OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Grup de la dongchuanita

El grup de la dongchuanita és un grup de minerals de la classe dels fosfats de fórmula general: A₄ $^{VI}$B$^{IV}$B₂(T1O₄)₂(T2O₄)₂Y₂. Aquest grup va ser establert en el mes de juliol de 2023, i està format per quatre espècies: dongchuanita, cuprodongchuanita, zheshengita i cuprozheshengita. Totes aquestes espècies cristal·litzen en el sistema triclínic.
| Espècie | Fórmula |
| Cuprodongchuanita | Pb₄CuZn₂(PO₄)₄(OH)₂ |
| Cuprozheshengita | Pb₄CuZn₂(AsO₄)₂(PO₄)₂(OH)₂ |
| Dongchuanita | Pb₄ZnZn₂(PO₄)₄(OH)₂ |
| Zheshengita | Pb₄ZnZn₂(AsO₄)₂(PO₄)₂(OH)₂ |

## Referències

* 1 2 Bosi, F., Hatert, F., Pasero, M., and Mills, S. J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 74». Eur. J. Mineral., 35, 18-08-2023, pàg. 659–664. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2023.54 [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ «Dongchuanite Group». Mindat. [Consulta: 12 setembre 2023].
# Guimiliau

Guimiliau (en bretó Gwimilio) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 921 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1841 | 1557 | 1328 | 1397 | 1464 | 1495 | 1590 | 1596 | 1530 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1497 | 1625 | 1625 | 1521 | 1523 | 1526 | 1511 | 1584 | 1562 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1516 | 1453 | 1461 | 1275 | 1156 | 1043 | 949 | 988 | 818 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 786 | 756 | 700 | 760 | 791 | 814 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1983-1989 | Annie Façon |
| 1989-1995 | Jean Caroff |
| 1995- | Louis Fagot |
# Haworthia cymbiformis var. ramosa

"'Haworthia cymbiformis var. ramosa, és una varietat de Haworthia arachnoidea del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies. "

## Descripció

'Haworthia cymbiformis var. ramosa és una patita planta suculenta amb fulles suaus de color verd llima en forma de roseta ajustada amb puntes semitranslúcides. Les rosetes són petites i tenen un diàmetre d’uns 3-4 ”. Es compensarà per formar un bonic cúmul estret. La planta creix millor amb llum/ombra filtrada. Les flors creixen en tiges fines i llargues i són de color blanc amb mitges venes verdoses/marrons.

## Distribució i hàbitat

Aquesta varietat creix a la província sud-africana del Cap Oriental on només se coneix per una llarga paret rocosa en forma de mitja lluna al nord de Woolridge, on les plantes varien des de plantes normals sense tija a plantes amb tiges cada cop més creixents en un gradient d'oest a est.

## Taxonomia

Haworthia cymbiformis var. ramosa va ser descrita per Martin Bruce Bayer i publicat a Haworthia Revisited 60, a l'any 1999.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
cymbiformis: epítet llatí que significa "en forma de barca".
var. ramosa: epítet llatí que significa "amb moltes branques".

### Basiònim

* Haworthia ramosa G.G. Sm.

## Referències

* ↑ «Haworthia cymbiformis var. ramosa |d. var. ramosa (Smith) Bayer comb.nov.». Arxivat de l'original el 2021-06-28. [Consulta: 28 juny 2021].
* ↑ Bayer, Bruce. «Haworthia Revisited – 9. Haworthia cymbiformis» (en anglès), 09-01-1999. [Consulta: 28 juny 2021].
* 1 2 «Haworthia cymbiformis var. ramosa» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 23 juny 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 28 juny 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 28 juny 2021].
# Haworthia decipiens var. virella

Haworthia decipiens var. virella, és una varietat de Haworthia decipiens del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia decipiens var. virella és una planta que té les fulles més atenuades, més llargues que H. decipiens, però amb el verd més brillant de la varietat típica xiphiophylla. Les espines són generalment més tosques i fermes que H. bolusii var. blackbeardiana. Pot fer fillols lentament.

## Distribució i hàbitat

Aquesta varietat creix a la província sud-africana del Cap Oriental, concretament, a l'est de Somerset East i al voltant de Ripon.

## Taxonomia

Haworthia decipiens var. virella va ser descrita per Martin Bruce Bayer i publicat a Haworthiad 16: 63, a l'any 2002.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
decipiens: epítet llatí que vol dir "enganyós".
var. virella: epítet llatí que significa "verdosa, una mica verda.".

## Referències

* 1 2 Bayer, Bruce. Lawrence. M. Loucka & Bill Hildyard. Chapter 9:- New Names and Combinations in Haworthia (en anglès). 2. Haworthia Society, 31 d'octubre de 2011. ISBN 2306-0956 [Consulta: 6 juliol 2021].
* 1 2 Jilemicky, Jakub. «Haworthia pringlei» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 6 juliol 2021]. «Més tard, va descriure decipiens var. virella (jansenvillensis) d'aquesta zona i els pringlei han de provenir de més a l'est»
* ↑ «Haworthia decipiens var. virella» (en anglès). [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 13 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Imatges de Haworthia decipiens var. virella
# Günz

* Per a altres significats, vegeu «Glaciació de Günz».
El riu Günz es troba a Baviera a Alemanya, és un afluent per la dreta del Danubi. Neix prop de Lauben per la confluència de dos rius: el Östliche Günz (Günz de l'est) i el Westliche Günz (Günz de l'oest). Fa uns. 90 km de llargada (incloent el Günz de l'est). Generalment flueix cap al nord a la vora de les poblaions de Babenhausen, Deisenhausen, Ichenhausen i Kötz. Conflueix amb el Danubi a Günzburg.
Aquest riu (com també els de Würm i Mindel) ha donat el nom d'una glaciació.
# Gürcü Mehmed Paixà I

Gürcü Mehmed Paixà, anomenat Hadim (otomà Khadim) que vol dir "Eunuc", fou un gran visir otomà del 1622 al 1623. Era d'origen georgià com testimonia el seu nom Gürcü (Georgià). Va morir el 1626.
Eunuc de palau va ascendir a la jerarquia administrativa i va arribar a tercer visir el 22 de setembre de 1604, sent nomenat beglerbegi d'Egipte, càrrec que només va exercir uns mesos (octubre de 1604 a juny de 1605) però va aconseguir restablir l'orde castigant a les tropes regulars otomanes que s'havien amotinat.
Va tornar a Istanbul i fou nomenat pel mateix càrrec a Bòsnia (otomà Bosna) i governador militar de Belgrad i el Danubi. El 1609 i 1610 fou nomenat caimacan, en absència del gran visir Kuyucu Murat Paixà que va dirigir dues campanyes a Pèrsia, i va seguir al càrrec fins a la tornada del nou gran visir Gümülcineli Damat Nasuh Paixà (27 de setembre de 1612) signant en aquest temps unes capitulacions amb Holanda (6 de juliol de 1612).
El 24 de novembre de 1613 quan el sultà va marxar Edirne el va nomenar governador d'Istanbul. El gran visir Öküz Kara Mehmed Paixà (1614-1616) el va nomenar segon visir i a més caimacan (maig de 1615 a tardor del 1616). El 1617 es va unir a les tropes en campanya a Khotin.
El 1619 va ser rebaixat altre cop a tercer visir durant la desgràcia del seu germà Mere Hüseyin Paixà però va recuperar el grau el juliol de 1620. Quan després de la revolta contra el sultà Osman II (8 de maig de 1622) Mere Hüseyin Paixà va pujar a gran visir el juny de 1622, el va nomenar governador militar d'Edirne.
El 21 de setembre de 1622 el sultà Mustafà I el va cridar per ser gran visir, amb encàrrec de restablir l'ordre a la capital, que no va aconseguir plenament, especialment tenint en compte que el rebel Abaza Paixà era gendre de Mere Hüseyin Paixà. El gener de 1623 va fer executar alguns implicats en l'assassinat de Osman II i els militars revoltats per instigació de Mere Hüseyin Paixà van exigir la seva destitució, que es va concedir el 5 de febrer de 1623 sent desterrat a Malkara (podria ser a Tràcia).
El desterrament va durar només fins al setembre de 1623 quan deposat Mustafà I, el gran visir Kemankeş Kara Ali Paixà el va fer arrestar junt amb Damat Halil Paixà per sospitar que ajudaven al rebel Abaza amb el qual els dos personatges tenien llaços. Alliberats poc després, Gürcü Mehmed Paixà fou nomenat altre cop caimacan (abril de 1624) per Çerkes Mehmed Ali Paixà.
El fracàs del gran visir Hafiz Ahmed Paixà en el setge de Bagdad (novembre de 1625 a juliol de 1626) va posar altre cop als geníssers en estat de revolta i van exigir l'execució dels que consideraven incompetents. Gürcü fou executat tot i que devia tenir al tomb de 90 anys.

## Referències

* Histoire de l'Empire ottoman, depuis son origine jusqu'à nos jours, par J. von Hammer; traduit de l'allemand par J. J. Hellert, Volums 1 a 18
Gran visir otomà :
# Hatüey Bacardi Club

El Hatüey Bacardi Club és un club haitià de futbol de la ciutat de Port-au-Prince.
Va ser fundat el 1935.

## Palmarès

* Coupe Vincent:
** 1947, 1949
* Campionat de Port-au-Prince de futbol:
** 1940, 1945

## Referències

* ↑ RSSSF: Haiti – List of Champions
* ↑ RSSSF: 1970 Haiti
* ↑ RSSSF - Haiti 2010/11
* ↑ Chauvel, Louis. «Le football haïtien à travers les âges: 1900-1977» p. 41. Impr. H. Deschamps. [Consulta: 30 març 2017].
* ↑ RSSSF: Haiti – List of Foundation Dates
* 1 2 «Haiti - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Helene Schjerfbeck

Helene Schjerfbeck (Hèlsinki, Finlàndia, 10 de juliol de 1862 – Saltsjöbaden, Suècia, 23 de gener de 1946) va ser una pintora finlandesa, l'artista més important de Finlàndia. És coneguda especialment per les seves pintures realistes i els seus autoretrats, tot i que també va ser una pintora de paisatges i de natures mortes.
La seva trajectòria artística va seguir diferents etapes en el seu procés creatiu: des del realisme d'influència francesa fins als petits retrats, etapes d'un recorregut que es van veient reflectides en els seus poderosos autoretrats.
Des del 2007 la seva obra ha estat redescoberta i s'ha exposat arreu, i l'any 2020 es va estrenar una pel·lícula sobre la seva vida.

## Galeria

* Noies llegint, 1907
* Silenci, 1907
* Autoretrat de 1912
* Autoretrat de 1915
* Autoretrat de 1939
* Autoretrat de 1944

## Referències

* ↑ Konttinen, Riitta. «Schjerfbeck, Helene (1862–1946)» (en anglès). SKS. Societat finlandesa de literatura. [Consulta: 29 novembre 2017].
* 1 2 «'Helene', el secreto mejor guardado de Finlandia» (en castellà). El Español, 12-02-2021. [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ «Helene Schjerfbeck’s Self-Portrait, Black Background» (en anglès). The Guardian, 26-07-2019. [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ «Kunstdrucke von Helene Schjerfbeck». Meisterdrucke. [Consulta: 8 juny 2022].
# Helene Thomas Bennett

Helene Thomas Bennett (Raton, 5 de juliol de 1901 - Raton, 27 d'abril de 1988), també coneguda com Helene Thomas Wendel, va ser una bacteriòloga i empresària estatunidenca que treballà a Arizona. L'any 1926 va obrir el Laboratori Clínic Yuma, a Yuma (Arizona), que més endavant es va convertir en el segon laboratori més gran d'aquest tipus a Arizona. Va estudiar a la Baker University i a l'Agricultural and Mechanical College de Las Cruces, Nou Mèxic. Després va entrar a la University of Kansas on es va graduar amb el títol de llicenciada en Arts, l'any 1922. El 1924 va rebre també un màster d'aquesta mateixa institució.

## Referències

* ↑ «Helen Thomas Bennett» (en anglès). [Consulta: 26 octubre 2022].
* ↑ «Bennett, Helene Thomas | Arizona Health Sciences Library», 19-02-2019. Arxivat de l'original el 2019-02-19. [Consulta: 26 octubre 2022].
# Heleni

Els heleni, helens o helenis foren una tribu galaica, d'origen gal o celta, que es creu situada a la zona de l'actual Galícia, a la Península Ibèrica, documentada per l'historiador romà Plini el Vell, del segle I, als qui va denominar heleni, en llatí, i que haurien donat nom a una ciutat anomenada Helenos. Aquesta tribu també és esmentada ja per l'historiador grec, del segle I, Estrabó, a la seva Geografia Plini situa els heleni al sud de la tribu dels cileni o cilens, detallant la seva frontera nord al riu Lérez, que forma la ria de Pontevedra, i els seus límits al sud a la ria de Vigo.

## Referències

* ↑ Plini el Vell, Historia Natural IV.112
* ↑ Estrabó, Geografia IV.3.3
# Hilda Heine

Hilda Heine (Majuro, 6 d'abril de 1951) és una política marshallesa, actual presidenta de les Illes Marshall.Abans d'assumir la presidència fou ministra d'Educació i va fundar el grup Women United Together Marshall Islands, que reivindica els drets de la dona. Va ser el primer ciutadà a les Illes Marshall en obtenir un doctorat. És la primera dona cap de govern en un país de Micronèsia.

## Referències

* ↑ «Hilda Heine elected Marshalls president» (en New Zealand English). Radio New Zealand, 27-01-2016.
# Heliofil·lita

L'heliofil·lita és una espècie mineral desacreditada de la classe dels halurs. Rep el seu nom del grec ήλιος, sol, i φύλλον, full, en al·lusió al color i l'hàbit foliat.

## Característiques

L'heliofil·lita és un halur de fórmula química Pb₆Cl₄(As₂O₇), desacreditada com a espècie l'any 2019 al demostrar que era idèntica a l'ecdemita. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'heliofil·lita pertany a «03.DC - Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Pb (As,Sb,Bi), sense Cu» juntament amb els següents minerals: laurionita, paralaurionita, fiedlerita, penfieldita, laurelita, bismoclita, daubreeïta, matlockita, rorisita, zavaritskita, zhangpeishanita, nadorita, perita, aravaipaïta, calcioaravaipaïta, thorikosita, mereheadita, blixita, pinalita, symesita, ecdemita, mendipita, damaraïta, onoratoïta, cotunnita, pseudocotunnita i barstowita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Långban, localitat sueca que es troba al municipi de Filipstad, al comtat de Värmland. Dins aquest indret ha estat trobada en diferents mines, com les mines Jakobsberg o Harstigen. També ha estat descrita a Grècia, Itàlia, a la República Popular de la Xina i als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Heliophyllite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ Ritsuro MIYAWAKI, Frédéric HATERT, Marco PASERO, Stuart J. MILLS «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) NEWSLETTER 53». Mineralogical Magazine, 84, 2020, pàg. 159–163 [Consulta: 28 maig 2020].
# Francesc Camps (desambiguació)

Francesc Camps (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Francesc Camps i Comellas, compositor de sardanes.
* Francesc Camps i Ortiz, ex-president de la Generalitat Valenciana.
* Francesc Camps i Mercadal, folklorista menorquí (1852-1929).
# Barbacoll de bigotis blancs

El barbacoll de bigotis blancs (Malacoptila panamensis) és una espècie d'ocell de la família dels bucònids (Bucconidae) que habita formacions boscoses del sud-est de Mèxic, Amèrica Central, oest i nord de Colòmbia i oest de l'Equador.
# Trogon cua-reixat

El trogon cua-reixat (Trogon clathratus) és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae) que habita la selva humida de les terres baixes de Costa Rica i oest de Panamà.
# Bleu de Bresse

El Bleu de Bresse és un formatge francès del País de Bresse. Es tracta d'un formatge blau, amb una pasta untuosa i molt cremós.

## Elaboració

Es tracta d'un formatge de llet de vaca, amb la pasta florida d'un pes mitjà de 250 gr. Avui dia, l'elaboració d'aquest formatge és essencialment industrial.

## Degustació

És excel·lent de juny a octubre després d'un afinament de 3 setmanes. Combina molt bé amb vins blancs dolços, com els Rivesaltes o el Monbazillac.

## Referències

* ↑ https://bases-marques.inpi.fr/Typo3_INPI_Marques/getPdf?idObjet=95579415_201633_fmark
* ↑ «Nos fromages». Arxivat de l'original el 2013-01-19. [Consulta: 10 juny 2018].
# Douglas Hartree

Douglas Hartree (Cambridge, 27 de març de 1897 - Cambridge, 12 de febrer de 1958) fou un matemàtic i físic anglès principalment conegut pel desenvolupament d'anàlisi numèrica i la seva aplicació a les equacions de Hartree–Fok de física atòmica i la construcció d'un analitzador diferencial emprant Meccano.

## Honors i premis

* Fellow de la Royal Society, (1932)
* La unitat d'energia Hartree és anomenada així en el seu nom.

## Llibres

* Hartree, D. R.. Calculating Instruments and Machines. Urbana: University of Illinois Press, 1949. Urbana: Universitat de Premsa d'Illinois. (També Cambridge Premsa Universitària (1950))
* Hartree, D. R.. Numerical Analysis. Oxford University Press, 1952.
* Hartree, D. R.. The calculation of Atomic Structures. Nova York: Wiley & Sons, 1957. Nova York: Wiley & Fills.
* Hartree, D. R.. Calculating Machines: Recent and prospective developments and their impact on Mathematical Physics and Calculating Instruments and Machines. Vol. 6. Cambridge, USA: MIT Press, 1984. Cambridge, EUA: Premsa del MIT.

## Referències

* ↑ Douglas Hartree al Mathematics Genealogy Project.
* ↑ O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Douglas Hartree» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* ↑ Darwin, C. G. «Douglas Rayner Hartree 1897-1958». Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, 4, 1958, pàg. 102. DOI: 10.1098/rsbm.1958.0010.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Douglas Hartree» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Croarken, Mary. «Hartree, Douglas Rayner». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 21 gener 2021]. (anglès)
* «Douglas R. Hartree». Encyclopaedia Britannica, 2009. [Consulta: 21 gener 2021]. (anglès)
# Eusebio Díaz (futbolista)

Eusebio Díaz (1901 - 1959) fou un futbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1930.

## Referències

* ↑ 1930 FIFA World Cup Uruguay Arxivat 10-11-2011 a Wayback Machine.
* ↑ Eusebio Díaz (futbolista) Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Trogon (gènere)

Trogon és un gènere d'ocells de la família Trogonidae. Les espècies d'aquest gènere són originàries dels boscos del Nou Món des del sud-est d'Arizona fins a l'Argentina.
Sota el nom de Trogon s'agrupen dos significats: un d'ells correspon a aquest gènere de la família dels trogònids, però també és el nom comú de qualsevol membre de la família esmentada, tant si són del gènere Trogon, com de la resta. Totes les espècies de la família són conegudes com a trogons, a excepció de les dels gèneres Pharomachrus i Euptilotis, les quals són denominades quetzals.
Tenen ulls grans, becs ganxuts i corpulents, ales curtes i cues llargues i esglaonades. Els mascles tenen les plomes de colors metal·lics. Les seves cares negres és un dels trets distintius amb els quetzals, i no tenen la cara acolorida del gènere africà relacionat, Apaloderma. Les femelles i els joves tenen els colors més apagats i de vegades són difícils d'identificar en el camp. Els ous són blancs o blancs blavosos, en lloc del color blau pàlid dels ous dels quetzals.

## Taxonomia

Segons la classificació de Handbook of the Birds of the World Alive (2017) componen aquest gènere 20 espècies:
* trogon cua de coure (Trogon ambiguus).
* trogon surucuà septentrional (Trogon aurantius).
* trogon de Baird (Trogon bairdii).
* trogon cuablanc (Trogon chionurus).
* trogon citrí (Trogon citreolus).
* trogon cua-reixat (Trogon clathratus).
* trogon de collar (Trogon collaris).
* trogon del Chocó (Trogon comptus).
* trogon de capell blau (Trogon curucui).
* trogon elegant (Trogon elegans).
* trogon de Masséna (Trogon massena).
* trogon capnegre (Trogon melanocephalus).
* trogon cuanegre comú (Trogon melanurus).
* trogon cuanegre de l'Equador (Trogon mesurus).
* trogon muntanyenc (Trogon mexicanus).
* trogon emmascarat (Trogon personatus).
* trogon maragda (Trogon rufus).
* trogon surucuà meridional (Trogon surrucura).
* trogon violaci (Trogon violaceus).
* trogon dorsiverd (Trogon viridis).

## Referències

* 1 2 3 Hilty, Steven L. «Birds of Venezuela» p. 438, 2003. [Consulta: 7 octubre 2007].
* 1 2 Williamson, Sheri L.; Colston, P. R.. «Trogons». A: Christopher Perrins (editor). Firefly Encyclopedia of Birds. Firefly Books, 2003, p. 362–363. ISBN 1-55297-777-3.
* ↑ N. Collar (2017). Trogons (Trogonidae). J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie i E. de Juana (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
# Trogon cuabarrat

El trogon cuabarrat (Apaloderma vittatum) és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae). Habita la selva humida localment al sud-est de Nigèria, sud de Camerun, illa de Bioko, oest d'Angola, est de la República Democràtica del Congo, Ruanda, Uganda, oest i centre de Kenya, Tanzània, nord-est de Zàmbia, Malawi i nord de Moçambic.

## Referències

* ↑ «trogon cuabarrat». Cercaterm. TERMCAT, Data incorrecta. [Consulta: 7 desembre 2021].
# Venus de Lloret

La Venus de Lloret és una escultura a l'aire lliure del municipi de Lloret de Mar (Selva) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una escultura de bronze situada sobre un bloc arrodonit de granit a la punta d'en Rosaris (o promontori del Gurugú), a la part sud de la platja gran de Lloret de Mar. S'hi arriba per un caminet empedrat que ressegueix la costa fins al castell de Sant Joan de Lloret. L'escultura està situada en una petita placeta empedrada i envoltada de bancs per seure.
Fa una alçada de 2,40 metres sobre la roca i representa una figura femenina que mira el mar com saludant o acomiadant algú. La seva iconografia és únicament un vestit fi cenyit al cos. Descalça, mirant el mar, amb els pits tersos, aixeca la mà dreta com intentant comunicar-se amb algú o alguna cosa provinent del mar.

## Història

Aquesta escultura és obra de l'artista Ernest Maragall i Noble i fou projectada el 1966. Malgrat això, fou inspirada per l'erudit lloretenc Esteve Fàbregas i Barri per tal de recordar el sacrifici i l'esforç de la vida de les famílies que vivien de la pesca. Ernest Maragall i Noble (1903-1991) fou un escultor deixeble de Pau Gargallo. Viatjà per Itàlia i el 1937 s'establí a Veneçuela, on participà de grans monuments nacionals d'encàrrec oficial. Fou professor de modelatge per l'Escola de Belles Arts de Caracas. La seva obra es caracteritza per un monumentalisme robust i estàtic. El 1962 va fer un monument de marbre de Carrara al seu pare, el poeta Joan Maragall.
És un homenatge a la dona de l'època marinera que sovint fou la que tirà endavant la llar i la família mentre l'home era a cercar fortuna a l'altra banda de l'Atlàntic. Aquesta figura també s'anomena Venus de Lloret" i existeix una llegenda al seu voltant. S'explica que tothom qui mira l'horitzó, com l'estàtua, i al mateix temps toca el peu dret de l'escultura veu realitzats els somnis i desitjos que formula en aquell instant.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Venus de Lloret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2014].