OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Epidaure Limera

Epidaure Limera (en grec antic Ἐπίδαυρος ή Λιμηρά) era una ciutat de la costa oriental de Lacònia al Peloponès, situada a l'inici d'una badia formada pel cap Kremidhi al nord, i el cap de Monembasia al sud.
Es va fundar com una colònia d'Epidaure de l'Argòlida que segons la tradició es va construir construïda per ordre del déu Asclepi quant un vaixell es va aturar allí en el seu viatge a Cos, probablement en el temps que tota la costa pertanyia a Argos. Limera seria un adjectiu per anomenar un bon port, però s'han donat altres etimologies.
Pausànias diu que la ciutat era en un turó no gaire lluny del mar, i hi havia, entre altres edificis públics, temples dedicats a Afrodita, Asclepi i Atena, i un temple del Zeus Sòter enfront del port. Al sud de la ciutat hi havia el cap Minoa, que avui és una illa connectada a terra per un pont.
Les seves ruïnes són avui dia a l'anomenada Vella Monembasia, i es conserven les muralles de l'acròpoli i de la ciutat, que formava una mena de semicercle al sud de la ciutadella. Les torres circulars són les més petites que es coneixen en una fortalesa d'aquella època. Les muralles separaven la ciutat en dos parts, i amb les de la ciutadella es formaven tres recintes tancats. L'antic port ha desaparegut (segurament era artificial) i avui dia hi ha al nord el de Kremídhi i al sud el de Monembasia.
Al sud d'Epidaure Pausànias menciona un promontori (ἄκρα) que s'endinsava al mar i que anomena Minoa. Aquest promontori actualment és una illa.

## Història

Pràcticament Epidaure no apareix a la història. Els atenencs la van saquejar durant la guerra del Peloponès, segons Tucídides. Estrabó diu que a Minoa hi havia una fortalesa (frúrion), i Pausànias l'esmenta com una de les ciutats eleutero-lacònies. Ptolemeu enumera com a llocs separats el port de Zeus Sòter, Minoa i Epidaure Limera.
A l'edat mitjana els seus habitants la van despoblar i es van traslladar a Minoa per major seguretat, que ja era una illa o convertida artificialment en illa, que com que només era accessible per un lloc, es va dir Monembasia, però els francs ho van deformar a Malvàsia i era la ciutat grega més important de Morea.

## Notes

* ↑ Segons la forma del nom que proposen el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Epidaurus Limera». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 desembre 2020].
# Defensa franco Benoni

La defensa franco Benoni és una obertura d'escacs transposicional, caracteritzada pels moviments (en qualsevol ordre):
    1.e4 e6
    1.d4 c5
El seu nom es deu al fet que pot transposar immediatament, i normalment ho fa sempre, o bé a la defensa francesa, o bé a la defensa Benoni.

## Seqüència

Les blanques trien com continuarà el joc. En cas que vulguin transposar a la defensa siciliana poden continuar amb 3. Cf3, esperant que les negres facin 3... cxd, tot i que les negres poden llavors fer 3... d5 per entrar als esquemes de la defensa francesa.
Si les blanques volen transposar a la Benoni, llavors faran 3. d5. Llavors les negres poden continuar 3... ed5 4. exd5, amb una estructura Benoni.

## Vegeu també

* Defensa francesa
# Platja d'Aguiyón

La platja de Aguiyón es troba en el concejo asturià de Cuaña, i molt prop de la localitat de Cartavio. La platja és realment un pedrer amb forma de petxina i està prop de la localitat de Lloza i té una longitud d'uns 370-380 metres i una amplària mitjana d'uns 20 metres. Les sorres són grises, de gra mitjà i la perillositat de la platja és alta.
Els accessos són per als vianants i difícils, menors d'un km i la seva utilització és molt baixa. Els pobles més propers són Lloza i Villalocái i per arribar a ella cal partir des del poble de Lloza. Des d'allí cal prendre una pista terrosa que es dirigeix a la platja de Torbas fins a un encreuament de camins. En aquest lloc hi ha un d'ells que on s'inicia el descens i va directament cap al mar. S'arriba a la vora del perillós penya-segat, al que cal prestar especial atenció en apropar-se, des d'on s'observa un panorama espectacular.
És una platja solitària però té una gran importància per a l'ecosistema del lloc. Està limitada a l'oest per la «punta del Palo». Pels andarines té l'al·licient que per la part superior del penya-segat passa la «senda costanera E-9» que va des de Viavélez fins a Ortiguera. Altres activitats possibles són la pesca submarina i la recreativa. Manca de qualsevol servei.

## Referències

* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 31. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Gran Premi de Frankfurt 2017

El Gran Premi de Frankfurt 2017 fou la 55a edició del Gran Premi de Frankfurt. Es disputà l'1 de maig de 2017 sobre un recorregut de 217,7 km. La cursa formava part per primera vegada de l'UCI World Tour
El vencedor final fou el noruec Alexander Kristoff (Katusha-Alpecin) que s'imposa al seu company d'equip Rick Zabel i a John Degenkolb (Trek-Segafredo). Fou la tercera victòria consecutiva del ciclista escandinau, en aquesta prova.

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Tercer triomf de Kristoff a Frankfurt». lesportiudecatalunya.cat, 02-05-2017 [Consulta: 3 maig 2017].
# Anderson (Alabama)

Anderson és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2007 tenia 352 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Anderson tenia 354 habitants, 148 habitatges, i 107 famílies. La densitat de població era de 106 habitants/km².
Dels 148 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,5% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones hi havia 91,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.750 $ i la renda mediana per família de 30.962 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 28.333 $. La renda per capita de la població era de 16.477 $. Aproximadament el 13,3% de les famílies i el 13,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# La gran il·lusió

La gran il·lusió, nom complet: La gran il·lusió, relat intermitent del cinema català, és una sèrie documental en què s'explica la història del cinema a Catalunya des dels inicis, el 1896, fins a la dècada dels anys 50 del segle xx. Dirigida per Àlex Gorina i Esteve Riambau i coproduïda per Televisió de Catalunya, l'Institut Català de les Empreses Culturals i la Filmoteca de Catalunya.

## Capítols

* I la llum es va fer
* Il·lustrats i aventurers
* El sonor: parlem-ne!
* Per amor a l'art
* Cinema en estat de guerra
* Ombres del franquisme
* Lladres i serenos

## Referències

* ↑ «TV3 i l'ICEC-Filmoteca de Catalunya estrenen "La Gran Il·lusió. Relat intermitent del cinema català"». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 07-01-2019 [Consulta: 7 gener 2019].
* ↑ «Història d'una il·lusió». El Punt Avui, 07-01-2019 [Consulta: 5 maig 2020].

## Enllaços externs

* La gran il·lusió
# Australoheros saquarema

Australoheros saquarema és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ Rícan, O. & S. O. Kullander 2006. Character- and tree-based delimitation of species in the 'Cichlasoma' fasciatum group (Teleostei, Cichlidae) with the description of a new genus. 1-17.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Australoheros saquarema» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. (1998). "A phylogeny and classification of the South American Cichlidae (Teleostei: Perciformes)". A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.). Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS. pp. pp. 461-498. ISBN 978-85-7430-035-1.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ottoni, F.P. & W.J.E.M. Costa. 2008. Taxonomic revision of the genus Australoheros Rícan & Kullander, 2006 (Teleostei: Cichlidae) with descriptions of nine new species from southeastern Brazil. Vertebrate Zoology, 58 (2): 207-232.
* Rícan, O. & Kullander, S.O. 2008. The Australoheros (Teleostei: Cichlidae) species of the Uruguay and Parana River drainages. Zootaxa, 1724: 1-51.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Porta AND

| ENTRADA | ENTRADA | SORTIDA |
| A | B | A AND B |
| 0 | 0 | 0 |
| 0 | 1 | 0 |
| 1 | 0 | 0 |
| 1 | 1 | 1 |
Una porta AND és una porta lògica digital que implementa la conjunció lògica, és a dir, es comporta segons la taula de veritat de la dreta. El resultat és una sortida ALTA (1), només si ambdues entrades també ho són. Si cap, o tan sols una de les dues ho és, el resultat és una sortida BAIXA (0).

## Símbols

Hi ha dos símbols per a les portes AND: el «militar» i el «rectangular», també coneguts com a «Americà» i «Britànic».
| Símbol MIL/ANSI | Símbol IEC | Símbol DIN |

## Implementacions

Les portes AND s'implementen habitualment utilitzant transistors MOSFET del tipus NMOS o PMOS. Les entrades digitals a i b fan que la sortida F mostri el mateix resultat que la funció AND.
| porta AND NMOS | porta AND usant diodes | porta AND usant transistors |

### Alternatives

Si no es disposa de portes AND, aquestes poden ser creades utilitzant portes NAND o NOR, ja que aquestes són considerades "portes universals", en poder realitzar la funció de qualsevol altra si es combinen adequadament.
| Porta desitjada | construcció de la porta NAND | construcció de la porta NOR |

## Vegeu també

* Porta OR
* Porta NOT
* Porta NAND
* Porta NOR
* Porta XOR
* Porta lògica

## Referències

* ↑ Mano, M. Morris and Charles R. Kime. Logic and Computer Design Fundamentals, Third Edition. Prentice Hall, 2004. p. 73. (en Anglès)
# Platja d'Aberdil

La Platja d'Aberdil, és una pedregar situat en la parròquia de Ribadesella, en el concejo del mateix nom, Astúries. S'emmarca a les platges de la Costa Verda Asturiana i és considerada paisatge protegit, des del punt de vista mediambiental. Per aquest motiu està integrada, segons informació del Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi ambient, en el Paisatge Protegit de la Costa Oriental d'Astúries.

## Descripció

La platja d'Aberdil, igual que passa amb les platges de Tereñes, El Portiello i en menor mesura Arra, és realment un pedregar. Presenta forma de petxina situat en una zona verge, amb un jaç mixt de sorra daurada de gra mitjà (que es va veure disminuït gairebé íntegrament a causa d'unes fortes tempestes que es van produir durant els anys 2013-2014); amb un alt grau de perillositat, en part per presentar roques relliscoses, sobretot durant el descens per accedir a aquesta. És una zona idònia per a la pesca recreativa.
El pedregar es troba prop dels penya-segats de l'Inferno. Pràcticament ni apareix en els mapes, la qual cosa fa que sigui molt poc freqüentada.
Aquesta platja no ofereix cap mena de servei.

## Referències

* ↑ «Guía de playas.». Web del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente. Arxivat de l'original el 2016-10-13. [Consulta: 15 gener 2015].
* 1 2 3 «Arbidel, a cove in Ribadesella between the ocean & mountains» (en anglès). AsturPlaya - a complete guide of all the beaches in Asturias, Spain, 14-08-2014. Arxivat de l'original el 2021-03-01 [Consulta: 21 febrer 2015].
* 1 2 3 del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 225. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Andreu Avel·lí Blasco i Esteve

Andreu Avel·lí Blasco i Esteva (1951, Iàtova, Foia de Bunyol, País Valencià) és un jurista valencià, professor de la Universitat de les Illes Balears, de la qual fou rector entre el 2003 i el 2007.
Blasco es llicencià en dret a la Universitat de Barcelona el 1977 i es doctorà el 1981 a la Universitat Autònoma de Barcelona amb la tesi La responsabilidad de la administración por actos administrativos. Fou professor de les universitats de Barcelona, Alcalá de Henares i València. Des de 1988 és catedràtic de dret administratiu de la Universitat de les Illes Balears. Entre el 1999 i el 2003 fou vicerector de projectes i relacions internacionals de la Universitat de les Illes Balears, i després en fou rector entre el 2003 i el 2007. Especialista en dret públic, principalment en temàtiques d'ordenació del territori i urbanisme. Ha treballat també en les àrees de dret autonòmic de les Illes Balears i del dret del turisme.
Ha publicat Legislación sobre expropiación forzosa (1988), Territori i competències autonòmiques (1990), Legislació turística estatal i balear (1994) i Legislació d'ordenació del territori i urbanisme de les Illes Balears (1996).

## Referències

* ↑ «Els rectors de la UIB». UIB. [Consulta: 9 febrer 2016].
* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 18. Palma: Promomallorca, p. 338. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Andreu Avel·lí Blasco i Esteve». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Església parroquial de Sant Pere Màrtir (Xodos)

L'església de Sant Pere de Xodos, a la comarca de lloc de l'Alcalatén és un lloc de culte catòlic que se situa en el mateix nucli de la població, a la plaça de l'Església s/n, i presenta una catalogació genèrica com Bé de Rellevància Local, amb codi: 12.04.055-003, segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOCV Núm. 5.449 / 13/02/2007)
Segons dades del Bisbat de Sogorb-Castelló el nom de l'església és "Església de Sant Pere Apòstol", i està inclosa en l'arxiprestat de Sant Joan Baptista, conegut com a arxiprestat nombre 12, amb seu a Albocàsser.
En el seu interior es pot observar una creu gòtica data del segle xvi, construïda en plata treballada amb esmalts incrustats, així com una imatge de la Verge amb el Nen, de valor considerable, tallada en fusta policromada.
També compta amb un arxiu parroquial.

## Referències

* ↑ «Secció 2a. Béns de rellevància local - Generalitat Valenciana». [Consulta: 2 setembre 2018].
* ↑ «Parroquias de la diócesis de Segorbe-Castellón | CEE» (en espanyol europeu). [Consulta: 2 setembre 2018].
* ↑ turismodecastellon@dipcas.es, Patronato Provincial de Turismo de Castellón. «http://www.turismodecastellon.com/es/que-hacer/cultura/monumentos/show/103653» (en castellà). [Consulta: 2 setembre 2018].
* ↑ «Portada del Archivo Histórico Nacional» (en castellà). [Consulta: 2 setembre 2018].
# Groclant

Groclant o Grocland o Groclandia, és el nom d'una illa fantasma que se suposava situada a l'oest de Groenlàndia i que apareix en diversos mapes fins a començament del segle xvii.
Al lloc de l'actual Groenlàndia un mapa anònim català menciona «Grondland» i «Engroneland» Un dels primers mapes en què apareix Groclant és el de Mercator de 1569 En una correpondència amb John Dee parla d'una illa habitada per gegants «en aquest Grocland va trobar homes de 23 peus, en la mesura amb què es mesura la terra.» hi hauria sigut una terra colontizada pel rei Artús. i un dels últims és el de Matthias Quad (llatinitzat Quadus, 1557-1613) al seu Geographisches Handbuch (Manual de geografia) de 1608.
L'origen d'aquesta illa fantasma es remunta probablement a un error d'impressió o de transcripció Groenlàndia (Grønland en danès, antigament Grœnnland, algunes vegades abreujat Groẽnland) i a la confusió amb illes com la de Baffin o altres de l'actual regió canadenca de Nunavut.

## Referències

* ↑ Brooke-Hitching, Edward. Atlas der erfundenen Orte: Die größten Irrtümer und Lügen auf Landkarten (en alemany). Munic: dtv Verlagsgesellschaft, 2017-10-13. ISBN 9783423432443.
* ↑ Text original: «In dit Grocland vant hij volcke lanck 23 voet, daer men landt mede meet.» citat per: Vanderper, David «De correspondentie tussen Gerard Mercator en John Dee omtrent het verborgen land van Koning Arthur, 20 April 1577» (en neerlandès). The Heroic Age. A Journal of Early Medieval Northwestern Europ, 2012, pàg. 1-51.
* ↑ Bane, Theresa. Encyclopedia of Imaginary and Mythical Places (en anglès). Jefferson (North Carolina): McFarland, 2014, p. 71. ISBN 9781476615653.
# Pont (Costa d'Or)

Pont és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 92 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Pont era de 92 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 42 habitatges, 36 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 42 habitatges eren cases. Dels 36 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Pont el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 12 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 74 persones, 57 eren actives i 17 eren inactives. De les 57 persones actives 52 estaven ocupades (34 homes i 18 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 17 persones inactives 7 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 7 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 4 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils i 2 d'empreses de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Pont hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 513 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Pont a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Pont a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
Viccionari
# Guadalcanal

«Guadalcanal» té aquests significats:
* Guadalcanal (Sevilla), vila andalusa de la província de Sevilla
* Illa de Guadalcanal, illa de les Salomó que rep el nom de l'esmentada vila
* Província de Guadalcanal, província de les Salomó situada a l'illa homònima
* Batalla de Guadalcanal, batalla de la Segona Guerra Mundial a l'illa homònima
# Grupo Patrimonio

Grupo Patrimonio és un grup d'empreses públiques. L'altre grup és la Societat Estatal de Participacions Industrials.
El marc legal que el regula són la Llei de Patrimoni de l'Estat (Reial Decret 1022/1964, de 15 d'abril), el Reglament (Decret 3588/1964, de 5 de novembre) i el Text Refòs de la Llei General Pressupostària 1091/1988, de 23 de setembre.

## Referències

* 1 2 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 632. ISBN 84-930048-0-4.
# Guerra de Colònia

La Guerra de Colònia va ser un conflicte de l'Edat moderna que tingué lloc al Principat de Colònia, doncs un dels arquebisbats més importants del Sacre Imperi Romanogermànic.
Sucseí entre el 1583 i el 1588 per motius religiosos. La guerra s'ha d'emmarcar en les guerres de religió europees. La guerra va ser conseqüència de la Pau d'Absburg del 1555. El document donava la llibertat a cada principat d'imposar la seva confessió, catòlica o protestant. Però el document també precisava que aquells prínceps eclesiàstics que volguessin optar a la Reforma, haurien de renunciar al seu seient i ser reemplaçats per un catòlic. L'any 1582, Gerhard Truchess de Waldbourg, el príncep-arquebisbe de Colònia es converteix al protestantisme. Però en comptes de renunciar al càrrec, busca transformar el territori en un principat civil, hereditari i protestant. El papa l'excomunicada i és en essència per aquest motiu que comença la guerra. Ràpidament s'hi involucren altres regnes com l'Espanya de Felip II, la reina d'Anglaterra o el rei francès, Enric III i Elisabeth I.

## Referències

* ↑ Winifred Dotzauer, Die Deutschen Reichskreise, 1377-1803, Stuttgart, Steiner, 1998 (ISBN 3515071466)
* ↑ http://data.bnf.fr/16162575/guerre_de_cologne__1583-1585_/
# Guerra de Cevenes

La guerra de Cevenes o de guerra dels camisards (protestants) fou un sollevament pagès protestant que va tenir lloc a Cevenes i Baix-Llenguadoc (França) sota el regnat de Lluís XIV. L'origen de la revolta començà amb la revocació de l'Edicte de Nantes. L'edicte, que permetia que les dues confessions confrontades a l'època per la reforma luterana i calvinista poguessin conviure lliurement sense persecucions, va ser el resultat de les guerres de religió de França. El rei era catòlic i va decidir eliminar els protestants.

## Referències

* ↑ http://www.causses-cevennes.com/histoire/protestantisme.htm
* ↑ http://www.cevennes-tourisme.fr/fr/il4-cevennes_p136-la-guerre-des-camisards.aspx Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
# HDF

HDF té els següents significats:
* Camp profund del Hubble (del seu nom en anglès Hubble Deep Field), imatge d'una regió de l'Ossa Major presa el 1995 pel Telescopi espacial Hubble
* Tàblex (del seu nom en anglès High-Density Fiberboard), tauler de fibra de fusta sotmesa a gran pressió