OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bernat Ballester i Penya-roja

Bernat Ballester i Penya-roja (Carlet, la Ribera Alta, primer terç del segle xviii - ca. 1775) fou un jurista i humanista valencià. Estudià la carrera de lleis en la Universitat de València. El 1748, una vegada graduat, es casà a la Vall d'Uixó amb Mariana Ferrer, natural de Castelló de la Plana, es traslladà a viure a Vila-real i fou alcalde major d'aquesta població. Demostrà un notable domini de les llengües llatina i grega en unes Notas al Etymologicon Linguæ Latinæ de Vossio, manuscrit actualment en parador desconegut. Es relacionà amb Gregori Maians i amb Francesc Xavier Borrull, i amb aquests i diversos altres il·lustrats valencians mantingué una abundant correspondència epistolar erudita en llatí. El gramàtic i poeta Josep Escaner, gran amic seu, li dedicà una Descripción de los lugares recayentes en la Valle de Uxó en dístics llatins, i Lluís Galiana recollí en la seua Colección de obras varias un «Carmen quæribundum in gratiam Bernardi Ballistarii Jurisconsulti longe præstantissimi», a més d'algunes «Epistolæ ad Bernardum Ballistarium» i una «Carta que escribió el Dr. Bernardo Ballester á Fr. Luis Galiana […] el año 1760» a propòsit d'una làpida antiga.

## Referències

* ↑ Fuster, 1830, p. 81.
* ↑ Fuster, 1830, p. 64.
* ↑ Fuster, 1830, p. 62.

## Bibliografia

* Fuster, Just Pastor. Biblioteca Valenciana de los escritores que florecieron hasta nuestros días. vol. II. València: Ildefonso Mompié, 1830.
# Edward Frederick Leitner

Edward Frederick Leitner, o Friedrich August Ludwig Leitner (4 de febrer de 1812, Stuttgart – 15 de gener de 1838, als 25 anys) va ser un metge, botànic i naturalista alemany.
Quan ell tenia 4 anys, després de la mort del seu pare, la seva família es traslladà a Schorndorf. Va seguir estudis de botànica a la Universitat de Tübingen, es va traslladar als Estats Units després de rebre un subsidi de la Societat de Ciències Naturals de Württemberg. El 1831 va donar classes a la Medical College of South Carolina a Charleston. El 1833 recollí espècimens botànics i zoològics de Florida, arribant als Florida Keys, durant els quals va anar a les illes Dry Tortugas.
El 1834 es graduà en medicina amb una dissertació sobre Hippomane mancinella, després va ser lector a la South Carolina Medical Society. El 1836 tornà com naturalista als Florida Keys, on a Key West, s'úní a un grup militar com a guia i cirurgià. El 15 de gener de 1838, va ser mortalment ferit en un combat amb amerindis Seminoles prop de Jupiter Inlet.
Després de la seva mort, 800 dels seus espècimens van anar a parar en possessió de Jean Louis Cabanis, tanmateix, van ser completament destruïts durant el bombardeig de Berlín de l'any 1943. El gènere Leitneria porta el seu nom, com la família Leitneriaceae, aquests darrer tàxons van ser circumscrits per George Bentham.

## Publicacions associades amb Leitner

* "Edward Frederick Leitner (1812-1838), Physician-botanist", per George Edmund Gifford (1972).

## Referències

* 1 2 JSTOR Global Plants biography
* ↑ BHL Taxonomic literature : a selective guide to botanical publications
* ↑ JSTOR Global Plants Entry for Leitneria Chapman, family Leitneriaceae
* ↑ The families of flowering plants Arxivat 2013-10-20 a Wayback Machine. Leitneriaceae Benth.
* ↑ Google Books Edward Frederick Leitner (1812-1838), Physician-botanist
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* Edward Frederick Leitner (1812-1838), Physician-botanist Arxivat 2015-07-13 a Wayback Machine. Bulletin of the History of Medicine. VoL XLVI, No. 6, November–December, 1972
# Open Shading Language

Open Shading Language (OSL) és un llenguatge lleuger, però potent, d'ombreig per a la producció d'imatges foto-realistes. Esdevingué de codi obert el 2010 per facilitar-ne el seu desenvolupament, és programable en renderitzadors avançats i altres aplicacions. Fou desenvolupat per Sony Pictures Imageworks per ser emprat en el seu motor de render de llargmetratges d'animació i efectes visuals, Arnold.
S'ha emprat per a efectes visuals en estudis d'animació i proveïdors de programari de renderització; a moltes de les produccions premiades de Sony Pictures Imageworks, des del 2012 i ha esdevingut compatible amb el renderitzador 3Delight d'Illumination Research, Octane Render d'Otoy Inc, V-Ray 3, el motor de renderitzat Cycles de Blender (des de la versió 2.65) o a 3dsMax d'Autodesk (des de la versió 2021). OSL va rebre un Oscar Tècnic el 2017, va recollir l'estatueta Larry Gritz desenvolupador principal.

## Referències

* 1 2 Hofmann, Gottfried. «Interview: Larry Gritz - Lead Developer of OSL» (en anglès britànic). [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Open Shading Language». GitHub, 26-06-2021. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Open Shading Language Tutorial» (en anglès). GitHub. Arxivat de l'original el 2021-05-12. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Creating Custom OSL HyperShade Nodes - 3Delight for Maya (RenderMan) - 3DL Docs». 3delightcloud. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «OCTANE FOR CINEMA 4D MANUAL». Arxivat de l'original el 2021-06-27. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «V-Ray 3.0 for 3ds Max now available in beta» (en anglès americà). CG Channel. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Blender Foundation releases Blender 2.65» (en anglès americà). CG Channel, 06-01-2017. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «18 SCIENTIFIC AND TECHNICAL ACHIEVEMENTS TO BE HONORED WITH ACADEMY AWARDS» (en anglès). oscars.org, 04-01-2017. [Consulta: 27 juny 2021].
# Mela (Còrsega)

Mela (en cors Mela) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 40 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 51 | 53 | 51 | 48 | 30 | 40 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001 | Yvan Chiaverini | | |
# Bernat Riera Alemany

Bernat Riera Alemany (Andratx, 1874 - Palma, 1926) fou un metge i militar mallorquí.
El 1896 fou destinat a la Guerra de Cuba on fou el metge del regiment Alfons XIII i cap de clínica de diversos hospitals. De tornada a Mallorca, exercí a l'Hospital Militar de Mallorca i publicà estudis sobre higiene i malalties infeccioses. Fou ascendit a General de Sanitat Militar el 1926. El seu germà Gabriel Riera Alemany fou batlle de Palma del 1939 al 1941. Un carrer d'Andratx (Bernat Riera) i un de Palma (General Riera) duen el seu nom.

## Referències

* Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 14.
# Oktiàbrskoie (Sverdlovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Oktiàbrskoie».
Oktiàbrskoie (en rus: Октябрьское) és un poble de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 327 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# João Manuel Pereira da Silva

João Manuel Pereira da Silva (Nova Iguaçú, 30 d'agost de 1817 — París, 14 de juny de 1898) va ser un novel·lista, historiador, crític literari, biògraf, poeta, traductor, periodista, advocat, i polític brasiler.
Era fill del comerciant portuguès Miguel Joaquim Pereira da Silva i de Joaquina Rosa de Jesus. Va ser diputat general i senador del Brasil de 1888 a 1889, i membre fundador de l'Acadèmia Brasilera de Lletres. És considerat un dels fundadors del Romanticisme a Brasil, amb obres com Uma paixão de artista de 1838. Gran part de la seva obra està dedicada a la historia i a la crítica literària. D'entre aquestes obres destaquen els dos volums de Parnaso brasileiro (1843-1848), i posteriorment, entre moltes altres, Nacionalidade da língua e literatura de Portugal e do Brasil (1884).

## Obres
### Narració

* Uma paixão de artista, 1838
* Religião, amor e pátria, 1839
* Aspásia, (s.d.)

### Crònica

* Jerônimo Corte-Real, 1840
* Manuel de Moraes, Chronica do Seculo XVII 1866

### Antologies

* Parnaso brasileiro, 2 vol., 1843-1848
* Obras literárias e políticas, 2 vol., 1862
* História da fundação do Império, 7 vol., 1864-1868
* Segundo período do Reinado de D. Pedro I no Brasil, 1871
* História do Brasil de 1831 a 1840, 1879
* Nacionalidade da língua e literatura de Portugal e do Brasil, 1884
* Memórias do meu tempo, 1897

### Biografies

* Varões ilustres do Brasil durante os tempos coloniais, 1858
* Plutarco brasileiro, 2 vol., 1847

### Contes

* O aniversário de D. Manuel em 1828, 1839
* Felinto Elísio e sua época, 1891

### Altres

* Christovam Colombo e o descobrimento da America

## Referències

* ↑ «J.M. Pereira da Silva, perfil do Acadêmico» (en portuguès). Academia Brasileira de Letras, s.d.
* 1 2 «Biografia de J.M. Pereira da Silva» (en portuguès). Academia Brasileira de Letras, s.d. [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ Pereira da Silva, João Manuel. Manuel de Moraes: Chronica do Seculo XVII (llibre electrònic gratuït) (en portuguès). Projecte Gutenberg, 27 d'agost de 2009.
* ↑ Pereira daSilva, João Manuel; Ricardo Tasinafo, Célio (introducció). Memórias do meu tempo (llibre electrònic gratuït) (en portuguès). Brasília: Conselho Editorial do Senado Federal, 2003 [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ Silva, J. M. Pereira da (João Manuel Pereira). Christovam Colombo e o descobrimento da America (llibre electrònic gratuït) (en portuguès). Projecte Gutenberg, 24 de maig 2010.

## Bibliografia

* Nogueira, Octaciano; Firmo, João Sereno. Parlamentares do Império. Brasília: Centro Gráfico do Senado Federal, 1973, p. 686.
Premis i fites :
| Precedit per: Sousa Caldas (patró) | Academia Brasileira de Letras fundador de la 34a Cadira 1897-1898 | Succeït per: Barão do Rio Branco |
# Offignies

Offignies és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 66 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Offignies era de 66 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 39 habitatges eren cases. Dels 31 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 7 tenien tres cambres, 15 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Offignies el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 39 persones, 27 eren actives i 12 eren inactives. De les 27 persones actives 26 estaven ocupades (12 homes i 14 dones) i 1 aturada (1 home). De les 12 persones inactives 6 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Offignies hi havia 8 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 590 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Offignies a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Offignies a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mess It Up

«Mess It Up»—en catalá: «Fes-ho malbé»— és una cançó de la banda de rock britànica The Rolling Stones, el tercer senzill del seu àlbum d'estudi Hackney Diamonds.
Llançat el 19 de desembre de 2023.

## Personal
### The Rolling Stones

* Mick Jagger: veu
* Keith Richards: guitarra
* Ron Wood: guitarra

## Vídeo musical

El vídeo musical de 'Mess It Up' és protagonitzat per l'actor britànic Nicholas Hoult.
El clip va ser llançat el 19 de desembre de 2023 i va ser filmat als Estats Units i dirigit per Kendrick Lamar i el col·laborador Anderson .Paak, guanyador del premi Grammy.
El vídeo esta caracteritzat per un alt nivell teatral. Hoult personifica a un ex-nuvi que no sap què té fins que ho perd: Hoult deixa enrere una relació i balla a través dels anys. Amb el pas del temps, li creix una barba descurada i els Stones canten: «Oh, vaig dir que ho sentia, sé que va acabar malament. Vas arribar al lloc correcte, bebè, en el temps equivocat, és trist”». Quan el personatge de Hoult se n'adona, és massa tard. En arribar a casa troba la porta tancada amb clau i amb un nen a l'altra banda de la porta. El xoc s'apodera del personatge, que ha estat absent durant anys, creient que estava millor sol. Però quan la dona que va deixar enrere reacciona amb por, en lloc de celebrar el seu retorn, el seu nou xicot la rescata i deixa nocaut a Hoult.

## Referències

* ↑ «Los Rolling Stones han estrenado el vídeo oficial de su último sencillo ‘Mess It Up’, una de las canciones más comerciales y descaradamente bailables de su álbum de estudio número 24 ‘Hackney Diamonds’ que se lanzó en octubre.» (Web) (en castellà). plasticosydecibelios.com, 01-01-2024. [Consulta: 19 desembre 2023].

## Enllaços externs

* « Mess It Up » a YouTube
# Manifest per la declaració d'independència

El Manifest per la declaració d'independència és un manifest que reivindica que el Parlament de Catalunya declari la independència de Catalunya, després que el referèndum d'autodeterminació de Catalunya donés la victòria a l'opció favorable a la República Catalana independent. El document es va fer públic el 5 d'octubre de 2017.
Entre el sotasignants hi ha Antoni Abat, Òscar Andreu, Txe Arana, Uriel Bertran, Carles Boix, Xavier Carmaniu, Antoni Castellà, Òscar Dalmau, Oriol de Balanzó, Núria de Gispert, Bernat Dedéu, Raül Garrigasait, August Gil Matamala, Jordi Graupera, Roderic Guigó, Àlex Hinojo, Gerard Horta, Joel Joan, Hèctor López Bofill, Joan Magrané, Josep Manel Ximenis, Roger Mas, Arcadi Navarro, Jordi Nopca, Elisenda Paluzie, Ada Parellada, Josep Pedrals, Andreu Pujol, Enric Pujol, Adrià Pujol, Joan Safont, Anna Sahun, Xavier Sala-i-Martin, Màrius Serra, Joan Todó, Quim Torra, Ramon Tremosa i Enric Vila, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Manifest per exigir al Parlament que proclami la república catalana independent». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 06-10-2017 [Consulta: 7 octubre 2017].
* ↑ «El manifest pro-declaració d'independència suma 94.000 firmes». El Nacional, 06-10-2017 [Consulta: 7 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Manifest per la declaració d'independència Arxivat 2017-10-08 a Wayback Machine.
# Bijni

Bijni fou un estat tributari protegit del tipus zamindari al districte de Goalpara a Assam. Bijni era la capital a la riba nord del Dalani Estava en mans de la família Bijni, descendents del rei de Koch Bihar, Nar Narayan (que va regnar a Kamrup del 1534 a 1584). Nar Narayan a la seva mort va repartir els seus dominis entre el seu fill Lakshmi Narayan i el seu nebot Raghu Rai. Raghu Rai va establir capital a Barnagar rebent els territoris orientals de Koch a l'est del Sankosh. El va succeir el seu fill Parikshit, que es va enfrontar a Lakshmi Narayan, i fou derrotat pels musulmans, cridats per Lakhsmi en el seu ajut.
El fill de Parikshit, Vijita Narayan, va ser confirmat pels musulmans en el zamindari de les terres que posseïa entre el riu Manasd i el riu Sankosh i va originar el modern principat de Bijni que agafava el nom de la capital i d'aquesta l'agafava la família. Sota els mogols el zamindar va pagar tribut (5998 rupies) que fou modificat més tard per l'entrega cada any de 68 elefants, però era tan difícil capturar tants elefants que el 1788 es va retornar a l'antic tribut en diners que es va fixar en dos mil rupies a l'any.
Sota els britànics després de 1826 va pagar un tribut de 1.500 rupies. La superfície del zamindari era de 2.460 km² i la població de 24.882 (1881). Després de la guerra dels britànics amb Bhutan que va acabar en el tractat de Sinchula de l'11 de novembre de 1865, la família va reclamar algunes terres als Duars assamesos (cedits per Bhutan) al·legant que les posseïen sota el govern de Bhutan; la reclamació fou acceptada i el 1870 es va fer un arranjament amb els representants del menor Bijni Raja als que es va reconèixer les parganes de Khuntaghat i Habraghat. Sota la minoria del raja fou administrada per la sala de corts fins vers el 1880. Quan el raja va arribar a l'edat es va trobar amb un superàvit de 79.047 lliures.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Eleccions legislatives eslovaques de 1998

Les Eleccions legislatives eslovaques de 1998 se celebraren el 25 i 26 de setembre de 1998 per a renovar els 150 membres del Consell Nacional de la República d'Eslovàquia. El partit més votat fou Moviment per una Eslovàquia Democràtica, que va pactar un govern de coalició amb el Partit de la Coalició Hongaresa i part dels membres de la Coalició Democràtica Eslovaca. Mikuláš Dzurinda fou nomenat primer ministre d'Eslovàquia.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 26 de setembre de 1998 al Consell Nacional de la República d'Eslovàquia
| Partits | Partits | Vots | % | Escons |
| | Moviment per una Eslovàquia Democràtica (Hnutie za Demokratické Slovensko, HZDS) | 907.103 | 27,0 | 43 |
| | Coalició Democràtica Eslovaca (Slovenská Demokratická Koalícia, SDK) | 884.497 | 26,33 | 42 |
| | Partit de l'Esquerra Democràtica (Strana Demokratickej ľavice) | 492.507 | 14,66 | 23 |
| | Partit de la Coalició Hongaresa (Strana Maďarskej Koalície - Magyar Koalíció Pártja, SNS) | 306.623 | 9,13 | 15 |
| | Partit Nacional Eslovac (Slovenská národná strana, SNS) | 304.839 | 9,07 | 14 |
| | Partit de l'Entesa Cívica (Strana Obcianskeho Porozumenia, SOP) | 269.343 | 8,02 | 13 |
| | Partit Comunista d'Eslovàquia (Komunistická Strana Slovenska, KSS) | 94.015 | 2,80 | - |
| | Unió dels Treballadors d'Eslovàquia (Zdruzenie Robotníkov Slovenska, ZRO) | 43.809 | 1,3 | - |
| | La Nostra Eslovàquia (Naše Slovensko , NS) | 16.192 | 0,48 | - |
| | Total (participació 84,15%) | 3.385.536 | 100.0 | 150 |
| Font: Resultats oficials Arxivat 2007-05-26 a Wayback Machine. |||||
# João Melo

Aníbal João da Silva Melo (Luanda, 5 de setembre de 1955) és un escriptor i periodista angolès.

## Biografia

João Melo estudià dret a Portugal i a Angola. Es va llicenciar comunicació social i el màster en comunicació i cultura a Rio de Janeiro. Com a periodista professional, ha treballat a Rádio Nacional de Angola, al Jornal de Angola, a ANGOP i a O Correio da Semana. Membro fundador de la União dos Escritores Angolanos, en fou secretari general i president de la Comissió Directiva. Ha dirigit una agència de comunicació privada fins que en el 28 de setembre de 2017 fou nomenat Ministre de Comunicació Social del Govern d'Angola.

## Obres
### Poesia

* Definição (1985)
* Fabulema (1986)
* Poemas Angolanos (1989)
* Tanto Amor (1989)
* Canção do Nosso Tempo (1991)
* O caçador de nuvens (1993)
* Limites e Redundâncias (1997)
* A luz mínima (2004)
* Todas as palavras (2006)
* Autorretrato (2007)
* Novos poemas de amor (2009)
* Cântico da terra e dos homens. Lisboa: Editorial Caminho, 2010. ISBN 9789722121323

### Contes

* Imitação de Sartre & Simone de Beauvoir (1998)
* Filhos da Pátria (2001)
* The Serial Killer e outros contos risíveis ou talvez não. Lisboa: Editorial Caminho, 2004. ISBN 9789722116060
* O dia em que o Pato Donald comeu a Margarida pela primeira vez. Lisboa: Editorial Caminho, 2006. ISBN 9789722117739
* O homem que não tira o palito da boca. Lisboa: Editorial Caminho, 2009. ISBN 9789722120777

### Assaig

* Jornalismo e Política (1991)

## Referències

* ↑ João Melo al web de la União dos Escritores Angolanos
* ↑ João Melo assume Ministério da Comunicação Social, ANGOP, 28 de setembre de 2017

## Fonts

* João de Melo (Angola) na Infopédia.
* João de Melo Arxivat 2010-03-25 a Wayback Machine. a Wook.