OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Camuflatge actiu

El camuflatge actiu o camuflatge adaptatiu és el tipus de camuflatge que s'adapta, sovint ràpidament, als voltants d'un cos tal com un animal o un vehicle militar. En teoria, el camuflatge actiu podria ser capaç d'ocultar perfectament l'objecte de la detecció visual.
El camuflatge actiu és utilitzat per diversos grups animals, incloent-hi els rèptils a la superfície, i els cefalòpodes, mol·luscs i pleuronectiformes a l'aigua. Els animals aconsegueixen el camuflatge actiu mitjançant tant el canvi de color com mitjançant la contrail·luminació.

## Referències

* ↑ «Samarretes fluorescents i productores d'electricitat». Ara.cat.
* ↑ Kent W. McKee and David W. Tack. «Active Camouflage For Infantry Headwear Applications» p. iii. HumanSystems, 2007. Arxivat de l'original el 2019-08-14. [Consulta: 21 maig 2014].

## Vegeu també

* Capa d'invisibilitat
* Llista de mètodes de camuflatge
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1997

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1997 es va celebrar a Perth (Austràlia) entre el 27 i el 31 d'agost de 1997 sota l'organització de la Unió Ciclista Internacional (UCI) i l'Organització Australiana de Ciclisme.
Les competicions es van celebrar al velòdrom Speed Dome. En total es va competir en 12 disciplines, 8 de masculines i 4 de femenines.

## Resultats
### Masculí

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Florian Rousseau França | Jens Fiedler Alemanya | Darryn Hill Austràlia |
| Velocitat per equips | França Vincent le Quellec Florian Rousseau Arnaud Tournant | Alemanya Sören Lausberg Jan van Eijden Eyk Pokorny | Austràlia Danny Day Shane Kelly Sean Eadie |
| Persecució individual | Phillippe Ermenault França | Aleksei Màrkov Rússia | Andrea Collinelli Itàlia |
| Persecució per equips | Itàlia Andrea Collinelli Adler Capelli Cristiano Citton Mario Benetton | Ucraïna Alexander Fedenko Alexander Simonenko Sergei Matveyev Alexander Klimenko | França Phillippe Ermenault Jérôme Neuville Carlos Dacruz Franck Perque |
| Quilòmetre contrarellotge | Shane Kelly Austràlia | Sören Lausberg Alemanya | Stefan Nimke Alemanya |
| Cursa per punts 40 km | Silvio Martinello Itàlia | Bruno Risi Suïssa | Joan Llaneras Rosselló Espanya |
| Keirin | Frédéric Magne França | Jean Pierre van Zyl Sud-àfrica | Marty Nothstein Estats Units |
| Madison 50 km | Miquel Alzamora Riera Joan Llaneras Rosselló Espanya | Silvio Martinello Marco Villa Itàlia | Gabriel Curuchet Juan Esteban Curuchet Argentina |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Félicia Ballanger França | Michelle Ferris Austràlia | Oxana Grishina Rússia |
| Persecució individual | Judith Arndt Alemanya | Natalia Karimova Rússia | Yvonne McGregor Regne Unit |
| 500 metres contrarellotge | Félicia Ballanger França | Michelle Ferris Austràlia | Magali Faure França |
| Cursa per punts 25 km | Natalia Karimova Rússia | Dori Ruano Sanchón Espanya | Belem Guerrero Mèxic |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 6 | | 2 | 8 |
| 2 | Itàlia | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 3 | Alemanya | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 4 | Austràlia | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 5 | Rússia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 6 | Espanya | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 7 | Sud-àfrica | | 1 | | 1 |
| 7 | Suïssa | | 1 | | 1 |
| 7 | Ucraïna | | 1 | | 1 |
| 10 | Argentina | | | 1 | 1 |
| 10 | Estats Units | | | 1 | 1 |
| 10 | Mèxic | | | 1 | 1 |
| 10 | Regne Unit | | | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats de 1997 a cyclingnews.com
# Campionats del món de ciclocròs de 1981

Els Campionats del món de ciclocròs de 1981 foren la 32a edició dels mundials de la modalitat de ciclocròs i es disputaren el 21 i 22 de febrer de 1981 a Tolosa, Guipúscoa, País Basc. Foren tres les proves disputades.

## Resultats

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Cursa elit | Hennie Stamsnijder | Roland Liboton | Albert Zweifel |
| Cursa amateur | Miloš Fišera | Grzegorz Jaroszewski | Paul De Brauwer |
| Cursa júnior | Rigobert Matt | Miloslav Kvasnička | Konrad Morf |

## Classificacions
### Classificació de la prova elit

| Pos. | Ciclista | País | Temps |
| | Hennie Stamsnijder | Països Baixos | 1 h 01 min 53 s |
| | Roland Liboton | Bèlgica | + 0:32 |
| | Albert Zweifel | Suïssa | + 0:32 |
| 4 | Peter Frischknecht | Suïssa | + 0:34 |
| 5 | Klaus-Peter Thaler | RFA | + 1:48 |
| 6 | Robert Vermeire | Bèlgica | + 2:23 |
| 7 | Erwin Lienhard | Suïssa | + 2:38 |
| 8 | Gilles Blaser | Suïssa | + 3:11 |
| 9 | Cees van der Wereld | Països Baixos | + 3:28 |
| 10 | Dieter Uebing | RFA | + 4:40 |

### Classificació de la prova amateur

| Pos. | Cycliste | Pays | Temps |
| | Miloš Fišera | Txecoslovàquia | 53 min 34 s |
| | Grzegorz Jaroszewski | Polònia | + 0:00 |
| | Paul De Brauwer | Bèlgica | + 0:00 |
| 4 | Reimund Dietzen | RFA | + 0:20 |
| 5 | Vito Di Tano | Itàlia | + 0:26 |
| 6 | Andrzej Mąkowski | Polònia | + 0:51 |
| 7 | Ueli Müller | Suïssa | + 1:00 |
| 8 | Sepp Küriger | Bèlgica | + 1:00 |
| 9 | Franco Vagneur | Itàlia | + 1:11 |
| 10 | Jean-Yves Plaisance | França | + 1:11 |

### Classificació de la prova júnior

| Pos. | Cycliste | Pays | Temps |
| | Rigobert Matt | RDA | 41 min 20 s |
| | Miloslav Kvasnička | Txecoslovàquia | + 0:30 |
| | Konrad Morf | Suïssa | + 0:54 |
| 4 | Jan Szajwaj | Polònia | + 1:29 |
| 5 | Hansruedi Büchi | Suïssa | + 1:34 |
| 6 | Jaromír Fišer | Txecoslovàquia | + 1:56 |
| 7 | Andreas Büsser | Suïssa | + 2:00 |
| 8 | Hans-Peter Kürzi | Suïssa | + 2:12 |
| 9 | Angelo Tosi | Itàlia | + 2:16 |
| 10 | Erwin Nijboer | Països Baixos | + 2:22 |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Txecoslovàquia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 | RDA | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | Països Baixos | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Bèlgica | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Polònia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Suïssa | 0 | 0 | 2 | 2 |

## Referències

* Web de l'UCI
* Resultats a les-sports.info
# Camí dels Morts

El Camí dels Morts és un camí del terme de Reus a la comarca catalana del Baix Camp.
És un dels camins més llargs del terme. Arrenca del Camí Vell de Riudoms, sota el Mas del Ferrater, tot i que hi ha qui diu que ve d'Escornalbou, vorejant Riudecanyes, Montbrió i Riudoms, i passant al costat del Mas d'en Gil, ja a Vila-seca, arribava a Tarragona. Passa a tocar de l'Ermita de Misericòrdia, travessa la carretera de Cambrils vora el Mas de Montagut, creua el camí de la Pedra Estela, passa per sota dels barris de Juroca i Muixí, i quan és vora el mas del Freixa, sota el Barri Montserrat travessa el Barranc de l'Escorial i el Camí del Mas de les Monges. Més avall fa la divisòria amb el terme de Vila-seca, travessa la carretera de Salou i arriba fins a la via del tren de Tarragona. Entra al terme de Vila-seca per la urbanització la Plana, creua el Camí del Castell, en direcció est-sud-est i torna a entrar al terme de Reus. Passa a la vora del Mas del Larrard Nou i va fins al Mas del Plana, on enllaça amb el Camí de Bellissens, ara convertit en carretera, que passa per terres de Quart i de la Vinadera i arriba fins al Mas de Miret ja al terme de Vila-seca. Segons Amigó, devia entroncar amb l'antic camí reial de Barcelona a València.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 379. ISBN 8486387655.
# Cantó de Garges-lès-Gonesse

El cantó de Garges-lès-Gonesse és un cantó francès del departament de la Val-d'Oise, situat al districte de Sarcelles. Creat amb la reorganització cantonal del 2015.

## Municipis

* Arnouville
* Garges-lès-Gonesse

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-168 du 17 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département du Val-d'Oise
# Can Catasús

Can Catasús o casa Catasús és un edifici a la ciutat-jardí de Terramar, zona residencial formada per habitatges unifamiliars, aïllats envoltats de jardins, al municipi de Sitges (Garraf) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'un edifici de planta baixa i pis amb piscina exterior de 5x10 metres.
La distribució interna d'espais és molt senzilla i totes les dependències tenen accés i ventilació independents. Les obertures es disposen en funció dels espais interns a què corresponen; així, a les zones d'estar, gran part dels murs són substituïts per superfícies de vidre, comunicades amb el jardí i protegides per persianes correteres. La coberta, plana, contribueix a l'efecte d'horitzontalitat que predomina a la construcció. El propietari del terreny, Francesc Catasús va presentar el 5-11-1956 a l'Ajuntament de Sitges la sol·licitud de permís d'obres per a la construcció de l'edifici permís que li fou concedit tres dies després. L'encarregat de dur a terme l'obra fou l'arquitecte Josep Antoni Coderch i de Sentmenat, amb la col·laboració de l'aparellador Evaldo Martin Garzaran. L'edifici responia a la voluntat d'aconseguir una obra unitària, que prengués en consideració tant l'espai-jardí que envolta la construcció, com a aquesta i la seva decoració interior. El pressupost total de l'obra no superà les 450.000 pessetes. Ha experimentat diverses modificacions.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Catasús». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Capella de la Pairalia de la Riba de Bianya

La Capella de la Pairalia de la Riba de Bianya és una obra de la Vall de Bianya (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'interior està emblanquinat i no conserva res de remarcable.

## Història

Un dels primers descendents que van iniciar les obres de reforma de l'antiga casa va ser Eusebi Burch (1884) que va procedir a l'ampliació pel costat nord. Posteriorment es va encarregar a l'arquitecte Simó Cordomí la realització d'un projecte de reforma, de característiques neogòtiques, que no va portar a terme en la seva totalitat, ja que els propietaris només el tingueren en compte en la part corresponent a la capella particular. Entre els anys 1965 i 1967 es va procedir a la seva restauració i s'hi col·locaren als finestrals vidrieres amb imatges del santoral vinculades amb el món animal, farmacèutic i veterinari. Amb anterioritat als projectes de remodelació que a principis de segle va fer Rafael Masó, un altre arquitecte barceloní va projectar la capella familiar vers el 1890. Amb les obres de remodelació de la casa pairal que va portar a terme en Francesc Vayreda i Bofill es va procedir a la restauració de la capella, deixant-la en l'actual estat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Capella de la Pairalia de la Riba de Bianya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2016].
# Can Roure (Llagostera)

Can Roure és un jaciment arqueològic situat als camps al sud-oest del Restaurant Can Roure, molt a prop dels de Can Nadal i Can Font, situats en la zona de pas de la plana de Llagostera i la Costa Brava pel corredor del Ridaura. Fou descobert i prospectat per Néstor Sánchez.

## Troballes

Se n'han recollit molt poques peces, de les quals destaquen dos raspadors carenats. Aquests podrien atribuir-se a la fase cultural Aurinyacià del Paleolític superior. Les dispersions de materials són possibles donada la distància amb altres jaciments del municipi.

## Referències

* ↑ «Els jaciments arqueològics de Llagostera». Crònica, 11, 1994, pàg. 13 [Consulta: 17 agost 2023].

## Bibliografia

* "Les comarques Gironines: Del Paleolític als Visigots". Pere Cantón Playà. Diputació de Girona, Associació Arqueològica de Girona. 2001.

## Vegeu també

* Prehistòria a Catalunya
# Vikrama Bahu

«Vikrama Bahu» té aquests significats:
* Vikramabahu I, rei de Polannaruwa, dinastia de Vijayabahu, 1111-1132
* Vikramabahu II, rei de Polannaruwa, dinastia de Vijayabahu, 1196
* Vikramabahu III, rei de Gampola, dinastia de Siri Sanga Bo, 1357-1374
* Vikramabahu de Ruhunu (abans de ser rei es deia Kassapa), rei de Ruhunu, 1037-1049
# Hyphessobrycon weitzmanorum

Hyphessobrycon weitzmanorum és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Binària d'alta massa emissora de raigs X

Les binàries de raigs X d'alta massa són un tipus de binàries de raigs X que es componen d'una estrella de la seqüència principal de massa molt més gran que la del Sol, normalment una estrella Be o una supergegant blava, i una altra que és un objecte compacte, ja sigui un forat negre o un estel de neutrons. En aquest tipus de binària de raigs X l'acreció de matèria es realitza mitjançant vent. El vent estel·lar de l'estrella primària és capturat per l'estrella secundària, i, quan aquest cau en l'objecte, produeix raigs X. Un dels més famosos sistemes d'aquest tipus és Cygnus X-1 ; en ell es va descobrir el primer forat negre estel·lar.

## Vegeu també

* Binària de raigs X
* Binària de baixa massa emissora de raigs X
# Bjarni Sigurðsson

Bjarni Sigurðsson (Islàndia, 16 d'octubre de 1960) és un exfutbolista islandès de la dècada de 1980.
Fou 41 cops internacional amb la selecció islandesa.
Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de Keflavik ÍF, ÍA Akranes, SK Brann i Valur Reykjavík.

## Referències

* ↑ Einarsson, Magnús Már. «Bjarni Sigurðsson ráðinn markmannsþjálfari landsliðsins» (en icelandic). fótbolti.net, 12-11-2007. [Consulta: 16 maig 2011].
* ↑ «Íþróttamenn Akraness» (en icelandic). Akranes: Íþróttabandalag Akraness. Arxivat de l'original el 24 de juny 2021. [Consulta: 16 maig 2011].
* ↑ «Bjarni Sigurðsson». National-Football-Teams.com. [Consulta: 16 maig 2011].
* ↑ «KNATTSPYRNA Bjarni Sigurðsson fékk á sig níu mörk en lék samt mjög vel!» (en icelandic). Morgunblaðið, 23-09-1994. [Consulta: 16 maig 2011].
# Bershka

Bershka és una empresa amb seu social a Arteixo que forma part del grup Inditex dedicada a la moda presta juvenil en el camp del tèxtil des de l'abril de 1988. La cadena de botigues pertany al grup espanyol Inditex, fundat per l'empresari Amancio Ortega.
Bershka va obrir el seu primer comerç a l'abril de 1998 i, fins al 2018 la seva seu es trobava al municipi barcelonès de Tordera, però finalment ha sigut traslladada a Arteijo (Galícia).
Bershka ofereix una àmplia gamma de roba i en menor mesura en calçat i accessoris. L'empresa comptava amb 100 establiments després d'un mes de la seva creació i, aquesta xifra ascendia fins a més de 638, 10 anys més tard.
L'empresa té presència en 42 països i les seves vendes representen un 10% dels ingressos de tot el grup empresarial. Les seves més de 638 botigues que es troben repartides en més de 70 països com Aràbia Saudita, Armènia, Bèlgica, Xipre, Colòmbia, Croàcia, Egipte, El Salvador, Emirats Àrabs Units, Espanya, Estònia, França, Grècia, Guatemala, Irlanda, Itàlia, Jordània, Kuwait, Letònia, Líban, Lituània, Malta, Mèxic, Països Baixos, Polònia, Portugal, Qatar, Regne Unit, Romania, República Txeca, Rússia, Sèrbia, Suïssa, Turquia i Veneçuela.

## Controvèrsia

Com empresa del Grup Inditex, la imatge de la marca ha sigut afectada per les denúncies per la utilització de mà d'obrà infantil en països del tercer món o en vies de desenvolupament i diversos abusos laborals en la cadena de producció.

## Vegeu també

* Friday's Project

## Referències

* ↑ i+Diseño. Revista científico-académica internacional de Innovación, Investigación y Desarrollo en Diseño, 13, 24-04-2018. DOI: 10.24310/idiseno.2018.v13i0. ISSN: 1889-433X.
* ↑ El papel de las organizaciones de promoción del comercio. United Nations, 2010-10-10, p. 35–41. ISBN 9789213614808.
* ↑ CONSIDERACIONES FINALES. El Colegio de México, p. 102–110. ISBN 9786076283080.
* ↑ Lambea «I encuentro de reflexión sobre el patrimonio musical histórico Universitat Autónoma de Barcelona: Barcelona, 15 de junio de 1999». Revista de Musicología, 22, 1, 1999, pàg. 290. DOI: 10.2307/20797587. ISSN: 0210-1459.
* ↑ «INDITEX - Nombre de botigues al món». Arxivat de l'original el 19 de gener 2013. [Consulta: 3 gener 2010].

## Enllaços externs

* «Bershka - La companyia» (en anglès). Arxivat de l'original el 2010-01-02. [Consulta: 2 gener 2010].
* «Bershka catalogo» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-06-07. [Consulta: 16 juny 2012].
# Bersillies

Bersillies és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 263 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 148 | 173 | 193 | 246 | 272 | 275 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marie-Paule Rousselle | |
# Bermont (Territori de Belfort)

Bermont és un municipi francès, es troba al departament del Territori de Belfort i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2004 tenia 283 habitants.

## Geografia

El poble se situa sobre un altiplà a l'eix de comunicació Montbéliard-Belfort, a 7 kilòmetres d'aquesta última.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2004 |
| 110 | 123 | 174 | 226 | 234 | 280 | 283 |
# Bonsol

Bonsol (a voltes escrit Bon Sol i també anomenat el Bonsol) ['bɔn'sɔl] és una urbanització del poble de Monnars, al municipi de Tarragona. L'any 2022 comptava amb 55 habitants. Se situa entre les urbanitzacions de Llevantina i Florimar, separat del nucli històric de Monnars per la partida de los Prats. S'estén al voltant del carrer principal, que duu el nom de la urbanització.

## Referències

* ↑ «Bonsol | enciclopedia.cat». [Consulta: 2 octubre 2023].
* ↑ «Tarragona | enciclopedia.cat». [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «Idescat. Codis territorials i d'entitats. Municipis. 431482 Tarragona». [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «Idescat. Territori. Cerca de població: «bonsol»». [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «ICGC - Vissir3». [Consulta: 2 octubre 2023].
# Borna Ćorić

Borna Ćorić (Zagreb, 14 de novembre de 1996) és un tennista professional croat. Va abastar el dotzè lloc del rànquing ATP a finals de 2018. Ha guanyat dos títols individuals i va guanyar la Copa Davis en l'edició de 2018 amb l'equip croat.

## Palmarès
### Individual: 9 (3−6)

* Llegenda
* Grand Slams (0−0)
* ATP Finals (0−0)
* ATP World Tour Masters 1000 (1−1)
* ATP World Tour 500 (1−1)
* ATP World Tour 250 (1−4)
* Títols per superfície
* Dura (1−5)
* Gespa (1−0)
* Terra batuda (1−1)
| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Oponent | Marcador |
| Finalista | 1. | 10 de gener de 2016 | Chennai, Índia | Dura | Stan Wawrinka | 3−6, 5−7 |
| Finalista | 2. | 10 d'abril de 2016 | Marràqueix, Marroc | Terra batuda | Federico Delbonis | 2−6, 4−6 |
| Guanyador | 1. | 16 d'abril de 2017 | Marràqueix | Terra batuda | Philipp Kohlschreiber | 5−7, 7−6(3), 7−5 |
| Guanyador | 2. | 24 de juny de 2018 | Halle, Alemanya | Gespa | Roger Federer | 7−6(6), 3−6, 6−2 |
| Finalista | 3. | 14 d'octubre de 2018 | Xangai, Xina | Dura | Novak Đoković | 3−6, 4−6 |
| Finalista | 4. | 23 de setembre de 2019 | Sant Petersburg, Rússia | Dura (i) | Daniïl Medvédev | 3−6, 1−6 |
| Finalista | 5. | 18 d'octubre de 2020 | Sant Petersburg, Rússia | Dura (i) | Andrei Rubliov | 6−7(5), 4−6 |
| Guanyador | 3. | 21 d'agost de 2022 | Cincinnati, Estats Units | Dura | Stéfanos Tsitsipàs | 7−6(0), 6−2 |
| Finalista | 6. | 4 de febrer de 2024 | Montpeller, França | Dura (i) | Alexander Bublik | 7−5, 2−6, 3−6 |

### Equips: 2 (2−0)

| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Equip | Oponents | Marcador |
| Guanyador | 1. | 23 − 25 d'octubre de 2018 | Copa Davis, Lilla, França | Terra batuda (i) | Marin Čilić Ivan Dodig Mate Pavić Franko Škugor | Jérémy Chardy Pierre-Hugues Herbert Nicolas Mahut Lucas Pouille Jo-Wilfried Tsonga | 3−1 |
| Guanyador | 2. | 23 de juliol de 2023 | Copa Hopman, Niça, França | Terra batuda | Donna Vekić | Céline Naef Leandro Riedi | 2−0 |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | Títols | V − D |
| Open d'Austràlia | A | 1R | 1R | 1R | 1R | 4R | 1R | 2R | A | 1R | 1R | 0 / 9 | 4 – 9 |
| Roland Garros | A | 3R | 3R | 2R | 3R | 3R | 1R | A | 2R | 3R | | 0 / 8 | 11 – 8 |
| Wimbledon | Q | 2R | 1R | 1R | 1R | A | NC | A | | 1R | | 0 / 5 | 1 – 5 |
| US Open | 2R | 1R | 1R | 3R | 4R | 2R | QF | A | 2R | 1R | | 0 / 9 | 12 – 9 |
| Jocs Olímpics | NC | NC | 1R | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | A | NC | NC | | 0 / 1 | 0 – 1 |
| Total Victòries−Derrotes | 7−6 | 26−28 | 22−24 | 24−26 | 40−20 | 27−22 | 16−12 | 6−3 | | | | 169 – 145 | 169 – 145 |
| Rànquing a final d'any | 102 | 44 | 48 | 48 | 12 | 28 | 24 | 73 | | | | | |
| Llegenda: G: Guanyador; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; ||||||||||||||

## Referències

* ↑ «Tennistes -Borna Ćorić-». [Consulta: 2 maig 2014].

## Enllaços externs

* Borna Ćorić a l'ATP (anglès)
* Borna Ćorić a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Borna Ćorić a la Copa Davis (anglès)
# Bodhi

Bodhi és un terme en pali i en sànscrit que tradicionalment s'ha traduït com 'il·luminació'. La paraula buda fa referència a aquell que ha aconseguit el bodhi, que també es pot traduir més literalment com 'despertar'.
Tot i que el seu ús més comú en el context del budisme el bodhi també és un terme tècnic amb diversos usos en altres religions índies. És un nom abstracte que prové de l'arrel verbal budh (despertar, estar alerta, saber, adonar-se, comprendre) corresponent als verbs bujjhati (en pali) i bodhati o budhiate (en sànscrit).
En el budisme primigeni bodhi era sinònim del concepte de nirvana, emprant només algunes metàfores diferents per descriure l'experiència que implicava l'extinció de raga (cobdícia), dosa (odi) i moha (engany).
En l'escola mahayana, tanmateix, l'estatus de nirvana es devalua en algunes escriptures, arribant a referir-se només a l'extinció de la cobdícia i de l'odi, el que implica que l'engany està present en aquell que arriba al nirvana i és necessari obtenir el bodhi per erradicar-lo.
Per tant, d'acord amb el budisme mahayana, l'arhat és aquella persona que ha obtingut només nirvana, tot i que encara està subjecte a l'engany, mentre que el bodhisattva no només arriba al nirvana, sinó també el total alliberament de l'engany; així obté la il·luminació i arriba a ser un buda. En el budisme theravada, bodhi i nirvana tenen el mateix significat, el d'estar lliure de la cobdícia, de l'odi i de l'engany.