OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Velòdrom de Tortosa

El velòdrom de Tortosa és una instal·lació esportiva de la ciutat de Tortosa, inaugurada el 2 de maig de 1943.
Està situat al barri de Ferreries, al marge dret de l'Ebre, dintre del recinte de l'Estadi Municipal «Josep Otero».
Inicialment gestionat pel Club Deportiu Tortosa, el 1960 passà a la Penya Baix Ebre Ja Arribarem. A partir del 1974 s'hi entrenà la Unió Ciclista Tortosa. Posteriorment també fou utilitzat per la selecció catalana i durant els anys noranta fou seu permanent de la selecció russa, d'on sobresortí Viatxeslav Iekímov. Altres corredors que s'hi formaren foren Miquel Espinós, Miquel Mas Gayà i Guillem Blasco.
L'equipament va ser rehabilitat durant els anys 90 però a principi del segle XXI començà a perdre protagonisme, no obstant romandre actiu. El febrer de 2019 l'Ajuntament de Tortosa n'ha renovat la pista de rodadura.
S'ha de recordar que la ciutat compta també amb un Complex Ciclista, inaugurat l'any 2011, situat a la localitat de Vinallop.

## Esdeveniments
### Competicions estatals

Fou seu del Campionat d'Espanya en diverses disciplines.
* Campionat d'Espanya de velocitat: 1943, 1945 i 1978.
* Campionat d'Espanya de mig fons rere moto comercial: 1943, 1945, 1946 i 1953.
* Campionat d'Espanya de persecució individual: 1964 i 1978.
* Campionat d'Espanya de fons: 1947 i 1972.

### Competicions regionals

* Torneig Intervelòdroms: 1961 i 1965.
També s'hi celebrà el Gran Premi Internacional de Tortosa, puntuable per a la Copa del Món darrere moto (1965), hi arribà alguna etapa de la Volta ciclista a Espanya i de la Volta a Catalunya.

## Referències

* ↑ «La ciudad de Tortosa inauguró ayer, apoteósicamente, su velódromo. Soberbio, de cemento y 224 metros de cuerda». Mundo Deportivo, 03-05-1943.
* ↑ «Velòdrom de Tortosa». A: Enciclopèdia de l'esport català.
* ↑ El març de 2004 va acollir una competició de la lliga estatal de ciclisme en pista.
* ↑ García Gargallo, 2018, p. 141-149.

## Bibliografia

* García Gargallo, Manuel. El velòdrom de Tirador. Una història de l'esport a Mallorca. Palma: Illa Edicions, 2018. ISBN 978-84-947890-1-4.
# Sittard

Sittard (limburguès: Zitterd) és una ciutat del municipi de Sittard-Geleen, a la província de Limburg, al sud-est dels Països Baixos. A l'est fa frontera amb Alemanya. Sittard fou un municipi a part fins a la reestructuració de municipis neerlandesos de l'any 2001. L'1 de gener de 2011 tenia 37.730 habitants.
* Església de Sant Miquel
* Mercat
* Sittard
* Capella de Santa Rosa de Lima, la patrona de Sittard

## Enllaços externs

* Lloc web del municipi Sittard-Geleen
# Gérard Joseph

Gérard Joseph (Haití, 22 d'octubre de 1949) fou un futbolista haitià de la dècada de 1970.
Fou 2 cops internacional amb la selecció d'Haití amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, destacà a Racing Club Haïtien.

## Referències

* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-12. [Consulta: 3 juny 2019].
* ↑ «1974 FIFA World Cup Germany». Arxivat de l'original el 2011-07-23. [Consulta: 3 juny 2019].
* ↑ Gérard Joseph a National-Football-Teams.com (anglès)
# Resolució 1964 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1964 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 22 de desembre de 2010. Després de recordar les resolucions anteriors sobre la situació a Somàlia, el Consell va autoritzar la continuació del mandat de la Missió de la Unió Africana a Somàlia (AMISOM) fins al 30 de setembre de 2011, i va augmentar la seva grandària de 8.000 a 12.000 persones.
El Consell de Seguretat va dir que l'augment era per protegir el govern i la població civil dels rebels islamistes d'Al-Xabab i altres grups. Les nacions africanes havien demanat un total de 20.000 soldats, però el Consell de Seguretat va considerar que aquest nombre era excessiu.

## Resolució
### Observacions

En el preàmbul de la resolució, el Consell va reafirmar el seu suport al procés de pau de Djibouti i al paper del Govern Federal de Transició. Va afirmar que les parts de Somàlia havien de renunciar a la violència i cooperar per aconseguir la pau i l'estabilitat al país. El Consell elogià el paper d'AMISOM i les contribucions de Burundi i Uganda a la força, i va reiterar la importància de serveis de seguretat plenament operatius a Somàlia.
Mentrestant, hi havia preocupació per la situació humanitària del país i els atacs als treballadors d'ajuda humanitària; tota violència i les violacions dels drets humans contra la població civil i els treballadors d'ajuda van ser condemnats. A més va expressar preocupació pel descens de finançament humanitari per a Somàlia, i el Consell va instar els estats a contribuir.

### Actes

Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, els estats membres de la Unió Africana van ser autoritzats a continuar la seva missió a Somàlia fins al 30 de setembre de 2011, i augmentar la mida de l'AMISOM de 8.000 a 12.000 persones. El Secretari General de les Nacions Unides Ban Ki-moon va rebre instruccions per proporcionar serveis logístics a l'operació. Va recordar la seva intenció en la resolució 1863 (2008) d'examinar la possibilitat d'establir una missió de les Nacions Unides a Somàlia.
La resolució exigia la garantia de la seguretat dels treballadors humanitaris; la fi de la violència i les violacions dels drets humans contra la població; i va donar la benvinguda als esforços de les oficines i agències de les Nacions Unides per augmentar la presència de les Nacions Unides a Somàlia.

## Referències

* ↑ «Security Council extends authorisation of African Union Mission in Somalia until 30 September 2011». United Nations, 22-12-2010.
* ↑ «Somalia's Africa peace force to be boosted». BBC News, 23-12-2010.
* 1 2 Worsnip, Patrick «UN council OKs big boost in AU Somalia force». Reuters, 22-12-2010 [Consulta: 16 febrer 2018]. Arxivat 17 de febrer 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-02-17. [Consulta: 16 febrer 2018].
* ↑ «UN votes big increase in Somalia peacekeepers». Agence France-Presse, 22-12-2010.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1901 a la 2000 (2009 - 2011)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# María Trinidad Sánchez

María Trinidad Sánchez (Santo Domingo, 19 de juny de 1794 - 27 de febrer de 1845) fou una política i lluitadora per les llibertats dominicana, heroïna de la Guerra Dominicana d'Independència. Va participar al costat dels rebels com a missatgera. Juntament amb Concepción Bona, Isabel Sosa i María de Jesús Pina, va participar en el disseny de la bandera Dominicana. Va ser executada després d'haver rebutjat trair els seus col·laboradors a canvi de la seva vida. La província de María Trinidad Sánchez és anomenada en el seu honor.

## Referències

* ↑ «Concepción Bona». educando.edu.do. [Consulta: 25 juliol 2016].
* ↑ Ángela Peña. «Concepción Bona». hoy.com.do. [Consulta: 26 juliol 2016].
* ↑ «Origen y evolución de la bandera dominicana». Periódico Digital Dominicano, 26-02-2015. Arxivat de l'original el 19 abril 2018. [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ «Bandera Nacional». Presidency of the Dominican Republic. Arxivat de l'original el 27 de gener 2018. [Consulta: 26 juliol 2016].

## Vegeu també

* Història de la República Dominicana

## Enllaços externs

* Biografía y valoración a Red Poder Comunitario
# Castell de Cirat

El Castell de Cirat és un edifici històric ubicat a la comarca de l'Alt Millars, al País Valencià, al damunt d'un promontori sobre el barranc de les Salines, tot controlant el meandre que del riu Millars al pas per la vila. Està catalogat com a Bé d'Interés Cultural, presentant anotació ministerial RI - 51-0011252 del 20 de desembre de 2004.

## Història

Es tracta d'un castell d'origen musulmà, que va pertànyer al rei moro de València Zayd Abu Zayd, mentre va mantenir el territori en el seu poder. Malgrat que el castell va ser donat per aquest monarca musulmà al bisbe de Sogorb, la donació quedà sense efecte, ja que el dia 17 de febrer de 1247 es dona lloc a la donació del mateix a l'arquebisbe de Tarragona. La seva datació podria fer-se entre els segles XII - XIII.
La zona era de població morisca fins a l'expulsió d'aquesta en 1609 I el castell formava part d'una xarxa de fortificacions defensives que s'estenien al llarg del curs del riu Millars.
A 1628 el rei Felip IV va crear el comtat de Cirat, el qual estava format pel municipi de Cirat i els llogarets del Tormo i Pandiel, que va passar a les mans de Bernat de Vilarig Carroz i Pardo de la Casta. Causa de la seva situació estratègica al castell, igual que la resta de la població va tenir una certa rellevància durant les guerres carlines.

## Descripció

El castell presenta dos recintes encara que no són fàcilment diferenciables, per la irregularitat de la seva planta.
Les restes permeten observar el que en el seu temps va haver de ser una torre semicircular, així com diferents llenços de muralla, els quals troben situats a la part més vulnerable del recinte, ja que la resta del castell utilitzava les característiques orogràfiques del terreny per obtenir unes excel·lents defenses naturals. Com en pràcticament tots els castells, en aquest es distingeixen les restes del que fou en el seu moment un aljub, actualment sense coberta, però en el qual s'observen les arrencades de la volta, així com les seves parets impermeabilitzades.
També hi ha restes d'una estructura rectangular, formada amb blocs regulars, que per ara és d'ús desconegut; així com ceràmiques de característiques i fàbrica musulmanes.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2349.
* 1 2 3 4 5 6 7 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/detalles_bics.asp?IdInmueble=1181
* 1 2 3 4 http://www.castilloscomunidadvalenciana.com/altmi6.htm Arxivat 2013-12-19 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.caminodelcid.org/Poblacion_Cirat.aspx
* Aquest article pren com a referència el text del Bé d'Interès Cultural incoat per la Conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana.
# The Chairman

The Chairman és una pel·lícula d'espionatge estatunidenca dirigida per J. Lee Thompson, estrenada l'any 1969, amb Gregory Peck.

## Argument

El metge John Hattaway, premi Nobel, és enviat a la Xina comunista pels serveis secrets americans per obtenir del seu amic Soon Li, un savi xinès, la fórmula química d'una enzima revolucionària que permet el cultiu agrícola de qualsevol terra àrida del globus. Per portar a terme la seva missió, Hattaway s'ha deixat implantar sota el crani un minúscul emissor que li permet quedar permanentment en contacte amb els seus superiors als Estats Units. El que li han amagat, és que el petit receptor és igualment proveït d'un mecanisme que pot matar-ho a distància en cas de detenció pels xinesos. Després d'haver entrat a la Xina amb l'ajuda del cap de la seguretat xinesa, es troba cara a cara amb el president Mao, amb qui conversa de les seves concepcions polítiques. Hattaway, Soon Li i la seva filla Soong Chu treballen en la millora de la fórmula. Però els guardies rojos detenen al savi xinès a qui acusen de tebi davant la revolució cultural.
Soong es suïcida i Hattaway fuig amb la petita llibreta on han consignat els descobriments. Protegit pels blindats russos a la frontera russo-xinesa, l'americà arriba a salvar la seva pell. Però després d'haver-se apoderat de la fórmula, el govern americà decideix guardar el secret.

## Repartiment

* Gregory Peck: John Hathaway
* Anne Heywood: Kay Hanna
* Arthur Hill: Marshal Shelby
* Alan Dobie: Comandant Benson
* Keye Luke: Professor Soon Li
* Ori Levy: Shertov
* Conrad Yama: el Professor
* Zienia Merton: Ting Ling
* Eric Young: Yin
* Burt Kwouk: Chang Shou
* Francesca Tu: Soong Chu
* Simon Cain: un capità

## Referències

* ↑ Solomon, Aubrey. Twentieth Century Fox: A Corporate and Financial History (The Scarecrow Filmmakers Series). Lanham, Maryland: Scarecrow Press, 1989. ISBN 978-0-8108-4244-1. p255
* ↑ "Big Rental Films of 1969", Variety, 7 de gener de 1970 p 15
# 758

El 758 (DCCLVIII) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* 17 de gener: Rebel·lió d'An Lushan. L'ex-emperador Xuanzong, que va fugir després de l'aixecament militar, torna a la capital (Chang'an) pocs mesos després de la recaptura per part de les forces Tang. Su Zong, el seu fill i nou emperador, li ofereix el tron, però Xuanzong el rebutja.
* 30 d'octubre: Rebel·lió d'An Lushan. Es tanca el port xinès de Canton durant cinc dècades a conseqüència dels atacs perses i àrabs.

## Naixements

* Nicèfor I de Constantinoble (patriarca de Constantinoble i historiador)
* Sakanoue no Tamuramaro (heroi japonès)
* Teòfanes el Confessor (aristòcrata, cronista i monjo asceta de Constantinoble)

## Morts

* Swithred d'Essex (rei d'Essex)

## Referències

* ↑ Ju-neng, Yao. Histoire de Ngan Lou-chan. (en francès). Presses universitaires de France, 1962.
* ↑ Bretschneider, E. On the Knowledge Possessed by the Ancient Chinese of the Arabs and Arabian Colonies and Other Western Countries Mentioned in Chinese Books (en anglès). Londres: Trübner & Co., 1871, p. 10.
# Sitting Pretty

Sitting Pretty és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Walter Lang, estrenada el 1948.

## Argument

Tacey i Harry King són una parella d'un ambient suburbà amb tres fills i una necessitat seriosa d'un cangur. Tacey posa un anunci al diari. Finalment, com a part de la seva investigació per escriure un llibre, un novel·lista treballa com a cangur de tres intractables nens.

## Repartiment

* Robert Young: Harry King
* Maureen O'Hara: Tacey King
* Clifton Webb: Lynn Belvedere
* Richard Haydn: Mr. Clarence Appleton
* Louise Allbritton: Edna Philby
* Randy Stuart: Peggy
* Ed Begley: Horatio J. Hammond
* J. Farrell MacDonald (no surt als crèdits): Un policia
* Cara Williams: (no surt als crèdits) secretària

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1949: Oscar al millor actor per Clifton Webb
# Gran Premi d'Espanya de motociclisme de 2006

El Gran Premi d'Espanya de motociclisme de 2006 va ser la primera prova del Campionat del Món de motociclisme de 2006.

## Resultats
### MotoGP

| Pos. | N.º | Pilot | Constructor | Voltes | Temps | Graella | Punts |
| 1 | 65 | Loris Capirossi | Ducati | 27 | 45:57,733 | 1 | 25 |
| 2 | 26 | Daniel Pedrosa | Honda | 27 | +4,375 | 5 | 20 |
| 3 | 69 | Nicky Hayden | Honda | 27 | +9,996 | 4 | 16 |
| 4 | 24 | Antoni Elías | Honda | 27 | +10,135 | 6 | 13 |
| 5 | 33 | Marco Melandri | Honda | 27 | +19,547 | 7 | 11 |
| 6 | 27 | Casey Stoner | Honda | 27 | +21,237 | 15 | 10 |
| 7 | 56 | Shin'ya Nakano | Kawasaki | 27 | +21,372 | 3 | 9 |
| 8 | 10 | Kenneth Roberts | KR211V | 27 | +32,414 | 13 | 8 |
| 9 | 21 | John Hopkins | Suzuki | 27 | +32,659 | 12 | 7 |
| 10 | 6 | Makoto Tamada | Honda | 27 | +35,983 | 16 | 6 |
| 11 | 5 | Colin Edwards | Yamaha | 27 | +37,930 | 10 | 5 |
| 12 | 71 | Chris Vermeulen | Suzuki | 27 | +39,514 | 11 | 4 |
| 13 | 7 | Carlos Checa | Yamaha | 27 | +42,829 | 14 | 3 |
| 14 | 46 | Valentino Rossi | Yamaha | 27 | +1:05,766 | 9 | 2 |
| 15 | 66 | Alex Hofmann | Ducati | 27 | +1:23,300 | 19 | 1 |
| 16 | 77 | James Ellison | Yamaha | 26 | +1 volta | 18 | |
| – | 30 | José Luis Cardoso | Ducati | 13 | – | 17 | |
| – | 17 | Randy de Puniet | Kawasaki | 6 | – | 8 | |
| – | 15 | Manuel Gibernau | Ducati | 2 | – | 2 | |

## Referències

* ↑ Pàgina web oficial
| Prova anterior: Gran Premi de la Comunitat Valenciana de 2005 | Temporada 2006 | Prova següent: Gran Premi de Qatar de 2006 |
| Prova anterior: Gran Premi d'Espanya de 2005 | Gran Premi d'Espanya | Prova següent: Gran Premi d'Espanya de 2007 |
# Marostica

Marostica és una comune italiana de la província de Vicenza, regió del Vèneto, amb 13.894 habitants.
Marostica limita amb els municipis de Bassano del Grappa, Conco, Lusiana, Mason Vicentino, Molvena, Nove, Pianezze, Salcedo i Schiavon.
Pertanyen al municipi les frazioni de Crosara, Marsan, Pradipaldo, San Luca, Valle San Floriano i Vallonara.

## Galeria fotogràfica

* Vista panoràmica del castell
* Piazza delli Scacchi
* Tetti di Marostica
* Vista del castell superior
* Centre ciutat
* Piazza degli scacchi i castell superior
* Muralla
* El castell inferior

## Enllaços externs

* web oficial de Marostica (en italià)
# Casa Parés

* Per a l'edifici homònim de Vilafranca del Penedès, vegeu Casa Parés (Vilafranca del Penedès).
La Casa Parés és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici situat al principi del carrer Nou, en xamfrà amb la Rambla. És un edifici que forma cantonada en angle obtús amb carreus de pedra, trencant el ritme i donant aspecte de fortificació. La planta baixa està dedicada a local comercial. Al primer pis destaquen tres balcons poc sortit i petits allindanats. El segon pis té tres balcons més sortits i són més grans. Trobem una repetició dels tres balcons en les pisos superiors en ordre decreixent. La façana és d'arrebossat deteriorada per la col·locació de canonades i tubs. Cal tenir en compte les divisions en vertical a partir del segon pis a través d'unes incisions rectangulars. Hi ha motllura de separació horitzontal entre el quart i les golfes. Cobriment amb cornisa i terrassa. Les dues façanes són compostes igual.

## Referències

* ↑ «Casa Parés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Toro d'Osborne

El toro d'Osborne o brau d'Osborne és una enorme silueta d'un brau, d'aproximadament 14 metres d'altura, concebuda originalment com una gran tanca publicitària de carretera per promocionar el brandi de Xerès Veterano del Grup Osborne, s'ha convertit en un símbol d'Espanya. A Catalunya es van proposar alternatives com el gat (cat en anglès) o el burro català.
Alguns dels braus situats en els Països Catalans han patit diverses accions, entre elles el Bou d'Osborne de la carretera de Manacor i el que havia estat situat a El Bruc, que va ser enderrocat quatre vegades, el 2002, el 2007 —una setmana després de la seva reconstrucció—, i el 2009, mesos després d'una nova reconstrucció. Finalment, el 2014 es van retirar els últims rastres d'aquesta polèmica tanca publicitària.

## Referències

* ↑ Rivera Camino, J.; Molero Ayala, V.; Arellano Cueva, R. Conducta del consumidor: Estrategias y políticas aplicadas al marketing (en castellà). ESIC, 2009, p. 402. ISBN 9788473565936.
* ↑ «Gats i ases catalans contra el brau d'Osborne». VilaWeb, 13-04-2004.
* ↑ EFE «Derribado el único toro de Osborne que queda en Cataluña» (en castellà). El Mundo, 13-10-2002 [Consulta: 30 novembre 2014].
* ↑ «Independentistas derriban el único toro de Osborne que quedaba en Cataluña» (en castellà). Libertad Digital, 03-08-2007 [Consulta: 30 novembre 2014].
* ↑ EFE «Vuelven a derribar el toro de Osborne de El Bruc» (en castellà). El Mundo, 24-02-2009 [Consulta: 30 novembre 2014].
* ↑ «5 anys després, no queda cap rastre del brau d'Osborne al Bruc...». Racó Català, 23-03-2014. [Consulta: 13 març 2017].

## Vegeu també

* Bou d'Osborne de la carretera de Manacor
# 20 cites

20 cites (títol original: 20 Dates) és un mockumentary estatunidenc del 1998. Ha estat doblat al català.

## Argument

Myles Berkowitz dirigeix als protagonistes i a ell mateix, un home que decideix combinar "els dos fracassos més grans en la meva vida--professional i personal" per posar-se en una recerca filmada per tenir 20 cites i treure'n una pel·lícula i un amor. Com la majoria de les seves cites són desastres de variades maneres, Myles finalment coneix l'Elisabeth en la seva 17a cita i s'hi avenen molt bé, deixant-lo amb un dilema nou quan vol acabar la pel·lícula de totes maneres i posa el seu nou idil·li en risc.

## Repartiment

* Myles Berkowitz: Myles
* Elisabeth Wagner: Elisabeth
* Richard Arlook: L'Agent
* Tia Carrere: Ella
* Robert McKee: Ell
* Elie Samaha: productor (veu)

## Rebuda

La pel·lícula va rebre revisions mixtes dels crítics. Les pàgines web de Rotten Tomatoes i Metacritic va enregistrar puntuacions del 40% i 36% sobre 100, respectivament.
El crític de cinema Christopher Null de Filmcritic.com va atorgar la pel·lícula quatre estrelles i mitja sobre cinc i va definir la pel·lícula d'"histèrica": Leonard Clady de Variety el va definir com "un mockumentary de desorbitada habilitat", concloent que és "una pel·lícula satisfactòria i entretinguda ." James Berardinelli de ReelViews.net va dir que la pel·lícula era "intranscendent" però, alhora, va admetre que algunes parts de la pel·lícula són "sovint hilarants."
D'altra banda, el crític de cinema Roger Ebert de Chicago-Sun Times va atorgar a la pel·lícula una estrella i mitja sobre quatre, opinant que "la pel·lícula té l'odiós to d'una pel·lícula familiar avorrida narrada per un xicot que crida en la vostra orella" i conclou definint la pel·lícula com "incompetent i molesta." Jeff Millar de la Houston Chronicle va dir que la pel·lícula és "un acudit" i que "Berkowitz és una persona força molesta".

## Referències

* ↑ «20 cites». esadir.cat.
* ↑ «20 Dates». The New York Times.
* ↑ 20 Dates, Rotten Tomatoes.
* ↑ 20 Dates Arxivat 2005-12-17 a Wayback Machine., Metacritic
* ↑ Clady, Leonard. 20 Dates, Variety, 26 de gener de 1998.
* ↑ James Berardinelli. 20 Dates, ReelViews.net.
* ↑ Ebert, Roger. 20 Dates Arxivat 2012-09-26 a Wayback Machine., Chicago Sun-Times, March 12, 1999.
* ↑ Millar, Jeff. 20 Dates, March 11, 2004.
# Gyda Christensen

Gyda Martha Kristine Christensen (de soltera Andersen; 21 de maig de 1872 – 20 d'agost de 1964) va ser una actriu, ballarina, coreògrafa i directora gerent noruega.

## Biografia

Christensen va néixer a Kristiania (ara Oslo), Noruega. Va ser l'única filla d'Ole Andersen i Cathrine Saabye. Va rebre classes de música i cant durant l'adolescència.
Va formar part del conjunt del Christiania Theatre de 1894 a 1899 i de nou de 1920 a 1928, i al Nationaltheatret de 1899 a 1919. Va interpretar una sèrie de papers importants, la majoria de vegades en el gènere lleuger. Va ser contractada com a directora artística i de dansa a Det Nye Teater de 1928 a 1945. De 1936 a 1939 va ser la directora artística del Nationaltheatret. El 1909 es va convertir en la directora gerent de l'escola de ballet Nationaltheatret. El 1937 va dirigir la pel·lícula To levende og en død amb el seu gendre Tancred Ibsen.

## Vida personal

El 1893 es va casar amb l'enginyer Georg Monrad Krohn (1865–1934). Eren pares de la ballarina i actriu Lillebil Ibsen (1899–1989) que estava casada amb el director de cinema Tancred Ibsen (1893–1978).
El 1905 es va casar amb el director de teatre Halfdan Christensen (1873–1950). El 1946 es va casar amb el líder polític Carl Joachim Hambro (1885–1964).

## Referències

* ↑ «Gyda Christensen». Norsk biografisk leksikon. [Consulta: January 1, 2020].
* ↑ Gyda Marthe Kristine Christensen Store norske leksikon
* ↑ «Lillebil Ibsen». Norsk biografisk leksikon. [Consulta: January 1, 2020].
* ↑ «Tancred Ibsen». Norsk biografisk leksikon. [Consulta: January 1, 2020].
* ↑ «Halfdan Christensen». Norsk biografisk leksikon. [Consulta: January 1, 2020].
* ↑ «C J Hambro». Norsk biografisk leksikon.. [Consulta: January 1, 2020].
# Rodoreda

«Rodoreda» té aquests significats:
* Rodoreda (Montagut i Oix), monument històric al poble de Montagut i Oix (La Garrotxa).
* Biografies:
** Mercè Rodoreda i Gurguí, escriptora catalana del segle XX
** Josep Rodoreda i Santigós (Barcelona, 1851 - Buenos Aires, 1922), músic i compositor.