OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cascades de Ravana

Les Cascades de Ravana (en singalès රාවණා ඇල්ල, romanitzat Ravana Ella) és una atracció turística popular a la província d'Uva a Sri Lanka. Actualment, es classifica com una de les caigudes més àmplies del país.

## Descripció

Aquesta cascada fa aproximadament 25 m d'alçada i cau des d'un aflorament rocós còncau de forma ovalada. Durant l'estació humida local, la cascada es converteix en el que es diu que sembla una flor d'areca amb pètals marcits. Però aquest no és el cas a l'estació seca, on el cabal d'aigua es redueix dràsticament. Les cascades formen part del santuari de vida salvatge de Ravana Ella i es troben a 6 km de l'estació de tren local d'Ella.

## Llegenda

Les cascades han rebut el nom del llegendari rei Ravana, que està connectat amb la famosa èpica índia, el Ramayana. Segons la llegenda, es diu que Ravana (que en aquell moment era el rei de Lanka) havia segrestat la princesa Sita, i l'havia amagada a les coves darrere d'aquesta cascada, ara simplement coneguda com la cova de Ravana Ella. Es diu que el motiu del segrest va ser per venjar-se del fet que Rama (marit de Sita) i el seu germà Laxmana van tallar el nas de la seva germana. En aquell moment, la cova estava envoltada de boscos densos enmig de la naturalesa salvatge. També es creu que la reina de Rama es banyava en un estany que acumulava l'aigua que queia d'aquesta cascada.

## Referències

* ↑ Details @ SriLankanWaterfalls.netRetrieved June 2009 Arxivat 2022-01-30 a Wayback Machine.
# Cantó de Saint-Nicolas-de-Redon

El cantó de Saint-Nicolas-de-Redon (bretó Kanton Sant-Nikolaz-an-Hent) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 4 comunes:
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Avessac | Avezeg | 2.154 | 76,49 | 44460 | 44007 |
| Fégréac | Fegerieg | 1.992 | 44,18 | 44460 | 44057 |
| Plessé | Plesei | 3.416 | 104.38 | 44630 | 44128 |
| Saint-Nicolas-de-Redon | Sant-Nikolaz-an-Hent | 2.800 | 22,32 | 44660 | 44185 |
| Cantó | Sant-Nikolaz-an-Hent | 10.362 | 247,37 | - | 4440 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1983-2001 | René Bouillot | Divers droite |
| 2001- | Yvon Mahé | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Cantó de Saint-Michel-sur-Orge

El cantó de Saint-Michel-sur-Orge és un antic cantó francès del departament d'Essonne, que estava situat al districte de Palaiseau. Comptava amb el municipi de Saint-Michel-sur-Orge.
Al 2015 va desaparèixer i el seu territori va passar a formar part del cantó de Brétigny-sur-Orge.

## Municipis

* Saint-Michel-sur-Orge

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-2011 | Jean-Loup Englander | PCF, després Divers gauche |
| 2011- | Clothilde Buffone | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | 20.707 | 20.044 | 20.711 | 20.375 | 20.046 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Saint-Nazaire-Centre

El cantó de Saint-Nazaire-Centre (bretó Kanton Sant-Nazer-Kreiz) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega la part central de la comuna de Saint-Nazaire (25.590 de 68.838 habitants)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1988- | Gérard Mauduit | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Casetes del tren (Ripoll)

Les Casetes del tren és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Les casetes del tren a protegir són tres i estan situades als paratges de: l'Escala, la Colònia i les Solses. La caseta de les Solses té una llargada de 8'30 m i una amplada de 8'30 m, i una amplada de 5,45m, mentre que les altres dos tenen una llargada de 7 m, i una amplada de 5'5 m. Les casetes estaven formades per planta baixa i pis. La majoria d'elles tenen adossat un safareig, coberts per guardar bestiar i eines. També acostumen a tenir un hort.

## Referències

* ↑ «Casetes del tren». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Carmen Reinhart

Carmen Reinhart (L'Havana, Cuba, 7 d'octubre de 1955), és una economista estatunidenca d'origen cubà.

## Biografia

Carmen Castellanos va néixer l'any 1955 a L'Havana (Cuba). Tenia deu anys quan els seus pares emigren als Estats Units i s'instal·len primer a Califòrnia, després a Florida. Obté un doctorat en economia a la Universitat de Colúmbia, on coneix el seu marit, Vincent R. Reinhart, investigador a l'American Enterprise Institute.
Economista a Bear Stearns, després va treballar diversos anys al Fons monetari internacional (FMI), on va ser finalment directora adjunta del servei d'estudis.
És professora d'economia i directora del Centre per l'economia internacional a la Universitat de Maryland. Forma part de diverses organitzacions, com el Council on Foreign Relations. També és professora de l'Escola de Govern John F. Kennedy.
Carmen Reinhart ha publicat un gran nombre d'articles, en particular al American Economic Review, el Journal of Political Economy i el Quarterly Journal of Economics. Els seus temes predilectes són els moviments de capitals internacionals, la inflació, les taxes de canvi i les crisis bancàries i financeres.
Presentats el 2008 i 2009 als congressos anuals de l'American Economic Association (AEA), els seus treballs recents realitzats amb Kenneth Rogoff, professor de política pública a la universitat Harvard, han estat especialment destacats: anunciaven que la crisi financera que es va desenvolupar a partir de 2007 era lluny d'haver produït totes les seves conseqüències. Aquests treballs han estat desenvolupats en un llibre aparegut a l'octubre de 2009, This Time Is Different: Eight Centuries of Financial Folly, que evidencia la recurrència a través de la història econòmica de períodes de sobreescalfament i de crisi remarcablement similars — pel fet que se'ls considera sempre com diferents de les precedents, d'aquí el títol del llibre.
Al maig 2020, és nomenada cap economista del Banc Mundial.

## Controvèrsies

En un article publicat amb Kenneth Rogoff l'any 2010, titulat «Growth in a Time of Debt», Carmen Reinhart afirma que de mitjana el creixement econòmic és en recessió als països en els quals el deute representi més de 90 % del PIB. A l'abril de 2013, una controvèrsia apareix sobre aquest estudi, altres economistes van destapar errors metodològics. Rogoff i Reinhardt van respondre que les seves conclusions eren correctes, malgrat aquests errors.

## Publicacions

* Carmen Reinhart. This Time Is Different: Eight Centuries of Financial Folly. Princeton University Press, 2009.

## Referències

* ↑ «Carmen Reinhart nommée économiste en chef du Groupe de la Banque mondiale».
* ↑ Michael Boskin. «La controverse "Reinhart-Rogoff" est loin de mettre fin au débat dette/croissance». latribune.fr, 28-05-2013.
* ↑ Vidéo de science étonnante, de David Louapre, avec les données brutes de l'étude et des analyses statistiques un peu plus poussées.
# Celeus

Celeus és un gènere d'ocells de la família dels pícids. Són picots de mitjana grandària que habiten al Nou Món.

## Llista d'espècies

Aquest gènere está format per 14 espècies:
* picot castany (Celeus castaneus).
* picot elegant (Celeus elegans).
* picot ros (Celeus flavescens).
* picot groc (Celeus flavus).
* picot de Verreaux (Celeus grammicus).
* picot canyella (Celeus loricatus).
* picot capclar (Celeus lugubris).
* picot de Kaempfer (Celeus obrieni).
* picot pitnegre amazònic (Celeus occidentalis).
* picot ocre (Celeus ochraceus).
* picot cap-rogenc (Celeus spectabilis).
* picot pitnegre atlàntic (Celeus tinnunculus).
* picot pitnegre de la Guaiana (Celeus torquatus).
* picot ondulat (Celeus undatus).

## Referències

* ↑ J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie, i E. de Juana (eds.). 2017. Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
# Centres Andalusos

Els Centres Andalusos van ser associacions culturals que van existir arreu d'Andalusia, en altres llocs d'Espanya i fins i tot a l'estranger, dedicats a la realització de congressos, conferències, publicacions, exposicions, servei de biblioteca, festes i en general, de qualsevol activitat relacionada amb la difusió de l'andalusisme. El primer Centre Andalús va ser inaugurat el 22 d'octubre de 1916 a Sevilla, amb una conferència de Blas Infante. Foren els impulsors també de l'Assemblea de Ronda de 1918. Tots els centres a Espanya van ser clausurats amb la instauració de la Dictadura de Primo de Rivera, però encara queden alguns oberts a l'estranger.
Entre unes altres, els Centres Andalusos van editar les revistes Bética i Andalucistas. EL seu relleu fou recollit per la Junta Liberalista d'Andalusia.

## Bibliografia

* ESTUDIOS REGIONALES N° 27 (1990), pp. 137-154, Una mirada casi herética al andalucismo histórico (castellà)
# Vall de Cagayan

La Vall de Cagayan (en filipí Lambak ng Cagayan, en ibanag Tana' nak Cagayan, en ilocà Tanap ti Cagayan, en anglès Cagayan Valley) és una regió de les Filipines, designada com a Regió II. La major part de la regió s'estén per una gran vall al nord-est de l'illa de Luzon, entre les Serralades i la Sierra Madre. El riu Cagayan, el més llarg del país, travessa la regió i desemboca al nord, a l'estret de Luzon, a la població d'Aparri. Els arxipèlags de Batanes i Babuyan, que es troben a l'estret de Luzon, també pertanyen a la regió. Consta de cinc províncies: Batanes, Cagayan, Isabela, Nueva Vizcaya i Quirino, a més de la ciutat independent de Santiago. La ciutat de Tuguegarao és la capital regional.
La superfície de la regió és de 31.158 km². Segons el cens de 2007, té una població de 3.051.487 habitants, cosa que significa la quarta menys poblada de les 17 regions del país.

## Províncies i ciutats independents

La regió de la Vall de Cagayan està composta per 5 províncies i una ciutat independent:
| Província/Ciutat | Capital | Població (2007) | Àrea (km²) | Densitat de població (per km²) |
| Prov. de Batanes | Basco | 15.974 | 219,0 | 72,9 |
| Prov. de Cagayan | Tuguegarao | 1.072.571 | 9.295,8 | 115,4 |
| Prov. d'Isabela | Ilagan | 1.275.251 | 12.556,8 | 101,6 |
| Prov. de Nueva Vizcaya | Bayombong | 397.837 | 4.378,8 | 90,9 |
| Prov. de Quirino | Cabarroguis | 163.610 | 3.486,2 | 46,9 |
| Ciutat de Santiago | — | 126.244 | 1.222,0 | 103,3 |
| Vall de Cagayan | Tuguegarao | 3.051.487 | 31.158,5 | 97,9 |
Tot i que Santiago és sovint agrupada dins de la província d'Isabela amb finalitats estadístiques per l'Oficina Nacional d'Estadística, com a ciutat autònoma és administrativament independent de la província.
# Aut dedere aut iudicare

Aut dedere aut judicare és una locució llatina que significa «o extradir o jutjar». És un principi general del dret internacional contemporani, que estableix les obligacions dels estats d'extradir o si no jutjar infraccions que la comunitat internacional considera especialment greus.
Aquest precepte es pot enquadrar dins de les normes que tracten de protegir els valors fonamentals acceptats per la comunitat internacional en suport conjunt. Aquest principi apareix connectat amb el principi de jurisdicció universal. Almenys sis tractats internacionals consagren aquest principi, com per exemple els Convenis de Ginebra o l'Estatut de Roma que defineix el paper de la Cort Penal Internacional com a complementària a les juridiccions penals nacionals.

## Referències

* ↑ «L'ONU insta Espanya a dedicar recursos suficients a la recerca dels desapareguts del franquisme». Diari de Guerra, 15 novembre 2013 (2013-11-15) [Consulta: 20 octubre 2014]. «organisme de Nacions Unides ha instat l'Estat a “vetllar perquè es garanteixi l'exercici de la jurisdicció dels seus tribunals sobre els delictes de desaparició forçada”, tenint en compte en particular el principi “aut dedere aut judicare”»
* ↑ «El legislatiu ha de rebutjar la reforma proposada que vol tancar la porta a la justícia per als crims més greus». Notícies d'Amnistia Internacional, 14 febrer 2014 (2014-02-14). Arxivat de l'original el 2014-10-20 [Consulta: 20 octubre 2014]. Arxivat 2014-10-20 a Wayback Machine.
# Raquel Torras de Roa

Raquel Torras de Roa (Barcelona, 6 de setembre de 1988) és una exjugadora d'hoquei sobre patins catalana.
Es formà al Club Hoquei Caldes, amb el qual aconseguí pujar a la Lliga Catalana el 2004. Entre 2007 i 2011 jugà al Club Esportiu Noia, debutant a l'OK Lliga femenina la temporada 2009-10. Dos anys més tard, fitxà pel Cerdanyola Club d'Hoquei. Internacional amb la selecció espanyola, aconseguí el subcampionat del món de 2006. També fou internacional amb la selecció catalana.

## Referències

* ↑ «Raquel Torras de Roa». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Mireia Cabistany, darrer reforç per al Maheco Cerdanyola». Dones en Xarxa, 05-09-2011. [Consulta: 24 agost 2021].
* ↑ «Hoquei sobre patins Catalunya-Xile 2006 Selecció catalana femenina». L'Esportiu, 09-10-2014. [Consulta: 24 agost 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de Raquel Torras de Roa - Rink.Hockey (anglès)
# Associació d'Atletisme d'Oceania

L'Associació d'Atletisme d'Oceania (en anglès, OAA, Oceania Athletics Association) és la institució que representa a les federacions nacionals d'atletisme d'Oceania a nivell competitiu davant la IAAF. Així mateix és la responsable d'organitzar periòdicament les competicions continentals corresponents.
Antigament tenia la seva seu a la ciutat de Hermit Park (Austràlia) però actualment la té a Varsity Parade. Compta amb 20 federacions nacionals afiliades i el seu president és Robin Sapong Eugenio, de les Illes Mariannes Septentrionals (2022).

## Història

Es fundà el 21 d'agost de 1969, amb el nom as Oceania Amateur Athletic Organization (OAAA), a la ciutat de Port Moresby (Papua Nova Guinea). El 1990 és realitzà el primer Campionat d'Oceania d'Atletisme a la ciutat de Suva (Fiji). El febrer de 2007 es va canviar el nom per l'actual.

## Federacions nacionals

El 2022 comptava amb l'afiliació de 20 federacions nacionals.
| Austràlia  Illes Cook Fiji  Guam  Kiribati | Illes Mariannes Septentrionals Illes Marshall Micronèsia Nauru Illa Norfolk | Nova Zelanda República de Palau Papua Nova Guinea Polinèsia Francesa Illes Salomó | Samoa Samoa Nord-americana Tonga  Tuvalu Vanuatu |

## Referències

* 1 2 «iaaf.org - About IAAF», 13-02-2008. Arxivat de l'original el 2008-02-13. [Consulta: 24 juliol 2022].
* 1 2 «Member Federations» (en anglès). [Consulta: 24 juliol 2022].
* ↑ «Oceania Athletics Association - OAA» (en anglès americà). [Consulta: 24 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (en anglès)
# Teodard de Maastricht

Teodard de Maastricht, en alemany Diethardt (Aquitània, ca. 620 - Rülzheim, Renània-Palatinat, 670) era el bisbe de Maastricht probablement de 662 a 669 o 670. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes. L'Església catòlica el considera com a màrtir i va declarar-lo sant. El seu dies natalis se celebra el 10 de setembre. És un dels patrons de la ciutat de Maastricht i el patró dels negociants de bestiar.
Va ser un deixeble i el successor de Remacle com a abat de les abadies de Stavelot i Malmedy. Va ser ordenat bisbe de Maastricht, on va ser el mestre del seu nebot i successor Lambert de Maastricht. Durant el seu govern, el bisbat i la població patien del pillatge i l'opressió dels nobles francs. Teodard hauria volgut anar a veure el rei d'Austràsia Khilderic II que aleshores seia a Worms par a lamentar-se de la situació. Els seus opositors van perseguir-lo i occir-lo, segons la llegenda, a Rülzheim prop de Speyer a la Renània-Palatinat on hi ha una capella de romeria. Lambert de Lieja hauria portat i sebollit la seva despulla a Lieja.

## Referències

* ↑ Web Arxivat 2007-11-08 a Wayback Machine. del Bisbat de Roermond

## Vegeu també

* Llista dels bisbes de Tongeren, Maastricht i Lieja
# Mirco

Juan Rodríguez Fernández, conegut amb el pseudònim artístic de Mirco, (nascut a La Corunya però instal·lat a Barcelona) va ser un artista de varietats espanyol. Abans de la Guerra civil havia treballat als cabarets La Criolla i Cal Sacristà del carrer del Cid de Barcelona. Després, treballà al Paral·lel barceloní. Fou la principal figura masculina d'El Molino de 1940 a 1960.

## Bibliografia

* Miquel Badenas. El Paral·lel, història d'un mite. Pagès, editors. Col·lecció Guimet, 26. Lleida, 1998. (Pàgs. 132 i 133)
* Sebastià Gasch. El Molino. Memorias de un setentón. DOPESA. Barcelona, 1972. (Pàgs 156 i 157)
# Redigobius leptochilus

Redigobius leptochilus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Herre A. W. C. T., 1927. Gobies of the Philippines and the China Sea. Monogr. Bur. Sci. Manila Monogr. 23. 1-352.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1875. Gobioideorum species insulindicae novae. Arch. Néerl. Sci. Nat., Haarlem v. 10: 113-134.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Larson, H.K., 2001. A revision of the gobiid fish genus Mugilogobius (Teleostei: Gobioidei), and its systematic placement. Rec. West. Aust. Mus. (Suppl. Núm. 62):1-233.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Reign of the Supermen

Reign of the Supermen és una pel·lícula animada de superherois del 2019 produïda per Warner Bros. Animation i DC Comics. És una seqüela directa de la pel·lícula d'animació del 2011 The Death of Superman, basada en el llibre de còmic homònim.

## Sinopsi

Sis mesos després de la mort i sacrifici de Superman per derrotar Dommsday, al món han aparegut quatre versions noves i diferents de l'heroi: Superboy, Acero, Cyborg Superman i l'Eradicator. Cadascun d'ells és diferent en les seves personalitats i estil que lluita contra el crim en comparació amb l'Home d'Acer original; i el món acaba preguntant-se si és cert que en Superman ha tornat a la vida. La Lois Lane, encara devastada per la mort d'en Clark, decideix investigar l'afer.

## Distribucio

Reign of the Supermen va ser llançat i distribuït per Warner Bros. Home Entertainment en sales limitades de Fathom Events els dies 13 i 14 de gener de 2019, seguit de Digital HD el 15 de gener, després Ultra HD Blu-ray Combo Pack i Blu-ray Combo Pack el 29 de gener, La pel·lícula es va tornar a estrenar el dia vídeo domèstic, editat juntament amb el seu predecessor, l'1 d'octubre com a The Death and Return of Superman (La mort i el retorn de Superman). El conjunt de regal d'edició limitada també inclou una figura d'acer, Superman: Doomsday i episodis animats addicionals (Blu-ray).

## Referències

* ↑ «'The Death of Superman' and 'Reign of the Supermen' Coming to Theaters» (en anglès). [Consulta: 8 novembre 2018].
* 1 2 «'The Death of Superman' and 'Reign of the Supermen' Coming to Theaters» (en anglès). DC.
* ↑ «January 2019: New Releases». familyvideo.com, January 1, 2019. Arxivat de l'original el January 19, 2019. [Consulta: November 1, 2022].
* 1 2 «The Death and Return of Superman Complete Film Collection Gets a Release Date». comicbook.com. Arxivat de l'original el July 31, 2019. [Consulta: August 25, 2018].
* 1 2 «The Death and Return of Superman (Review)». Arxivat de l'original el November 5, 2022. [Consulta: November 5, 2022].
* ↑ «The Death And Return Of Superman Review – He Dies. He Returns. But Is He Super?». Arxivat de l'original el November 5, 2022. [Consulta: November 5, 2022].
# Relacions entre Rússia i Transnístria

Les relacions entre Rússia i Transnístria - Российско-приднестровские отношения (rus) - són les relacions bilaterals entre la República Moldava de Pridnestrovia i la Federació Russa. Tot i que Rússia no reconeix oficialment la independència de Transnístria, manté relacions especials amb ella en els àmbits polític, militar, cultural i econòmic.
En 2012 Rússia va obrir un consolat a Transnístria, malgrat les protestes del govern de Moldàvia.

## Referències

* ↑ «Transnístria: últim reducte de l’URSS i satèl·lit rus als llimbs del no reconeixement» (en catalan). [Consulta: 11 febrer 2022].
* ↑ Helena Rytövuori-Apunen: Power and Conflict in Russia’s Borderlands: The Post-Soviet Geopolitics of Dispute Resolution, London: Bloomsbury Publishing, 2019, p. 122. Google Books preview here.
# Relacions entre Ruanda i la República Popular de la Xina

Les relacions entre Ruanda i la República Popular de la Xina es refereix a les relacions bilaterals històriques i actuals entre la República de Ruanda i la República Popular de la Xina. Xina i Ruanda establiren relacions diplomàtiques el 12 de novembre de 1971.

## Xina dona finances a Ruanda

De 2000 a 2011, hi va haver aproximadament 56 projectes oficials de desenvolupament financers xinesos identificats a Rwanda a través de diversos informes dels mitjans. Aquests projectes van des d'uns 160 milions de dòlars per cancel·lació del deute en 2007, al finançament de la construcció i posada en marxa de la factoria de ciment (CIMERWA) a Bugarama en 2009, i un préstec d'interès de 219 milions RMB per la rehabilitació de la xarxa de carreteres de Kigali en 2009.

## Referències

* ↑ «Rwanda». china.org.cn.
* ↑ «Tracking Chinese Development Finance». china.aiddata.org.
* ↑ «Strange, Parks, Tierney, Fuchs, Dreher, and Ramachandran, China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection». Arxivat de l'original el 2013-07-05. [Consulta: 5 setembre 2018].
* ↑ «Strange, Parks, Tierney, Fuchs, Dreher, and Ramachandran, China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection». Arxivat de l'original el 2013-07-05. [Consulta: 5 setembre 2018].
* ↑ «Strange, Parks, Tierney, Fuchs, Dreher, and Ramachandran, China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection». Arxivat de l'original el 2013-07-05. [Consulta: 5 setembre 2018].
# Residu

«Residu» té aquests significats:
* Química: Residu (química), producte d'un procés de fraccionament.
* Matemàtiques
** Residu (aritmètica), en la divisió de dos nombres enters diferència entre el dividend i el producte del divisor pel quocient enter.
** Teorema xinès del residu, resultat d'aritmètica modular que tracta de la resolució de sistemes de congruències.
** Residu (anàlisi complexa), nombre complex que descriu el comportament de les integral.
* Medi ambient:
** Residu (deixalles), allò que resta d'un tot després de sostreure'n una o més parts.
** Residu radioactiu, residus que contenen elements químics radioactius que no tenen un propòsit pràctic.
** Residu alimentari, qualsevol substància comestible, crua o cuinada, que és descartada.
** Residu electrònic o residus d'aparells elèctrics i electrònics (RAEE), residu constituït per restes d'aparells i els seus components.