OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Atherinomorus insularum

Atherinomorus insularum és una espècie de peix pertanyent a la família dels aterínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 9 cm de llargària màxima.
* Cos prim i moderadament comprimit lateralment.
* 6-8 espines i 10-11 radis tous a l'aleta dorsal i 1 espina i 15-18 radis tous a l'anal.
* Dents del vòmer molt petites i difícils de veure.
* Branquiespines amb espínules.
* 20-23 escates predorsals.

## Alimentació

Menja durant la nit plàncton (principalment, crustacis i foraminífers).

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina, pelàgic-nerític i de clima tropical (27°N-14°N, 114°E-152°W) que viu entre 0-2 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic: les illes Hawaii, Hong Kong, les illes Mariannes i Taiwan.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Fowler H. W., 1903. Descriptions of new, little known, and typical Atherinidae. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 55. 727-742. Pls. 41-44.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & B. W. Evermann, 1903. Descriptions of new genera and species of fishes from the Hawaiian Islands. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 (1902): 161-208.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Atherinomorus insularum» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Ivantsoff, W. i L.E.L.M. Crowley, 1999. Atherinidae. Silversides (or hardyheads). P. 2113-2139. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 4. Bony fishes part 2 (Mugilidae to Carangidae). FAO, Roma.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Hobson, E.S., 1974. Feeding relationships of teleostean fishes on coral reefs in Kona, Hawaii. Fish. Bull. 72(4):915-1031.
* ↑ Ni, I.-H. i K.-Y. Kwok, 1999 Marine fish fauna in Hong Kong waters. Zool. Stud. 38(2):130-152.
* ↑ Chang, K.-H., R.-Q. Jan i K.-T. Shao, 1983. Community ecology of the marine fishes on Lutao Island, Taiwan. Bull. Inst. Zool. Academia Sinica 22(2):141-155.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Ganaden, S.R. i F. Lavapie-Gonzales, 1999. Common and local names of marine fishes of the Philippines. Bureau of Fisheries and Aquatic Resources, Filipines. 385 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Atherinosoma elongata

Atherinosoma elongata és una espècie de peix pertanyent a la família dels aterínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 9,5 cm de llargària màxima.

## Depredadors

És depredat per Phalacrocorax sulcirostris.

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina i salabrosa, pelàgic-nerític i de clima temperat (25°S-38°S).

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Atherinosoma elongata» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Gomon, M.F., C.J.M. Glover i R.H. Kuiter (eds.), 1994. The fishes of Australia's south coast. State Print, Adelaida. 992 p.
* ↑ Humphries, P., G.A. Hyndes i I.C. Potter, 1992. Comparisons between the diets of distant taxa (Teleost and Cormorant) in an Australian estuary. Estuaries 15(3):327-334.
* ↑ «Predators - Atherinosoma elongata» (en anglès).
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* ↑ Prince, J.D. i I.C. Potter, 1983. Life-cycle duration, growth and spawning times of five species of Atherinidae (Teleostei) found in a western Australian estuary. Aust. J. Mar. Freshwat. Res. 34:287-301.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Artenara

Artenara és un municipi de l'illa de Gran Canària, a les illes Canàries. Està format per les localitats de Las Peñas, Las Arbejas, Cueva Nueva, La Umbría, Cueva de los Gatos, Lomo Cuchara, La Cuevita, Bajo el Risco, La Degollada, Guardaya, Las Moradas, Los Cofrites, Chajunco, Caideros, Las Cuevas, Bajalobos, Risco Caído, Roque del Pino, Coruña, Las Hoyas, Lugarejos, Tirma, El Vaquero, Tifaracás, Mojones, Venta Nieves, Candelaria, Acusa Seca, Acusa Verde.
El seu topònim és una veu d'origen amazic la traducció de la qual més acceptada és ‘país amagat entre roques'.

## Geografia

És d'assenyalar que fins a la dècada dels anys 30 del segle xx apesares unes poques cases se situaven al costat de l'actual església, mentre que la majoria de la població vivia en cases-cova situades a la vora dels abruptes vessants que formen part de la caldera de Tejeda. Situat en els cims occidentals de Gran Canària, a 1.270 metres d'altitud, Artenara és el poble més alt de l'illa, constituint una excel·lent plataforma des d'on contemplar belles panoràmiques del Roque Ennuvolo, el Bentayga i, en definitiva, de tota la conca de Tejeda.
Dista de la capital insular, Las Palmas de Gran Canària, 50 quilòmetres. La població total en el terme municipal és d'uns mil habitants, dels quals prop de la meitat habiten en el casc. En l'activitat agrícola resideix la base de la seva economia. La papa, el millo (blat de moro) i els fruiters són els cultius principals. El pastoratge perviu encara com un complement important per a la seva economia. En l'activitat artesanal destaquen l'elaboració d'escombres, els treballs en llana, la terrisseria i l'obtenció d'oli d'ametlla.

## Festivitats

Les festivitats locals són les dedicades a San Matías, el 24 de febrer, a Sant Joan Baptista, el 24 de juny, i la més tradicional i popular: la festa de la Verge de la Cuevita (que localment és considerada patrona dels ciclistes i del folklore canari), que se celebra l'últim diumenge d'agost. Calendari de festes:
* Febrer: Últim diumenge; festa de San Marías Apòstol, patró de Artenara i de les Pinedes de Gran Canària
* Maig: Últim dissabte, festes de San Isidro. I últim diumenge; romiatge de San Isidro
* Juny: Últim diumenge; festa de San Juan i Cor de Jesús.
* Juliol: Segon diumenge, festa de San Antonio en el Barri de Lugarejos
* Agost: Durant tot el mes d'agost se celebren les festes de La Cuevita. L'últim diumenge, festa principal i ofrena folklòrica a la Verge de la Cuevita.
* Setembre: Dia 14, festa del Crist d'Acusa.
* Octubre: Segon diumenge, festa de la Candelaria d'Acusa

## Població

| Any | Població | Densitat |
| 1991 | 1.105 | - |
| 1996 | 1.250 | - |
| 2001 | 1.319 | 19,68/km² |
| 2002 | 1.394 | - |
| 2003 | 1.357 | 20,34/km² |
| 2004 | 1.469 | 21,99/km² |
| 2006 | 1.306 | 19,58/km² |
| 2007 | 1.300 | 19,49/km² |
# Associació pro Minusvàlids de Solsona i Comarca

L'Associació pro Minusvàlids de Solsona i Comarca (AMISOL) és una associació sense ànim de lucre solsonina, nascuda l'any 1976, amb l'objectiu d'atendre al col·lectiu de persones amb discapacitats de la comarca. Actualment, aten a 77 usuaris amb la feina de 50 monitors. Manté convenis de col·laboració amb diverses entitats de la comarca solsonina, així amb altres d'arreu de Catalunya, com per exemple, la Fundació AMPANS al Bages.

## Història

* 1976: fundació de l'entitat per iniciativa d'un grup de solsonins membre de Càritas i famílies afectades. Inicialment es va començar amb 6 usuaris i 2 monitors.
* Es crea un taller d'Iniciació Productiva.
* L'Ajuntament de Solsona cedeix un local a l'edifici dels Escolapis.
* 1984: inauguració de les instal·lacions actuals a la partida de Santa Llúcia.
* Amplicació dels serveis: taller, llar-residència, esplai, gestió del bar del Casal de Cultura i Joventut de Solsona.

## Premis

* 2010: premi Signum, atorgat per la Fundació Francesc Ribalta, organisme cultural del Consell Comarcal del Solsonès.
* 2013: premi Actius Socials dels premis atorgats per Regió 7 i TVM.

## Referències

* ↑ «L'ASSOCIACIÓ». AMISOL. Arxivat de l'original el 14 d’agost 2013. [Consulta: 23 maig 2013].
* 1 2 «Amisol rep el premi de Regió 7 i TVM». Nació Digital, 23-05-2013 [Consulta: 23 maig 2013].
* ↑ «AMPANS i AMISOL col·laboraran en la inserció laboral de les persones amb discapacitat intel·lectual al Solsonès». Nació Digital, 23-05-2013 [Consulta: 23 maig 2013].
* ↑ «Conveni de col·laboració entre Ampans i Amisol». Regió 7, 25-02-2012 [Consulta: 23 maig 2013].
* ↑ «L'Ajuntament confia a una entitat social la gestió del bar del Casal». Regió 7, 13-11-2009 [Consulta: 23 maig 2013].
* ↑ «L'entitat Amisol s'endú el premi Signum per la seva tasca social». Regió 7, 22-12-2009 [Consulta: 23 maig 2013].
* ↑ Ricard Monsó «El premi Signum reconeix les tres dècades de feina de l'entitat Amisol». Regió 7, 29-01-2010 [Consulta: 23 maig 2013].
* ↑ «La cerimònia i els guardonats pels premis Regió7 i TVM, en imatges». Regió 7, 22-05-2013 [Consulta: 23 maig 2013].
# Associació per a les Nacions Unides a Espanya

L'Associació per a les Nacions Unides a Espanya és una entitat fundada el 1962 per defensar i promocionar els drets humans d'acord amb els ideals de l'ONU. Inicialment va denunciar davant dels fòrums internacionals la repressió de les llibertats democràtiques que exercia el franquisme. Aquesta entitat el 2012 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* 1 2 «El Govern distingeix 25 personalitats i 15 entitats amb la Creu de Sant Jordi». Gencat, 10-04-2012 [Consulta: 25 març 2015]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 25 març 2015].
# Aterospermatàcies

Atherospermataceae és una família de plantes amb flors d'arbres i arbust de fulla ampla i perennifolis. Conté 14 espècies en 7 gèneres. La família té l'origen en Gondwana i actualment la seva distribució és en l'Hemisferi Sud amb dues espècies del sud de Xile i 12 espècies plantes natives Australàsia. Se n'aprofita la fusta per a la construcció.

## Ecologia

Són plantes característiques de l'estrat inferior del bosc plujós, excepte les del gènere Dryadodaphne que viu en la part alta del bosc. L'espècie Laurelia sempervirens és la més utitilitzada per la seva fusta i els olis essencials s'extreuen del gènere Doryphora amb aplicacions en perfumeria i faramcèutica.

## Evolució

Anteriorment es considerava com una subfamília (Atherospermatoideae) de Monimiaceae. Els gèneres Atherosperma, Dryadodaphne, Laurelia, Laureliopsisi Nemuaron es considere que són més avançats evolutivament.
El seu registre fòssil arriba al Cretaci i es trobaven a Europa, àfrica, Amèrica del Sud i Antàtida, Nova Zelanda i Tasmània. T

## Taxonomia

* Atherosperma moschatum (Tasmània, Victoria i Nova Gal·les del Sud)
* Atherosperma moschatum subsp. integrifolium (New South Wales)
* Daphnandra apatela (Queensland i New South Wales)
* Daphnandra micrantha (New South Wales)
* Daphnandra johnsonii (New South Wales)
* Daphnandra repandula (Queensland)
* Daphnandra tenuipes (New South Wales)
* Doryphora aromatica (northeast Queensland)
* Doryphora sassafras (Queensland i New South Wales)
* Dryadodaphne crassa (Nova Guinea)
* Dryadodaphne novoguineensis (Nova Guinea)
* Dryadodaphne trachyphloia (Queensland)
* Laurelia novae-zelandiae (Nova Zelanda)
* Laurelia sempervirens (sud de Xile)
* Laureliopsis philippiana (sud de Xile i Argentina)
* Nemuaron vieillardii (Nova Caledònia)

## Referències

* ↑ Floyd, Alex G. Rainforest Trees of Mainland Southeastern Australia. Lismore, NSW: Terania Rainforest Publishing, 2009, p. 83. ISBN 978-0-9589436-7-3.
* ↑ «Atherospermataceae on LauralesWeb». Missouri Botanic Gardens. [Consulta: 11 novembre 2012].
# Atherion maccullochi

Atherion maccullochi és una espècie de peix pertanyent a la família dels aterínids.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental: Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Atherton (Califòrnia)

Atherton és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 7.194 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Atherton tenia 7.194 habitants, 2.413 habitatges, i 1.983 famílies. La densitat de població era de 566,9 habitants per km².
Dels 2.413 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75,6% hi vivien parelles casades, en un 4,5% dones solteres, i en un 17,8% no eren unitats familiars. En el 12,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 18,7% entre 25 i 44, un 30,3% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,2 homes.
Entorn del 0,8% de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Atherton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Atherton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Atkinson (Maine)

Atkinson és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 323 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Atkinson tenia 323 habitants, 132 habitatges, i 97 famílies. La densitat de població era de 3,2 habitants per km².
Dels 132 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,9% hi vivien parelles casades, en un 0,8% dones solteres, i en un 25,8% no eren unitats familiars. En el 18,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 29,7% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.821 $ i la renda mediana per família de 32.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.469 $ mentre que les dones 25.313 $. La renda per capita de la població era de 14.755 $. Entorn del 8,9% de les famílies i el 17,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Atkinson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Atkinson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Automotor

Un automotor ferroviari és un vehicle ferroviari lleuger de tracció autònoma, és a dir que no necessita ajuda d'una màquina o vehicle de tracció extern. Per aquesta raó, l'element motor és indissociable de la funció de transport de càrrega útil (generalment passatgers, ocasionalment paquetatge). Modernament s'acostumen a pre-configurar unitats ferroviàries amb un automotor i diversos vagons units, amb una cabina a la part posterior del tren per permetre'n la circulació reversible; de vegades, hom uneix dos o més conjunts d'aquestes unitats ferroviàries, amb un únic comandament centralitzat.
Aquest tipus de composició ferroviària havia estat associada tradicionalment a línies de metro i de tren de rodalia, però el seu ús s'estengué a línies de mitjana distància i, modernament, als trens de gran velocitat.

## Estructura bàsica

Un automotor, com que no necessita màquina, sempre ha de presentar la mateixa estructura:
* Un vagó mixt entre cabina de conducció i espai de càrrega i vagons íntegrament de càrrega (usualment passatgers).
* En força casos el darrer vagó del tren és també mixt, i du una cabina de conducció.
* Si bé originalment la tracció es produïa a l'automotor, la tendència actual és a distribuir els elements de tracció en la totalitat d'unitats agrupades.

### Automotors amb motor Dièsel

Els motors amb motor dièsel tenen una complexitat superior, que requereix ventiladors i altra maquinària auxiliar. En aquests casos, hom acostuma a distribuir-la en els vagons. En pot ser un exemple la locomotora RENFE 596.

### Automotors amb motor elèctric

Els automotors amb alimentació elèctrica poden prendre el corrent des de la catenària (hi ha altres fórmules d'alimentació). Per fer-ho utilitzen el pantògraf, que pot ésser a la part davantera de la composició a sobre de la cabina de conducció o bé al mig de la composició, a un dels vagons de càrrega.

## Els automotors a Catalunya

Els automotors són relativament corrents en el món ferroviari. A Catalunya són emprats a les línies de passatgers de FGC, en el Metro de Barcelona, a les de Rodalies de Catalunya, al Tren groc de la Cerdanya i a la línia de menor ús que va de Lleida a la Pobla de Segur. En aquesta darrera, els automotors dièsel -anomenats testeres- són unitats 596 logotipades amb els noms de RENFE i FGC

### Cremalleres de Montserrat i Núria

Els cremalleres de Montserrat i Núria operen quasi exclusivament amb automotors fabricats a alemanya per l'empresa Stadlerrail, concretament els models GTW Beh 2/6 articulated EMUs amb sistema de tracció Abt Bilaminar. Les característiques d'aquestes unitats, però, fan que el pantògraf se situï en un compartiment especial, al mig de cada comboi i que està compartit amb la roda dentada. Aixímateix, tampoc no tenen vagons exclusivament de passatgers, perquè les composicions sempre són de dos vagons mixtos (amb cabina de conducció) i el compartiment especial pel pantògraf.

## Referències

* ↑ DIEC2
* ↑ trenscat.cat a la pàgina de la línia de la pobla de segur
* ↑ Web Stadlerrail
* ↑ «pdf tècnic de Stadler dels combois de Montserrat». Arxivat de l'original el 2011-07-02. [Consulta: 23 octubre 2011].
# Atrapats (pel·lícula de 2012)

Atrapats és un telefilm català de ficció criminal dirigit pel granollerí Miguel Puertas, escrita per Jordi Díaz i Eric Carrión i coproduïda per Yakima Films, Televisió de Catalunya i Granollers Audiovisual.Fou rodada a l'antiga Fàbrica Roca Umbert de Granollers. Ha estat rodada en català i fou estrenada a TV3 el 26 de juny de 2012.

## Sinopsi

Pol és un subinspector de policia d'homicidis a qui li encarreguen resoldre l'assassinat d'Eva, la filla del prestigiós comissari d'afers interns Umbert Boada, amb la que va tenir relacions sexuals el dia de la seva mort. Mentre investiga el cas es veu envoltat de proves incriminatòries, a les que no hi és aliena una xarxa de corrupció policial.

## Repartiment

* Juli Fàbregas Elías... Pol
* Lluís Soler i Auladell... Ricard Umbert
* Toni Cantó ... Franc
* Assumpta Serna... Maria
* Sílvia Aranda ... Sara
* Iván Morales ... Marc
* Ferran Lahoz ... David
* Montse Alcoverro... Olga
* Francesc Pagès ... Òscar
* Sílvia Marsó ... Anna
* Judit Uriach ... Eva Umbert
* Alberto Jo Lee ... Jan
* Hermann Bonnín... Max
* Olga Pey ... Sra. Carmen
* Conrad Son ... Amo

## Nominacions

Fou nominada al Gaudí a la millor pel·lícula per televisió.

## Referències

* ↑ 'Atrapats' del granollerí Miguel Puertas opta a un Gaudí, somvalles.cat, 9 de gener de 2013
* ↑ Atrapats a esadir.cat
* ↑ Atrapats a catalanfilms.cat
* ↑ Atrapats al web de l'Acadèmia del Cinema

## Enllaços externs

* El primer telefilm de Miguel Puertas a ccma.cat
# Avellaners del Cuca

Els Avellaners del Cuca és un bosc del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Aquest bosc de pins -no hi queda res dels avellaners que donaren nom al lloc- és a l'extrem sud-oest del Bosc Mitger, al lloc on enllaça amb el Pla del Sant, que és al sud-oest, i amb les Esqueroses, a ponent. Un modern tallafocs, obert a ran del gran foc forestal del 2003 talla pel mig aquest paratge.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006.
# Aubrey de Grey

Aubrey de Grey és doctor en Biologia per la Universitat de Cambridge i fundador de la SENS Research Foundation (Strategies for Engineered Negligible Senescence Research Foundation), on treballa per identificar i promoure la reversió dels diversos aspectes de l'envelliment. És membre de The Gerontological Society of America i de l'Institute for Ethics and Emerging Technologies. És editor en cap de Rejuvenation Research, revista centrada en el tema de l'envelliment, i autor d'El fin del envejecimiento. Los avances que podrían revertir el envejecimiento humano durante nuestra vida (Lola Books, 2013).

## Referències

* ↑ «Aubrey de Grey». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 abril 2016].
# BPC

BPC té els següents significats:
* Bifenil policlorat, compostos aromàtics organoclorats sintètics
* Banco de Poupança e Crédito, banc de propietat governamental d'Angola
* codi UCI del Bissell (equip ciclista)