OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Sant Crist de Sureda

El Sant Crist de Sureda és una capella del terme comunal de Sureda, a la comarca del Rosselló, Catalunya Nord. Està situada al sud-est del poble de Sureda, a prop i al nord-oest del santuari de la Mare de Déu del Castell.
És una capella petita, d'una sola nau orientada de sud-est a nord-oest, sense absis acusat a l'exterior. És una construcció tosca, on els elements destacables són el portal de punt rodó obrat amb totxos i dues finestres molt primitives als dos costats de la porta.

## Referències

* ↑ «La capella del Sant Crist en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-06-17. [Consulta: 28 maig 2016].
# Subhadra

Subhadrā (sànscrit: सुभद्रा) és un personatge central del text èpic-religiós Mahābhārata. És mitja germana del déu Krixna, esposa del príncep Arjuna, i mare d'Abhimanyu. Hom la considera una encarnació de Xacti.

## Referències

* ↑ http://www.speakingtree.in/spiritual-blogs/masters/wellness/lord-krsnas-unique-approach
# Krivini

Krivini (en rus: Кривины) és un poble de l'óblast de Pskov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 4 habitants. Pertany al districte de Krasnogorodsk.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Amenthu

Amenthu (anomenat també Amosis) fou un djati (djati del sud) i alt dignatari de la cort de Tuthmosis III d'Egipte.
Estava casat amb Ta-amethu i fou el pare del djati Neferweben i de l'alt dignatari Amenuser. La seva tomba a Tebes és l'assenyalada com TT83.

## Vegeu també

* Llista de djatis de l'antic Egipte

## Referències

* ↑ Hatshepsut Arxivat 2016-08-03 a Wayback Machine. by Anneke Bart
* ↑ Porter,B. and Moss R.L.B., Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Reliefs and Paintings: The Theban Necropolis, Part One: Private Tombs. Second Edition. Griffith Institute. Oxford. 1994
# Xakhtiorski (districte autònom de Txukotka)

* Per a altres significats, vegeu «Xakhtiorski».
Xakhtiorski (rus: Шахтёрский) és un poble (possiólok) deshabitat del districte autònom de Txukotka, a Rússia. El 1998, l'administració del raion d'Anadir resolgué dissoldre el poble. El 2002 es tallaren els subministraments de calefacció i electricitat als habitants que encara hi restaven i el 2003 es produí un incendi que afectà diverses llars. Els residents es mudaren a Úgolnie Kopi.
# Petrell de Bulwer

El petrell de Bulwer (Bulweria bulwerii) és un ocell marí de la família dels procel·làrids (Procellariidae), d'hàbits pelàgics, habita als Oceans Atlàntic i Pacífic i cria a Macaronèsia, illes hawaianes de Sotavent, Ogasawara, Vulcano, Fènix i Marqueses.
# El baile del vampiro

El baile del vampiro és una minisèrie de còmics de 4 números publicats per Planeta DeAgostini en 1997 en la seua línia Laberinto.
Es tracta d'una història de temàtica vampírica ambientada a Barcelona durant la dècada de 1990. Tant guió com dibuix són de l'autor Sergio Bleda, que la va dibuixar en blanc i negre. Els vampirs de l'obra destaquen per eixir-se'n de la imatge tradicional dels vampirs, ja que actuen d'una manera molt més dinàmica i moderna.

## Trajectòria editorial

L'any 1999 es va publicar El baile del vampiro: Inés 1994, un còmic basat en un dels personatges principals de la sèrie i que està ambientat uns anys abans de la sèrie original. En 2004 es va publicar Schtroumf, una aventura de Jakob el vampiro, amb guió d'Alberto López Aroca, una preqüela on es conta la història de Jakob a l'època prussiana.
L'any 2002 l'editorial "Proyectos editoriales Crom" va publicar una reedició en un tom titulada El baile del vampiro: Compendio sense tenir els drets, per la qual cosa esta edició va ser retirada de la venda.
L'any 2007 Aleta Ediciones va publicar una edició commemorativa pel desè aniversari de 188 pàgines, recopilant tots els còmics del baile del vampiro (incloent els còmics de 1999 i 2004), així com diversos extres i amb una nova portada.
L'agost de l'any 2009 va aparèixer l'edició nord-americana, publicada per Dark Horse Books, empresa subsidiària de Dark Horse Comics, Inc., recopilant tots els còmics originals i l'especial El baile del vampiro: Inés 1994.

## Sinopsi

Jacob és un vampir prussià de més de dos-cents cinquanta anys que durant la dècada de 1990 es troba a la ciutat de Barcelona. En els últims temps s'ha encapritxat d'una mortal, Naomi, a la que vigila de la distància, però quan un grup neonazi l'ataca, intervé per a salvar-la.
Inés és una jove vampiressa que es troba amb Ana, una altra vampiressa recentment convertida i confusa en el seu nou estat, a la qual comença a guiar en la seua existència immortal.
El que ningú sap és que la seua destinació ha estat manipulat pel Vampir Blanc, un mestre de la intriga que desitja controlar el poder ocult que es troba dins d'Ana.

## Referències

* 1 2 Entrevista a Sergio Bleda Arxivat 2015-04-19 a Wayback Machine. a Madretinta, 9 de febrer de 2012 (castellà)
* 1 2 Sergio Bleda a Tebeosfera [Consulta: 19 d'abril de 2014]
* ↑ BARRERO, Manuel (13/12/2003). La exuberancia encantada i ss., Tebeosfera.
* ↑ El Baile del Vampiro fitxa a Tebeosfera [consulta: 19 d'abril de 2015] (castellà)

## Bibliografia

* PONS, Álvaro, PORCEL, Pedro i SORNÍ, Vicente. Viñetas a la luna de Valencia. Castalla:: Edicions de Ponent, Colección Papers Grisos, 2007. Depósito Legal: A-295-2007. ISBN 978-84-96730-04-5.
# Krivoklát

Krivoklát és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1439.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ Dobraobec.sk. «Oficiálna stránka obce Krivoklát» (en eslovac). [Consulta: 28 gener 2024].
# Amentum

Amentum era la corretja que empraven els soldats per retenir la llança quan es donava un cop a l'enemic. La longitud i la gravetat d'aquella arma feien necessària aquesta precaució. Apart d'això, el soldat passava un dit per la corretja per poder llançar amb major força el seu dard.
Els soldats empraven també de l'amentum per llançar les javelines fortes i pesants. Abans de llançar-les la posaven enmig de la corretja com una pedra en una fona. Alguns guerrers menyspreaven valer-se de semblant mitjà necessari als homes febles i que suplia la força amb la destresa.
Es deia també amentum la corretja amb que es lligava al peu el calçat o sandàlia anomenada solea.

## Referències

* ↑ 10.2307/624444.
* ↑ Harris, H.A. (1963) "Greek Javelin Throwing", in Greece & Rome, Second Series, Vol. 10, No. 1 (Mar., 1963), pp. 26-36. Cambridge University Press on behalf of The Classical Association. Retrieved 21 September 2013.

## Bibliografia

* Diccionari històric enciclopèdic, 1833

## Vegeu també

* Peltasta
* Tireòfor (soldat)
* Estòlica
* Falarica
* Javelina
* Ascona

## Enllaços externs

* «Ab Urbe Condita libri».
* «Livy: the Periochae».
* «Livio - Ab urbe condita (traduzione in italiano)».
# Étienne Hirsch

Etienne Hirsch (París, França 1901 - íd. 1994) fou un enginyer i alt funcionari francès que va ser President de l'Euratom entre 1959 i 1962.

## Biografia

Va néixer el 24 de gener de 1901 a la ciutat de París. Va estudiar enginyeria química a l'Escola de Mines de la capital francesa, treballant posteriorment en la indústria química.
Membre del Partit Socialista, durant la Segona Guerra Mundial va unir-se al grup anomenat "Français libre" amb el nom de Commandant Bernard. Morí a la seva residència de la ciutat de París l'1 de maig de 1994.

## Europeisme

De fortes conviccions europeïstes, durant la Guerra va participar a Londres en converses sobre la unió regional d'Europa al costat de Hervé Alphand i Paul Van Zeeland. A partir de 1943 es va convertir en col·laborador de Jean Monnet a Alger.
L'any 1950 va participar en l'elaboració de la Declaració Schuman al costat de Robert Schuman, una declaració que es considera avui en dia el tret de sortida de la unitat europea. A l'ascens de Jean Monnet a la presidència de la Comunitat Europea del Carbó i de l'Acer (CECA), Hirsh fou nomenat director del Pla Monnet per la reconstrucció econòmica de França, esdevenint però l'any 1959 President de la Comunitat Europea de l'Energia Atòmica (Euratom). L'any 1962 abandonà aquest càrrec per la negativa del govern francès de renovar-li la confiança.

## Enllaços externs

* (francès) PDF Biografia d'Étienne Hirsch Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Vireó melodiós

El vireó melodiós (Vireo gilvus) és una espècie d'ocell de la família dels vireònids (Vireonidae) que habita boscos, matolls i medi urbà, des del sud-oest d'Alberta, Saskatchewan i sud de Manitoba, cap al sud, pel sud del Canadà, la major part dels Estats Units i les muntanyes occidentals de Mèxic. Viatgen cap al sud per a passar l'hivern a Mèxic i Amèrica Central.

## Referències

* ↑ «Vireó melodiós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15-1-2021 (català)
# Bischofita

La bischofita és un mineral de la classe dels halurs. Rep el seu nom del geòleg alemany Karl Gustav Bischof (1792-1870), professor de química a la Universitat de Bonn.

## Característiques

La bischofita és un halur de fórmula química MgCl₂·6H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Els cristalls són curts i prismàtics al llarg de [001]; comunament foliada, granular cristal·lina i/o fibrosa. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 1 i 2, sent un mineral molt tou. La brombischofita és una varietat artificial que conté brom en substitució del clor.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bischofita pertany a «03.BB - Halurs simples, amb H₂O, amb proporció M:X = 1:2» juntament amb els següents minerals: eriocalcita, rokühnita, niquelbischofita, sinjarita, antarcticita i taquihidrita.

## Formació i jaciments

És un constituent relativament rar dels dipòsits salins, sent un mineral d'origen secundari en part. Es forma per l'alteració de la carnal·lita sota l'efecte de l'aigua. Va ser descoberta el 1877 a Leopoldshall, Stassfurt (Saxònia-Anhalt, Alemanya). Sol trobar-se associada a altres minerals com: kieserita, halita i carnallita.

## Referències

* ↑ «Bischofite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ «Bischofite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ «Brom-bischofite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 març 2016].
# Petrell de Murphy

El petrell de Murphy (Pterodroma ultima) és un ocell marí de la família dels procel·làrids (Procellariidae), d'hàbits pelàgics, que cria a les illes Pitcairn, l'arxipèlag de Tuamotu i illes Australs i es dispersa pel Pacífic subtropical central.
# El Serrat (la Vall de Bianya)

El Serrat és una masia de la Vall de Bianya (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un casal situat a la falda de la Serra de Malforat. Arquitectònicament és quasi bessona a la casa de les Gleyes, prop de l'església romànica de Sant Martí de Capsec.
És de planta rectangular i teulat a dues aigües, amb les vessants vers les façanes laterals. Disposa de baixos, pis i golfes. A la façana de migdia, a la planta baixa hi ha l'àmplia arcada de la cabana; el primer pis té sis arcades de punt rodó, sostingudes per pilars d'obra (no de pedra treballada amb capitell com és característic de les cases de la Vall de Bianya). Les golfes estan il·luminades per dues finestres d'arc de punt rodó. La casa va ser bastida amb pedra menuda, llevat de les cantoneres. Les façanes varen ser emblanquinades. Es pot accedir directament al primer pis des de l'exterior, gràcies a una escala de pedra situada a la façana de llevant. A la porta hi ha aquesta llinda: "LORENS SARRAT / 18 66".
El rellotge de sol que decora la façana principal porta la data 1867. Aquestes dates del segle xix es refereixen al moment de remodelació i de construcció de la galeria porxada. El mas, ben segur, és molt més antic. El seu actual estat és de ruïna total.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Serrat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2016].
# Suvarnadurg

Suvarnadurg, de vegades Severndroog, Suvarndrug o Suvarndurg, és una illa i fortalesa propera a Harnai (Harne) a Konkan, entre Bombai i Goa a 17 km al nord de Dapoli. La fortalesa està formada realment per dos forts: Kanakdurg a terra i Suvarnadurg a mar (a l'illa) i suposadament estaven unides per un túnel però no s'ha trobat. Fou construïda pels adilxàhides de Bijapur i conquerida per Sivaji el 1660. Inicialment va servir per fer front al sidis de Janjira i contra els europeus, i va esdevenir una base naval maratha on es construïen vaixells.
El peshwa va nomenar Angria com almirall de les forces navals marathes el 1698. Dominava el 1710 la fortalesa de Severndroog, i l'illa de Vijayadurg al sud de Bombai, que feia servir com a base pels atacs als vaixells britànics i la seva audàcia el va portar a atacar fins prop del mateix Bombai i el 1712 va rebre un fort pagament per no atacar vaixells britànics de la Companyia Britànica de les Índies Orientals, pacte que va respectar. En els següents anys (1713-1714) les seves bases i poder es van incrementar i va regir un virtual principat.
El seu domini va passar a la seva mort el 1729 als seus fills Sumbhaji i Mannaji i principalment el primer; van continuar els èxits en els seus atacs i el 1736 van capturar una flota de Derby amb un important carregament (tot l'or que necessitava la companyia per un any). El 1743 Tulaji Angria, germanastre de Sumbhaji, el va succeir, i va iniciar atacs fins i tot als vaixells escortes però fou atacada i destruïda per una força naval dirigida per l'almirall William James el 2 d'abril de 1755. Toolaji fou empresonat i la flota destruïda. La dona de l'almirall va construir un castell de nom Severndroog al sud-est de Londres, en commemoració de la victòria. A l'interior del fort Kanakdur, al promontori Harnai, es va construir un far.

## Vegeu també

* Llista de fortaleses de Maharashtra

## Enllaços externs

* Angria
* Suvarnadurga Fort Videos Photos Travel Information
* Suvarnadurga Fort on Wikimaps
# Juan Serrano Aparicio

Juan Serrano Aparicio (Laredo, 22 d'octubre de 1973) és un exfutbolista càntabre, que jugava com a migcampista.
Es va formar a les files del Reial Valladolid, tot jugant un partit amb els val·lisoletans a la primera divisió 94/95. A l'any següent, a les files, del Sestao Sport, va jugar 12 partits i va marcar tres gols. La resta de la seua carrera ha transcorregut entre la Segona B i la Tercera Divisió.
# Alvin (Texas)

Alvin és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 21.413 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alvin tenia 21.413 habitants, 7.826 habitatges, i 5.603 famílies. La densitat de població era de 503,2 habitants/km².
Dels 7.826 habitatges en un 39,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,9% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 23,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.576$ i la renda mediana per família de 43.987$. Els homes tenien una renda mediana de 36.216$ mentre que les dones 22.580$. La renda per capita de la població era de 17.016$. Aproximadament el 10,8% de les famílies i el 13,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alvin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alvin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
Viccionari
# Étienne Kassa-Ngoma

Étienne Kassa-Ngoma (Gabon, 13 de juny de 1962) és un exfutbolista del Gabon de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Gabon. Pel que fa a clubs, destacà a Mbilinga FC i AS Sogara.

## Referències

* ↑ Etienne Kassa-Ngoma a Worldfootball (polonès)
* ↑ Étienne Kassa-Ngoma a National-Football-Teams.com (anglès)
# Vireó nan

El vireó nan (Vireo nelsoni) és un ocell de la família dels vireònids (Vireonidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matollar àrid a les terres altes de Mèxic des de Jalisco i Guanajuato, cap al sud, a través de Michoacán cap al sud fins Guerrero i Oaxaca.

## Referències

* ↑ «Vireó nan». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Pauline Brunius

Pauline Brunius (10 de febrer de 1881 – 30 de març de 1954) fou una actriu i directora teatral i cinematogràfica de nacionalitat sueca.

## Biografia

El seu veritable nom era Emma Maria Pauline Lindstedt, i va néixer a Estocolm, Suècia. Brunius va començar a estudiar ball el 1891, però va acabar deixant els estudis per dedicar-se al teatre, entrant a formar part del Teatre Olympiateatern l'any 1902. Al costat del seu marit (John W. Brunius) i un col·lega, Gösta Ekman, va dirigir el Teatre Oscarsteatern en el període 1926–1932. L'any 1938 va començar a dirigir el teatre Dramaten, lloc que va ocupar fins a l'any 1948.
Des de 1909 a 1935 va estar casada amb l'actor John W. Brunius. Va ser mare dels també actors Anne-Marie Brunius i Palle Brunius.
Pauline Brunius va morir a Estocolm, Suècia, l'any 1954. Va ser enterrada en el Cementiri Galärvarvskyrkogården d'Estocolm.

## Filmografia seleccionada

* Karl Fredrik regerar (1934)
* Markurells i Wadköping (1931)
* Doktorns hemlighet (1930)
* Charlotte Löwensköld (1930)
* Gustaf Wasa del I (1928)
* Karl XII (1925)
* Gunnar Hedes saga (1923)
* Kärlekens ögon (1922)
* En vildfågel (1921)
* Gyurkovicsarna (1920)
* Thora van Deken (1920)

### Direcció

* Falska Greta (1924)
* Herr Vinners stenåldersdröm (1924)
* Ryggskott (1921)
* Trollsländan (1920)
* Lev livet leende (1921)
* Ombytta roller (1920)
* De läckra skaldjuren (1920)

### Guionista

* Herr Vinners stenåldersdröm (1924)
* Gyurkovicsarna (1920)
* Trollsländan (1920)
* Lev livet leende (1921)
* De läckra skaldjuren (1920)
* Ombytta roller (1920)

## Fonts

* Biografia a sok.riksarkivet.se
* Förf:s teaterkritiska artiklar i Dagen och Aftonbladet 1913—18 samt i Sydsvenska dagbladet (1924). (Articles a revistes i diaris de l'època)
* N. S. Lundström, Sv. kvinnor i offentlig verksamhet (1924) (Dones a l'administració pública)
* G. Nordensvan, Sv. teater o. sv. skådespelare fr. Gustaf III till våra dagar, 2 (1918)
* H. Wahlgren, Publikens gunstlingar, 6 (1919). (El favorit de l'audiència)
# Suvlaki

* No s'ha de confondre amb Pita giros.
El suvlaki (grec σουβλάκι [su'vlaki]) és un plat molt popular de la cuina grega, considerat menjar ràpid. Consisteix en petites peces de carn de porc o de pollastre, sovint intercalades amb verdures, rostides en una broqueta metàl·lica o de fusta. Pot estar acompanyat d'un pa de pita, o ser presentat sobre un plat amb patates fregides o arròs bullit. Quan la carn és de xai o de porc, se sol acompanyar amb tzatziki; quan és de pollastre se sol acompanyar amb mostassa.

## Etimologia i ús del terme

La terminologia de la paraula suvlaki és confusa. En algunes regions, així com en alguns restaurants, el nom fa referència a un plat molt similar al xix kebab. En altres zones, principalment Atenes i el sud de Grècia, al sandvitx de giros se li diu 'souvlaki'. La paraula suvlaki és un diminutiu de suvla (broqueta), i deriva del llatí subula.

## Kalamaki

El kalamaki (utilitzat sovint en plural: kalamakia) és un tipus de suvlaki d'Atenes, sense verdures, que conté trossos de carn en forma quadrada de dos a tres centímetres de llarg, marinats la nit d'abans en suc de llimona i oli d'oliva amb altres espècies utilitzades en la cuina grega: orenga, menta, farigola, etc. Després es rosteixen sobre les brases de carbó vegetal mentre s'hi afegeix sal i pebre negre.

## Vegeu també

* Pita giros
* Broqueta moruna, un plat similar de la gastronomia espanyola.
* Şiş kebap, un plat similar de la gastronomia turca.
* Anticucho, un plat similar de la gastronomia sudamericana.
* Chuàn, un plat similar de la gastronomia xinesa.
* Yakitori, un plat similar de la gastronomia japonesa.
* Kebab
# Juan Sebastián Verón

Juan Sebastián Verón (La Plata, Argentina, 9 de març de 1975), és un exfutbolista professional argentí. Actualment ocupa el càrrec de president de l'Estudiantes de La Plata argentí. Fou internacional absolut per la selecció de futbol de l'Argentina en 73 ocasions.

## Trajectòria professional

| Club | País | Any |
| Estudiantes de La Plata | Argentina | 1993 - 1995 |
| Boca Juniors | Argentina | 1995 - 1996 |
| Sampdoria | Itàlia | 1996 - 1998 |
| Parma | Itàlia | 1998 - 1999 |
| SS Lazio | Itàlia | 1999 - 2001 |
| Manchester United FC | Anglaterra | 2001 - 2003 |
| Chelsea FC | Anglaterra | 2003 - 2004 |
| FC Inter de Milà | Itàlia | 2004 - 2006 |
| Estudiantes de La Plata | Argentina | 2006 - 2012 |

## Palmarès

* 1 Copa de la UEFA: 1999 (Parma)
* 1 Supercopa d'Europa de futbol: 1999 (Lazio)
* 2 Lliga italiana de futbol: 2000 (Lazio) i 2006 (Inter)
* 4 Copa italiana de futbol: 1999 (Parma), 2000 (Lazio), 2005 i 2006 (Inter)
* 3 Supercopa italiana de futbol: 2000 (Lazio), 2005 i 2996 (Inter)
* 1 Lliga anglesa de futbol: 2003 (Manchester United)
* 2 Campionats argentins de futbol: 2006 i 2010 (Estudiantes)
* 1 Copa Libertadores: 2009 (Estudiantes)

## Referències

* ↑ «Profile». Estudiantes de La Plata. Arxivat de l'original el 2012-03-31. [Consulta: 28 agost 2011].
# Alvimia

Alvimia és un gènere de bambús de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse commelínides, classe liliòpsides, divisió magniliofitins.
És originari del Brasil

## Taxonomia

* Alvimia auriculata Londoño et Soderstr.

## Enllaços externs

* Taxonomia del gènere Alvimia a SysTax Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine..
# Étienne Lainez

Étienne Lainez (23 de maig de 1753 - 15 de setembre de 1822) fou un cantant d'òpera francesa que va ocupar papers de tenor a l'òpera de París durant més de trenta anys al front de l'escenari.
Va crear nombrosos papers en la seva carrera, com Rodrigo a Chimène ou le Cid de Sacchini, Aeneas a Didon de Piccini, Narcisse a Écho et Narcisse de Gluck, el Licini a La Vestale de Spontini.
Lainez va néixer a Vaugirard (15è districte de París) a París i també va morir a París.
Després de retirar-se de l'escena, Lainez va ensenyar la declamació lírica al Conservatori de París.

## Notes i referències

* ↑ Musicsack
* ↑ Ellis, Katharine (2007). Crítica musical a la França del segle xix (arxiu), pàg. 258. Cambridge University Press. (ISBN 0521035899)
* ↑ Berthelot, André (ed.) (1886). "Lainez, Étienne" [arxiu], a l'enciclopèdia La Grande: inventari raonat de ciències, lletres i arts, vol. 21, pàg. 785.
* ↑ Lamirault et cie