OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trofeu Andros

El Trofeu Andros (Trophée Andros) és el campionat Francès nacional de curses de gel de vehicles 100% elèctrics amb direcció i tracció a les 4.
La primera idea d'una sèrie de curses de gel va partir del corredor professional Max Mamers (campió francès de Rallycross el 1982 i el 1983 amb Talbot Matra Murena) i el titular de la companyia Andros (productors de melmelada i compota), Frédéric Gervoson, quan es van conèixer el 1985 com a afeccionats al rugbi.

## Referències

* ↑ Brulhatour. «Sud Radio nouveau partenaire du Trophée Andros» (en francès). [Consulta: 5 juny 2022].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (francès)
# Francisco Arnau Navarro

Francisco Arnau Navarro (Albal, 1944) és un advocat i polític valencià.

## Trajectòria

Llicenciat en dret per la Universitat de València, és inspector de treball i seguretat social. Ha estat destinat a Guipúscoa, Alacant i Castelló, on hi fou Cap Provincial de la Inspecció de Treball el 1980.
Membre del PSPV-PSOE, Secretari General de la Conselleria de Treball de la Generalitat Valenciana el 1981-82 i diputat per la província de Castelló a les eleccions generals espanyoles de 1982, 1986, 1989, 1993 i 1996 i secretari general adjunt del Grup Parlamentari Socialista 1989-93. Fou portaveu en la Comissió de Política Social i Ocupació 1985-1989. i Vicepresident Primer de la Comissió de Sanitat i Consum el 1996-2000. A les eleccions generals espanyoles de 2000 fou escollit senador per Castelló. Dins del Senat fou portaveu adjunt del Grup Socialista i membre de la Diputació permanent. Quan cessà l'abril de 2004 fou nomenat Conseller de Treball i Afers Socials d'Espanya davant l'Organització Internacional del Treball (OIT).

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés de Diputats, III Legislatura
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.41. ISBN 9788495484802.
* ↑ Fitxa del Congrés de Diputats, IV Legislatura
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Francisco Arnau, nuevo consejero de Trabajo ante la OIT en Ginebra a El País, 31 d'agost de 2004

## Enllaços externs

* Notícies de Francisco Arnau Navarro a El País.
# Lligament creuat posterior

El lligament creuat posterior (LCP) és un dels quatre lligaments principals del genoll. Els altres 3 són el lligament creuat anterior, el lligament lateral intern i el lligament lateral extern.

## Descripció

S'estén anteriorment i mediana des d'una depressió a l'àrea intercondília posterior de la tíbia i el menisc lateral al costat anterior de la cara lateral del còndil medial del fèmur. El LEP evita el lliscament posterior de la tíbia (i el lliscament anterior del fèmur) quan el genoll es flexiona. Combinat amb el lligament encreuat anterior, proporciona estabilitat rotacional al genoll. Això és molt important quan es baixen escales o un pendent inclinat.

## Lesió

La prova del calaix posterior és una de les proves utilitzades pels metges i fisioterapeutes per detectar lesions del LEP. La cirurgia per reparar el lligament encreuat posterior resulta controvertida a causa de la seva ubicació i dificultat tècnica. La funció de la PCL és evitar que el fèmur llisqui per la vora anterior de la tíbia i per evitar que la tíbia posterior es desplaci cap al fèmur. Les causes comunes de lesions del LCP són cops directes al genoll flexionat, com en els accidents automobilístics quan el copilot es colpeja el genoll amb el tauler del vehicle (cosa que també pot provocar una luxació posterior de maluc) o caient amb força sobre el genoll; en ambdós casos, passa el desplaçament posterior de la tíbia cap al fèmur.

## Imatges addicionals

* Genoll esquerre vist des de darrere, mostrant els lligaments interns.
* Cap de la tíbia dreta vista des de dalt, mostrant els meniscs i lligaments
* Càpsula del genoll dret, visió posterior.

## Enllaços externs

* Informació sobre el lligament encreuat posterior a MedlinePlus (castellà)
# Knuckle Down

Knuckle Down és el catorzè àlbum d’estudi de la cantant i compositora Ani DiFranco publicat al 2005.
En aquesta ocasió DiFranco va decidir compartir la tasca de producció i va convidar al músic i productor amic seu Joe Henry a col·laborar en la gravació.
DiFranco i Brian Grunert van rebre la tercera nominació consecutiva a Millor Presentació de Gravació als Premis Grammy del 2005.
L’àlbum va arribar a la posició 4 de la llista Independent Albums (mantenint-se un total de 9 setmanes a la llista) i a la posició 49 de la llista Billboard 200 de la revista Billboard.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Ani DiFranco.

## Personal

* Ani DiFranco – veu, guitarres
* Todd Sickafoose – contrabaix, piano Wurlitzer
* Jay Bellerose – bateria, percussió
* Patrick Warren – chamberlin, piano, sampleig
* Andrew Bird – violí, glockenspiel, xiular
* Tony Scherr – guitarra elèctrica
* Noe Venable – veu de fons
* Niki Haris – veu de fons a «Paradigm»
* Julie Wolf – melòdica a «Minerva»

### Producció

* Producció – Ani DiFranco, Joe Henry
* Enregistrament – S. “Husky” Höskulds, Jason Mott
* Masterització – Greg Calbi
* Mescla – S. “Husky” Höskulds
* Disseny – Ani DiFranco, Brian Grunert
* Il·lustracions – The Renderator
* Fotografia – Danny Clinch, Eric Frick

## Llistes

| Llista (2005) | Posició |
| Independent Albums | 4 |
| Billboard 200 | 49 |
Ambdues llistes publicades per Billboard.

## Referències

* 1 2 3 Critic reviews at Metacritic
* ↑ https://www.allmusic.com/album/knuckle-down-mw0000354052
* ↑ musicOMH review
* ↑ Lewis, Cathering P. (2005-02-01). «Ani DiFranco – Knuckle Down :: Music :: Reviews». Paste. Arxivat de l'original el 2005-03-06. Consulta: 2013-06-29.
* ↑ PopMatters review
* ↑ «Rolling Stone review». Arxivat de l'original el 21 novembre 2007. [Consulta: 8 març 2007].
* ↑ Slant review
* ↑ «Ani DiFranco-Knuckle Down – Righteous Babe Records» (en anglès). [Consulta: 24 novembre 2021].
* ↑ «Ani DiFranco» (en anglès), 19-11-2019. [Consulta: 24 novembre 2021].
* ↑ «Ani DiFranco» (en anglès americà). [Consulta: 24 novembre 2021].
* ↑ «Ani DiFranco» (en anglès americà). [Consulta: 30 desembre 2021].
# Juchitán de Zaragoza

Juchitán de Zaragoza és un municipi de l'estat d'Oaxaca. Juchitán de Zaragoza és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part central de l'estat d'Oaxaca. Limita al nord amb el municipi de Tehuantepec, al sud amb Salina Cruz, a l'oest amb l'Ixtepec i a l'est amb San Mateo del Mar.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Tehuantepec Arxivat 2016-03-15 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Campbernat

Campbernat (francès Cambernard) és un municipi occità del Savès, al Llenguadoc, situat al departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Triploblàstia

La triploblàstia és una condició de la blàstula en la qual hi ha tres capes germinatives: l'ectoderma, el mesoderma i l'endoderma. Aquestes capes es formen durant la gastrulació de la blàstula. A més, el terme pot referir-se a qualsevol òvul en el qual el blastoderm es divideix en tres capes.
Els animals més simples, com els cnidaris (que inclouen les meduses, els coralls i les hidres) tenen dues capes germinatives. Fins i tot, animals encara més simples, com les esponges, formalment incloses dins del fílum dels porífers, no contenen autèntics teixits.

## Vegeu també

* Diploblàstia
* Embrió
# Psychoda helotes

Psychoda helotes és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* La femella fa 0,9-1 mm de llargària a les antenes, mentre que les ales li mesuren 1,5-1,8 de longitud i 0,6-0,7 d'amplada.
* Les antenes de la femella presenten 15 segments (el 14 i el 15 són de la mateixa grandària i separats).
* La placa subgenital és allargada i esvelta.
* El mascle no ha estat encara descrit.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'illa de Borneo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L. W., 1962. A taxonomic study of Borneo Psychodidae (Diptera: Psychodidae). Pacific Insects. 4:1-75.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Francisco Arce

Francisco Arce (Paraguari, Paraguai, 2 d'abril de 1971) és un exfutbolista paraguaià.
Va disputar 61 partits amb la selecció del Paraguai, amb la qual disputà els Mundials de 1998 i 2002. Posteriorment fou entrenador.

## Referències

* ↑ Perfil a rsssf
* ↑ National Football Teams
* ↑ «Paraguay's World Cup squad 1998». planetworldcup.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Llacuna d'Alvarado

La Llacuna d'Alvarado és una llacuna litoral de l'estat de Veracruz al sud del port de Veracruz. Hi desaigüen nombroses corrents fluvials procedents de la Sierra Madre Oriental destacant per la seva importància i cabdal el riu Blanco, el Papaloapán (a vegades esmentat com riu Alvarado) i el San Juan, tots els quals són navegables. La població d'Alvarado està a la seva rodalia.
La regió forma una complexa plana pantanosa en la que els rius es creuen en mig d'una densa vegetació tropical. La llacuna-ancorada d'Alvarado pot ser recorreguda pels vaixells fins a Tlacotalpán (La ciudad de los Mosquitos) situada en la confluència dels rius Papaloapán i San Juan.

## Referències

* Gran Enciclopèdia del Mundo, Bilbao, 1965.
# Austrofundulus leoni

Austrofundulus leoni és una espècie de peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Hrbek, Taphorn & Thomerson: Molecular phylogeny of Austrofundulus Myers (Cyprinodontiformes: Rivulidae), with revision of the genus and the description of four new species. Zootaxa Núm. 825: 1-25. Any 2005.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Kampen om Narvik

Kampen om Narvik és una pel·lícula històrica noruega que representa les batalles de Narvik del 9 d'abril al 8 de juny de 1940. Dirigida per Erik Skjoldbjærg i produïda per Nordisk Film, és protagonitzada per Kristine Hartgen, Carl Martin Eggesbø, Cristoph Gelfert Mathiesen i Henrik Mestad. La pel·lícula es va estrenar a Noruega el desembre de 2022 i es va estrenar a tot el món (excepte a Noruega) a Netflix el gener de 2023. S'ha subtitulat al català.
L'estrena de la pel·lícula es va retardar a causa de la pandèmia de la COVID-19. Als cinemes de Noruega, va superar els 400.000 espectadors i es va convertir en la pel·lícula noruega més vista des del 2022. Llavors, Netflix la va estrenar a 86 territoris el gener de 2023.

## Referències

* ↑ «Kampen om Narvik». Goita què fan, ara!. [Consulta: 29 setembre 2024].
* ↑ «Now "Narvik" also goes to the top on Netflix». dagsavisen.no, January 26, 2023.
# Jonas Thern

Jonas Thern (Falköping, 20 de març de 1967) fou un futbolista suec de la dècada de 1990.
Fou 75 cops internacional amb la selecció sueca amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1990 i 1994.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Malmö FF, SL Benfica, SSC Napoli, AS Roma i Rangers FC.

## Referències

* ↑ Hughes, Rob «Confidence and flair: Dutch favored in Euro 92». The New York Times, 10-06-1992 [Consulta: 23 octubre 2014].
* ↑ Ridley, Ian «Sweden are the third men». The Independent, 17-07-1994 [Consulta: 23 octubre 2014]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-10-29. [Consulta: 7 agost 2021].
* ↑ «Jonas Thern Biography and Statistics». Sports Reference. Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 28 octubre 2009].
* ↑ Jonas Thern a National-Football-Teams.com (anglès)
# Campdeparets

Campdeparets és una masia ubicada a l'entorn homònim que està situat al terme municipal de la Quar, al Berguedà. Està inventariada al mapa de patrimoni de la Generalitat de Catalunya amb el número IPAC-3533.

## Descripció i característiques

Campdeparets és una masia de planta basilical amb el carener perpendicular a la façana i coberta a doble vessant. Al cos principal de la masia s'hi adossaren dos cossos nous: un a ponent amb una galeria d'eixides d'arc de mig punt, i l'altre davant la façana principal a migdia, seguint l'estructura del cos antic però de dimensions més petites.

## Història

Campdeparets és una masia que pertanyia a la jurisdicció del monestir de Montbenet i que surt esmentada al capbreu de 1532. Pertanyia a la família de Ferreres d'Ivan Bartomeu del Grau. L'any 1625 la família repartí les propietats entre els fills, separant la casa de Campdeparets de la de Ferreres. El primer hereu de Ferreres que s'establí en aquesta casa fou Antoni Ferreres, hereu del germà Ferreres, Francesc, que marxà a viure a Vic l'any 1640. La genealogia dels Ferreres a Campdeparets començà l'any 1625 fins al 1882, any en què morí la pubilla Magdalena i canvià el nom.
La casa ha estat reformada diverses vegades, sobretot durant el segle xviii. A la llinda de la finestra s'hi llegeix: "ELL MENT FARRERAS O CAMPDEPARET, 1770".
La propietat de Campdeparets pertanyia antigament als dominis del monestir de Sant Pere de la Portella.

## Espai protegit

La Baga de Campdeperets és un bosc de pinedes de pi roig que juntament amb el vessant nord del Serrat de les Tombes és un espai natural protegit.

## Referències

* 1 2 3 4 «Campdeparets». Mapa de Patrimoni Cultural - Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 setembre 2015].
* ↑ Annex. Inventari dels espais de protecció especial del Pla territorial de les Comarques Centrals. Generalitat de Catalunya, p. 13.

## Vegeu també

* Llista de monuments del Berguedà
# Rari Nantes Florentia

El Rari Nantes Florentia és un club de natació i waterpolo italià de la ciutat de Florència, a la Toscana.
Fundat el 1904, és un dels clubs que ha jugat més cops el Campionat italià de waterpolo.

## Palmarès

* Copa LEN
** Finalistes (2): 2002-03, 2012-13
* Recopa d'Europa
** Campions (1): 2000-01
** Finalistes (1): 1999-00
* Campionat italià:
** Campions (9): 1932-33, 1933–34, 1935–36, 1936–37, 1937–38, 1939–40, 1947–48, 1975–76, 1979–80
* Copa italiana:
** Campions (1): 1975-76

## Referències

* ↑ «La storia». rarinantesflorentia.it. [Consulta: 5 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Rari Nantes Florentia - Lloc web oficial
# Franz Völker (tenor)

Franz Völker (Neu-Isenburg, 31 de març de 1899 - Darmstadt, 5 de desembre de 1965) fou un tenor alemany. Es considera el millor intèrpret de la història del paper de Lohengrin (Richard Wagner).

## Biografia

Es dedicà a l'estudi del cant per consell de Clemens Krauss, director del "Stadtheater" de Frankfurt, i debutà en aquest teatre el 1926 amb l'única òpera que va escriure en la seva carrera Beethoven Fidelio, hi va romandre en aquest teatre fins a l'any 1931. Va ser membre estable de la "Staatsoper" de Berlín, on actuà fins al 1942. Després de la guerra es traslladà al "Nationaltheater" de Múnic, on hi va romandre fins a la seva retirada dels escenaris el 1952. A partir de llavors es dedicà a l'ensenyança del cant en l'"Hochschule fúr Musik" de Stuttgart.
De veu potent i sonora, encara que d'un agradable timbre metàl·lic i de gran ductilitat en la emissió, Franz Völker aconseguí els seus primers èxits amb rols de peculiars característiques líriques, inclús en el repertori wagnerià. Les seves interpretacions de Lohengrin, Parsifal, Sigmund (Die Walküre) i d'Erik (Der fliegende Holländer) (Bayreuth, 1933/42), foren considerades com a exemplars. No menys convincents resultaren les seves personificacions de Tamino, Belmonte, Max (Der Freischütz) i Hugo (Oberon) de Carl Maria von Weber. Al llarg de la seva carrera, Völker també s'apropà al repertori italià, com Radamés, Manrico, Don Alvaro i Canio, en el que aconseguí resultats de gran relleu.
# Les Morreres del Pare Montfort

Les Morreres del Pare Montfort és una serra situada al municipi de Lleida a la comarca del Segrià, amb una elevació màxima de 322 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Austrofundulus myersi

Austrofundulus myersi és una espècie de peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Kànovo

Kànovo (en rus: Каново) és un poble del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.472 habitants. Pertany al districte rural de Kurskaia.

## Referències

* ↑ «База микроданных Всероссийских переписей населения 2002 и 2010 годов». Arxivat de l'original el 2014-06-09. [Consulta: 28 març 2020].
# Josep Galesiotes

Josep I Galesiotes (en grec medieval Ἰωσὴφ Α´ Γαλησιώτης) va ser dues vegades patriarca de Constantinoble, la primera de l'any 1266 al 1275 i una segona del 1282 fins a la seva mort el 1283.
Va succeir a Germà III de Constantinoble i es va oposar a la política religiosa de l'emperador Miquel VIII Paleòleg (1261-1282), que treballava per unificar les esglésies catòlica i ortodoxa. Va expressar amb valentia les seves objeccions a les propostes de l'emperador al sínode de Lió de l'any 1274. Després d'aquest sínode es va veure obligat a dimitir i l'emperador va nomenar patriarca a Joan XI de Constantinoble, molt més proper a la política interna de l'emperador. A la mort de Miquel Paleòleg (1282), el seu successor, Andrònic II el va restaurar en el càrrec, però va morir poc després.
L'Església ortodoxa el va declarar sant i celebra la seva festa el 30 d'octubre.

## Referències

* ↑ «Ἰωσὴφ Α´» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 18 juliol 2023].
* ↑ «Ὁ Ἅγιος Ἰωσὴφ Πατριάρχης Κωνσταντινουπόλεως». Μεγας Συναξαριστης. [Consulta: 18 juliol 2023].
# Can Figueras (Aiguafreda)

Can Figueras és un habitatge del municipi d'Aiguafreda (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una de les diverses cases senyorials que es van construir als anys 1920 al carrer major, eix de la població.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, de planta baixa i pis amb coberta a dues vessants. La façana és d'estructura simètrica i es troba coronada per un ràfec. A la planta baixa hi ha un pòdium de pedra que s'interromp a les obertures. Hi ha una gran finestra a la planta baixa de forma i enreixat de ferro forjat de llenguatge modernista.

## Referències

* 1 2 «Can Figueras». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Txokurdakh

Txokurdakh (iacut: Чокуурдаах; rus: Чокурда́х) és un poble (possiólok) i el centre administratiu del Districte Allaikhovski de Sakhà, Rússia, està a la riba dreta del riu Indiguirka. El 2010 tenia 2.367 habitants.

## Història

Va ser fundat el 1936. És un port fluvial del riu Indiguirka connectant el tràfic marítim de la Ruta del Nord.

## Economia i infraestructura

Txokurdakh no està connectat per carretera permanent. A l'hivern hi ha un pas seguint el riu glaçat que la connecta amb Ust-Nera via Belaia Gor i Khonuu.
Txokurdakh té un aeroport que només és utilitzable tres mesos l'any.

## Clima

Txokurdakh té un clima subàrtic extrem, limitant amb el clima polar.
Dades climàtiques a Txokurdakh :
| Mes | gen | febr | març | abr | maig | juny | jul | ag | set | oct | nov | des | anual |
| Màxima rècord °C (°F) | −8.1 (17.4) | −11.1 (12) | −3.4 (25.9) | 4.9 (40.8) | 22.8 (73) | 30.0 (86) | 31.6 (88.9) | 29.3 (84.7) | 20.6 (69.1) | 6.1 (43) | −0.9 (30.4) | −6.0 (21.2) | 31.6 (88.9) |
| Màxima mitjana °C (°F) | −30.4 (−22.7) | −29.3 (−20.7) | −23.4 (−10.1) | −13.7 (7.3) | −1.5 (29.3) | 10.7 (51.3) | 16.0 (60.8) | 12.1 (53.8) | 4.0 (39.2) | −8.8 (16.2) | −21.4 (−6.5) | −28.1 (−18.6) | −9.5 (14.9) |
| Mitjana diària °C (°F) | −33.9 (−29) | −32.7 (−26.9) | −27.5 (−17.5) | −18.4 (−1.1) | −5.3 (22.5) | 5.8 (42.4) | 10.6 (51.1) | 7.6 (45.7) | 1.2 (34.2) | −11.5 (11.3) | −24.6 (−12.3) | −31.6 (−24.9) | −13.4 (7.9) |
| Mínima mitjana °C (°F) | −37.1 (−34.8) | −35.9 (−32.6) | −31.2 (−24.2) | −22.9 (−9.2) | −8.9 (16) | 2.1 (35.8) | 6.4 (43.5) | 4.1 (39.4) | −1.0 (30.2) | −14.4 (6.1) | −27.9 (−18.2) | −35.0 (−31) | −16.8 (1.8) |
| Mínima rècord °C (°F) | −54.4 (−65.9) | −50.3 (−58.5) | −48.2 (−54.8) | −42.6 (−44.7) | −30.0 (−22) | −11.2 (11.8) | −1.3 (29.7) | −6.4 (20.5) | −18.2 (−0.8) | −35.1 (−31.2) | −46.9 (−52.4) | −49.8 (−57.6) | −54.4 (−65.9) |
| Precipitació mitjana mm (polzades) | 10 (0.39) | 10 (0.39) | 9 (0.35) | 7 (0.28) | 11 (0.43) | 24 (0.94) | 28 (1.1) | 30 (1.18) | 23 (0.91) | 20 (0.79) | 17 (0.67) | 14 (0.55) | 203 (7.99) |
| Mitjana de dies de pluja | 0 | 0 | 0 | 0.1 | 3 | 14 | 17 | 17 | 14 | 0.3 | 0.1 | 0 | 66 |
| Mitjana de dies de neu | 18 | 19 | 16 | 15 | 16 | 8 | 1 | 3 | 16 | 24 | 20 | 19 | 175 |
| Humitat relativa mitjana (%) | 79 | 79 | 79 | 79 | 81 | 75 | 75 | 82 | 87 | 88 | 84 | 80 | 81 |
| Mitjana mensual d'hores de sol | 1 | 39 | 193 | 283 | 263 | 293 | 266 | 161 | 84 | 47 | 6 | 0 | 1.636 |
| Font #1: Pogoda.ru.net ||||||||||||||
| Font #2: NOAA (sun 1961–1990) ||||||||||||||

## Referències

* ↑ «Weather and Climate-The Climate of Chokurdakh» (en russian). Weather and Climate (Погода и климат). [Consulta: 27 febrer 2016].
* ↑ «Cokurdah (Chokurdakh) Climate Normals 1961–1990». National Oceanic and Atmospheric Administration. [Consulta: 27 febrer 2016].

### Fonts

* Official website of the Sakha Republic. Registry of the Administrative-Territorial Divisions of the Sakha Republic. Allaikhovsky District Arxivat 2017-04-25 a Wayback Machine.. (rus)
# Rarefacció

La rarefacció és la reducció de la densitat d'un medi, l'oposat a la compressió. També es pot referir a una àrea de relativa baixes pressions que segueix a una ona sonora.
Anaxímenes de Milet, deixeble d'Anaximandre i l'últim pertanyent a l'Escola de Milet, va dir que tot es formava mitjançant la rarefacció (formació del foc) i la condensació (formació del núvols, la terra i l'aigua) de l'aire, que considerava el principi o arque de totes les coses.

## Referències

* ↑ «Rarefacció». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Guthrie, W.K.C.. A History of Greek Philosophy Volume I: The Earlier Presocratics and the Pythagoreans (en anglès). Cambridge University Press, 1962, p.116 (A History of Greek Philosophy).
* ↑ Kirk, G.S.. Los filósofos presocráticos (en castellà). Gredos, 1987, p. 214-224 (BHF).
Viccionari