OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moisès Ferrando

Moisès Ferrando (Reus, 1892) és un pedagog català.
Havia fet la carrera de mestre a l'Escola Normal de Tarragona i va exercir a diversos pobles del Camp de Tarragona. Encara jove, marxà a l'Argentina, on fundà algunes escoles particulars que dirigí. Defensà en aquell país, a través de diversos fullets, un catolicisme integrista polemitzant amb les postures crítiques a la religió catòlica. Retornà a Reus i el 1922 on va fundar la revista El Amigo (1922-1924), de caràcter catòlic conservador dirigida a la joventut. El 1936 va tornar a embarcar cap a l'Argentina, on va morir en data desconeguda.

## Referències

* ↑ «El Amigo». [Consulta: 8-II-2014].
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 248.
# Molí de Sorribes

El Molí de Sorribes és una obra de Gósol (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Molí situat al marge esquerre del riu Aigua de Valls, afluent del riu Cardener. Només es conserven dues rodes i el rec de l'antic molí. Es tracta d'una construcció senzilla de planta rectangular i coberta a dues aigües.
Del molí fariner de Sorribes en queda ben poca cosa, ja que part de l'estructura del casal fou aprofitada per aixoplugar un petit generador d'electricitat que abasteix Sorribes. En el curs de les obres es netejà l'entorn de la runa del vell casal i la vegetació cobrí la seva planta. Prop de la petita construcció esmentada, totalment refeta els anys setanta del segle xx, encara s'hi conserven dues moles, una del segle xviii i l'altre de menors dimensions, probablement d'origen medieval.

## Història

Tot i que manquen les notícies documentals sobre l'existència del molí, el testimoni i la presència de les moles confirma l'existència d'un molí fariner en aquest lloc, molt probablement d'orígens medievals.
Va funcionar fins al segle xix i era propietat de la família Perramon de Sorribes, que al mateix segle va desmuntar el molí tot traslladant els elements moliners cap al veí -i també de la seva propietat- molí de la Farga. Al 1929, al lloc on es trobava l'antic molí s'hi construí un edifici de pedra per encabir una minicentral hidroelèctrica comunitària per a l'abastiment elèctric del veïnat de Sorribes, que restà en funcionament fins al 1974, any en què es connectà a la xarxa elèctrica. Des d'aquell moment, el molí ha estat en desús.

## Referències

* 1 2 3 4 «Molí de Sorribes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Molí de Sarsanedes

El Molí de Sarsanedes és una obra d'Osor (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'una instal·lació que, al 1910, va produir electricitat per primera vegada a Osor.

## Descripció

És un conjunt d'edificis d'una planta formats per dos cossos coberts a doble vessant a laterals i alguns adossats. La construcció és feta de maçoneria, pedra desbastada i rajola. Les obertures són rectangulars i emmarcades de rajola.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de Sarsanedes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Moments estel·lars de la humanitat

Moments estel·lars de la humanitat (Sternstunden der Menschheit en l'alemany original) és un llibre de passatges d'història novel·lats escrita l'any 1927 per Stefan Zweig (Viena, 1881 - Petrópolis, 1942).

## Composició

Es compon dels següents relats històrics, precedits per un pròleg de l'autor:
* Ciceró. 15 de març de l'any 44 abans de Crist.
* La conquesta de Bizanci. 29 de maig de 1453.
* Fugida cap a la immortalitat: El descobriment de l'oceà Pacífic. 25 de setembre de 1513.
* La resurrecció de Georg Friedrich Händel. 21 d'agost de 1741.
* El geni d'una nit: La Marsellesa. 25 d'abril de 1792.
* El minut universal de Waterloo: Napoleó. 18 de juny de 1815.
* L'elegia de Marienbad: Goethe entre Karlsbad i Weimar. 5 de setembre de 1823.
* El descobriment d'El Dorado. Gener de 1848.
* Moment heroic: Dostoievski, Sant Petersburg, plaça Semenovsk. 22 de desembre de 1849.
* La primera paraula a través de l'oceà: Cyrus W. Field. 28 de juliol de 1858.
* La fugida cap a Déu. Finals d'octubre de 1910.
* La lluita pel pol sud: El capità Scott, 90 graus de latitud. 19 de gener de 1912.
* El tren segellat: Lenin. 9 d'abril de 1917.
* Wilson fracassa. 15 d'abril de 1919.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Quaderns Crema. Moments estel·lars de la humanitat

## Referències

* ↑ "Stefan Zweig." The Columbia Encyclopedia, Sixth Edition. 2008. Encyclopedia.com. 21 Nov. 2010 <http://www.encyclopedia.com>.
# Mnasicles

Mnasicles (Μνασικλῆς) fou un oficial cretenc cap de mercenaris.
Es va unir a Timbró d'Esparta en la seva expedició contra Cirene, però aviat el va abandonar i es va passar al servei de Cirene que el van nomenar el seu general, i li van encarregar dirigir la guerra contra el mateix Timbró (Diodor de Sicília, 18.20, 21-Z1).

## Referències

* Mnasicles a Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Mnemòsine

* Per a altres significats, vegeu «(57) Mnemosyne».
Mnemòsine (grec antic Μνημοσύνη), en la mitologia grega, era la deessa de la memòria. Filla d'Urà (el cel) i de Gaia o Gea (la Terra), i pertany al grup de les Titànides. De la seva unió amb Zeus, a Pièria, durant nou nits, van néixer les nou Muses, que van ser la font d'inspiració dels artistes. Cada musa tenia la seva funció dins dels gèneres artístics:
* Urània (astronomia)
* Polímnia (cant)
* Clio (història)
* Melpòmene (tragèdia)
* Cal·líope (èpica)
* Talia (comèdia)
* Euterpe (música)
* Terpsícore (dansa)
* Èrato (poesia lírica)
A Lebadea, a Beòcia, hi havia una "font de la memòria" (Mnemòsine), al costat de la "font de l'oblit" (Lete) de les aigües de les quals havien de beure els qui anaven a consultar l'oracle de la ciutat.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i llatina. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 371. ISBN 9788496061972.
# Metilzinc

Metilzinc és un compost químic orgànic experimental derivat del zinc que té les següents propietats:
* Líquid incolor transparent i molt mòbil
* Refracta la llum
* Olor molt penetrant
El metilzinc reacciona dírectament amb l'oxigen, clor, iode etc.,formant compostos inestables. Amb aigua, el metilzinc es descompon amb una violència explosiva i amb despreniment de calor i llum, quan es modera aquesta reacció els únics productes de la descomposició són òxid de zinc i hidrur de metil.

## Referències

* Sobre una nova sèrie de compostos orgànics que contenen metalls
# Metin Erksan

Metin Erksan (Çanakkale, 1 de gener de 1929 - Istanbul, 4 d'agost de 2012) fou un director de cinema turc, guanyador de l'Os d'Or, amb la seva pel·lícula Susuz Yaz, el 1964.

## Referències

* ↑ http://www.milliyet.com.tr/unlu-yonetmen-metin-erksan-vefat-etti/gundem/gundemdetay/04.08.2012/1576368/default.htm

## Enllaços externs

* Metin Erksan a Internet Movie Database
# Ministeri de l'Egeu de Grècia

El Ministeri de l'Egeu (en grec: Υπουργείο Αιγαίου) va ser un ministeri del govern de Grècia, fundat l'any 1985 (Llei N º 1558/1985), amb Mitilene com la seva seu, i amb la missió de supervisar el desenvolupament de les llargament descuroses illes de l'Egeu.
El 2007 es va fusionar amb el Ministeri de la Marina Mercant per formar el ministeri de Marina Mercant, l'Egeu i Política Insular. El nou ministeri va mantenir un viceministre amb seu a Mitilene. El ministeri es va dividir el 2009, amb el sector de la Marina Mercant en ésser absorbit pel Ministeri d'Economia, Competitivitat i Navegació i l'antic Ministeri per al departament de l'Egeu fusionat al Ministeri d'Infraestructura, Transport i Comunicacions com la Secretaria General per a l'Egeu i Política de l'illa. Al setembre de 2010, la Secretaria General va ser absorbida pel Ministeri d'Afers Marítims, Illes i Pesca.

## Llista dels Ministres de l'Egeu (1985-2007)

| # | Nom | Entrada | Sortida | Partit |
| 1 | Kosmas Spyriou | 26 de juliol de 1985 | 5 de febrer de 1987 | Moviment Socialista Panhel·lènic |
| 2 | Petros Valvis | 5 de febrer de 1987 | 16 de novembre de 1988 | Moviment Socialista Panhel·lènic |
| 3 | Evangelos Giannopoulos | 16 de novembre de 1988 | 1 de juliol deJuly 1989 | Moviment Socialista Panhel·lènic |
| 4 | Emmanuel Kefalogiannis | 2 de juliol de 1989 | 7 d'octubre de 1989 | Nova democràcia |
| 5 | Antonis Foussas | 12 October 1989 | 11 April 1990 | Nova Democràcia |
| 6 | Giorgios Misailides | 11 d'abril de 1990 | 8 d'agost de 1992 | Nova democràcia |
| 7 | Konstantinos Mitsotakis | 8 d'agost de 1991 | 13 d'octubre de 1993 | Nova democràcia |
| 8 | Kostas Skandalidis | 13 d'octubre de 1993 | 7 de juliol de 1994 | Moviment Socialista Panhel·lènic |
| 9 | Andonios Kotsakas | 7 de juliol de 1994 | 24 de setembre de 1996 | Moviment Socialista Panhel·lènic |
| 10 | Elisavet Papazoi | 24 de setembre de 1996 | 19 de febrer de 1999 | Moviment Socialista Panhel·lènic |
| 11 | Stavros Benos | 19 de febrer de 1999 | 13 d'abril de 2000 | Moviment Socialista Panhel·lènic |
| 12 | Nikolaos Sifounakis | 13 d'abril de 2000 | 10 de març de 2004 | Moviment Socialista Panhel·lènic |
| 13 | Aristotelis Pavlidis | 10 de març de 2004 | 19 de setembre de 2007 | Nova democràcia |

## Llista dels Ministres de la Marina Mercant, l'Egeu i Política Insular (2007-2009)

| Nom | Entrada | Sortida | Partit | Notes |
| Georgios Voulgarakis | 19 de setembre de 2007 | 12 de setembre de 2008 | Nova democràcia | |
| Anastasios Papaligouras | 12 de setembre de 2008 | 7 d'octubre de 2009 | Nova democràcia | |

## Vegeu també

* Govern de Grècia
# Cebaïta-(Nd)

La cebaïta-(Nd) és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom de dos dels seus elements principals que la componen: CEri i BAri, i de l'element de terres rares dominant, el neodimi.

## Característiques

La cebaïta-(Nd) és un carbonat de fórmula química Ba₃(Nd,Ce)₂(CO₃)₅F₂. Es tracta d'una espècie mineral publicada sense la'provació de l'Associació Mineralògica Internacional. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4,5 i 5. Va ser descoberta a la mina est, al dipòsit de Bayan Obo, a la prefectura de Baotou (Mongòlia Interior, Xina), l'únic indret on ha estat trobada.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cebaïta-(Nd) pertany a «05.BD: Carbonats amb anions addicionals, sense H₂O, amb elements de terres rares (REE)» juntament amb els següents minerals: cordilita-(Ce), lukechangita-(Ce), zhonghuacerita-(Ce), kukharenkoïta-(Ce), kukharenkoïta-(La), cebaïta-(Ce), arisita-(Ce), arisita-(La), bastnäsita-(Ce), bastnäsita-(La), bastnäsita-(Y), hidroxilbastnäsita-(Ce), hidroxilbastnäsita-(Nd), hidroxilbastnäsita-(La), parisita-(Ce), parisita-(Nd), röntgenita-(Ce), sinquisita-(Ce), sinquisita-(Nd), sinquisita-(Y), thorbastnäsita, bastnäsita-(Nd), horvathita-(Y), qaqarssukita-(Ce) i huanghoïta-(Ce).

## Referències

* ↑ «Cebaite-(Nd)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 maig 2016].
# Districte de Sierre

El Districte de Sierre (en alemany: Bezirk Siders) a Suïssa, és un dels 14 districtes del cantó de Valais, situat a la part centre-occidental del cantó, ocupa una superfície de 421,7 km² i té una població de 46760 habitants.
La capital del districte és Sierre i està compost per 15 municipis:
* 3961 - Anniviers
* 3966 - Chalais
* 3971 - Chermignon
* 3965 - Chippis
* 3979 - Grône
* 3977 - Icogne
* 3978 - Lens
* 3972 - Miège
* 3974 - Mollens
* 3963 - Montana
* 3975 - Randogne
* 3960 - Sierre
* 3958 - Saint-Léonard
* 3973 - Venthône
* 3968 - Veyras
Fins a l'1 de gener de 2009 el districte tenia 20 municipis, però per fusió dels municipis de Val d'Anniviers (Ayer, Chandolin, Grimentz, Saint-Jean, Saint-Luc et Vissoie) es va crear el nou municipi d'Anniviers.
En aquest districte hi ha el límit lingüístic anomenat Röstigraben entre el francès i l'alemany, el primer a l'oest i l'altre a l'est d'aquest límit.
# 20ns Japan Record Awards

El 20é Japan Record Awards es va celebrar el 31 de desembre de 1978. En la gala es van reconèixer els mèrits i es premiaren als cantants d'aquell 1978. La gala fou retransmesa per la cadena TBS. Els presentadors van ser Keizō Takahashi, Hiroshi Kume i Tetsuko Kuroyanagi. La seu del concurs va ser el Teatre Imperial, a Chiyoda, Tòquio. Els guanyadors d'aquella edició van ser el duo Pink Lady amb la cançó UFO.

## Guardonats
### Japan Record Awards

* Pink Lady: UFO
** Lletra: Yū Aku
** Música: Shunichi Tokura

### Premi al Millor Vocalista

* Kenji Sawada: LOVE (Dakishimetai)

### Premi al Millor Artista Novell

* Machiko Watanabe: Kamome ga tonda hi

### Premi d'Or (Nominats al Japan Record Awards)

* Naoko Ken: Kamome wa Kamome
* Gorō Noguchi: GOOD LUCK
* Junko Sakurada: Shiawase Shibai
* Hiromi Iwasaki: Cinderella Honeymoon
* Junko Ôhashi: Tasogare My Love
* Aki Yashiro: Kokyō he...
* Hideki Saijō: Blue Sky Blue
* Momoe Yamaguchi: Playback PART 2
* Pink Lady: UFO
* Kenji Sawada: LOVE (Dakishimetai)

### Premi a l'Artista Novell (Nominats al Premi al Millor Artista Novell)

* Mako Ishino: Shitsurenkinenbi
* Muneyuki Satō: Aobashō Koiuta
* Teppei Shibuya: Deep
* Rie Nakahara: Tokyo Lullaby
* Machiko Watanabe: Kamome ga tonda hi
* Masanori Sera & Twist: Hikigane

### Premi Shinpei Nakayama (Premi al Millor Compositor)

* Mayo Shōno: Tonde Istambul
* Rie Nakahara: Tokyo Lullaby
** Música: Kyōhei Tsutsumi

### Premi al Millor Arranjament

* Circus: Mr. Summertime
** Arranjament: Norio Maeda

### Premi Yasho Saijō (Premi al Millor Lletrista)

* Tokiko Katō: Kono Sora wo Tobetara
* Junko Sakurada: Shiawase Shibai
** Lletra: Miyuki Nakajima

### Premi Especial

* Noriko Awaya
* Masato Fujita
* Teichiku Records

### Premi Memorial Masao Koga

* Mori Shinichi
* Hiroshi Itsuki
* Hibari Misora

### Premi 20é Aniversari Japan Record Awards

* Ai George
* Yōichi Sugawara
* Yukari Itō
* Kazuko Matsuo
* Hideo Murata
* Bonny Jacks
* Michiya Mihashi
* Tadashi Yoshida
* Miyuki Ishimoto
* Shizuo Yoshikawa
* Akiko Kikuchi
* Yoshio Tabata
* Susumu Kurihara (Bateria)
* Kiyozo Iwata (Piano)
* Megumi Takasu (Violí)
* Takashi Tsunoda (Guitarra)
* Masao Ueno (Saxofon)

## Referències

* ↑ «活動〜日本レコード大賞〜【公益社団法人 日本作曲家協会】» (en japonès). Arxivat de l'original el 2021-02-26. [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ Rebutjaren el premi
* ↑ Renuncià al premi
# Fava (cràter)

Fava és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 9,7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim kirguís, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Fava». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Élie Bayol

Elie Bayol va ser un pilot de curses automobilístiques francès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Elie Bayol va néixer el 28 de febrer del 1914 a Marsella, França i va morir el 25 de maig del 1995 a La Ciotat, França.

## A la F1

Va debutar a l'última cursa de la tercera temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1952, disputant el 7 de setembre el GP d'Itàlia al circuit de Monza.
Elie Bayol va participar en vuit curses puntuables pel campionat de la F1, repartides en cinc temporades, les que hi ha entre 1952 i 1956.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1952 | Élie Bayol | O.S.C.A. | O.S.C.A. | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | HOL | ITA Ret | | - | 0 |
| 1953 | Élie Bayol | O.S.C.A. | O.S.C.A. | ARG | 500 | HOL | BEL | FRA Ret | GBR | ALE | SUI NVS | | - | 0 |
| 1953 | O.S.C.A. | O.S.C.A. | O.S.C.A. | | | | | | | | | ITA Ret | - | 0 |
| 1954 | Equipe Gordini | Gordini | Gordini | ARG 5 | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | SUI | ITA | ESP | 19è | 2 |
| 1955 | Equipe Gordini | Gordini | Gordini | ARG Ret | MON Ret | 500 | BEL | HOL | GBR | ITA | | | - | 0 |
| 1956 | Equipe Gordini | Gordini | Gordini | ARG | MON 6* | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA | | - | 0 |
(*) Cotxe compartit.

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
# Élie Delcros

Élie Delcros (Perpinyà, 9 d'abril de 1844 - 26 d'octubre de 1904) fou un polític nord-català, senador al Senat francès i alcalde de Perpinyà.

## Biografia

Llicenciat en dret, exercí com advocat primer i com a jutge després del Tribunal Superior d'Andorra. També fou alcalde de Perpinyà de 1890 a 1892. En 1897 fou escollit senador dels Pirineus Orientals, inscrit en el grup de la Gauche Démocratique fins a la seva mort en 1904.
Fou l'encarregat de tramitar la llei de 1902 sobre el servei militar de dos anys. En 1904, alguns mesos abans de la seva mort, fou elegit conseller general pel cantó de la Tor de França.

## Fonts

* Fitxa del Senat francès
# Štiavnička

Štiavnička és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2023 tenia 901 habitants.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 22 juny 2024].
# Jessica Hayes

Jessica Hayes (Estats Units d'Amèrica, 1977) és una verge consagrada i professora de teologia catòlica. L'any 2018 va figurar entre les 100 dones més influents de l'any per a la BBC.

## Biografia

Jessica Hayes és consellera d'orientació i professora de teologia catòlica. Des de 2000, ensenya sobretot l'assignatura de moralitat, la dignitat de la dona i el sentit dels sagraments, donant classes a la Bishop Dwenger High School de Fort Wayne (Indiana). És a més l'encarregada d'ensenyar el catecisme als catecúmens adults de la parròquia Sant-Vincent-de-Paul. Al mateix temps, dona regularment conferències sobre assumptes diversos, com ara sobre la vocació religiosa o el paper de les dones a l'Església catòlica.
L'any 2013, després d'haver parlat amb un conseller espiritual, va decidir optar per la vocació de verge consagrada, no havent-hi mantingut mai abans cap plena relació amorosa. El 15 d'agost de 2015, va ser consagrada en la catedral de la Immaculada Concepció de Fort Wayne, durant una cerimònia que escenifica el casament amb Jesucrist. Així, dedica la seva vida a Déu jurant de quedar verge fins a la seva mort. Des d'aquesta data, es objecte regularment de reportatges i de documentals. És la primera verge consagrada de la seva diòcesi des de fa un quart de segle, i una de les 254 verges consagrades vivint als Estats Units l'any 2018. N'hi ha aproximadament 4.000 a tot el món, segons dades de l'any 2015. Hayes es considera com una religiosa que viu el segle actual.
El 6 de desembre de 2018 va aparèixer a un documental de la BBC America dedicat a les verges consagrades. Alguns dies més tard, la BBC indicava que Jessica Hayes figurava entre les 100 dones més influents del món.

## Referències

* 1 2 3 4 «Meet the woman who just married Jesus Christ» (en anglès). The Indepedent, 19-08-2015. [Consulta: 10 gener 2019].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Consecrated virgin named to BBC 100 Women of 2018 list» (en anglès). Today's Catholic, 12-12-2018. [Consulta: 10 gener 2019].
* 1 2 3 4 Perasso, Valeria «I got married to Christ». BBC, 07-12-2018.
# Jessica González Herrera

Jessica González Herrera (Barranquilla, 1989) és una política catalana d'origen colombià establerta a Barcelona, diputada electa del Parlament de Catalunya del partit En Comú Podem-Podem en Comú per la circumscripció de Barcelona.
Es va traslladar a Catalunya per estudiar Ciències Polítiques a la Universitat Pompeu Fabra on es va llicenciar; i on també va cursar un postgrau en Societats Africanes. Va completar els seus estudis amb un màster en comunicació pel canvi social a la Universitat d'Ohio, mitjançant una beca.
De cara a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2021 va ocupar el 3è lloc de la llista d'En Comú Podem per la circumscripció de Barcelona, resultant electa i convertint-se en la primera diputada afrollatina.

## Referències

* ↑ «"Som el malson de Vox!"». Público. Paula Ericsson, 05-03-2021. [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «‘Asesinatos de líderes sociales se deben visibilizar en el Parlamento’» (en castellà). El Tiempo. Estewil Quesada i Deivis López, 26-02-2021. [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «Esta colombiana tiene cita con la historia en España» (en castellà). El Tiempo. Deivis López Ortega, 21-01-2021. [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «Jessica González, la afrocolombiana candidata de En Comú Podem al Parlament: “La política o la hacemos nosotres o nos la hacen”» (en castellà). Afroféminas, 21-02-2021. [Consulta: 20 març 2021].
# Jesse Witten

Jesse Witten (nascut el 15 d'octubre del 1982, a Naples, Florida) és un jugador professional estatunidenc de tennis. És graduat per l'Institut Lely i la Universitat de Kentucky, on es llicencià en Cinesiologia.

## Referències

* ↑ «Tennis» (en anglès). Linville Ridge. [Consulta: 6 agost 2023].
# Jesse Young

Jesse Wade Young (Peterborough, Ontario, 29 d'abril de 1980) és un jugador de bàsquet professional amb nacionalitat irlandesa i canadenca.

## Carrera esportiva

Els seus primers passos van ser a l'institut de la ciutat on va néixer, a Ontario. Als dinou anys va entrar en l'NCAA per jugar a la Universitat George Mason, on va jugar durant quatre temporades abans de donar el salt a la lliga LEB espanyola. Aquest salt es va produir en la temporada 2003-04, passant a formar part de la plantilla del Drac Inca durant només un any, a causa del interès del DKV Joventut. Amb la Penya va guanyar una Eurocopa FIBA i una Lliga catalana en les dues temporades que hi va jugar.
La temporada 2007-08 va fitxar per l'Estudiantes, i la següent al Club Bàsquet Múrcia. En la temporada 2009-10 abandonaria la lliga espanyola per jugar amb el Bancatercas Teramo de la lliga italiana. Després de ser agent lliure durant la primera part de la següent temporada, el gener de 2011 va tornar a fitxar per Bancatercas Teramo Basket fins al final de la temporada. El 14 de desembre de 2011 Young va anunciar que es retirava del bàsquet.

## Referències

* ↑ «Jesse Young» (en anglès). People Maven [Consulta: 6 juny 2018].

## Enllaços externs

* Jesse Young jugador a l'ACB
# Jimmie Eriksson

Jimmie Eriksson (Västerås, p. dècada del 1960) és un antic pilot d'enduro suec de renom internacional. Al llarg de la seva carrera en va guanyar un Campionat d'Europa (1989) i un del món (1990), tots dos en la categoria de superiors a 500cc 4T. També va formar part de l'equip suec que va guanyar el Trofeu als Sis Dies Internacionals d'Enduro el 1990.

## Referències

* ↑ Östin, Magnus. «Mc-museet i Surahammar fick en mästerlig invigning i år» (en suec). vlt.se, 03-05-2017. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «Hall of Fame -1990» (en anglès). ohlins.com. Arxivat de l'original el 2017-06-02. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «ISDE PALMARES SINCE 1913» (en anglès). fim-isde.com. FIM. [Consulta: 22 maig 2023].