OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rößlerita

La rößlerita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom en honor del doctor Karl Rößler (6 de maig de 1788 - 23 d'agost de 1863), fabricant, mineralogista i naturalista. Va trobar els primers exemplars del mineral.

## Característiques

La rößlerita és un arsenat de fórmula química Mg(HAsO₄)·7H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1861. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rößlerita pertany a «08.CE: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida mitjana, RO₄:H₂O sobre 1:2,5» juntament amb els següents minerals: chudobaïta, geigerita, newberyita, brassita, fosforrösslerita, metaswitzerita, switzerita, lindackerita, ondrušita, veselovskýita, pradetita, klajita, bobierrita, annabergita, arupita, barićita, eritrita, ferrisimplesita, hörnesita, köttigita, manganohörnesita, parasimplesita, vivianita, pakhomovskyita, simplesita, cattiïta, koninckita, kaňkita, steigerita, metaschoderita, schoderita, malhmoodita, zigrasita, santabarbaraïta i metaköttigita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina de coure "Im Lochborn", a la localitat de Bieber, a Main-Kinzig (Hessen, Alemanya). També ha estat descrita en altres indrets d'Alemanya, així com a França, Àustria, Suïssa, la República Txeca, Grècia, Rússia, el Canadà i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Rößlerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 desembre 2019].
# Roland Louis Gaspercic

Ronny Gaspercic (Genk, 9 de maig de 1969) és un futbolista belga, que ocupava la posició de porter.

## Trajectòria

Va iniciar-se al Racing Genk, equip en el qual va romandre fins a 1994, quan fitxa pel Harlelbeke. Amb aquest conjunt va signar una gran campanya 97/98, en la qual seria nomenat Porter de l'any, amb la segona millor defensa del campionat.
L'estiu de 1998 marxa a la competició espanyola, al fitxar pel CF Extremadura. El belga hi romandria durant set temporades en la lliga espanyola, alternant les porteries del conjunt extremeny, el Reial Betis, el Deportivo Alavés i l'Albacete Balompié. Hi seria titular amb l'Extremadura i l'Alavés.
El 2005 retorna a Bèlgica per militar al Westerlo, on penja les botes el 2007.

## Internacional

Gaspercic ha estat internacional amb la selecció belga de futbol en vuit ocasions.

## Referències

* ↑ Roland Louis Gaspercic a BDFutbol
* ↑ Roland Louis Gaspercic a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Belgium stats at Eu-Football
# Rumelifeneri Kalesi

Rumelifeneri Kalesi o Rumeli Feneri Kalesi (en turc: castell de Rumelifeneri o castell de Far de Rumeli) és un castell a la part europea d'Istanbul, Turquia, al punt més septentrional del Bòsfor. Es troba aproximadament al davant del castell de Yoros. És un castell otomà o genovès renovat pel soldà Murad IV al segle xvii, durant els temps otomans.

## Referències

* ↑ http://envanter.gov.tr/anit/kentsel/detay/9042 Arxivat 2014-02-01 a Wayback Machine. (turc)
* ↑ http://www.sariyergazetesi.com/2016/gundem/rumeli-feneri-ceneviz-kalesi-20-yilligina-kiraya-verilecek-45040 Arxivat 2016-05-03 a Wayback Machine. (turc)

## Enllaços externs

* "Herència abandonada" en Blogspot (turc).
# Rumbek

Rumbek (رمبك) és una ciutat del Sudan del Sud. El 2004, les Nacions Unides calculaven la població del comtat de Rumbek en aproximadament 82.500 persones. En aquella època, el Dinka Agar constituïen aproximadament un 60% de la població, un 30% eren Dinka Gok, un 6% eren Bongo i un 4% eren Jur-Bel. El 2011, la població de la ciutat de Rumbek es calcula a aproximadament 32.100 habitants.

## Localització

La ciutat de Rumbek està situada al comtat o districte de Rumbek Central, a l'estat dels Llacs (Lakes) a Sudan del Sud. Això és a 377 km per carretera al nord-oest de Juba, la capital i principal ciutat del país. Està a 420 metres sobre el nivell de la mar Les coordenades de la ciutat són: 6°; 48' 36.00"N, 29° 40′ 48.00″E (Latitud:6.8100; Longitud:29.6800).

## Visió de conjunt

Rumbek és la capçalera del comtat o districte de Rumbek Central i la capital de l'Estat del Llacs (Lakes), un dels deu estats del Sudan del Sud. Després de l'acord de pau que va acabar la segona guerra civil sudanesa, el Moviment d'Alliberament del Poble Sudanès (Moviment Popular d'Alliberament del Sudan) va escollir Rumbek per servir del centre administratiu provisional del govern del Sudan del Sud. Més Tard, Juba fou seleccionada per convertir-se en la capital permanent. Com la majoria de les ciutats sudaneses del Sud, Rumbek va patir danys significatius a la infraestructura durant la guerra civil, en què van morir uns dos milions de persones.

## Transport

La ciutat de Rumbek està al costat de la carretera principal (A43) que va de Juba al sud-est a Wau al nord-oest. Hi ha dues carreteres més petites fora de la ciutat; un a Yirol a l'est i un altre a Durbuoni al nord. Des de 2005, algunes de les carreteres s'estan arranjant amb alguna pavimentació. Rumbek també disposa de l'aeroport de Rumbek. El principal contractista de construcció a Rumbek, que treballa tant a les carreteres com a l'aeroport de és Civicon Limited.

## Punts d'interès

Els principals punts següents d'interès que es troben dins o prop de Rumbek són els següents:
* Oficines del Consell Municipal de Rumbek
* Seu del comtat de Rumbek Central
* Seu dels govern de l'estat de Llacs
* Rumbek Freedom Square, Plaça de la llibertat, un lloc a l'aire lliure al mig de la ciutat per reunions públiques i cíviques
* Sucursal del Kenya Commercial Bank
* Sucursal del Nile Commercial Bank
* Lakes State Hospital, un hospital públic administrat pel Govern Estatal de Llacs
* Aeroport de Rumbek, petit aeroport amb servei de línia aèria regular planificat i proveïdors privats de vols
* Universitat de Rumbek, una de les quatre universitats públiques al Sudan del Sud

## Personatges

* Samuel Aru Bol, politic (1929-2000)

## Referències

* ↑ Estimated Demographics of Rumbek County In 2004
* ↑ Estimated Town Population In 2011
* ↑ Estimated Road Distance Between Juba And Rumbek With Map
* ↑ Elevation of Rumbek Is 412 Meters Above Sea Level
* ↑ South Sudan's unlikely capital, BBC

## Enllaços externs

* Location of Rumbek At GoogleMaps
* Thousands Celebrate Independence Day In Rumbek Freedom Square Arxivat 2012-06-12 a Wayback Machine.
* The Task of Rebuilding South Sudan
# Ruedo Ibérico

* Aquest article tracta sobre l'editorial. Vegeu-ne altres significats a «Ruedo ibérico (desambiguació)».
Éditions Ruedo ibérico (ERi) va ser una editorial fundada el 1961 a París, França, per cinc refugiats espanyols de la Guerra Civil que es van proposar plantar cara al franquisme editant llibres en els quals s'exposaven tesis alternatives a les oficials del règim i que després eren introduïts clandestinament a Espanya. Era dirigida per José Martínez Guerricabeitia (Villar del Arzobispo, València, 18 de juny de 1926 - Madrid, 12 de març de 1986). Existeix una versió en facsímil dels fons digitalitzada en CDROM.

## Bibliografia

* Albert Forment, José Martínez : la epopeya de Ruedo ibérico, editorial Anagrama, 2000. ISBN 84-339-0598-8

## Enllaços externs

* web oficial d'Éditions Ruedo ibérico
# Salicorniòidies

Salicornioideae és una subfamília botànica de les amarantàcies Amaranthaceae.

## Particularitats

Totes les plantes d'aquesta subfamília són suculentes, halòfites, preferentment d'hàbitats litorals.

## Gèneres

Dins d'aquesta subfamília es reconeixen els 12 gèneres següents:
* Allenrolfea Kuntze
* Arthrocaulon Piirainen & G.Kadereit
* Arthroceras Piirainen & G.Kadereit
* Halocnemum M.Bieb.
* Halopeplis Bunge ex Ung.-Sternb.
* Halostachys C.A.Mey.
* Heterostachys Ung.-Sternb.
* Kalidium Moq.
* Mangleticornia P.W.Ball, G.Kadereit & Cornejo
* Microcnemum Ung.-Sternb.
* Salicornia L.
* Tecticornia Hook.f.

## Referències

* ↑ Piirainen, Liebisch i Kadereit, 2017, p. 109.
* ↑ Piirainen, Liebisch i Kadereit, 2017, p. 111.
* ↑ Ball, Peter W.; Cornejo, Xavier; Kadereit, Gudrun «Mangleticornia (Amaranthaceae: Salicornioideae) — a new sister for Salicornia from the Pacific coast of South America». Willdenowia, vol. 47, n. 2, 2017, pàg. 145-153. DOI: 10.12705/661.6.

## Bibliografia

Piirainen, Mikko; Liebisch, Oskar; Kadereit, Gudrun «Phylogeny, biogeography, systematics and taxonomy of Salicornioideae (Amaranthaceae / Chenopodiaceae) – A cosmopolitan, highly specialized hygrohalophyte lineage dating back to the Oligocene» (en anglès). Taxon, vol. 66, n. 1, 01-02-2017, pàg. 109-132. DOI: 10.12705/661.6.
# Samaritanisme

El samaritanisme és la religió abrahàmica, monoteista i ètnica del poble samarità, un grup etnoreligiós que, juntament amb els jueus, prové dels antics israelites. El seu text sagrat central és el Pentateuc samarità, que els samaritans creuen que és la versió original i sense canvis de la Torà.
Els samaritans descriuen la seva religió com la santa fe que va començar amb Moisès, sense canvis al llarg dels mil·lennis que han passat. Els samaritans creuen que la Torà jueva i el judaisme s'han corromput pel temps i ja no compleixen els deures que Déu va ordenar als israelites al mont Sinaí. El lloc més sagrat per als samaritans en la seva fe és el mont Gerizim, prop de Nablus, mentre que els jueus veuen el mont del Temple a Jerusalem com el lloc més sagrat.

## Referències

* ↑ Shulamit Sela, The Head of the Rabbanite, Karaite and Samaritan Jews: On the History of a Title, Bulletin of the School of Oriental and African Studies, University of London, Vol. 57, No. 2 (1994), pp. 255–267
* ↑ Mor, Reiterer i Winkler, 2010.
* ↑ Coggins, 1975.
* ↑ Pummer, 2002, p. 42, 123, 156.
* ↑ Grunbaum, M.; Geiger, Rapoport. «mitgetheilten ausfsatze uber die samaritaner». A: Zeitschrift der Deutschen Morgenländischen Gesellschaft: ZDMG. 16. Harrassowitz, 1862, p. 389–416.
* ↑ David Noel Freedman, The Anchor Bible Dictionary, 5:941 (New York: Doubleday, 1996, c1992).
* ↑ See also: Saint Epiphanius (Bishop of Constantia in Cyprus). The Panarion of Ephiphanius of Salamis: Book I (sects 1–46). BRILL, 1 January 1987, p. 30. ISBN 978-90-04-07926-7.  Paul Keseling. Die chronik des Eusebius in der syrischen ueberlieferung (auszug). Druck von A. Mecke, 1921, p. 184.  Origen. The Commentary of Origen on S. John's Gospel: The Text Rev. with a Critical Introd. & Indices. The University Press, 1896.
* ↑ Tsedaka, 2013.
* ↑ UNESCO World Heritage Centre. «Mount Gerizim and the Samaritans» (en anglès). UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 6 maig 2022].

## Bibliografia

* Coggins, R. J.. Samaritans and Jews: The Origins of Samaritanism Reconsidered. Oxford: Basil Blackwell, 1975 (Growing Points in Theology). ISBN 978-0-8042-0109-4.
* Samaritans: Past and Present: Current Studies. Berlin: De Gruyter, 2010 (Studia Samaritana, 5 & Studia Judaica, 53). ISBN 978-3-11-019497-5.
* Pummer, Reinhard. Early Christian Authors on Samaritans and Samaritanism: Texts, Translations and Commentary. Mohr Siebeck, 2002. ISBN 978-3-16-147831-4.
# Sadri Khiari

Sadri Khiari (àrab: صدري الخياري, Ṣadrī al-Ḫiyārī) (Tunis, 26 de febrer de 1958) és un activista antiracista tunisià, doctor en Ciències Polítiques. Des del 2003, viu exiliat a l'Estat francès i és un dels membres fundadors del Parti des Indigènes de la République.

## Trajectòria

Va néixer en el si d'una família d'activistes comunistes. El seu pare, Belhassen Khiari, havia estat secretari general de la Union Syndicale des Travailleurs Tunisiens.
És membre de l'oposició tunisiana des de finals de la dècada del 1970, quan es va incorporar a la secció tunisiana de la Quarta Internacional que va dirigir fins a mitjans de la dècada del 1990. Va ser membre fundador del Conseil national pour les libertés en Tunisie, del qual és responsable de les relacions exteriors.

## Obra publicada

* Sainte Caroline contre Tariq Ramadan: le livre qui met un point à Caroline Fourest, 2003.
* Tunisie. Le délitement de la cité: coercition, consentement, résistance, éditions Karthala, Paris, 2003.
* Pour une politique de la racaille: Immigré-e-s, indigènes et jeunes de banlieue, éditions Textuel, Paris, 2006.
* La contre-révolution coloniale en France de de Gaulle à Sarkozy, éditions La Fabrique, Paris, 2009.
* Nous sommes les indigènes de la République, 2012.
* Malcolm X. Estrategia de la dignidad negra, Artefakte, 2014.
* ¡Intégrate tú! Hablan los indígenas de la República francesa, Bellaterra Edicions, 2021.

## Referències

* ↑ «Tunisia: The Force of Disobedience». Monthly Review. [Consulta: 23 setembre 2011].
* ↑ «Decolonial Groupe de Traducción». www.decolonialtranslation.com.
# Sagy (Saona i Loira)

Sagy és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 1.212 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Paul Colas | Divers droite | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 1.159 | 1.299 | 1.172 | 1.156 | 1.155 | 1.109 | 1.212 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Sagílion

Sagílion (en llatí Sagylium, en grec antic Σαγύλιον) era una fortalesa situada dalt d'una roca escarpada a l'interior del Pont. Era una de les principals fortaleses dels reis del Pont. La descriu Estrabó.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1498. ISBN 9788441224223.
* ↑ Smith, William (ed.). «Sagylium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 maig 2021].

## Enllaços externs

* Strab. 12.3. Strabo, Geography
# Roger I Trencavell

Roger I Trencavell (mort el 1150) va ser vescomte d'Albi, Agde, Besiers, Carcassona, Nimes i Rasès. Era el fill gran de Bernat Ató IV i de Cecília de Provença.

## Biografia

A la mort del seu pare l'any 1130 va heretar Albi, Carcassona i Rasès, mentre que el seus germans petits Ramon i Bernard Ató van heretar Agde i Besiers, i Nimes respectivament. Tot i que va retre homenatge a Alfons Jordà, comte de Tolosa, les relacions van ser tenses i van exclatar conflictes entre ambdós, per exemple quan Tolosa va intentar prendre el control del vescomtat de Narbona i de la seva hereva, Ermengarda.
L'any 1149, Roger va prestar jurament de lleialtat al comte Ramon V de Tolosa, fill d'Alfons Jordà. Roger I Trencavell se sentia amenaçat pel comte de Barcelona. Tot i així Roger va morir l'any següent.

## Administració

L'any 1141, com a vescomte de Carcassona, Roger va nomenar vicaris per a ocupar-se dels afers del vescomtat a nivell local. Va ser el primer governant Trencavell en fer-ho.
Roger I va ser un notable benefactor de l'Orde del Temple i un fervent croat, donant grans subvencions a la primera preceptoria templera d'Occitània a Dosens. Donà al Temple l'any 1133 el poble de Brucafel Roger també va eximir els templers d'impostos, com els usaticum, a totes les seves terres.

## Núpcies i descendència

Roger I Trencavell es va casar diues vegades, però no va obtenir descendència de cap dels seus matrimonis:
* Alazais de Pons i Sentonge.
* Bernarda de Comenge, casats el 1139
El va succeir a Carcassona, d'acord a un acord de 1132, el seu germà Ramon. Albi i Rasès també van anar a parar a les mans de Ramon

## Referències

* ↑ «VICOMTES de BEZIERS (VICOMTES d'ALBI)» (en francès). Foundation for Medieval Genealogy. [Consulta: 26 gener 2023].
* 1 2 Graham-Leigh, 2005, p. 42.
* ↑ Graham-Leigh, 2005, p. 135.
* ↑ Barber, 2005, p. 39.
* ↑ Barber, 2005, p. 46.
* ↑ Pegg, 2008, p. 1.

## Bibliografia

* Barber, Malcolm. «The Templar Preceptory of Douzens (Aude) in the Twelfth Century». A: The World of Eleanor of Aquitaine: Literature and Society in Southern France between the Eleventh and Thirteenth Centuries (en anglès). The Boydell Press, 2005. ISBN 1-84383-114-7.
* Graham-Leigh, Elaine. The southern French nobility and the Albigensian Crusade (en anglès). Woodbridge: The Boydell Press, 2005. ISBN 1-84383-129-5.
* Pegg, Mark Gregory. A Most Holy War: The Albigensian Crusade and the Battle for Christendom. Oxford University Press, 2008. ISBN 978-0195393101.
# Saint-Vougay

Saint-Vougay (en bretó Sant Nouga) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 895 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 911 | 859 | 843 | 812 | 801 | 800 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marie-Claire Henaff | |
# Ròmul

Ròmul (Romulus) és el nom dels següents personatges:
* Ròmul i Rem, bessons fundadors de Roma.
* Ròmul (cònsol), fill de l'emperador Maxenci
* Ròmul Potit, artista gal·loromà
* Ròmul Augústul, últim emperador romà d'Occident (475-476)
* Ròmul el Gran, obra teatral de Friedrich Dürrenmatt.
# Ròmul (cònsol)

Ròmul (en llatí i de nom complet Marcus Valerius Romulus) era un fill de l'emperador Maxenci.
Va ser col·lega del seu pare en el consolat. Va morir abans que Maxenci. Es conserven algunes medalles de consagració on apareix la seva imatge en què s'aprecia que era un noi jove. Una moneda porta la llegenda M.AUR. ROMULUS. NOBILIS. CAES. Però la seva autenticitat ha estat posada en qüestió.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/669?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=RomulusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 661. ]
# Cuatresia

Cuatresia és un gènere de plantes en la família de les solanàcies (Solanaceae) que es distribueix pel neotròpic.

## Taxonomia

Compta amb 14 espècies acceptades:
* Cuatresia amistadensis
* Cuatresia colombiana
* Cuatresia cuneata
* Cuatresia exiguiflora
* Cuatresia folliculoides
* Cuatresia foreroi
* Cuatresia fosteriana
* Cuatresia garciae
* Cuatresia harlingiana
* Cuatresia hunzikeriana
* Cuatresia morii
* Cuatresia plowmanii
* Cuatresia riparia
* Cuatresia trianae

## Referències

* ↑ «Cuatresia — The Plant List». [Consulta: 31 desembre 2019].
# Estadi Olímpic Universitari

L'Estadi Olímpic Universitari, en castellà: Estadio Olímpico Universitario, és un estadi multiús pertanyent a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic, el segon més gran de Mèxic després de l'Estadi Asteca, situat a Ciutat de Mèxic i construït el 1952. Amb una capacitat actual de 68.954 espectadors fou utilitzat durant els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968.

## Història

Es va col·locar la primera pedra del recinte esportiu el 7 d'agost de 1950, sent inaugurat el 20 de novembre de 1952 en una cerimònia encapçalada pel president de Mèxic Miguel Alemán Valdés i el rector de la UNAM Luis Garrido Díaz, en ocasió de la inauguració del conjunt arquitectònic de la ciutat universitària de Mèxic. Pocs dies després va ser testimoni del clàssic universitari de futbol americà entre els pumas de la UNAM i els rucs blancs de l'Instituto Politécnico Nacional, del qual va resultar victoriós els pumas amb un marcador de 20-19.

## Arquitectura i Art

L'edifici és obra dels arquitectes Augusto Pérez, Raúl Salines Moro i Jorge Bravo. La idea dels arquitectes va ser la de donar-li a la forma de l'estadi el concepte d'un barret de charro mexicà. L'"Estadi Universitari", nom original del recinte, va ser construït per a la pràctica del futbol americà.
Al costat oriental de l'Estadi Olímpic Universitari, es troba un mural de Diego Rivera, denominat "La Universidad, la familia mexicana, la paz y la juventud deportista" (en català: "La Universitat, la família mexicana, la pau i la joventut esportista"). En la construcció d'aquest relleu en pedres de colors naturals es mostra l'escut universitari. Sota les ales del còndor esteses Rivera va col·locar tres figures que representen a la família: el pare i la mare lliurant el colom de la pau al seu fill. En els extrems es troben dues figures gegantesques que corresponen a uns atletes, un home i una dona, que encenen la torxa del foc olímpic. Una enorme serp, la imatge simbòlica del déu prehispànic Quetzalcóatl, complementa la composició a la part inferior.
Diego Rivera tenia pensat cobrir tota la part exterior de l'estadi amb dissenys semblants a aquest, però la mort de l'artista ho va impedir.
La forma asimètrica de les grades de l'estadi -amb el costat ponent més desenvolupada- accentua el final de la composició del projecte en conjunt de la ciutat universitària, que remata així el seu eix principal.

## Esdeveniments realitzats

El 1968 fou escollit com a seu principal dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1968, realitzant-se posteriorment entre els seus murs la Copa del Món de Futbol de 1986. Així mateix s'hi ha celebrat els Jocs Panamericans de les edicions de 1955 i 1975, els Jocs Centroamericans i del Carib de 1954 i 1991 i la Universiada el 1979.

## Inscripció al Patrimoni de la Humanitat

Com a part integrant del Primer Circuit Universitari de la Ciutat Universitària de la UNAM, el 28 de juny de 2007 va ser inscrita per la UNESCO en la llista de llocs que són Patrimoni Cultural de la Humanitat.

## Referències

* ↑ «Estadio Olímpico Universitario - Localidades» (en castellà). UNAM. [Consulta: 18 desembre 2015].
* ↑ 1968 Summer Olympics official report. Volume 2. Part 1. p. 76.
# Cronicó de Sant Cugat

El Cronicó de Sant Cugat és un cronicó de la sèrie de Cronicons Barcinonenses, escrits en la seva majoria en llatí, que començaren a ser redactats entre el 1149 i el 1153 a l'empara de les gestes militars de Ramon Berenguer IV de Barcelona, Príncep d'Aragó i Comte de Barcelona. Aquest comprèn el període del 1082 al 1182 i fou ampliat amb informació dels Cronicons Rivipullensis vers la fi del segle xii, complementat amb anotacions que arriben al començament del segle xiii.

## Edicions

Fou editat per primera volta el 1962 per Miquel Coll i Alentorn

## Bibliografia

* «Cronicó de Sant Cugat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Cronicons Barcinonenses
* Miquel Coll i Alentorn
# Bangor City Football Club

El Bangor City Football Club (en gal·lès Clwb Pêl-droed Dinas Bangor) és un club de futbol gal·lès, de la ciutat de Bangor, al comtat de Gwynedd.

## Història

Va ser fundat el 1876 amb el nom de Bangor FC. Juga a la lliga del país des de la seva creació el 1992. També disputà la primera edició de la Copa gal·lesa i fou membre fundador de la North Wales Coast League, la Welsh National League, la North Wales Combination, la Welsh League (nord), la Northern Premier League, l'Alliance Premier League i la Lliga gal·lesa de futbol.
El color tradicionals del club era el blau reial per tot l'uniforme, però amb el pas del temps es van incloure el groc i l'escarlata.
El club ha jugat a diversos estadis. Des de la seva fundació fins al 1919 jugava a Maes-y-Dref. Aleshores es traslladà al camp de Bangor Cricket Club, Farrar Road, on jugà fins al 27 de desembre del 2011. El seu actual estadi és Nantporth. El primer partit es disputà el 24 de gener de 2012, amb el resultat de 6-1 enfront Caernarfon Wanderers.

## Palmarès

* Lliga gal·lesa de futbol:
** 1993-94, 1994-95, 2010-11
* Northern Premier League:
** 1981-82
* North Wales Coast League:
** 1895-96, 1899-00, 1900-01, 1903-04, 1919-20
* Copa gal·lesa de futbol:
** 1889, 1896, 1962, 1998, 2000, 2008, 2009, 2010
* Northern Premier League Challenge Cup:
** 1969
* Northern Premier League President's Cup:
** 1989
* Northern Premier League Shield:
** 1987
* North Wales Coast Challenge Cup:
** 1927, 1936, 1937, 1938, 1947, 1951, 1958, 1965, 1968, 1993, 1999, 2005, 2012
* North Wales Coast Amateur Cup:
** 1895, 1896, 1898, 1899, 1901, 1903, 1905, 1906, 1912
* North West Wales Challenge Cup:
** 1886

## Referències

* 1 2 «BCFC Early History». The Independent Bangor City Historical Website. Arxivat de l'original el 4 de juny 2011. [Consulta: 5 març 2011].

## Bibliografia

* Davies, Gareth M. A Coast of soccer memories 1894-1994: the centenary book of the North Wales Coast Football Association. Gareth M Davies, 1994. ISBN 0-9524950-0-7.
* Garland, Ian. The History of the Welsh Cup 1877-1993. Bridge Books, 1993. ISBN 1-872424-37-6.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Pàgina a facebook