OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Cecília de Boadella

Santa Cecília de Boadella és una església del municipi de Boadella i les Escaules (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada a l'extrem sud-oest del nucli antic de la població de Boadella, al costat del castell - palau de Boadella.
Església d'una sola nau amb capelles laterals i absis semicircular capçat a llevant, tot i que no es marca en planta. Tant la volta de la nau com la de l'absis són apuntades i es troben separades mitjançant un arc triomfal, arrebossat i pintat com la resta del temple. La coberta se sosté damunt d'una cornisa motllurada que recorre els murs laterals i la zona absidal. Les capelles laterals estan cobertes amb voltes d'arestes. Als peus de la nau hi ha el cor, sostingut amb una volta rebaixada amb llunetes. La façana principal, orientada a ponent, presenta un portal d'arc de mig punt adovellat i, damunt seu, un rosetó bastit en pedra. La façana està rematada per un campanar disposat a manera de torre, amb la coberta de dues vessants i quatre obertures allargades de mig punt, bastides amb maons, per a les campanes. L'interior del temple, com ja s'ha comentat, està completament arrebossat i pintat. Destaca el cicle de pintura mural de l'absis.
Exteriorment, les façanes es troben arrebossades i pintades, exceptuant el parament de migdia que manté l'obra vista. Es tracta d'un parament de pedra de diverses mides i còdols, disposat irregularment i lligat amb abundant morter de calç.

## Història

Es té coneixement de la fundació de la parròquia de Boadella l'any 1343, ja que apareix mencionada en relació a la fundació de la capella de Sant Llorenç del castell de Palau-Surroca. Atesa la seva proximitat amb el castell, és possible que estigui situada en el mateix emplaçament que ocupava la capella privada del castell dedicada a Santa Maria. L'any 1305, aquesta capella era servida pel domer Joan Vidal. Es té constància que, un cop transformada la capella en una església parroquial, es va celebrar la primera missa el 15 de maig de 1343, oficiada pel primer rector del poble, Berenguer de Coromines, procedent de Terrades. Cal tenir en compte que l'any 1362 el lloc de Boadella consta que com a sufragània de la parròquia de Santa Cecília de Terrades, d'aquí l'advocació a la mateixa santa, la qual cosa es va estendre durant tota l'edat mitjana.
Es té constància que l'any 1490, el Bisbe de Girona va unir la parròquia de Boadella a la de Terrades a conseqüència de la important disminució de la població, situació que va perdurar fins a l'any 1610. A finals del segle xvii l'església de Boadella figura unida a la parròquia de Sant Martí de les Escaules. A mitjans del segle següent, l'església va ser engrandida i reformada, mostra que el poble va protagonitzar una etapa de gran prosperitat.
Va ser novament restaurada després de les guerres del Francès al segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Santa Cecília de Boadella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Raion de Jelgava

El raion de Jelgava (letó Jelgavas rajons) és un dels nous raions en els quals es dividia administrativament Letònia abans de la reforma territorial administrativa de l'any 2009. Estava situat a la regió històrica de Semigàlia.
S'organitzava en una ciutat, dos municipis i dotze parròquies, cadascuna amb una autoritat del govern local. El centre administratiu del raion va ser Jelgava.

## Referències

* ↑ «Jelgavas rajona pašvaldības» (en letó). www.jrp.lv. Arxivat de l'original el 2008-01-23. [Consulta: 23 juny dew 2015].
# Portada/efemèride agost 27

Carolina Ferre
« 26 d'agost · 27 d'agost · 28 d'agost »
# Selecció de futbol de la República del Congo

La Selecció de futbol de la República del Congo és l'equip representatiu del país a les competicions oficials. Està dirigida per la Fédération Congolaise de Football, pertanyent a la CAF.

## Palmarès

* Copa CEMAC:
** 1 cop campió (2007)
* Copa UDEAC:
** 1 cop campió (1990)
** 2 cops finalista
* Jocs Centre-africans:
** 2 cops finalista

## Participacions en la Copa del Món

* Des de 1930 a 1962 - No participà
* 1966 - No admès per la FIFA
* 1970 - No participà
* Des de 1974 a 1978 - No es classificà
* Des de 1982 a 1990 - No participà
* Des de 1994 a 2018 - No es classificà

## Participacions en la Copa d'Àfrica

* Des de 1957 a 1965 - No participà
* 1968 - Primera ronda
* 1970 - No participà
* 1972 – Campió
* 1974 - Quarta posició
* 1976 - No es classificà
* 1978 - Primera ronda
* Des de 1980 a 1988 - No es classificà
* 1990 - No participà
* 1992 - Quarts de final
* Des de 1994 a 1998 - No es classificà
* 2000 - Primera ronda
* Des de 2002 a 2012 - No es classificà
* 2013 - Primera fase
* 2015 - Tercer lloc
* 2017 - Quarts de final

## Llista d'entrenadors

* Ivica Todorov
* Noël Tosi
# Cucut formiguer de coll morat

El cucut formiguer de coll morat (Neomorphus rufipennis) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita la selva humida del sud de Veneçuela.
# Satúrnia

Satúrnia (en llatí Saturnia, en grec antic Σατουπνία) va ser una antiga ciutat d'Etrúria a la vall de l'Albinia (Albegna) a uns 40 km de la desembocadura.
Era una antiga ciutat etrusca, que Plini el Vell diu que es va dir originàriament Aurinia, i segurament aquest era el seu nom en etrusc. El nom de Satúrnia el va rebre quan va ser una colònia romana l'any 183 aC. Dionís d'Halicarnàs diu que era una de les ciutats fundades pels pelasgs que més tard van conquerir els tirrens. Es creu que no era una ciutat etrusca independent sinó dependent de Caletra, i Titus Livi la situa "in agro caletrano". Sota l'Imperi encara conservava el seu rang de colònia, segons Claudi Ptolemeu.
Les seves ruïnes a la moderna ciutat de Satúrnia, les formen les muralles, de les que se'n pot resseguir el perímetre, i algunes altres petites restes i tombes a la rodalia.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Saturnia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 8 juliol 2022].
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 5
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXXIX, 55
# Ralph Nader

Ralph Nader (nascut el 27 de febrer de 1934) és un activista i advocat estatunidenc que s'oposa al poder de les grans corporacions i ha treballat durant dècades les qüestions del medi ambient, dels drets del consumidor i assumptes pro-democràcia.
Nader també ha estat un fort crític de la política exterior americana, que ell veu corporativista, imperialista, i contrària als valors fonamentals de la democràcia i els drets humans.
# Julia de sacerdotiis

Julia de sacerdotiis va ser una llei romana establerta per Juli Cèsar que derogava la llei Domitia de sacerdotiis, i establia que a les eleccions pels càrrecs sacerdotals hi podria participar qualsevol candidat absent.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Impenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 94-95 [Consulta: 14 abril 2022].
# Proves de caixa blanca

Les proves de caixa blanca (en anglès white box testing, clear box testing, glass box testing, transparent box testing o structural testing) són un tipus de proves de programari que utilitzen una visió del sistema per a dissenyar els casos de prova basant-se en l'estructura interna. Requereix coneixements de programació per a identificar les diferents opcions o camins del mòdul, funció, etc. L'enginyer de proves selecciona les entrades dels casos de prova per aconseguir provar totes les diferents opcions del codi i determinar la sortida apropiada. Com que les proves es basen en l'actual implementació, si la implementació canvia les proves segurament requeriran una modificació per a seguir sent vàlides.
En proves de maquinari elèctric, cada node del circuit s'hauria de provar i mesurar; un exemple, aquest cas, són les proves ICT.
Les proves de caixa blanca són aplicables als nivells de proves unitàries, d'integració i de sistema del procés de proves de programari, i normalment s'apliquen al primer dels nivells. Normalment es proven els camins dins la unitat (funció, mòdul, classe, etc.), però també es proven els diferents camins entre unitats durant la integració i entre subsistemes durant les proves de sistema.
Encara que aquest mètode de disseny de proves pot cobrir un gran nombre de casos de prova, pot ser que no sigui capaç de detectar parts incompletes de les especificacions o requisits que falten, però l'enginyer de proves pot estar segur que tots els camins a través de l'objecte de prova s'han executat.
Típicament, la tècnica de disseny de proves de caixa blanc inclou:
* Proves de flux de control
* Proves de flux de dades
* Proves de branques
* Proves de camins

## Vegeu també

* Proves de caixa negra

## Referències

* ↑ «Testing Standards Glossary» (html) (en anglès).

## Enllaços externs

* «White-Box Testing» (pdf) (en anglès). Arxivat de l'original el 2008-09-05. [Consulta: 19 gener 2010].
* Microsoft. «Pex - Automated White box Testing for .NET» (html) (en anglès).
# Montanyeta de Llastarri

Montanyeta de Llastarri és el nom que rep el contrafort nord-occidental de la Pala del Teller, extrem oest de la Serra de Sant Gervàs, sota de la qual s'obre, cap a l'oest-nord-oest la vall de Casterner de les Olles i cap al sud-oest el coster amb els antics pobles de Llastarri i de Miralles.
# Alejandro Piscitelli

Alejandro Piscitelli (Buenos Aires, 6 d'agost de 1949) és un filòsof argentí. Ha estat director executiu d'Educ.ar (el portal educatiu de l'Estat argentí) (2003-2008), president de l'Asociación de Entidades de Educación a Distancia y Tecnologías Educativas (EDUTIC) i director de continguts de Competir.com. És consultor d'Internet i de comunicació digital. Professor de Processament de Dades, Informàtica i Telemàtica a la Facultat de Ciències Socials (Universidad de Buenos Aires). Ha estat professor a la Facultad Latinoamericana de Ciencias Sociales (FLACSO), a la Universidad de San Andrés, i en diverses universitats a Amèrica Llatina i Espanya. Des de 1995, és coeditor d'Interlink Headline News, un dels primers diaris electrònics de l'Argentina.
Ha publicat els següents llibres: Nativos Digitales. Dieta cognitiva, arquitecturas de participación e inteligencia colectiva. Buenos Aires; Santillana, 2009; Internet. Imprenta del siglo XXI. Barcelona: Gedisa, 2005; Meta-cultura, El eclipse de los medios masivos en la era de Internet, Buenos Aires: La Crujia, 2002; Ciberculturas 2.0. En la era de las máquinas inteligentes. Buenos Aires: Paidos, 2002; La generación Nasdaq. Apogeo ¿y derrumbe? de la economía digital, Buenos Aires: Granica, 2001; Post-Televisión. Ecología de los medios en la era de Internet, Buenos Aires: Paidos, 1998; (Des)Haciendo Ciencia. Conocimiento, creencias y cultura. Buenos Aires: Ediciones del Riel, 1997. També ha estat secretari del Consejo Latinoamericano de Ciencias Sociales (CLACSO) i assessor del Ministeri de Serveis Públics de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Alejandro Piscitelli». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 13 abril 2016].
# Serhí Uixakov

Serhí Uixakov (en ucraïnès: Сергій Ушаков, en rus: Сергей Ушаков) (Arkhànguelsk, Rússia, 11 de maig de 1968) és un ciclista ucraïnès d'origen rus, ja retirat, que fou professional del 1993 fins al 2002.
En el seu palmarès destaquen dues etapes a la Volta a Espanya (1993 i 1999), dues al Giro d'Itàlia (1995 i 1996), i una al Tour de França (1995). En aquesta darrera cursa, el 1997, va perdre la victòria en una etapa per haver realitzat un esprint irregular. També guanyà la general de l'Étoile de Bessèges de 1995 i dues etapes a la Volta a Catalunya.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1996 i el 2000.

## Palmarès

* 1988
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
* 1990
** Vencedor d'una etapa al Giro de les Regions
* 1992
** 1r al Giro del Mendrisiotto
* 1993
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1992
** 1r a l'Acht van Chaam
* 1995
** 1r a la Étoile de Bessèges i vencedor de 2 etapes
** 1r a la Profronde van Surhuisterveen
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
* 1996
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1997
** 1r al Gran Premi de Chiasso
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa a la Ruta Mèxic
* 1999
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Saxònia
* 2000
** Vencedor d'una etapa a la Euskal Bizikleta

### Resultats al Tour de França

* 1993. 97è de la classificació general.
* 1994. 63è de la classificació general.
* 1995. 74è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1996. Fora de control (6a etapa)
* 1997. 113è de la classificació general.
* 1998. No surt (19a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1994. 21è de la classificació general
* 1995. 73è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1996. 77è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1997. 94è de la classificació general
* 1998. Abandona (18a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1993. 50è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1995. Abandona (8a etapa)
* 1996. Abandona (14a etapa)
* 1998. Abandona (19a etapa)
* 1999. Abandona (13a etapa). Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «OUTSCHAKOV Serguei». [Consulta: 13 desembre 2022].
* ↑ País, El «Outschakov logra una etapa en las tres grandes rondas» (en castellà). El País [Madrid], 17-07-1995. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Vittoria per Desbiens. Outschakov squalificato per volata irregolare», 04-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 13 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Serguej UCHAKOV» (en italià). [Consulta: 13 desembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Serhiy Ushakov». [Consulta: 13 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Cucut formiguer becgroc

El cucut formiguer becgroc (Neomorphus geoffroyi) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita la selva humida des de Nicaragua cap al sud, fins a Panamà i la zona limítrofa de Colòmbia, est de l'Equador i zona limítrofa de Colòmbia, centre del Perú i nord de Bolívia cap a l'est fins al nord-est del Brasil, i també a l'est de Brasil.

## Subespècies

S'han descrit set subespècies:
* N. g. salvini Sclater, PL, 1866. Des de Nicaragua fins Colòmbia occidental.
* N. g. aequatorialis Chapman, 1923. Des del sud-est de Colòmbia fins Perú septentrional.
* N. g. australis Carriker, 1935. De Perú meridional i nord-oest de Bolívia.
* N. g. amazonicus Pinto, 1964. De l'estat brasiler de Pará.
* N. g. geoffroyi (Temminck, 1820). De l'estat de Bahia
* N. g. dulcis Snethlage, E, 1927. De Brasil sud-oriental.
* N. g. squamiger Todd, 1925. De Brasil, a la zona del baix riu Tapajós
L'última d'aquestes subespècies ha estat considerada una espècie de ple dret per alguns autors: Neomorphus squamiger.
# Santos Football Club

El Santos Football Club, també conegut pel nom del seu patrocinador Engen Santos, és un club de futbol sud-africà de Ciutat del Cap.

## Història

El club va ser fundat l'any 1982 amb el nom de Lightbody's Santos.

## Palmarès

* Premier Soccer League:
       2001-02
* Bob Save Superbowl/ABSA Cup:
       2001, 2003
* Federation Professional League:
       1983, 1984, 1986, 1987, 1988, 1990
* Copa de la FPL:
       1985, 1988, 1990
* BP Top 8:
       2002

## Referències

* ↑ South Africa Soccer Club Profiles Arxivat 2009-03-26 a Wayback Machine.
* 1 2 «South Africa Champions». RSSSF.
* 1 2 3 «South Africa Cup Winners». RSSSF.

## Enllaços externs

* Web oficial
* PSL Club Info Arxivat 2009-06-17 a Wayback Machine.
# Rancho Palos Verdes

Rancho Palos Verdes és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 41.145 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rancho Palos Verdes tenia 41.145 habitants, 15.256 habitatges, i 12.220 famílies. La densitat de població era de 1.163 habitants/km².
Dels 15.256 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,8% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 19,9% no eren unitats familiars. En el 16,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 23% entre 25 i 44, un 30,7% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 95.503 $ i la renda mediana per família de 105.586 $. Els homes tenien una renda mediana de 80.617 $ mentre que les dones 46.665 $. La renda per capita de la població era de 46.250 $. Entorn del 2% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rancho Palos Verdes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rancho Palos Verdes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Julia de patronorum numero

Julia de patronorum numero va ser una antiga llei romana que limitava el nombre de patrons dels que un acusat es podia valdre per defensar-se en un judici. Alguns pensen que podia ser part de la llei Julia judiciaria. Si era una llei independent el nom de l'autor i la data són desconeguts.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 92 [Consulta: 19 abril 2022].
# Presa de Nampo

L'embassament de Nampo (서해갑문), embassament del Mar Occidental o presa del Mar Occidental, és un embassament de marea situat a 15 km a l'oest de la Ciutat Especial de Nampo, a l'oest de Corea del Nord. Es tracta d'un sistema de preses de 8 km de longitud, amb 3 rescloses i 36 portes, que permet el pas de vaixells de fins a 50.000 tones. La presa està construïda en la boca del riu Taedong, en el mar Groc. Es va construir entre 1981 i 1986, utilitzant tots els recursos disponibles del país. L'objectiu de la presa era:
* Evitar l'entrada d'aigua marina en la conca del riu Taedong, per fi de resoldre un problema que causava dèficit d'aigua dolça.
* Abastir els sistemes de regadiu i aconseguir terres planes en una zona escassa en sols cultivables.
No obstant això, es creu que l'elevació del nivell de l'aigua del riu Taedong causat per la creació del embassament, va produir la pèrdua de valuoses terres de cultiu, contribuint a la Fam de Corea del Nord.
Aquesta presa es considera el major exit de Corea del Nord i s'utilitza com a teló de fons en els noticiaris de l'Agència Telegràfica Central de Corea, l'agència de notícies estatal, i també com un lloc popular per als grups internacionals de turistes, pels quals s'ha creat un centre de visitants a l'illa de P'i Do, on s'ensenya una pel·lícula sobre la construcció de la presa.
En aquesta illa s'ha instal·lat el far més alt de Corea del Nord, el far de P’i Do, amb una torre de 33 m d'altura amb forma de torxa.
El cost estimat de l'obra és de 3.541 milions d'euros.

## Referències

* ↑ "West Sea Barrage", TAEHA. "The Taedong River, before the barrage was built, could not be used for agriculture and industry because it would become salty by the rising tide."
* ↑ Democratic People´s Republic of Korea - Geography, climate and population, Food and Agriculture Organization of the United Nations, 2010, Consultat 2011-05-03
* ↑ North Korea Arxivat 2011-08-06 a Wayback Machine., Travel the Whole World, Consultat 2011-05-03
* ↑ «North Korea – Nampo, West Sea Barrage» (en anglès). Abandoned Kansai, 01-07-2013. [Consulta: 3 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Vista de 360 graus des del centre de visitants, amb el far
# Moree (cràter)

Moree és un cràter sobre la superfície de (951) Gaspra, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 15.1 ° de latitud nord i 164.4 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.7 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1994 i fa referència a Moree, una ciutat a Austràlia amb balneari.

## Referències

* ↑ "Moree (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Courbon, P.; Chabert, C.; Bosted, P.; Lindsley, K. Cave Books, Saint Louis. Atlas of the Great Caves of the World, 1989.
# Aeroport de Ouarzazate

L'aeroport de Ouarzazate (àrab: مطار ورززات, maṭār Warzazāt) (codi IATA: OZZ, codi OACI: GMMZ) és un aeroport que serveix la ciutat de Ouarzazate, a la regió de Drâa-Tafilalet al Marroc. Per l'aeroport transitaren 95.000 passatgers l'any 2008.

## Instal·lacions

L'espai d'estacionament d'aeronaus té 21,914 metres quadrats (235,880 sq ft) i pot acollir fins a tres Boeing 737. La terminal aèria és de 3,200 m$^2$ (34,445 sq ft) i ha estat dissenyada per acollir 260.000 passatgers cada any.
La pista d'aterratge pavimentada es troba en direcció 12/30 i fa 3,000 per 45 metres (9,843 × 148 ft). Pot rebre tots els grans avions moderns inclòs el Boeing 737. L'aeroport està equipat amb un sistema d'aterratge ILS Cat II i ofereix ajuda de navegació per ràdio DME.

## Aerolínues i destinacions

| Aerolínies | Destinacions |
| Royal Air Maroc | Casablanca, Paris-Orly |
| Royal Air Maroc operat per RAM Express | Casablanca, Zagora |

## Referències

* 1 2 3 4 «Ouarzazate». ONDA. [Consulta: 13 març 2010].
* 1 2 Airport information for GMMZ Arxivat 2011-08-06 a Wayback Machine. from DAFIF (effective octubre 2006)
* ↑ Informació de l'Aeroport de Ouarzazate a Great Circle Mapper. Font: DAFIF (vàlid a octubre de 2006).

## Enllaços externs

* Ouarzazate al web d'ONDA
* Temps actual per a GMMZ a NOAA/NWS
* Historial d'accidents de l'Aeroport de Ouarzazate a Aviation Safety Network (anglès)