OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gatas Parlament

Gatas Parlament (Parlament del Carrer en català) és un grup noruec de rap. Tots tres membres del grup tenen una ideologia d'esquerres, que plasmen a les seues lletres, on per exemple la crítica al president dels Estats Units George W. Bush és un tema recurrent. Gatas Parlament va ser el primer grup de rap de Noruega que va cantar en noruec, ja que els primers grups de rap del país com Warlocks o A-Team, ho feien en anglès.
Gatas Parlament van començar l'any 1993, agafant el nom de Kveldens Høydepunkt (El més destacat de la nit). No obstant això Don Martin no estava d'acord amb el nom, i per això el van descartar. Més endavant, els membres del grup van assistir a un discurs pronunciat per Carl I. Hagen, president del Partit del Progrés (de tendència conservadora), on van llançar-li ous i fruita podrida. Aquest fet va comportar que Hagen declarara que gatens parlament (el parlament del carrer) governava el país, i els tres rapers es van quedar amb el nom (substituint gatens per gatas, més apropiat per al seu sociolecte).
Al llarg del 2007 Gatas Parlament va fer una col·laboració amb Hopalong Knut, una banda de ska de Trondheim que utilitza el dialecte trønder de la llengua noruega. Quan ambdós grups actuen junts, utilitzen el nom de Samvirkelaget (en català la cooperativa obrera).
L'any 2011 un dels membres fundadors del grup, Aslak Borgersrud (germà d'Elling Borgersrud) va abandonar el grup per a centrar-se en altres projectes i va ser reemplaçat per Jester (Alex Molkom), que ja havia treballat amb Gatas Parlament prèviament com a productor i raper convidat.
El grup va causar controvèrsia a Noruega pel seu vídeo "Antiamerikansk Dans" (ball antiamericà) en col·laboració amb el raper suec Promoe i la seua web killhim.nu (literalment mateu-lo ara), on es pretenia recaptar diners per a una recompensa pel cap de George W. Bush. La campanya va provocar la reacció de l'ambaixada estatunidenca a Noruega, i la web va ser consegüentment tancada. No obstant això, la policia noruega va trobar que la campanya era satírica, i que no hi havia cap base per a l'enjudiciament dels artistes.
Elling Borgersrud, membre del grup, va ser triat per a les eleccions nacionals noruegues com un candidat polític menor per l'Aliança Electoral Roja

## Discografia
### Àlbums

* Holdning Over Underholdning (2001)
* Bootlegs, B-sider & Bestiser (recopilatori, 2004)
* Fred, Frihet & Alt Gratis (2004)
* Kidsa Har Alltid Rett (2008)
* Apocalypso (2008)
* Dette Forandrer Alt (2011)

### EP

* Autobahn Til Union (1994)
* Slå Tilbake (1997)
* Counter Strike EP (2008)

### Senzills

* Naturkraft (1997)
* Stem Gatas Parlament (1999)
* Nå om da'n (2001)
* Bombefly (2004)
* Anti-amerikansk dans (2004)
* Spis de rike (2004)

## Referències

* ↑ «Eleccions parlamentàries 2005. Llistes electorals oficials, per comtats». Oficina Central d'Estadístiques de Noruega, 2005. Arxivat de l'original el 2007-07-02. [Consulta: 6 abril 2013].

## Enllaços externs

* Pàgina del grup (noruec)
# Gatchaman Crowds

Gatchaman Crowds (ガッチャマンクラウズ, Gatchaman Kurauzu) és una sèrie d'animació produïda en 2013 per Tatsunoko Production. És el cinquè projecte d'animació japonès produït- basat en la sèrie original de 1972, Science Ninja Team Gatchaman, i és dirigida per Kenji Nakamura. La sèrie es va emetre a NTV entre el 12 de juliol de 2013 i el 27 de setembre de 2013 i va ser retransmesa simultàniament per Crunchyroll. Una segona temporada de la sèrie titulada Gatchaman Crowds Second s'ha anunciat. La primera temporada ha estat llicenciat per Sentai Filmworks i es mostra en The Anime Network

## Referències

* ↑ «Gatchaman Crowds Anime Characters, Staff Revealed». Anime News Network.
* ↑ «中村健治監督の最新作は『ガッチャマン』新作シリーズ！» (en japonès). animestyle.jp.
* ↑ «Gatchaman Crowds Anime Gets 2nd Season». Anime News Network.
* ↑ «Sentai Filmworks Adds Gatchaman Crowds TV Anime». Anime News Network.
* ↑ «Gatchaman Crowds Weekend Premiere», 07-09-2013. Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 16 maig 2014].

## Enllaços externs

* Gatchaman Crowds - Lloc web oficial (japonès)
* Gatchaman Crowds (anime) a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
# Ghàlib

Ghàlib és el nom dels següents personatges:
Ghàlib forma part del nom de molts personatges:
* Ibn Ghàlib, geògraf i historiador àrab
* Umar Arteh Ghalib o Omar Arteh Ghalib o Omer Carte Qalib, polític somali
* İsmail Galip Bey, historiador i numismàtic turc
* Abd-Al·lah al-Ghàlib, soldà sadita de Marroc
* Abu-Ghàlib Tamman ibn Àlqama, mawla del governador omeia de Kufa
* Ghàlib ibn Abd-ar-Rahman as-Siqlabí, mawla i general d'Abd-ar-Rahman III de Còrdova
* Tammam ibn Àmir ibn Àhmad ibn Ghàlib ibn Tammam ibn Àlqama, polític andalusí
* Abu-Jàfar Muhàmmad ibn Jarir ibn Yazid ibn Kathir ibn Ghàlib at-Tabarí, historiador àrab
* Abu-l-Walid Àhmad ibn Abd-Al·lah ibn Àhmad ibn Ghàlib al-Makhzumí. poeta àrab andalusí
* Abu-Firàs Hammam ibn Ghàlib, poeta àrab
* Ghàlib ibn Alí ibn Hilal, imam ibadita
* Ghàlib ibn Abd-Al·lah al-Laithí
* Mirza Ghalib, poeta persa

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquest llistat s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Ghàlib, tot i que no en fos el nom principal
# Galisteo

Galisteo és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).
Alagón del Río, un poble fundat en la dècada de 1950 per l'Institut Nacional de Colonització dins dels límits municipals de Galisteo, es va convertir en un municipi separat en 2009.

## Referències

* ↑ Alagón del Río se convierte en el municipio 221 de la provincia
# Galium mollugo

Galium mollugo és una planta herbàcia de distribució eurosiberiana que es troba en prats humits de sòl ric i que als Catalunya només es presenta al Pirineu. Té les fulles linears i disposades en nivells, amb sis o vuit fulles a cada nivell, com és típic del seu gènere, i té flors blanques que es disposen en una inflorescència densa al final de la tija.
El nom Galium mollugo es presta a una certa ambigüitat perquè el va descriure Linné amb un protòleg de caràcters poc definits i on -altres autors- el barrejaven amb Galium lucidum, fins al punt que algunes obres arriben a donar G. mollugo com a sinònim G. lucidum amb la indicació pro parte (abreujat p.p.), per indicar aquesta interpretació de diferents autors sobre el descrit per Linné. En resum, encara que els noms semblen sinònims, les espècies són dues entitats específiques ben diferenciades que no es posen en dubte.

## Referències

* 1 2 3 de Bolòs, Oriol [et al.].. Flora manual dels Països Catalans. 2a edició. Barcelona: Pòrtic, 1993. ISBN 84-7306-400-3.
* ↑ Llobet i François, Toni. Flora i fauna dels Parcs: Montnegre, Corredor, Serralada Litoral i Serralada de Marina. Figueres: Brau, 2009, p. 62. ISBN 978-84-96905-40-5.
# Gestel

Gestel (en bretó Yestael) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 2.500 habitants.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | - | - | - | - | 430 | - | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | - | - | 458 | - | - | - | - | - |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| - | - | 496 | - | - | - | 495 | - | 513 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 552 | 525 | 758 | 1566 | 1921 | 2227 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gérard Cabrol | |

## Referències

* ↑ Gestel sur le site de l'Insee
# Gillicus

Gillicus arcuatus és una espècie extinta de peix teleosti de l'ordre Ichthyodectiformes. Assolia els dos metres de llargada; va viure en el mar interior de l'actual Amèrica del Nord Central durant el Cretaci tardà. Com l'espècie de peix més gran emparentada, Ichthyodectes ctenodon, G. arcuatus tenia nombroses dents alineades i menjava petits peixos per succió. Gillicus també tindria dents filtradores i era també menjat pel peix emparentat, Xiphactinus. En concret, un espècimen fòssil de Xiphactinus va ser trobat per George F. Sternberg i al seu interior tenia un Gillicus arcuatus ben conservat. Aquest fòssil està exposat al Sternberg Museum of Natural History de Hays, Kansas.

## Referències

* Paleobiology Database: Gillicus Arxivat 2012-07-22 a Wayback Machine.
# Gneu Manli Vulsó (cònsol 189 aC)

Gneu Manli Vulsó (en llatí Cnaeus Manlius CN. F. L. N. Vulso) va ser un magistrat romà.
L'any 197 aC era edil curul i després pretor amb Sicília com a província l'any 195 aC. El 193 aC era un dels triumvirs designats per fundar una colònia llatina al territori de la ciutat grega de Turis (Thurii). Aquest any va ser candidat al consolat, però no el van elegir.
El 189 aC va ser cònsol amb Marc Fulvi Nobílior. El senat el va enviar a Àsia per arranjar la pau amb Antíoc III el Gran, que ja havia estat acordada per Luci Corneli Escipió Asiàtic. Va arribar a Efes la primavera del 189 aC i desitjós d'obtenir gloria i botí va decidir atacar als gàlates de l'Àsia Menor sense esperar instruccions del senat. Va fer la guerra amb èxit i va derrotar els tres caps tribals que governaven als gàlates tolistobogis, tectòsages i trocmes, que es van haver de sotmetre incondicionalment al poder romà. Acabada la campanya a la tardor va portar les seves tropes als quarters d'hivern. En la guerra va recollir una part de les gran riqueses que els gàlates havien acumulat en les seves campanyes de saqueig.
Va restar a Àsia com a procònsol el següent any 188 aC quan va concloure formalment el Tractat d'Apamea amb Antíoc i va arranjar els afers d'Àsia. A l'estiu va tornar a Europa a través de Tràcia, on el seu exèrcit va ser atacat pels tracis i va perdre una part del botí capturat als gàlates, va creuar el Regne de Macedònia i l'Epir i va passar l'hivern a Apol·lònia d'Il·líria. Va arribar a Roma el 187 aC i va demanar els honors del triomf, i encara que la majoria dels deu comissionats encarregats junt amb ell d'arranjar la pau, s'hi oposava, al final li va ser concedit. Els seus soldats van introduir a Roma els luxes d'Orient cosa que va tenir un efecte negatiu a la societat romana.
L'any 184 aC va ser candidat a censor, però sense èxit.

## Referències

* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita XXXIII,25,42,43; XXXIV,53; XXXV,9-10
* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita XXXIX,40
# Gneu Lol·li

Gneu Lol·li (en llatí Cnaeus Lollius) va ser un magistrat romà del segle i aC.
Era triumviri nocturni junt amb Marc Mulvi i Luci Sextili. En una ocasió es va declarar un incendi a la via Sacra i trigaren a reaccionar, provocant l'extensió del foc. Van ser acusats pels tribuns del poble per negligència i sotmesos a judici, segons Valeri Màxim. La data d'aquests esdeveniments no s'indica.

## Referències

* ↑ Valeri Màxim. De Factis Dietisque Memorabilibus VIII, 1
* ↑ «Valerius Maximus, Facta et Dicta Memorabilia, LIBER OCTAVVS, chapter 1(damn), section 5». [Consulta: 1r març 2024].
# Gneu Manli Vulsó (cònsol 474 aC)

Gneu Manli Vulsó (en llatí Cnaeus Manlius Vulso) va ser un magistrat romà que va viure al segle v aC.
El seu nom no és segur que fos Gneu, ja que Titus Livi l'anomena Gai (Caius), i altres l'anomenen Aule (Aulus) perquè el confonen amb Aule Manli Vulsó, decemvir el 451 aC, que probablement era el seu fill, i que figura als Fasti com Cn. f. P. n., d'on probablement prové el fet que el nom d'aquest Manli Vulsó sigui Gneu.
Va ser elegit cònsol L'any 474 aC amb Luci Furi Medul·lí Fus. Els dos cònsols van marxar contra la ciutat de Veïs i va signar una treva per quaranta anys sense lluitar amb ella. Per aquests fet va obtenir a la seva tornada els honors d'una ovació o triomf menor. L'any 473 aC ell i el seu col·lega van ser acusats pel tribú de la plebs Gneu Genuci, per no implementar la llei agrària d'Espuri Cassi Viscel·lí, però l'acusació no va prosperar per l'assassinat de Genuci.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1285.
# Festival de la Cançó d'Intervisió

    Per a l'actual festival en Sopot, vegeu Festival Internacional de la Cançó de Sopot
    Per a altres usos, vegeu Intervisió
El Festival de la Cançó d'Intervisió (ISC) va ser un certamen musical, equivalent al Festival de la Cançó d'Eurovisió (ESC) al Bloc de l'Est. El seu organitzador va ser Intervisió, la xarxa de cadenes de televisió d'Europa de l'Est, i la seva seu va ser l'Opera Forestal a Sopot (Polònia).

## Història

L'ISC es va celebrar entre 1977 i 1980. Va substituir al Festival Internacional de la Cançó de Sopot (Sopot ISF), que s'havia celebrat a Sopot des de 1961. En 1981, l'ISC/Sopot ISF va ser cancel·lat a causa de l'aparició del moviment sindical independent Solidaritat, que va ser jutjat per altres països del bloc oriental com a contrarevolucionari. A partir de 1984, la televisió polonesa TVP va reprendre l'organització d'aquest festival amb l'antic nom de Sopot ISF, els guanyadors del qual van rebre el guardó Rossinyol Amber.
La competició va tenir una interessant manera de votar. A causa que molts ciutadans no tenien telèfons, els espectadors encenien llums si els agradava la cançó o les apagaven si no els agradava. D'acord amb la càrrega experimentada a la xarxa elèctrica, es concedien punts a cada concursant.
En 2009, el primer ministre rus Vladímir Putin va proposar el reinici de la competència, però aquesta vegada entre Rússia, Xina i els països de l'Àsia central, que en la seva majoria són membres de l'Organització de Cooperació de Shanghái.

## Guanyadors

| Edició | Seu | País guanyador | Cançó | Intèrpret | Lloc |
| I ISC 1977 XVII Sopot ISF | Sopot | Txecoslovàquia | "Malovaný džbánku" | Helena Vondráčková | Opera Leśna |
| II ISC 1978 XVIII Sopot ISF | Sopot | Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques | "Все Могут Короли" ("Vsio mogut koroli") | Al·la Pugatxova | Opera Leśna |
| III ISC 1979 XIX Sopot ISF | Sopot | Polònia | "Nim przyjdzie wiosna" | Czesław Niemen | Opera Leśna |
| IV ISC 1980 XX Sopot ISF | Sopot | Finlàndia | "Hyvästi yö" ('Nit de comiat') | Marion Rung | Opera Leśna |
| V ISC 2008 | Sochi | Tadjikistan | "Hero" | Tahmina Niyazova | |

## Països guanyadors

| Victòries | País | Any(s) |
| 1 | Txecoslovàquia | 1977 |
| 1 | Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques | 1978 |
| 1 | Polònia | 1979 |
| 1 | Finlàndia | 1980 |
| 1 | Tadjikistan | 2008 |

## Referències

* 1 2 «Intervisión: la Eurovisión soviética que quizá no conocías» (en castellà), 20-05-2020. [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ Clip from the movie The Secret History of the Eurovision Song Contest
* ↑ Intervision: The Russian proposed song contest with China, Central Asia Arxivat 2017-11-13 a Wayback Machine. (Shanghaiist: Shanghai News, Food, Arts & Events)
* ↑ Putin mulls Intervision Song Contest (BBC World Service)
* ↑ Vladimir Putin proposes rival to Eurovision Song Contest between Russia and central Asian countries (Daily Mail)
* ↑ Waschko, Roman Nielsen Business Media. (en inglés)
# Florenci de Sevilla

* Per a altres significats, vegeu «Florenci de Carracedo».
Florenci (Hispalis, actual Sevilla, 432 - 485) fou un religiós, probablement prevere. És venerat des d'antic com a sant.

## Biografia

No se'n sap gairebé res de la seva vida. Segons la inscripció del seu reliquiari, havia nascut, probablement a Sevilla, l'any 432 i va morir-hi el 23 de febrer de 485, de mort natural. Va ésser enterrat quinze dies després, probablement perquè el seu cos va estar exposat a la veneració pública, la qual cosa seria senyal d'una popularitat gran, com testimonia també la seva veneració des de llavors. De vegades surt citat com a bisbe, però no va ser-ho: probablement era un prevere.

## Veneració

A un antic breviari de Sevilla ja consta la seva festivitat, el 23 de febrer, qualificant-lo de confessor. A la catedral, una capsa de relíquies indica a la inscripció Florentius vir sanctus, el dia de la mort, de l'enterrament i l'edat.

## Bibliografia

* Enrique Flórez. España sagrada. Vol. 9, De la provincia antigua de la Bética en común, y de la Iglesia de Sevilla en particular, p. 327-329.
# Ezequiel Marcelo Castillo Montes

Ezequiel Marcelo Castillo Montes (Buenos Aires, 13 de juny de 1967) és un futbolista argentí, que ocupava la posició de defensa.

## Carrera esportiva

Format a l'Argentinos Juniors, va desenvolupar la major part de la seua carrera a la lliga espanyola, on va militar al RCD Espanyol, CD Tenerife, Rayo Vallecano i CD Badajoz, on es va retirar l'any 2000.
El 2007 va tornar a la pràctica del futbol amb l'Sportivo Patria del seu país.
# Ezequiel (escriptor)

Ezequiel (Ezekielus, Ἐζεκιῆλος) fou l'escriptor d'un llibre titulat ἐξαγωγή, que normalment és esmentat com una tragèdia, però sembla també una història mètrica dramatitzada amb vers iàmbic, imitant les tragèdies gregues. El tema era l'Èxode jueu. L'autor era probablement israelita de raça i jueu de religió, però escrivia en grec i no en hebreu. Va viure a la cort dels Ptolemeus al segle ii aC. Eusebi (Praep. Evang. 9.28, 29), Climent d'Alexandria (Strom. 1. p. 344, fol.) i Eustaci (ad Hexaëm. p. 25) van preservar alguns fragments de la seva obra.

## Referències

* ↑ Smith, Philip. «Ezekie'lus». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Foc de Castelló

El foc de Castelló fou una batalla ocorreguda prop de Castelló d'Empúries, la nit del 3 de novembre de 1874, que va enfrontar els carlins de Francesc Savalls i els liberals del brigadier Moya, que defensava la població, en el decurs de la Tercera Guerra Carlina.

## Antecedents

El març de 1874 les forces carlistes, dirigides per Francesc Savalls, van posar setge a Olot i, després de conquerir-la, la van convertir en la seva capital. El mes de juliol s'estableix a Sant Joan de les Abadesses la Diputació de Catalunya, que presidia Tristany, i que intentava dotar d'una organització político-administrativa als territoris controlats pels carlins catalans.

## Batalla

Les tropes de Francesc Savalls van atacar per sorpresa als liberals del brigadier Moya que defensaven Castelló. Savalls fingí una retirada i el seu adversari va caure en el parany; això va permetre la victòria dels carlistes. Savalls fou felicitat pel bisbe Caixal i pel pretendent Carles VII i feu entrar els seus soldats a Olot coronats de llorer.

## Conseqüències

La meitat de la població va quedar arruïnada i cremada. La documentació de l'època ens parla de la mort de molts veïns, la destrucció de diverses cases i altres destruccions, malgrat que la població no es va mostrar mai partidària de cap dels dos bàndols.
Al març de 1875, Martínez-Campos va ocupar Olot i va sotmetre a setge La Seu d'Urgell. La seva conquesta per les tropes governamentals a l'agost va fer que el 19 de novembre finalitzés la lluita a Catalunya.

## Memòria històrica

Actualment es conserva la Torre Carlina, una de les quatre que protegien l'entrada de la vila, construïda pel regiment Toledo que estava destinat a la població amb l'objectiu de fortificar-la.
Antoni Agramont, en la seva sardana més popular, El foc de Castelló, hi fa intervenir trets de trabuc per fer més real l'evocació de la gesta.
Des de l'any 2006, se celebra una festa a Castelló que té com a protagonista la recreació teatral i històrica de la batalla.

## Referències

* ↑ «El Foc de Castelló de 1874». Sapiens, 28-12-2011. Arxivat de l'original el 2017-12-24. [Consulta: 24 desembre 2017].
# Falkenberg (Elster)

Falkenberg (Elster) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. Es troba 90 km al sud de Berlín, als marges del riu Schwarze Elster, 16 km a l'est de Torgau, i 13 km al nord-oest de Bad Liebenwerda.

## Barris

* Falkenberg/Elster amb Kiebitz
* Rehfeld
* Beyern
* Großrössen - Kleinrössen
* Kölsa
* Schmerkendorf
# Faliscs

Els faliscs eren els habitants de Falerii. Tot i que alguns autors antics donaven als faliscs el caràcter d'un poble diferenciat (als que assignen les ciutats de Falerii i Fescennium) no va tenir un caràcter ètnic sinó de gentilici. Fescennium era una ciutat dependent de Falerii i per això els seus habitants eren també anomenats faliscs. Estrabó parla de dues ciutats diferents: Falerii i Faliscum; però això fou probablement un error (o una confusió amb Fescenium o bé la ciutat d'Aequum Faliscum que és esmentada per Virgili i Sili Itàlic com Aequi Falisci) corregit per Gai Juli Solí i Esteve de Bizanci.
Aliats de Veïs, juntament amb Capena i Tarquínia, foren derrotats per les legions romanes l'any 296 aC o el 358 des de la fundació de Roma ("Ab urbe condita") i s'afanyaren a signar les paus.

## Vegeu també

* Llengua falisca

## Referències

* ↑ Mommsen, Theodor. Historia de Roma. Madrid: Ediciones Turner, S.A., 1983. ISBN 84-7506-067-6.
# Font de l'Església (Monistrol de Calders)

Amb el nom de font de l'església es coneixen dues fonts properes entre elles del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Estan situades a 433 metres d'altitud, a la riba esquerra de la riera de Sant Joan, als voltants del temple parroquial. Totes dues, situades una a 35 metres de l'altra, així com el proper Pont del Rector, foren fetes construir a finals del segle xviii pel rector de la parròquia, mossèn Francesc Bellver.

## Font de l'Església I

Està situada al nord-oest de l'església, al peu del camí que des de la plaça de l'Església va a buscar una palanca damunt de la riera de Sant Joan que enllaça amb el carrer del Torrent. Es troba just dessota d'una figuera que presideix l'indret. És ben visible i fàcil de trobar.
Aquesta font en l'actualitat (2010) està inutilitzada, tot i que la humitat existent evidencia que la surgència d'aigua no està estroncada.

## Font de l'Església II

També actualment inutilitzada, aquesta font, que presenta una profusa ornamentació gravada a la pedra que l'emmarca, està situada a ran de la llera de la riera de Sant Joan just a l'extrem nord-est de la capella fonda de l'església parroquial.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Font de l'Avellaner (Granera)

La Font de l'Avellaner és una font del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
Està situada a 657 metres d'altitud, a la vall de la riera del Marcet, a la dreta de la riera, en el sector oriental del terme. És a prop i al nord-oest del Forat Negre i a llevant de la Plana del Mas.

## Enllaços externs

* La Font de l'Avellaner en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya