OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kama Sutra

El Kama Sutra, de la trascripció Kāma Sūtra, és un text antic hindú que tracta sobre la sexualitat humana. Escrit per Vātsyāyana, un autor situat de forma imprecisa entre el segle primer i el sisè (probablement dins del període Gupta), hom el considera l'obra bàsica sobre sexualitat de la literatura sànscrita. El títol complet és Vātsyāyana Kāma-sūtra ('Els aforismes sobre la sexualitat, de Vatsyayana').
El Kama Sutra presenta l'art de trobar parella, de mantenir el poder en el matrimoni, de cometre adulteri, la relació amb cortesanes, l'ús d'afrodisíacs, etc. També hi ha il·lustracions de moltes variades posicions per tal que els amants les aprenguin i les practiquin.

## Història

És un dels tractats sobre la sexualitat més antics. Durant segles, aquest tipus de literatura ha estat rebutjada a Occident, de tal manera que només n'han pogut arribar fragments escrits que han passat de generació en generació.
Al llarg del temps se n'han publicat diferents versions. Originalment, qualsevol de les versions amb il·lustracions es varen dibuixar a mà i en l'actualitat se'n troben amb il·lustracions fotogràfiques reals i vídeos eròtics educatius.

## Vegeu també

* Speculum al foder.

## Referències

* ↑ Vātsyāyana. Kamasutra : a new, complete English translation of the Sanskrit text : with excerpts from the Sanskrit Jayamangala commentary of Yashodhara Indrapada, the Hindi Jaya commentary of Devadatta Shastri, and explanatory notes by the translators. Oxford: Oxford University Press, 2003. ISBN 978-0-19-953916-1.
# Esmelle

San Xoán de Esmelle és una parròquia i localitat del municipi gallec de Ferrol, a la província de la Corunya.
Es troba al centre del municipi, en una vall del mateix nom que acaba a la vora de l'oceà Atlàntic, on hi ha una platja molt visitada en els mesos estivals. Hi ha un alt nombre de segones residències.
L'any 2015 tenia 393 habitants agrupats en 6 entitats de població: A Castiñeira, Chá da Mariña, Esmelle, Lodeiro, Mougá i Rioxunto.

## Referències

* ↑ «Instituto Galego de Estatística». Arxivat de l'original el 2016-01-09. [Consulta: 26 abril 2021].
# José María Guerrero Medina

José María Guerrero Medina (Jaén, 1942) és un pintor, dibuixant i gravador andalùs. De formació autodidacta, la seva carrera està vinculada, en les darreres dècades, a la Fundació Vila Casas. El 2020 residia a l'Empordà.
La seva obra esta formada per paisatges i la figura humana, incorporant denúncia social amb el tractament d'episodis històrics, com ara l'exili. Altres obres son la reinterpretació de pintors clàssics com Velázquez o el tractament del paisatge des d'una intenció més emocional que realista.
Destaquen les seves obres La cadira de la mort, dedicada a Puig Antich; Camí de l'exili, sobre la retirada republicana o el confinament a Argelers amb el díptic Platja d'Argelers. Ha versionat algunes obres de l'artista barroc Velázquez recuperant i recreant personatges secundaris dels seus quadres.

## Referències

* ↑ Nerín, Gustau. «'El meu compromís': la pintura de Guerrero Medina als Espais VolART». El Nacional, 22-01-2020. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ «Guerrero Medina». Fundació Vila Casas. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ Palau, Maria. «Un art honest». El Punt Avui +, 24-01-2020. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ Castells, Ada. «Totes les cares de Guerrero Medina». Catorze.cat. [Consulta: 22 novembre 2020].
# Bartomeu Mates

Bartomeu Mates (Barcelona, ? - ?, 1463) fou un gramàtic i mestre català. Consta que fou batxiller en arts des de 1424, mestre de les escoles majors de Barcelona des de 1431 i mestre en arts l'any 1440. Autor d'una gramàtica llatina per a ús escolar, la coneguda com a Gramàtica de Mates. Es tracta d'una grammatica prouerbiandi, és a dir, d'un text gramatical llatí de caràcter pedagògic, que utilitza la llengua romanç, en aquest cas el català, com a recurs didàctic a través de frases exemplificatives o prouerbia que es tradueixen al llatí.

## Gramàtica de Mates (incunable)

La Gramàtica de Mates és un incunable imprès a Barcelona, obra de l'impressor alemany Joan Gherlinc a una "edat primerenca", corregit i millorat per Pere Joan Matoses sota els auspicis de Guillem Ros i, segons explica el colofó -acabat al 1468-: "Llibret per a compondre oracions segons requereixen les lleis gramaticals, compost pel docte home Bartomeu Mates i corregit i millorat per Pere Joan Matoses ministre de Crist i prevere, a expenses de Guillem Ros i imprès amb artifici meravellós per Joan Gherling, alemany. s'acaba a Barcelona a les nones d'octubre (dia 7) de l'any 1468 de la Nativitat del Senyor".

## Obres

* Libellus pro efficiendis orationibus ut grammatice artis leges expostulant, e docto uiro Bertholomeo Mates conditus, et per P. Iohannes Matoses, Christi minister presbyterque castigatus et emendatus sub impensis Guillermi Ros, et mira arte impressa (?) per Iohannem Gherlinc alamanum finitur Barcynone nonis octobriis anni a natiuitate Christi MCCCCLXVIII.
* Principia artis grammatices ad prouerbiandum perutilia per Magistrum Mates edita. Impressum Barchinone per Iohannem Luschner anno natiuitatis Dominis MDIII.

## Vegeu també

* Johannes Parix
* Sinodal de Aguilafuente
* Relligat a mà
* Signatura (codicologia)

## Referències

* ↑ Mariàngela Vilallonga, La literatura llatina a Catalunya al segle xv. Repertori bio-bibliogràfic, 1993, ISBN 978-84-7256-930-0
* ↑ Vicente Calvo Fernández; <<Latinum cum romancio concordare>> En torno a la Grammatica prouerbiandi; Cuadernos de Filología Clásica, Estudios latinos, 1998, nº 15, pág. 489
* ↑ Luisa Cuesta Gutiérrez. La imprenta en Salamanca. Avance al estudio de la tipografía salmantina (1480-1944). Universidad de Salamanca, 1960, p. 115–. ISBN 978-84-7481-143-8.
* ↑ Ramón Miquel y Planas. El incunable barcelonés de1468. Real Academia de Buenas Letras de Barcelona, 1930.
* ↑ «Bartomeu Mates». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Torres i Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 411 [Consulta: 4 octubre 2013].
* Vicente Calvo Fernández; «Latinum cum romancio concordare» En torno a la Grammatica prouerbiandi; Cuadernos de Filología Clásica, Estudios latinos, 1998, nº 15, págs. 489-507.
* Manuel Llanas i Pont, L'edició a Catalunya: segles XV a XVII. Gremi d'Editors de Catalunya, Barcelona 2002, ISBN 84-932300-2-2
# Rougemontot

Rougemontot és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 93 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rougemontot era de 93 persones. Hi havia 38 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 17 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 45 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família i 7 eren segones residències. 41 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 37 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Rougemontot el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 38 eren actives i 17 eren inactives. De les 38 persones actives 37 estaven ocupades (21 homes i 16 dones) i 1 aturada (1 home). De les 17 persones inactives 7 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa d'informació i comunicació i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rougemontot a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rougemontot a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Merla de Costa Rica

La merla de Costa Rica (Turdus nigrescens) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el Páramo, la proximitat del bosc humid, pastures i matolls d'alta muntanya per sobre del bosc, a Costa Rica i oest de Panamà.

## Referències

* ↑ «Merla de Costa Rica». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# La Calzada de Béjar

La Calzada de Béjar és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 125 | 107 | 92 | 91 |
# La Cabrera

* Per a altres significats, vegeu «La Cabrera (Mont-ral)».
La Cabrera és un municipi de la Comunitat de Madrid, a la comarca de la Sierra Norte de Madrid. El 2020 tenia 2.736 habitants.
# Etxebarri

Etxebarri és un municipi de Biscaia, a la comarca de Gran Bilbao

## Barris

El municipi es compon de tres barris ben diferenciats:
* Doneztebe/San Esteban (2353 hab.)
* Legizamon (355 hab.)
* Kukullaga. (5444 hab.)
# Pile

Pile és el barri principal de la ciutat de Dubrovnik (Croàcia), a l'oest de la ciutat vella (Grad). S'estén cap a l'oest fins a Gruž, l'antiga Gravosa. Aquests tres barris i el de Ploče formen el nucli bàsic de la ciutat de Dubrovnik. Molts dels serveis principals són en aquest barri, des del qual s'accedeix a la zona emmurallada a través de la Porta de Pile. Entre altres atractius, compta amb la fortalesa de Lovrijenac, l'Hotel Imperial de la cadena Hilton, el parc de Gradac i les platges de Danče i Boninovo.
Viccionari
# Merla de Kessler

La merla de Kessler (Turdus kessleri) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de coníferes i ginebres de l'Himàlaia, l'oest de la Xina, des de Kansu i est de Tsinghai, cap al sud fins l'oest de Szechwan.

## Referències

* ↑ «Merla de Kessler». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Leptodactylus ocellatus

Leptodactylus ocellatus és una espècie de granota que viu a l'Argentina, Bolívia, el Brasil, Colòmbia, Guaiana Francesa, Guyana, el Paraguai, Surinam, Trinitat i Tobago, Uruguai, Veneçuela i, possiblement també, Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Heyer, R., Langone, J., La Marca, E., Azevedo-Ramos, C., di Tada, I., Baldo, D., Lavilla, E., Scott, N., Aquino, L. & Hardy, J. 2004. Leptodactylus ocellatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# La Cadeneta

La Cadeneta és una entitat de població del municipi de Mont-ral, Alt Camp. L'any 2005 tenia 12 habitants.
Es troba a uns 6 km per carretera al nord-oest del nucli urbà de Mont-ral, a uns 740 m d'altitud, a prop de la carretera TV-7041 (Alcover - Capafonts).
# Etxarri (Iparralde)

Etxarri (basc) i oficialment Etcharry (francès) és un comú a Iparralde al territori de Zuberoa, adscrit administrativament al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de Nova Aquitània).

## Toponímia

El topònim Etcharry apareix sota les formes Charri (1385, col·lecció Duchesne volum CXIV), volum de CXIV46), Echari (1467, contractes Ohix), Dicharü (1472, notaris de Labastide-Villefranche), Amichalgun de Charri i Echarry (1690). El seu nom basc actual és Etxarri (o Etxarri Zuberoa).
Pel que fa a d'altres topònims relacionats amb el comú hi ha Amichalgue, un feu el titular del qual era, segons l'arxiver Paul Raymond, una de les deu potestats de Soule, s'esmenta el 1385 (col·lecció Duchesne, volum CXIV) i apareix sota la forma Amichalgun el 1520 (costum de Soule).
L'hidrònim Lafaure apareix sota les formes la Phaura el 1538 (réformation de Béarn) i la Phaure el 1863.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Data d'elecció | Identitat |
| Les dades anteriors a 1995 no són conegudes. |||
| 1995 | Jean-Pierre Charo |
| 2001 | Jean-Pierre Charo |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 312 | 205 | 148 | 146 | 153 | 143 | 122 |

## Notes

* 1 2 3 4 5 6 7 Paul Raymond, Dictionnaire topographique Béarn-Pays basque
* 1 2 Collection Duchesne, volumes 99 à 114, renfermant les papier d'Oihenart, ancienne bibliothèque impériale - Bibliothèque nationale de France
* ↑ Contractes retinguts per Ohix, notari deSoule - Manuscrit del s. XV$^e$ - Archives départementales des Pyrénées-Atlantiques
* ↑ Notaires de Labastide-Villefranche - Archives départementales des Pyrénées-Atlantiques
* ↑ Presses Universitaires de Bordeaux. Nouvelle toponymie basque (en francès), 2006, p. 246. ISBN 2-86781-396-4. .
* 1 2 Euskaltzaindia - Académie de la langue basque
* ↑ Coutume de Soule de 1520, imprès a Pau el 1760
* ↑ Archives départementales des Pyrénées-Atlantiques. Réformation de Béarn.
# Monica Nagler-Wittgenstein

Monica Nagler-Wittgenstein (Àustria, 27 de maig de 1935) és una periodista literària sueca de Landskrona nascuda a Àustria, experta en la literatura de llengua alemanya. Nascuda el 1935 a Àustria, reneboda del filòsof Ludwig Wittgenstein, el 1938 va fugir amb els seus pares a Suècia. Al llarg dels anys es va convertir en una de les periodistes culturals més reconegudes i en la presidenta del PEN club suec. Des d'aquesta posició, va acompanyar durant dècades els esdeveniments relacionats amb el Premi Nobel i va entrar en contacte amb escriptors com Herta Müller.

## Referències

* ↑ «Monica Nagler-Wittgenstein». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Leptodactylus natalensis

Leptodactylus natalensis és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Heyer, R. & Potsch de Carvalho-e-Silva, S. 2004. Leptodactylus natalensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Kariaí

Kariaí (caraiaí, carajaí, carajá, carahiahy) és una llengua extingida de la família de les llengües arawak, poc testificada i sense classificar, parlada a l'estat de Roraima. Kaufman (1994) la va col·locar a la seva branca de Manao (Rio Negro Mitjà) de les llengües arawak de l'Alt Amazones però això no fou seguit per Aikhenvald (1999)

## Vocabulari

Hi ha un vocabulari cariaí (flora, fauna i artefactes culturals) recollit per Johann Natterer (1831) als marges del riu Pamonönü (Pauini?), afluent de l'Onenü (riu Unini), a prop de Carvoeiro.

## Referències

* ↑ Campbell, Lyle. 1997. American Indian Languages: The Historical Linguistics of Native America, 180-181. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0195094271
* ↑ Ramirez, Henri (2019). Enciclopédia das línguas arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. (no prelo)
* ↑ Ramirez, Henri, & França, Maria Cristina Victorino de. (2019). Línguas Arawak da Bolívia. LIAMES: Línguas Indígenas Americanas, 19, e019012. https://doi.org/10.20396/liames.v19i0.8655045
* ↑ Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 4. 1. Curitiba: Editora CRV, 2020, p. 254. DOI 10.24824/978652510231.3. ISBN 978-65-251-0231-3. Arxivat 2021-06-29 a Wayback Machine.
# Espuri Veturi Cras Cicurí (tribú)

Espuri Veturi Cras Cicurí (en llatí Spurius Veturius Crassus Cicurinus) va ser tribú amb potestat consolar l'any 417 aC.
Titus Livi l'anomena Espuri Rutili Cras, però sembla que és clarament un error, ja que Diodor de Sicília l'anomena Espuri Veturi i els Rutilis eren plebeus i mai van portar el cognomen Cras.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita IV,47-48
* ↑ Broughton, T.R. The magistrates of the Roman republic / 1. Nova York: American Philological Ass., 1954, p. 326.
# José Domingo de Obaldía

José Domingo de Obaldia Gallegos (David, Chiriquí 30 de gener de 1845-Panamà 1 de març de 1910) va ser un polític panameny, últim governador del departament de Panamà el 1903 i va ser President de Panamà, des de 1908 fins a 1910. Fill de José de Obaldía i Donya Ana María Gallegos. Promulga el Decret Nº 18 del 26 de gener de 1909, en la qual es crea la Policia Secreta Nacional i va ser el constructor de l'Institut Nacional de Panamà. Va morir en el càrrec.

## Referències

* ↑ Biografía del General José Domingo de Obaldía
# Bacotoma

Bacotoma és un gènere d'arnes de la família Crambidae. La seva distribució va des de l'Índia i Sri Lanka fins a la Xina i el sud-est asiàtic, i a Austràlia.

## Taxonomia

* Bacotoma abjungalis (Walker, 1859)
* Bacotoma ampliatalis (Lederer, 1863)
* Bacotoma binotalis (Warren, 1896)
* Bacotoma camillusalis (Walker, 1859)
* Bacotoma cuprealis (Moore, 1877)
* Bacotoma hainanensis Yang, Ullah, Landry, Miller, Rosati & Zhang, 2019
* Bacotoma illatalis (Walker, 1866)
* Bacotoma oggalis (Swinhoe, 1906)
* Bacotoma poecilura (E. Hering, 1903)
* Bacotoma ptochura (Meyrick, 1894)
* Bacotoma violata (Fabricius, 1787)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 17 febrer 2011].
* ↑ Yang, Z., M. Ullah, J.-F. Landry, S.E. Miller, M.E. Rosati & Y. Zhang (2019)."Reassessment of the moth genus Bacotoma, with a new species from Hainan Island (Lepidoptera: Crambidae: Spilomelinae)". Insect Systematics & Evolution: 1–24.
# Roís de Corella

Roís de Corella és el nom dels següents personatges:
* Joan Roís de Corella (Gandia o València, 1435 - València, 1497) fou un religiós conegut per la seva obra literària.
* Eximèn Peres Roís de Corella i de Santacoloma fou comte de Cocentaina, conseller d'Alfons el Magnànim i governador de València
* Joan Roís de Corella i Llançol de Romaní (?-1479) fou príncep de Rossano, comte de Montalbo, Cariati i Cocentaina, conseller d'Alfons el Magnànim i governador de València.
* Joan Roderic Roís de Corella, fou un noble valencià condemnat a mort per la seua significació antimonàrquica durant la Guerra de la Unió
# Monica Simpson

Monica Raye Simpson és una artista i activista afrodescendent queer estatunidenca. Simpson és també directora de SisterSong Women of Color Reproductive Justice Collective, un col·lectiu que treballa per a la justícia reproductiva de les dones afrodescendents; aquesta és la major organització dels Estats Units dedicada a aquesta tasca. El 2022 fou nomenada una de les 100 dones més influents segons la BBC.

## Trajectòria

Llicenciada en Ciències de la comunicació a la Johnson C. Smith University, una universitat històricament negra (HBCU), Simpson organitzà el moviment per als drets LGBTIQ tant dins com fora del campus. Després de graduar-se, esdevingué la directora d'operacions i la primera afrodescendent del Charlotte Lesbian & Gay Community Center. També fou cofundadora de la celebració de l'orgull gai negre de Charlotte, per la qual va rebre premis de la National Black Justice Coalition i la Human Rights Coalition.

## Referències

* ↑ «The New Civil Rights Leaders» (en anglès americà). [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ Redacció. «BBC 100 Women 2022: Who is on the list this year?» (en anglès britànic). BBC News, 06-12-2022. [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «Team SisterSong» (en anglès americà). [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «ART Artivist Monica Raye Simpson talks social justice, childhood - Windy City Times News», 27-12-2016. [Consulta: 1r febrer 2023].
# Les teves zones errònies

Les teves zones errònies és el primer llibre d'autoajuda escrit per Wayne Dyer, publicat l'1 d'agost de 1976. És un dels llibres més venuts amb una xifra estimada de 35 milions de còpies venudes. El llibre va passar 64 setmanes a la llista de best-sellers de la New York Times el novembre de 1977, arribant a la primera posició a la setmana del 8 de maig de 1977.
El llibre dona pautes per superar la por, la culpa, la conducta auto-destructiva, resultat de processos cognitius que poden ser perjudicials.

## Crítiques

Albert Ellis critica que el llibre és una "mala còpia" de la seva teràpia racional emotiva conductual (TREC), acusant Dyer de plagi. En una carta oberta el 1985, Ellis acusa a Dyer d'haver participat en un taller d'investigació sobre la TREC abans d'escriure el seu llibre. Afegeix Ellis que més de 300 persones li han fet saber al llarg dels anys que el llibre de Dyer els resultava molt similar al plantejat per ell. Critica que no se li hagi donat crèdit per l'aportació que la TREC fa a la tesi de Dyer, però de manera irònica elogia la feina feta per aquest, "ha ajudat a un gran nombre de persones, i (...) esbossa els principis de la TREC força bé (...) amb gran simplicitat i claredat ".

## Referències

* ↑ «The New York Times Best Seller List» ( PDF) (en anglès). http://www.hawes.com, 13-11-1977.
* ↑ Ellis, Albert (2010). All out!: An Autobiography. Amherst, N.Y.: Prometheus Books. pp. 485 y 486-490.

## Vegeu també

* Autoajuda
# L'última nit del Titanic

L'última nit del Titanic (títol original A Night to Remember) és una pel·lícula britànica del 1958 dirigida per Roy Ward Baker. És una adaptació de l'obra homònima de l'historiador americà Walter Lord. La pel·lícula se centra en els testimonis d'uns cinquanta supervivents del famós naufragi del Titanic. Ha estat doblada al català.

## Argument

El 10 d'abril de 1912 el transatlàntic britànic Titanic surt, per primera vegada, de Southampton cap a Nova York amb més de dos mil passatgers. El 14 d'abril, a les 23.40h es dona l'avís de l'albirament d'un iceberg.
Malgrat que intenten virar immediatament, el glaç impacta contra el vaixell en un lateral. Després d'avaluar els desperfectes, el veredicte és inapel·lable: el Titanic està condemnat a enfonsar-se a l'Atlàntic en poc temps.
La tripulació fa baixar ràpidament els bots salvavides, bo i sabent que no hi ha lloc per a tothom. Mentrestant, en la llunyania, L'SS Californian assisteix al naufragi sense copsar la gravetat de la situació.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1959. Globus d'Or a la millor pel·lícula estrangera de parla anglesa

## Referències

* ↑ L'última nit del Titanic a esadir.cat