OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Edgar Meyer

Edgar Meyer (Oak Ridge, 24 de novembre de 1960) és un baixista i compositor estatunidenc. Els seus estils inclouen clàssics, bluegrass, newgrass i jazz. Ha guanyat cinc premis Grammy i ha estat nominat set vegades.
Meyer és membre del súper grup "house band" del "Festival Telluride Bluegrass", juntament amb Bush, Fleck, Douglas, Duncan i Bryan Sutton. Els seus col·laboradors han abastat una àmplia gamma d'estils i talents musicals; entre ells hi ha Joshua Bell, Hilary Hahn, Yo-Yo Ma, Jerry Douglas, Béla Fleck, Zakir Hussain, Sam Bush, Stuart Duncan, Chris Thile, Mike Marshall, Mark O'Connor, Christian McBride i Emanuel Axe.

## Anys de Joventut

Meyer va créixer a Oak Ridge, Tennessee. Va aprendre a tocar el contrabaix del seu pare, Edgar Meyer, Sr., que va dirigir el programa d'orquestra de corda per al sistema d'escoles públiques locals. Més tard, Meyer va anar a la Universitat d'Indiana per estudiar amb Stuart Sankey.

## Carrera

Com a compositor, la música de Meyer ha estat estrenada i enregistrada per Emanuel Axe, Joshua Bell, Yo-Yo Ma, lOrquestra Simfònica de Boston, Bela Fleck, Zakir Hussain, Hilary Hahn i el Quartet de corda Emerson, entre d'altres. The Nashville Symphony i lAspen Music Festival and School van encarregar la seva primera obra purament orquestral que va ser estrenada per la Nashville Symphony el març del 2017. A més, Bravo! Vail i l'Academy of St Martin in the Fields va encarregar una obertura per a violí i orquestra que va ser estrenada per Joshua Bell i lASMF el juny del 2017.
El 2011, Meyer va col·laborar al The Goat Rodeo Sessions amb Yo-Yo Ma, Stuart Duncan i Chris Thile. L'àlbum va guanyar dos premis Grammy 2013. Meyer va ser guardonat amb el seu cinquè premi Grammy el 2015 pel seu baix i mandolina, enregistrant amb Thile. Meyer va gravar una col·lecció de trios de Bach amb Thile i Yo-Yo Ma, publicats l'abril del 2017. El juny del 2020, el mateix grup de músics que va gravar The Goat Rodeo Sessions va publicar un segon àlbum titulat Not Our First Goat Rodeo.
Meyer és artista en residència a l'Escola de Música Blair de la Universitat de Vanderbilt i també és proessor en el Curtis Institute of Music.

## Referències

* 1 2 "Edgar Meyer". GRAMMY.com. 19 de novembre de 2019. Consultat el 3 de setembre de 2020
* ↑ Celebrant els 50 anys de la Nashville Symphony and TN Arts". Comissió d’Arts de Tennessee. 13 de març de 2017. Consultat el 19 de març de 2019.
* ↑ Edgar Meyer - Obertura per a violí i orquestra". www.boosey.com. Consultat el 19 de març de 2019.
* ↑ "Edgar Meyer" . GRAMMY.com. 15 de febrer de 2019. Consultat el 19 de març de 2019
* ↑ "Yo-Yo Ma, Chris Thile, Edgar Meyer" Bach Trios "Out Now on Nonesuch - Nonesuch Records". Web oficial de Nonesuch Records. Consultat el 19 de març de 2019.
* ↑ "Bio". Blair School of Music. Consultat el 19 de març de 2019
* ↑ "Edgar Meyer". www.curtis.edu. Consultat el 19 de març de 2019.

## Enllaços externs

* Edgar Meyer - Lloc web oficial
# Lluís Armand de Borbó-Conti (IV príncep de Conti)

Lluís Armand II de Borbó-Conti (en francès Louis Armand de Bourbon) va néixer al Palau de Versalles el 10 de novembre de 1695 i va morir a París el 4 de maig de 1727. Era fill del príncep Francesc Lluís de Borbó-Conti (1664-1709) i de la princesa Maria Teresa de Borbó (1666-1732). Va ostentar els títols de Príncep de Conti, Comte de La Marche, Comte d'Alais, Comte de Beaumont-sur-Oise, Comte de Pézenas i Senyor de L'Isle-Adam.
Va ser batejat a la Capella Reial del Palau de Versalles essent els seus padrins el rei Lluís XIV de França i María de Mòdena, la dona del rei d'Anglaterra Jaume II. Físicament era geperut i deformat, fins al punt que a la Cort era conegut com el mono verd. Era, a més, extravagant, compulsiu i fins i tot violent, fins i tot amb la seva dona, de la qual va estar separat uns quants anys.
Durant la Guerra de Successió Espanyola va participar en l'Armada del Rin, comandada per Claude Louis Hector de Villars, i va participar també en el setge de Landau. El 12 de juliol de 1713 va ser nomenat Mariscal de Camp. Quatre anys més tard va entrar a formar part del Consell de Regència i del Consell de Guerra, alhora que era nomenat Governador de Poitou.
Quan França va declarar la guerra a Espanya, el 1719, fou nomenat Lloctinent General i Comandant de Cavalleria. Amb tot, mai va demostrar excessives dots ni militars ni per al comandament.

## Matrimoni i fills

El 1713 es va casar amb la seva cosina Lluïsa Elisabet de Borbó (1693-1775), filla del príncep Lluís de Borbó, Príncep de Condé (1668-1710)i de la princesa Lluïsa Francesca de Nantes (1673-1743). El matrimoni va tenir quatre fills, dels quals només dos van sobreviure:
* Lluís Francesc (1717 – 1776), casat amb Lluïsa Diana d'Orleans, de qui es deia que podia ser fill del Marqués de La Fare, amant declarat de la seva dona.
* Lluïsa Enriqueta (1726 – 1759), casada amb Lluís Felip d'Orleans (1725-1785).
# Lluís Armet i Coma

Lluís Armet i Coma (Barcelona 14 de gener de 1945) és un polític socialista català.

## Trajectòria

Llicenciat en ciències econòmiques, el 1961 inicià la seva activitat política com a responsable de la Federació Nacional d'Estudiants de Catalunya. De 1961 a 1965 milità al Front Nacional de Catalunya, de 1972 a 1976 a la Unió Sindical Obrera (USO) i del 1976 al 1995 a la Unió General de Treballadors (UGT). Especialista en organització i planificació empresarial, ha treballat en el sector d'assegurances i d'editorials, fou el cap d'estudis de mercat d'una empresa elèctrica catalana i després treballà com a responsable de temes d'estructura financera i política monetària en el servei d'estudis d'un banc.
El 1974 ingressà a Convergència Socialista de Catalunya i el 1978 participà en la constitució del Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC-PSOE). Ha sigut conseller de Política Territorial i Obres Públiques de la Generalitat de Catalunya (1979-80), diputat al Parlament de Catalunya a les eleccions de 1980, 1984, 1988, 1992, 1995 i 1999. Ha sigut president de les Comissions de Reglament Interior i de Política Territorial del Parlament de Catalunya (1980-1984) i membre de la Diputació Permanent (1984-95).
També ha sigut primer tinent d'alcalde de Barcelona de 1987 a 1995, senador del 1996 al 1999 i president de l'Associació per a les Nacions Unides a Espanya (1996-99). El 2001 fou elegit pel Senat conseller del Tribunal de Comptes d'Espanya, càrrec pel qual fou tornat a elegir pel mateix Senat l'any 2012. L'any 2018 renuncià al càrrec alegant motius personals.

## Vegeu també

* Arxiu Montserrat Tarradellas i Macià.

## Referències

* ↑ Diputats al Parlament de Catalunya de la Primera Legislatura p.42
* ↑ «Dimite un consejero del Tribunal de Cuentas elegido por el Senado» (en castellà), 16-01-2018. [Consulta: 18 juny 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa del Senat de Lluís Armet Arxivat 2011-11-19 a Wayback Machine.
# Llista de peixos del mar de Kara

Aquesta llista de peixos del mar de Kara -incompleta- inclou 23 espècies de peixos que es poden trobar al mar de Kara, a l'oceà Àrtic, ordenades per l'ordre alfabètic de llur nom científic.

## A

* Artediellus scaber

## C

* Careproctus reinhardti
* Coregonus muksun
* Coregonus pidschian
* Cottunculus sadko
* Cyclopteropsis jordani

## E

* Eumicrotremus derjugini

## G

* Gymnelus andersoni
* Gymnelus esipovi
* Gymnelus hemifasciatus

## L

* Leptagonus decagonus
* Liparis fabricii
* Liparis gibbus
* Liparis tunicatus
* Lycenchelys kolthoffi
* Lycenchelys muraena
* Lycodes eudipleurostictus
* Lycodes pallidus
* Lycodes reticulatus
* Lycodes rossi
* Lycodes seminudus
* Lycodes turneri

## U

* Ulcina olrikii

## Referències

* ↑ FishBase (actualitzat el 3 de novembre del 2010) (anglès)

## Bibliografia

* Makushok, M. E., 1935: Herrings of the Kara Sea. Za Ribn. Industr. Severa NÚM. 1: 23-24.
* McAllister, D. E., 1976: A new species of Arctic eelpout, Lycodes sagittarius, from the Beaufort Sea, Alaska, and the Kara Sea, USSR (Pisces: Zoarcidae). Publications in Biological Oceanography, National Museum Natural Science Canada Núm. 9: 1-16.
* Soldatov, V. K., 1923: Materials on the fish-fauna of Kara and east Barents Sea, collected by the expedition of the institute in 1921. Russkij gidrobiologiceskij zurnal: organ Obscestva Issledovatelej Vody i ee Zizni = Russian hydrobiologische Zeitschrift izd. pri Volzkoj Biologicaskoj Stancii - Saratow v. 3: 1-79.

## Enllaços externs

* Kara Sea large marine ecosystem (anglès)
# Lluc Crisoberges

Lluc Crisoberges (en llatí: Lucas Chrysoberges, en grec antic: Λουκάς Χρυσοβέργης) va ser un escriptor canonista i religiós romà d'Orient, nomenat patriarca de Constantinoble l'any 1156. Va succeir Constantí Cliarè.
Va presidir el sínode de Constantinoble celebrat l'any 1166 on es van discutir diverses qüestions sobre la naturalesa del Pare, del Fill i de l'Esperit Sant, i va morir probablement el 1169 o el 1170.
Les seves obres s'han perdut, però es conserven alguns fragments de Decreta Synodalia decrets sinodals sobre temes diversos: De Clericis qui se immiscent saecularibus Negotiis ('Dels clergues que s'interposen en afers seculars'), De indecoris et scenicis Ritibus sanctorum notariorum Festo abrogandis ('Sobre l'abrogació d les obres teatrals indecoroses...'), Ne Clerici turpilucra fiant, aut medici ('Que els clergues no siguin indecorosos ni metges') i alguns poemes en versos iàmbics i un altre sobre el dejuni. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Chrysoberges, Lucas». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 12 juliol 2023].
# Luci Genuci

Luci Genuci és el nom dels següents personatges:
* Luci Genuci Aventinensis, cònsol el 365 i 362 aC.
* Luci Genuci Aventinensis, tribú de la plebs el 342 aC.
* Luci Genuci Aventinensis, cònsol el 303 aC.
* Luci Genuci Clepsina, cònsol el 271 aC.
* Luci Genuci, ambaixador romà el 210 aC al rei Sífax de Numídia.
# Luci Genuci Aventinensis

Luci Genuci Aventinensis és el nom dels següents personatges:
* Luci Genuci Aventinensis, cònsol de Roma el 365 aC.
* Luci Genuci, conegut com a Aventinensis, tribú del poble el 342 aC.
* Luci Genuci Aventinensis, cònsol el 303 aC.
# Luci Corneli Cos Maluginense

Luci Corneli Cos Maluginense (llatí: Lucius Cornelius Ser. F. P. N. Cossus Maluginensis) va ser un magistrat romà.
Va ser cònsol l'any 459 aC junt amb Quint Fabi Vibulà i tos dos van fer la guerra contra els volscs i els eques amb èxit. Sembla que Luci va conquerir Antium i els Fasti indiquen que per aquest fet va obtenir els honors del triomf.
L'any 449 aC va defensar davant el senat romà al segon decemvirat del que el seu cosí germà (frater, probablement cosí germà) Marc n'era membre.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 909.
# Luci Mecili (tribú 471 aC)

Luci Mecili (en llatí Lucius Maecilius) va ser tribú de la plebs, al segle v aC. Era un dels primers tribuns d'origen plebeu, quan els plebeus van poder ser elegits tribuns pels comicis tribunats, l'any 471 aC.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita II, 58
# Luci Memmi

Luci Memmi (en llatí Lucius Memmius) va ser un orador romà del segle i aC. Formava part de la gens Mèmmia, una gens romana d'origen plebeu.
Va adquirir notorietat durant la guerra entre Luci Corneli Sul·la i el partit marià, originat en Gai Mari i continuat per Luci Corneli Cinna i altres, entre l'any 87 aC i el 81 aC. Ciceró diu que Memmi era partidari de Gai Mari.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/1036?rgn=full+text;view=image;q1=Memmia+gensSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1026. ]
# Longsdorf

Longsdorf (en luxemburguès: Longsdref; en alemany: Longsdorf) és una vila de la comuna de Tandel situada al districte de Diekirch del cantó de Vianden. Està a uns 32 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Longsdorf». [Consulta: 5 octubre 2015].
# Lydia Artymiw

Lydia Artymiw (Filadèlfia, 1954) pianista de concerts i professora estatunidenca al College of Liberal Arts de la Universitat de Minnesota.

## Anys formatius

Artymiw va néixer a Filadèlfia de pares ucraïnesos i va començar els estudis de piano als quatre anys amb George Oransky a l'Ucraïna Institut de Música. Els seus principals mestres van ser Freda Pastor Berkowitz, que també va impartir classes durant més de cinquanta anys a l'Institut Curtis de Música de Filadèlfia, de 1962-1967 i Gary Graffman, el seu mentor principal, amb qui va estudiar de 1967 a 1979. Artymiw es va graduar summa cum laude de la Universitat de les Arts de Filadèlfia el 1973, que la va homenatjar amb un premi "Alumna Distinguished" el 1991.

## Carrera

Artymiw ha aparegut com a solista amb gairebé totes les grans orquestres americanes, incloent l'Orquestra Simfònica de Boston, Cleveland Orchestra, Orquestra de Filadèlfia, Nova York Philharmonic Orchestra, Orquestra de Minnesota, i la Filharmònica de Los Angeles al Hollywood Bowl. Va recórrer amb l'Orquestra Filharmònica de Minnesota a Seül, Corea del Sud el 1994. El mateix any es va convertir en membre designat del Consell Assessor Nacional de la Universitat de les Arts de Filadèlfia, PA.
Artymiw ha tingut èxit al circuit de competició internacional. Va guanyar el tercer premi al concurs Leeds de 1978 (Regne Unit) i va ser finalista al concurs Leventritt de 1976 (EUA), any en què no es va lliurar el primer premi.
Lydia Artymiw és professora de piano i distinció de McKnight a la Universitat de Minnesota. El 2000, va rebre la medalla del degà al College of Liberal Arts de la Universitat de Minnesota. El 2015, Artymiw va ser reconeguda amb un premi per a les contribucions destacades a postgrau, postgrau i educació professional pel Consell de Regents.
Ha enregistrat per a Chandos, Centaure, Panteó, Artegra i Bridge. Les seves actuacions han rebut premis de Gramophone i Ovation.

## Referències

* ↑ Prof Lydia Artymiw. "Minneapolis, Minnesota: University of Minnesota, recuperat en línia el 23 de febrer de 2019.
* ↑ Lydia Artymiw, Pianista." Chestertown, Maryland: Washington College, 21 d'abril de 2018.
* 1 2 "Lydia Artymiw | ArkivMusic". www.arkivmusic.com. Recuperat el 03-03-2020.
* ↑ Universitat de Minnesota. College of Liberal Arts. (1994). "CLA Avui, març de 1994". CLA Avui: 11.
* ↑ Lydia Artymiw, piano. " Philadelphia, Pennsylvania: Philadelphia Chamber Music Society, recuperada en línia el 23 de febrer de 2019.
* ↑ Universitat de Minnesota. College of Liberal Arts. (2000). "CLA Avui, Estiu 2000". CLA Avui: 14.
* ↑ May 2015 Board of Regents Meeting". Junta de Regents|Universitat de Minnesota. Maig de 2015. Recuperat el 03-03-2020.
# Lussac (Gironda)

Lussac és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.505 | 1.556 | 1.425 | 1.428 | 1.414 | 1.333 | 1.316 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Martine Cruzel | |

## Agermanaments

* Lincent

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 13 gener 2011].
# Lythrypnus nesiotes

Lythrypnus nesiotes és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de Florida (Estats Units) i les Bahames fins al nord de Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Evermann B. W. 1896. A check-list of the fishes and fish-like vertebrates of North and Middle America. Rep. U. S. Fish Comm. v. 21 [1895] Append. 5. 207-584.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* ↑ Cervigón, F. 1994. Los peces marinos de Venezuela. Vol. 3. Fundación Científica Los Roques, Caracas, Veneçuela. 295 p.

## Bibliografia

* Bussing, W.A., 1990. New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Luc Dormieux

Luc Dormieux (Roubaix, 19 d'agost de 1960) és un alt funcionari francès, professor i investigador a l'École polytechnique i a l'École nationale des ponts et chaussées.
El 1979 va graduar-se a l'École polytechnique, com a enginyer de ponts i camins i obtingué un doctorat en mecànica a l'École nationale des ponts et chaussées el 1989, i posteriorment una habilitació. És professor de l'École polytechnique, mestre de conferències a l'École des ponts et chaussées i director d'investigació de mecànica al Laboratoire Navier, al LMSGC i al Laboratori Central de Ponts i Camins, que formen part de l'École nationale des ponts et chaussées.

## Obres

* Introduction à la Micromécanique des Milieux Poreux, Presses de l'ENPC, ISBN 2-85978-364-4, 2002, amb Emmanuel Bourgeois (ENPC).
* Applied Micromechanics of Porous Materials, Springer Verlag GmbH, CISM Series, ISBN 978-3-211-26362-4, 2005, amb Franz-Joseph Ulm (MIT, Estats Units).
* Microstructure et propriétés des matériaux, Presses de l'ENPC, ISBN 2-85978-412-8, 2005, amb Djimedo Kondo (Laboratoire de mécanique de Lille) et Karam Sab (ENPC).
* Microporomechanics, John Wiley & Sons, Inc, 2006, amb Djimedo Kondo (Laboratori de mecànica de Lille) et Franz-Joseph Ulm (MIT)., ISBN 978-0-470-03188-9

## Referències

* ↑ «Polytechnique.org :: Luc Dormieux». [Consulta: 26 desembre 2019].
* ↑ Thèse de Doctorat de l'ENPC présentée par Thierry Yalamas
* ↑ Équipe micromécanique et calcul des structures
* ↑ Aussi désigné «Institut Navier»
* ↑ Laboratoire des Matériaux et des Structures du Génie Civil
* ↑ École nationale des ponts et chaussées
* ↑ Page du site web du catalogue général de la BNF concernant Introduction à la Micromécanique des Milieux Poreux
* ↑ PDF de la maison d'édition Springer Verlag GmbH de présentation de l'ouvrage
* ↑ Page PDF du site web "Libres Savoirs" appartenant au groupe ParisTech : sommaire de Microstructure et propriétés des matériaux Note : Il sera peut-être nécessaire de devoir réactualiser la page après clic sur le lien.
* ↑ Page du site web WorldCat concernant Microporomechanics
# Lytton (Colúmbia Britànica)

Lytton és un poble de la Colúmbia Britànica, Canadà, que es troba a la confluència del riu Thompson amb el riu Fraser, a la banda est del Fraser. El lloc ha estat habitat per les tribus Nlakapamux durant més de 10.000 anys. És un dels primers llocs establerts per no nadius a l'interior del sud de la Colúmbia Britànica. Va ser fundada durant la febre de l'or del canyó del Fraser de 1858-59, quan es coneixia com "The Forks". La comunitat inclou el poble de Lytton i la comunitat circumdant de la primera nació de Lytton, el nom del lloc del qual és Camchin.

## Història

Lytton estava en la ruta de la quimera de l'or el 1858. El mateix any, Lytton va ser nomenat per Edward Bulwer-Lytton, el secretari colonial britànic i novel·lista. Durant molts anys Lytton va ser una parada a les principals rutes de transport, com el riu River Trail de 1858, el Cariboo Wagon Road el 1862, el Canadian Pacific Railway a la dècada de 1880, la carretera Cariboo a la dècada de 1920 i l'autopista Trans Canada a la dècada de 1950.

## Població

Segons el cens del 2016, la població del municipi del poble era de 249, amb 1.700 més a la zona immediata que vivien a les zones rurals i a les reserves de les sis comunitats veïnes de Nlaka'pamux. 802 membres de 1.970 membres registrats de la Primera Nació de Lytton viuen en reserves immediatament adjacents al municipi.

## Referències

* ↑ Akrigg, Helen B. and Akrigg, G.P.V; 1001 British Columbia Place Names; Discovery Press, Vancouver 1969, 1970, 1973, p. 106
* ↑ Census Canada tables for Lytton BC
* ↑ Indian and Northern Affairs Canada, Registered Population Detail Arxivat 18 May 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Stein Valley Park (BC Parks)
# Lèmur nan de Crossley

El lèmur nan de Crossley (Cheirogaleus crossleyi) és una espècie de lèmur. Igual que tots els altres animals d'aquest grup, és endèmic de Madagascar. Té el pelatge del dors vermell-marró i el del ventre gris. Té anells negres que li envolten els ulls i orelles negres per dins i per fora. La fórmula dental és 2:1:3:3.
# Mabrouk El Mechri

Mabrouk el Mechri (nascut el 18 de setembre de 1976 a Versalles, França) és un director, guionista i actor francès d'origen tunisià.

## Biografia

Ha dirigit diverses pel·lícules. Després dels tres curtmetratges Mounir et Anita, Generation Cutter i Concours de circonstance, va dirigir el seu primer llargmetratge Virgil en 2005 sobre la vida d'un boxador. Després vindria una comèdia anomenada Stand Up!. La seva pel·lícula de 2008 JCVD sobre Jean-Claude Van Damme li ha valgut el favor de la crítica. La pel·lícula, una mescla entre drama, comèdia i biografia sobre la vida de Van Damme, es va projectar en el Festival de cinema de Cannes, en l'edició de 2008 del Festa del Cinema di Roma i en l'edició del mateix any del Festival Internacional de Cinema de Toronto. Va rodar la pel·lícula The Cold Light of Day (2012) amb Henry Cavill.

### Vida privada

Mabrouk El-Mechri va estar casat durant sis anys amb la directora Audrey Dana, amb qui va tenir un primer fill, Lee, nascut el 2008. El 2012, després del seu divorci, va conèixer Virginie Efira, també divorciada. La parella va tenir una nena anomenada Ali, nascuda el maig de 2013. Aquest primer nom àrab és alhora un homenatge a Ali McGraw, l'heroïna de Love Story, i al boxejador Mohamed Ali. La parella es va separar el 2014.

## Filmografia
### Director

* Mounir et Anita (1998)
* Generation Cutter (2000)
* Concours de circonstances (2003)
* Virgil (2005)
* Stand Up! (2006)
* JCVD (2008)
* The Cold Light of Day (2012)
* Nox (sèrie de televisió, 2018) - 6 episodss
* Kung Fu Zohra (2022)

### Guionista

* Mounir et Anita (1998)
* Generation Cutter (2000)
* Concours de circonstances (2003)
* Virgil (2005)
* JCVD (2008)

### Actor

* Gomez et Tavarès (2007) dirigida per Gilles Paquet-Brenner, en el paper de Rachid.

### Director de fotografia

* Stand Up! (2006)

### Compositor

* Mounir et Anita (1998)

## Referències

* ↑ Média, Prisma. «Mabrouk El Mechri - La biographie de Mabrouk El Mechri avec Voici.fr». Voici.fr.
* ↑ «Mabrouk El Mechri - La biographie de Mabrouk El Mechri avec Gala.fr». Gala.fr.
* ↑ «Sans Issue : Les critiques presse» (vidéo). Allociné..
* ↑ «Crítica: Kung Fu Zohra» (en castellà). [Consulta: 7 agost 2022].