OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fritz Sauckel

Ernst Friedrich Christoph "Fritz" Sauckel (Haßfurt, 27 d'octubre de 1894 - Nuremberg, 16 d'octubre de 1946) fou un destacat polític nazi, gauleiter de Turíngia des de 1927 i comissari general encarregat de la mà d'obra esclava des de 1942 fins a 1945. Sota aquest càrrec polític va jugar un important paper durant la Segona Guerra Mundial. Al final de la contesa va ser detingut per les autoritats aliades i va ser un dels dotze condemnats a mort durant els judicis de Nuremberg.

## Biografia

Nascut a Baviera, era el fill únic d'un carter i una costurera. Va abandonar aviat l'escola local coincidint amb la malaltia de la seva mare. Als quinze anys es va enrolar en la marina mercant. Va començar viatjant en una goleta noruega de tres pals i després va passar a vaixells suecs i alemanys. Més tard va ser obrer de fàbrica i en 1923 es va afiliar al Partit Nacional Socialista Alemany dels Treballadors (NSDAP), i es convertí en Gauleiter de Turíngia en 1927. Cap del govern de Turíngia en 1932, posteriorment fou Reichsstatthalter de Turíngia el 1933.
Va ser nomenat plenipotenciari general per a l'ocupació de mà d'obra esclava en 1942 i va organitzar amb aquest motiu les deportacions de treballadors des dels països ocupats fins a Alemanya. Va administrar a més les deportacions via ferrocarril de jueus i eslaus des de la Rússia soviètica cap als camps de concentració, i va subministrar a més mà d'obra per a l'organització Todt a càrrec d'Albert Speer.
Va ser condemnat a mort durant els Judicis de Nuremberg en ser declarat culpable del segon càrrec: crims contra la pau. El seu advocat defensor havia estat Robert Servatius. L'acusat havia violat 34 tractats internacionals, emprès guerres d'agressió i desencadenat, finalment, un conflicte mundial. Pel tercer càrrec: crims de guerra, l'acusat havia ordenat o tolerat assassinats col·lectius i tortures, deportat a milions de persones i organitzat el pillatge econòmic. També pel quart càrrec: crims contra la humanitat, l'acusat havia perseguit a nombroses minories i exterminat a col·lectivitats senceres.
Va ser executat a la forca a la presó de Nuremberg en les primeres hores del 16 d'octubre de 1946. El seu cos va ser incinerat al crematori muniquès d'Ostfriedhof i les seves cendres, juntament amb les de la resta dels executats aquest dia, dispersades en el riu Isar perquè cap sepultura es convertís en centre nostàlgic dels seus adeptes.

## Referències

* ↑ Pérez Triviño, José Luis. Els judicis de Nuremberg. Barcelona: UOC, 2006. ISBN 9788497885331.
* ↑ Pietersen, Pit. Kriegsverbrechen der alliierten Siegermächte: Terroristische Bombenangriffe auf Deutschland und Europa 1939-1945 (en alemany). Norderstedt: Books on Demand, 2006, p. 487. ISBN 3-8334-5045-2. OCLC 213416715 [Consulta: 9 octubre 2012].
* ↑ «Der Münchner Ostfriedhof». Evangelisch-lutherische Lutherkirche München: Gemeindebrief, 3, pàg. 6. Arxivat de l'original el 2016-03-04 [Consulta: 9 octubre 2012].

## Enllaços externs

* L'organització Todt Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. al web laveujovetv.cat
* Biografies del Tercer Reich Arxivat 2015-03-18 a Wayback Machine. (català)
# Fußballclub Wacker Innsbruck (1915)

* Aquest article tracta sobre l'equip desaparegut el 1999. Si cerqueu pel club actual, vegeu «Fussball Club Wacker Innsbruck».
El Fußballclub Wacker Innsbruck fou un club de futbol austríac de la ciutat d'Innsbruck, al Tirol.

## Història

El Wacker (en català significa valent) va ser fundat amb el nom de Fußball-Club Wacker Innsbruck l'any 1915 per Jakob Hanspeter, Benedikt Hosp, Josef Leitner i Josef Albrecht. Adoptà els colors verd i negre. Poc després de la fundació el club sofrí una aturada fins al 1918 a causa de la Primera Guerra Mundial. El 1922 es fusionà amb el FC Rapid Innsbruck formant el FC Sturm Innsbruck, club que cessà les seves activitats un any després. El mateix 1923 reprengué les activitats novament com a FC Wacker Innsbruck.
La temporada 1968/69 participà per primer cop en una competició europea. El 20 de juliol de 1971, el Wacker i el WSG Swarovski Wattens es van fusionar per formar un club anomenat SpG Wattens-Wacker Innsbruck (SWW Innsbruck) amb la intenció de crear un club més potent a la regió del Tirol. La unió afectà només a la part professional del club. El 1986 es desfeu la fusió, retornant al nom FC Wacker Innsbruck. Aquest mateix any, el FC Swarovski Tirol comprà la llicència del club a la màxima categoria, i el Wacker passà a jugar a les categories inferiors, arribant a la quarta divisió l'any 1992. Aquest mateix any, el FC Swarovski Tirol es va dissoldre i el Wacker adquirí la llicència a la Bundesliga i accedí a la Copa de la UEFA 1992-1993. El club només romangué a la màxima categoria una temporada, ja que el 1993 es formà el FC Tirol Innsbruck, que n'adquirí la llicència, passant el Wacker a la Regionalliga Tirol. L'any 1999 el club es va dissoldre definitivament.
El 2002 es creà el FC Wacker Tirol, que recull la tradició dels antics FC Wacker Innsbruck, FC Swarovski Tirol i FC Tirol Innsbruck, i, de fet, es pot considerar com el continuador mantenint l'estadi i els colors vermell i negre.

## Palmarès

* 5 Lliga austríaca de futbol: 1971, 1972, 1973, 1975, 1977
* 6 Copa austríaca de futbol: 1970, 1973, 1975, 1978, 1979, 1993
* 2 Copa Mitropa: 1975, 1976

## Jugadors destacats

| Porters Herbert Rettensteiner Friedl Koncilia Fuad Djulic Tomislav Ivković | Defenses Peter Pumm Heinz Binder Johann Eigenstiller Werner Kriess Rudolf Horvath Bruno Pezzey Hugo Hovenkamp Michael Streiter Ivica Kalinić Robert Wazinger Michael Baur | Migcampistes Roland Eschlmüller Johann Ettmayer Roland Hattenberger Manfred Gombasch Hans Rebele Peter Koncilia Werner Schwarz Josef Stering Arnold Koreimann Manfred Linzmaier Alfred Hörtnagl Andreas Spielmann Roland Kirchler | Davanters Franz Wolny Helmut Redl Helmut Siber Kurt Jara Ove Flindt Kurt Welzl Franz Oberacher Manfred Braschler Václav Daněk Christoph Westerthaler |

## Entrenadors

* 1971-1971 Otto Barić
* 1974-1976 Branko Elsner
* 1976-1977 Fritz Pfister
* 1977-1978 Georg Keßler
* 1979-1979 Johann Eigenstiller
* 1979-1979 Lajos Baróti
* 1979-1980 Peter Velhorn
* 1980-1983 Franz Wolny
* 1983-1984 Heinz Binder
* 1984-1985 Cor Brom
* 1985-1985 Werner Schwarz
* 1985-1987 Felix Latzke
* 1992-1992 Branko Elsner
* 1993-1993 Walter Skocik
# Fíntias

«Fíntias» o «Fínties» té aquests significats:
# Fínrod

Fínrod Felagund és un personatge fictici de l'univers de J.R.R. Tolkien, la Terra Mitjana. És un elf noldorin, primogènit de Finarfin, i germà d'Angrod, Aegnor i Galadriel.
El nom Finrod és una forma sindarin del quenya Findaráto, que aproximadament significa "Poderós descendent de Finwë". Felagund era un epessë (sobrenom) que li van donar els nans i que significa "Habitant de les cavernes", i que és una forma sindaritzada del Khuzdul. Un altre nom donat a Finrod era Nóm, que significa "el savi", que era com l'anomenaven Bëor i la seva gent.
Va fugir de Valinor amb els seus germans, per establir-se a la Terra Mitjana. Va fundar la ciutat de Minas Tirith al Pas del Sirion, i més tard la fortalesa de Nargothrond, on fou rei.
Mentre caçava per les terres de Thargelion a l'est de Beleriand, va ser el primer nóldor a descobrir els homes, i va passar molt de temps amb ells, aprenent el seu llenguatge i ensenyant-los sindarin. Va establir amistat amb Andreth de la Casa de Bëor, a qui visitava sovint durant el setge d'Àngband per parlar dels temes que afectaven a homes i elfs. Una d'aquestes converses es va transcriure i és coneguda com a "Athrabeth Finrod ah Andreth".
Barahir, de la Casa de Bëor, va salvar la vida de Felagund a la Dagor Bragollach, i Finrod va recompensar-lo amb el seu anell, que va passar a ser conegut com l'Anell de Barahir. Quan, anys després, Beren el fill de Barahir va anar a Nargothron demanant ajuda, Finrod va acompanyar-lo en el seu quest per trobar el Silmaril per pagar el deute. Celegorm i Curufin, que vivien a Nargothrond en aquells temps, van persuadir la majoria dels elfs a no acompanyar.lo, i només deu guerrers van acompanyar-los. Tots dotze van ser capturats i portats a Tol-in-Gaurhoth (l'Illa dels Homes Llop). Els deu companys van ser torturats i morts, i Finrod mateix va morir enfrontant-se a un llop per defensar a Beren.
Mentre vivia a Valinor estimava Amarië, una elfa vanyarin, que es va negar a seguir-lo a la Terra Mitjana. Mai va deixar d'estimar-la i per això no es va casar durant els segles que va viure a l'altra banda del mar.
# Gai Anici

Gai Anici (llatí: Gaius Anicius) va ser un magistrat romà del segle i, senador i amic de Ciceró, el qual tenia una vil·la prop de la d'Anici. Pertanyia a la gens Anícia. Ciceró li va donar una carta de recomanació l'any 44 aC dirigida Quint Cornifici a Àfrica, quan Anici hi va anar amb el càrrec de llegat exterior.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 178.
# Gaspar Gregori

Gaspar Gregori (País Valencià, segle xvi) fou un arquitecte i escultor valencià, amb forta influència en la construcció de la segona meitat de segle i introductor de l'estil renaixentista en les terres valencianes.
Va ser responsable de la reconstrucció després d'un devastador incendi de l'Hospital d'Innocents de València on va substituir els sostres de fusta per un sistema de voltes de rajola en les quals es prescindeix per complet dels nervis, que ni tan sols se simulen amb algeps o pintura. Totalment nus aquesta successió recau directament sobre columnes, que substitueixen als inicials entorxats inservibles després de l'incendi de l'any 1545.
Gregori també va estar vinculat a nombroses obres d'enginyeria hidràulica, civil, militar o religiosa; com a ebenista, a la direcció d'obra o com a tracista el que el va situar com a un dels millors experts en qualsevol tipus de construcció.
També destaca el disseny de l'Obra Nova de la Catedral de València, una galeria amb arcades de l'any 1566 que oculta el presbiteri gòtic de la Seu i des d'on els canonges assistien als actes públics que es celebraven a la plaça de la Mare de Déu. Com a ebenista va ser responsable del Palau Reial i de la reforma del teginat de la Sala Nova del Palau de la Generalitat.

## Referències

* ↑ «Gaspar Gregori | enciclopedia.cat». [Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ «Lenguaje renacentista y manera valenciana Gaspar Gregori y Jerónimo Quijano» (en espanyol de Mèxic). [Consulta: 31 octubre 2022].
# Gai Veturi Cras Cicurí

Gai Veturi Cras Cicurí (en llatí Caius Veturius Crassus Cicurinus) va ser un polític romà. Formava part de la gens Vetúria, i de la branca dels Cicurí, d'origen patrici.
Va ser elegit tribú amb potestat consolar l'any 377 aC, juntament amb Gai Quint Cincinnat, Servi Sulpici Ruf, Publi Valeri Potit Publícola, Luci Emili Mamercí i Luci Emili Mamercí. Aquell any els tribuns van fer la guerra contra els volscs i els llatins.
Va tornar a ser elegit tribú l'any 369 aC durant el conflicte sobre les lleis licínies, que establien l'abolició dels tribuns amb potestat consular.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 748.
# Gatassa

La gatassa, celidònia o herba de les morenes (Ficaria verna) és una espècie de ranuncle autòctona dels Països Catalans, de flors amb molts pètals grocs brillants i que viu a les voreres de rierols i llocs humits de la Mediterrània. Antigament les seves arrels s'usaven com a remei contra les hemorroides o morenes. No es recomana el consum d'aquesta planta, que es considera com verinosa.
La gatassa pot fer de cinc a trenta centímetres d'alt, de gener a maig hi destaquen les flors grogues d'uns cinc centímetres de diàmetre i amb molts pètals. Les fulles també són lluents, de contorn arrodonit amb la base auriculada i tenen un llarg pecíol. Les arrels són tuberoses.
Creix a tot Europa i a l'oest d'Àsia. Als Països Catalans n'hi ha a Mallorca, Menorca i les províncies de Barcelona, Girona i Lleida.

## Referències

* ↑ Bolòs, Oriol; Vigo, Josep. Flora dels Països Catalans. Ed. Barcino. Barcelona, 1984. ISBN 9788472265974.
* 1 2 Gatassa Herbari Virtual de la Mediterrània Occidental
# Ghuta

La Ghuta de Damasc (àrab: غوطة دمشق, Ḡūṭat Dimaxq) és una comarca al sud de Damasc, capital de Síria. A Síria, s'anomenen ghuta les zones ben regades en mig de terres àrides. La de Damasc neix a de les gorgues de Rabwa. La ghuta ja existia en temps dels omeies, plena de jardins i hortes amb una xarxa de canals de reg alimentada pel riu Barada. S'estenia des dels pendents orientals del mont Kasiyun fins a les comarques de Mardj Rahit i Mardj al-Suffar, a l'est, on comença la llacuna d'Utayba, coneguda com a llac de Damasc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, II, 1132
# George Robert Gray

George Robert Gray FRS (Londres, 8 de juliol de 1808 – Londres, 6 de maig de 1872) va ser un zoòleg anglès i el cap de la secció ornitològica del Museu Britànic de Londres durant 41 anys. Era germà del zoòleg John Edward Gray i el fill del botànic Samuel Frederick Gray.
L'obra més important de George Gray va ser Genera of Birds (1844–49), il·lustrada per David William Mitchell i Joseph Wolf, la qual inclou 46.000 referències.

## Biografia

Nasqué a Little Chelsea, Londres essent fill del naturalista Samuel Frederick Gray, i d'Elizabeth (de nom de soltera Forfeit). Va ser educat a Merchant Taylor's School.
Gray va actuar com ajudant de zoologia al British Museum des de l'any 1831.
Va catalogar insectes i va publicar una Entomology of Australia (1833), també va contribuir en l'edició en anglès de l'obra de Georges Cuvier que es va dir Animal Kingdom. Gray va descriure moltes espècies dels Lepidoptera.
El 1833, va fundar la que seria la Royal Entomological Society of London.
La descripció original de Locustella fasciolatao de Gray, va aparèixer el 1860. L'espècimen va ser recollit per Alfred Russel Wallace a les Moluques.

## Obres

* The Entomology of Australia, in a series of Monographs. Part I. The Monograph of the Genus Phasma. London.
* 1831 The Zoological Miscellany Zool. Miscell. (1): [1] 1–40
* 1846 Descriptions and Figures of some new Lepidopterous Insects chiefly from Nepal. London, Longman, Brown, Green, and Longmans.
* 1852 Catalogue of Lepidopterous Insects in the British Museum. Part 1. Papilionidae. [1853 Jan], "1852" iii + 84pp., 13pls.
* 1871 A fasciculus of the Birds of China. London, Taylor and Francis.
* with Richard Bowdler Sharpe, The Zoology of the Voyage of HMS Erebus & HMS Terror. Birds of New Zealand., 1875. The revised edition of Gray (1846) (1875).
Abreviació com zoòleg: G. R. Gray

## Enllaços externs

* Plates and text from Gray's 1833 Monograph on Phasmidae Arxivat 2007-05-06 a Wayback Machine.
* BHL Genera of Birds 1855 edition. No plates

## Referències

* ↑ «Gray, George Robert (1808–1872)». A: Oxford Dictionary of National Biography. online. Oxford University Press. DOI 10.1093/ref:odnb/11337. requereix subscripció o ser soci de la biblioteca pública del Regne Unit
* ↑ «The Royal Society, Library and Archive catalogue». Arxivat de l'original el 2012-03-22. [Consulta: 21 gener 2015].
* Biographies for Birdwatchers, Mearns and Mearns, ISBN 0-12-487422-3
# Galdames

Galdames és un municipi de Biscaia situat a la comarca d'Encartaciones.

## Referències

* ↑ «Bizkaiko Txakolina | Wineries» (en anglès americà). [Consulta: 14 abril 2021].
# Galdamane

Galdamane (àrab ڭلدمان) és una comuna rural de la província de Taza de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 21.433 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Gestalt

«Gestalt» té aquests significats:
* Psicologia de la Gestalt, corrent de pensament dins de la psicologia sorgida a Alemanya a principis del segle xx.
* Teràpia gestalt, teràpia que pertany a la psicologia humanista.
# Grammy al millor àlbum de rock llatí, urbà o alternatiu

El premi Grammy al millor àlbum de rock llatí, urbà o alternatiu és un guardó presentat en els Premis Grammy, una cerimònia que va ser establida en el 1958 i en el seus orígens s'anomenava Premis Gramòfon, per als artistes de gravació que han realitzat àlbums en el gènere musical del rock llatí, urbà o alternatiu.
El premi es va iniciar en el 1998 amb el nom de Grammy a la millor interpretació de rock llatí/alternatiu fins al 2008. Des del 2009 al 2011 es va anomenar com en l'actualitat, moment a partir del qual el premi va desaparèixer.
En el 2013 es va reprendre el guardó amb el nom de Grammy al millor àlbum de rock llatí, urbà o alternatiu fins a dia d'avui.

## Guardonats
### Dècada del 2020

| Edició | Imatge | Guanyador(s)/ Guanyadora(es) | Obra | Nominat(s)/ Nominada(es) | Ref |
| 62 | | Rosalía | El mal querer | | |

## Referències

* ↑ «GRAMMY Awards Winners & Nominees for Best Latin Rock, Alternative Or Urban Album» (en anglès), 26-01-2020. [Consulta: 17 juliol 2020].
* ↑ «Rosalia Wins Best Latin Rock, Urban Or Alternative Album For 'El Mal Querer' | 2020 GRAMMYs» (en anglès), 26-01-2020.
# Grammy al millor àlbum de pop llatí

El premi Grammy al millor àlbum de pop llatí és un guardó presentat en els Premis Grammy, una cerimònia que va ser establida en el 1958 i en el seus orígens s'anomenava Premis Gramòfon per als àlbums instrumentals o vocals de pop llatí que han realitzat gravacions de nova creació en, almenys, el 51% del temps d'aquestes.
El premi es va iniciar en la 26a edició amb el nom de Grammy a la millor interpretació de pop llatí, des de la 34a edició el premi s'anomenava com en l'actualitat Grammy al millor àlbum de pop llatí. En la 37a edició el premi es va tornar a anomenar Grammy a la millor interpretació de pop llatí i, a partir de la 43a edició, el guardó es va reanomenar Grammy al millor àlbum de pop llatí. Posteriorment, en la 54a edició, el premi es va integrar dintre de la categoria Grammy al millor àlbum de pop llatí, rock, o urbà i, finalment, per a la 55a edició es va tornar a anomenar Grammy al millor àlbum de pop llatí.

## Guardonats
### Dècada del 2020

| Edició | Imatge | Guanyador(s)/ Guanyadora(es) | Obra | Nominat(s)/ Nominada(es) | Ref |
| 62 | | Alejandro Sanz | #El Disco | Luis Fonsi – Vida Maluma – 11:11 Ricardo Montaner – Montaner Sebastian Yatra – Fantasía | |

## Vegeu també

* 62ns Premis Grammy
* Llista de categories dels Premis Grammy

## Referències

* ↑ «52nd OEP Category Description Guide» (en anglès), 17-10-2015. Arxivat de l'original el 2014-10-17. [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ «ALEJANDRO SANZ» (en anglès), 26-01-2020. [Consulta: 26 juliol 2020].
# Gneu Manli

Gneu Manli (en llatí Cnaeus Manlius) va ser un magistrat romà del segle i aC.
Va ser tribú de la plebs l'any 58 aC i va fer aprovar una llei concedint a tots els lliberts el dret de vot junt amb els seus patrons, llei que va ser anul·lada per Luci Domici Aenobarb, que en aquell moment era pretor. Un tribú de nom molt semblant, Gai Manili, havia proposat la mateixa llei el 66 aC, però Asconius diu que es tracta de dos personatges diferents.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 921.
# Gilabert de Cruïlles (bisbe)

Gilabert de Cruïlles (?-12 de juny de 1335) fou bisbe de Girona (1334-35) de la nobilíssima família dels Cruïlles i canonge i Sagristà Major de la Catedral de Girona quan en fou escollit bisbe. Tot i que fou elegit a la mort del seu antecessor Pere de Rocabertí i Desfar, i altre cop després de la de Gastó de Montcada, cap d'aquestes eleccions fou de valor per les reservacions apostòliques de les catedrals d'Aragó i Catalunya. No obstant això, el papa Joan XXII coneixedor dels fets i de la seva vàlua el creà bisbe de Girona el 4 d'octubre de 1334 estant en una visita a la ciutat d'Avinyó. Visqué poc temps com a bisbe, essent la màxima ressenya la factura d'una part del retaule de l'altar Major de la Catedral.

## Bibliografia

* Roig y Jalpi, Juan G. Iacinto Andrev. Resumen historial de las grandezas, y antiguedades de la ciudad de Gerona, y cosas memorables suyas eclesiasticas, y seculares, assi de nuestros tiempos, como de los passados (en castellà). Barcelona: Iacinto Andrev, 1678, p. 285 [Consulta: 5 desembre 2014].
# Gilabert de Castres

Gilabert de Castres, nascut a Castres devers el 1165, és el més cèlebre perfecte d'Occitània. El 1204 s'instal·la a Fanjaus. L'any 1209, amb l'arribada de les croades, es replega al Castell de Montsegur. Va crear a Piussa, el 1226, el nou bisbat de Rasès.
L'any 1232 fou escollit per Ramon de Perella bisbe càtar de Tolosa. Des del seu refugi al castell, seu del seu bisbat, va dirigir el catarisme a la regió durant la primera meitat del segle xiii.
Fins al 1236, que morí al castell extremament vell, recorrerà regularment el Lauraguès, el Cabardès,... abans del setge de 1244.
Així com el seu successor, el seu fill major Bertran Martí, la seva acció incansable de viatges per la regió, escapolint el perill que sempre suposava la inquisició, va ser fonamental en l'extensió del catarisme al Llenguadoc.

## Bibliografia

* Jean Duvernoy Le Dossier de Montségur, interrogatoires d'inquisition, 1242-1247 traduit, annoté. et présenté par Jean Duvernoy (1998 - leperegrinateurediteur.com)
* Anne Brenon Les Cathares' (2007)
* Michel Roquebert L'épopée cathare
* 1 - L'invasion (1970)
* 2 - Muret ou la dépossession (1977)
* 3 - Le lys et la croix (1981)
* 4 - Mourir à Montségur (1989)
* 5 - De la chute de Montségur aux derniers bûchers (1998)
# Gestor de fitxers PCMan

El Gestor de fitxers PCMan (PCManFM, de l'anglès File Manager) és un gestor de fitxers desenvolupat per en Hong Jen Yee, un programador Taiwanès que intenta ser un replaçament per a Nautilus, Konqueror i Thunar. Publicat sota la Llicència Pública General GNU, PCManFM és programari lliure. PCManFM és el gestor de fitxers predeterminat a LXDE, que també és desenvolupat pel mateix autor en conjunt amb altres programadors.
PCManFM intenta seguir les especificacions donandes per Freedesktop.org quant a interoperabilitat en programari lliure.

## Vegeu també

* LXDE

## Enllaços externs

* Gestor de fitxers PCMan - Lloc web oficial
# Gestore dei Mercati Energetici

El Gestore dei Mercati Energetici (GME), fins al novembre de 2009 el Gestore del Mercato Elettrico, és la societat responsable a Itàlia de l'organització i la gestió del mercat de l'elèctricitat, així com per garantir la gestió econòmica d'una adequada disponibilitat de reserva de potència elèctrica.
Originàriament creada pel Gestore della Rete di Trasmissione Nazionale, és 100% participativa del Gestore dei Servizi Energetici (anteriorment el Gestore dei Servizi Elettrici).
S'anomena borsa elettrica italiana, el mercat elèctric que permet als productors, consumidors i a l'engròs estipular contractes de compra i venda d'energia elèctrica. Les transaccions es realitzen en una plataforma telemàtica en línia, accessible als operadors a través d'internet.

## Referències

* ↑ GSE. «Nuovo nome e competenze per GSE e GME», 20-11-2009. [Consulta: 24 octubre 2014].

## Enllaços externs

* «Gestore dei Mercati Energetici» (en italià).
# Grammatorcynus bilineatus

Grammatorcynus bilineatus és una espècie de peix de la família dels escòmbrids i de l'ordre dels perciformes present des del Mar Roig fins al Mar d'Andaman, les illes Ryukyu, les costes septentrionals d'Austràlia, les Illes Marshall i Fiji. Els mascles poden assolir els 100 cm de longitud total i els 3,500 kg de pes.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)