 1953) és un poeta català.

## Biografia

Estudia Filologia Romànico-Hispànica i Filologia Catalana a la Universitat de Barcelona. Actualment és professor del Departament de Didàctica de la Llengua i la Literatura d'aquesta universitat. El 1989 funda, amb altres tres poetes, l'Aula de Poesia de Barcelona, de la qual actualment és vicepresident.
En poesia ha publicat El gos del Galiot (1981); Mirador (1983); Doble joc (1988); En defensa pròpia (1994); Compàs d'espera (2006); El llançador d'espases (2013); l'antologia Sang barata (2015); "Teories del no" (2016); "Monòlits. Frases fetes per commemorar desfetes" (2019); "Poemes de Calvus" (2020); i "Magnicidi" (2022). Ha estat inclòs a Sol de sal. La nova poesia catalana, Antologia 1976-2001 (2001), a 20 del XX. Poetas catalanes (2013), a "Mig segle de poesia catalana" (2018) i a "La hora indefensa - L'hora desarmada. 15 poetas catalanes" (2021).
Com a traductor, ha traduït al català una part de l'obra poètica de Blaise Cendrars, Prosa del Transsiberià (1992), i Capsa d'escats (2008), del poeta aragonès Javier Carnicer.

## Premis i reconeixements

Sanahuja ha estat guardonat amb la Viola d'Or i Argent als Jocs Florals de Barcelona el 1985 pel recull Hora baixa; premi Vila de Vallirana-Josep M. López Picó el 1987 amb el recull de poemes Doble joc; el premi Raimundo Ramírez de Antón de poesia el 2001 per Cruels àngels de la mort; el premi Vicent Andrés Estellés de poesia de Burjassot el 2005 per Compàs d'espera; el premi Maria Mercè Marçal el 2013 amb El llançador d'espases; i els Jocs Florals de Barcelona de 2016 amb Teories del no.

## Referències

* ↑ «Eduard Sanahuja Yll». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «El poeta Eduard Sanhauja guanya els Jocs Florals de Barcelona 2016». Institut de Cultura, 29-04-2016. [Consulta: 29 abril 2016].
https://llegim.ara.cat/critiques-literaries/poesia-pa-que-regala-queda_1_3846939.html
# El Riberal de Faitús

El Riberal de Faitús és una caseria del veïnat de Faitús al municipi de Llanars a ambdós marges de la Ribera de Faitús El 2017 tenia 20 habitants. S'hi troba una petita central hidroelèctrica i el cimentiri municipal.

## Referències

* ↑ «El Riberal de Faitús». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Rutes a peu:Llanars – Vilallonga de Ter – La Roca – Llanar». Ajuntament de Llanars. [Consulta: 21 gener 2019].
# Edward FitzGerald (poeta)

* Per a altres significats, vegeu «Edward Fitzgerald (desambiguació)».
Edward Marlborough FitzGerald (Bredfield House, Suffolk, Regne Unit, 31 de març de 1809 - Merton Rectory, Norfolk, Regne Unit, 14 de juny de 1883) escriptor, traductor i hispanista anglès.
Va néixer amb el nom d'Edward Marlborough Purcell, a Bredfield House, Suffolk, Regne Unit. El seu pare, John Purcell, va assumir les armes i el nom de la família de la seva dona, els FitzGeralds (1818). Des del 1816, la família vivia a St. Germain i París, però el 1821 Edward va marxar a l'escola de Bury St. Edmunds. El 1826, va arribar al Trinity College of Cambridge, i es va unir al grup denominat els Apòstols de Cambridge. Va conèixer William Makepeace Thackeray i William Hepworth Thompson en va sortir el 1830 i va anar a París, però el 1831 vivia en una granja de Naseby. Va mantenir amistat amb el poeta romàntic Alfred Tennyson, també apòstol, al voltant de 1835.
El 1853, va lliurar Six Dramas of Calderon, una translació lliure del dramaturg auri espanyol. Després va tornar als seus estudis orientals i el 1856 va publicar una bona, però una mica infidel traducció anònima de Sálamán i Absál. El març de 1857, Cowell va descobrir un manuscrit amb les quartetes del poeta ateu i matemàtic persa Omar Khayyam a la biblioteca de l'Asiatic Society de Calcuta, i va enviar una còpia a FitzGerald, que la va traduir lliurement. El 15 de gener de 1859, va publicar anònimament la seva traducció del The Rubaiyat of Omar Khayyam, i va tindre un èxit impressionant, tant que gairebé és conegut en l'actualitat per aquesta famosa traducció; en vida de l'autor, se'n va imprimir cinc vegades més, amb correccions. Va fer un resum de les seves obres sota el títol, Works of Edward FitzGerald, que van aparèixer el 1887.
# Eleccions legislatives eslovaques de 1994

Les Eleccions legislatives eslovaques de 1994 se celebraren el 30 de setembre i l'1 d'octubre de 1994 per a renovar els 150 membres del Consell Nacional de la República d'Eslovàquia. El partit més votat fou Moviment per una Eslovàquia Democràtica i Vladimír Mečiar fou nomenat primer ministre d'Eslovàquia.

## Resultats

Resum dels resultats electorals d'1 d'octubre de 1994 al Consell Nacional de la República d'Eslovàquia
| Partits | Partits | Vots | % | Escons |
| | Moviment per una Eslovàquia Democràtica- Partit Agrari Eslovac (Hnutie za Demokratické Slovensko-Roľnícka Strana Slovenska , HZDS-RSS) | 1.005.448 | 34,97 | 61 |
| | Elecció Comú, coalició de SDL, SDSS i SZS (Spoločná voľba , SV) | 299.496 | 10,41 | 18 |
| | Partit de la Coalició Hongaresa (Strana Maďarskej Koalície - Magyar Koalíció Pártja, SNS) | 292.936 | 10,19 | 17 |
| | Moviment Democràtic Cristià (Kresťanskodemokratické hnutie, KDH) | 289.987 | 10,08 | 17 |
| | Unió Democràtica d'Eslovàquia (Demokratická únia Slovenska, DEÚS) | 246.444 | 8,57 | 15 |
| | Unió dels Treballadors d'Eslovàquia (Zdruzenie Robotníkov Slovenska, ZRO) | 211.321 | 7,35 | 13 |
| | Partit Nacional Eslovac (Slovenská národná strana, SNS) | 155.358 | 5,40 | 9 |
| | Partit Democràtic (Demokratická strana , DS) | 98.555 | 3,43 | - |
| | Partit Comunista d'Eslovàquia (Komunistická Strana Slovenska, KSS) | 78.419 | 2,72 | - |
| | Unió Socialcristiana d'Eslovàquia (Kresťanská sociálna únia Slovenska , KSUS) | 59.217 | 2,06 | - |
| | Total (participació 84,2%) | 3.876.555 | 100.0 | 150 |
| Font: Resultats oficials Arxivat 2010-02-02 a Wayback Machine. |||||
# El pescador pescat

El pescador pescat (títol original en anglès: Hook, Line and Sinker) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per George Marshall, estrenada el 1969. Ha estat doblada al català.

## Argument

Després que el seu metge i el seu millor amic li ha dit que té una malaltia incurable, Peter Ingersoll decideix viure la resta de la seva vida al 100% i gastar sense comptar. S'adona tanmateix que no està a punt de morir.

## Repartiment

* Jerry Lewis: Peter Ingersoll
* Peter Lawford: Dr. Scott Carter
* Anne Francis: Nancy Ingersoll
* Pedro Gonzales-Gonzales: Perfecto
* Jennifer Edwards: Jennifer
* Eleanor Audley: Mrs. Durham
* Kathleen Freeman: la cangur

## Referències

* ↑ esadir.cat. El pescador pescat. esadir.cat.
* ↑ «Hook, Line and Sinker». The New York Times.
# Elliot Goldenthal

Elliot Goldenthal (Nova York, Estats Units, 2 de maig de 1954) és un compositor de cinema estatunidenc, guanyador l'any 2002 d'un Oscar i un Globus d'Or per Frida.

## Biografia

Va estudiar amb Aaron Copland i John Corigliano a la Manhattan School of Music, i és conegut per la seva habilitat en barrejar diversos estils musicals i tècniques de forma original i enginyosa, semblant al seu contemporani Jerry Goldsmith. Goldenthal ha desenvolupat un estil molt propi fàcilment recognoscible per l'ús que en fa del metall, especialment els saxòfons, i de la corda, i sovint amb elements del jazz, la big band i el swing als seus treballs.
Els seus crèdits inclouen èxits comercials com Alien 3 (1992), Demolition Man (1993), Interview With the Vampire (1994), Batman Forever (1995), Heat (1995), A Time to Kill (1996), Batman and Robin (1997), Final Fantasy: The Spirits Within (2001) i Frida (2002),així com els èxits de la crítica Michael Collins (1996), The Butcher Boy (1997) i Titus (1999).
Però a més a més de la música pel cinema, Goldenthal és igualment actiu component música per a teatre, les seves obres més famoses en aquest terreny són el críticament aclamat memorial simfònic commemoratiu de la guerra del Vietnam Fire Water Paper, la missa de carnaval Juan Darien, el ballet Othello (que es convertiria posteriorment en una pel·lícula de TV el 2003), i l'eclèctic musical de Broadway The Green Bird, basat en una obra del segle xiii de Carlo Gozzi. El 2006, Goldenthal ha estrenat una òpera, Grendel, basada en la història clàssica de Beowulf.

## Filmografia

* 2007 - Across the Universe
* 2003 - S.W.A.T.
* 2002 - The Good Thief
* 2002 - Frida
* 2001 - Final Fantasy: La força interior (Final Fantasy: The Spirits Within)
* 1999 - 'Titus
* 1998 - Sphere
* 1998 - In Dreams
* 1997 - The Butcher Boy
* 1997 - Batman & Robin
* 1996 - Michael Collins
* 1996 - A Time to Kill
* 1995 - Heat
* 1995 - Batman Forever
* 1994 - Roswell (TV)
* 1994 - Interview with the Vampire: The Vampire Chronicles
* 1994 - Cobb
* 1993 - Golden Gate
* 1993 - Demolition Man
* 1992 - Fools Fire (TV)
* 1992 - Alien 3
* 1991 - Grand Isle
* 1989 - Pet Sematary
* 1989 - Drugstore Cowboy
* 1980 - Blank Generation
* 1979 - Cocaine Cowboys

## Referències

* 1 2 «Elliot Goldenthal - Interview». [Consulta: 8 juliol 2018].
* ↑ E., MacDonald, Laurence. The invisible art of film music: a comprehensive history. Second edition. ISBN 9780810890589.
* ↑ Southall, James. «Goldenthal: Demolition Man». [Consulta: 8 juliol 2018].
* ↑ «Elliot Goldenthal Concert & Stage». Arxivat de l'original el 2011-07-11. [Consulta: 8 juliol 2018].
* ↑ «2007 Pulitzer Prize Winners» (en anglès). [Consulta: 8 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Elliot Goldenthal - Lloc web oficial
* Elliot Goldenthal Arxivat 2017-02-26 a Wayback Machine. a Internet Off-Broadway Database
# El Juglar: periódico de teatros

El Juglar: periódico de teatros va ser una publicació sobre temes teatrals feta a Reus el 1843.

## Història

El 1843, segons el periodista i historiador reusenc Gras i Elies, va sortir el primer número d'aquesta publicació, "el primer periódico literario de la ciudad". Es repartia durant els entreactes al Teatre de les Comèdies. Segons Santasusagna, només en van aparèixer tres números, el número 1 el gener de 1843. La iniciativa de la publicació era d'Andreu de Bofarull, la dirigia Pere Gras i Bellvé i n'era col·laborador Marià Fonts. El Juglar va ser la primera publicació de temàtica teatral que va aparèixer a Catalunya. S'imprimia a la Impremta de Josep Generès i tenia caràcter bisetmanal. A la Biblioteca Central Xavier Amorós de Reus es conserva el número 17, del 28 de febrer de 1843. El seu contingut versa sobre les obres programades i es mostra combatiu amb l'empresa del teatre, que vol desprestigiar la publicació, ja que, segons l'empresa, no fa crítiques constructives, sinó negatives de les representacions. Segons Olesti, l'alcalde del moment, Josep Simó Amat, va defensar l'actuació del periòdic en front de l'empresa teatral. Els articles anaven signats amb les sigles dels tres col·laboradors coneguts. Parla també de la interpretació dels actors.
La Biblioteca de Catalunya diu que té al seu catàleg un número, el 14, de 1845.

## Referències

* ↑ Gras i Eies, Francesc. El periodismo en Reus desde 1813 hasta nuestros días. Tarragona: Tipografía de F. Arís e Hijo, 1904, p. 24-25.
* ↑ Santasusagna, Joaquim. Reus i els reusencs en el renaixement de Catalunya fins al 1900. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1982, p. 192.
* ↑ «El Juglar». Catàleg Argus. [Consulta: 22-II-2017].
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 613.
* ↑ «El Juglar». CCUC. [Consulta: 7 maig 2023].

## Vegeu també

* La Premsa a Reus 1813 - 1939
# Eleccions legislatives búlgares de 1945

Les eleccions legislatives búlgares de 1945 se celebraren el 18 de novembre de 1945 i foren les primeres eleccions democràtiques celebrades a Bulgària després de la Segona Guerra Mundial i les últimes abans de l'establiment del règim comunista. Es produí un empat entre els comunistes i els agraris. Es formà un govern interí dirigit per Kimon Georgiev, de la Unió Política Zveno com a primer ministre de Bulgària. Els comunistes, però, forçarien unes noves eleccions al cap d'onze mesos per tal d'imposar-se definitivament al poder.

## Resultats

| Partit | Nombre d'escons | % de vots |
| Partit dels Treballadors Búlgars | 94 | 34,1 |
| Unió Popular Agrària Búlgara | 94 | 34,1 |
| Unió Nacional "Zveno" | 44 | 15,9 |
| Partit Socialdemòcrata Obrer Búlgar | 31 | 11,2 |
| Partit Radical | 11 | 4,0 |
| Independents | 2 | 0,7 |
| Total | 276 | 100 |
# Erwan Kerou

Erwan Kerou (Lescastel, Plougonver, Costes del Nord, 1873 - 1956) fou un poeta en bretó. Cap al 1906 començà a escriure poemes en bretó, que foren publicats a Kroaz ar Vretoned i Ar Vro i lloats pel Gorsedd bretó, entre els quals cal destacar Emgan Alre (La batalla d'Auray) i Meulendi Ar Skoar, en honor de Jean-Marie Le Scour (Barz Rumengol).
En ocasió de la publicació d'un tecull de texts d'Erwan Kerou, l'emissió Red An Amzer de France3 Ouest li consagrà, el 22 de març de 2009, un reportatge que podeu veure a france3.fr Arxivat 2010-05-10 a Wayback Machine.

## Referències

* Les bardes et poètes nationaux de la Bretagne Armoricaine - Camille Le Mercier d'Erm - éditions Kelenn - 1919
* Erwan Kerou, barzh Plougonveur / Yves Quérou, le barde de Plougonver - Recueil de textes réunis par Pascal Leprêtre - éditions An Alarc'h - 2008
# Electric Honey

Electric Honey és una discogràfica de música pop a càrrec dels estudiants del Stow College de Glasgow. Cada any, trien un grup i el contracten per a publicar un disc com a part del seu curs. Alguns dels àlbums publicats de més rellevància fins ara són Tigermilk, de Belle & Sebastian, i Starfighter Pilot, de Snow Patrol (anomenats Polar Bear en aquell moment).
Els estudiants del Stow College també es fan càrrec de la discogràfica Gdansk Recordings, especialitzxada en Música electrònica, i Root8 Recordings, que publica música tradicional.

## Publicacions

* Baby Chaos (1993)
* Eight Miles High (1994)
* Moondials (1995)
* Belle & Sebastian, Tigermilk (1996)
* Snow Patrol, Starfighter Pilot (1997)
* Flow (1998)
* Rob Alexandra (1999)
* Biffy Clyro, thekidswhopoptodaywillrocktomorrow (2000)
* Pupkin, Morning Light (2001)
* Policechief, Coup De Grace (2002)
* Odeon Beat Club, Behind My Eye (2003)
* Poor Old Ben, Another Day (2004)
* Clearfall, .Sculpt.Paint.Sketch. (2005)

## Enllaços externs

* Web oficial d'Electric Honey Arxivat 2006-11-12 a Wayback Machine. (anglès)
* Gdansk Recordings Arxivat 2006-05-04 a Wayback Machine. (anglès)
* Root8 Recordings Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. (anglès)