OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platgetes de Bellver

Les Platgetes de Bellver comprèn un sector del litoral del municipi d'Orpesa, a la comarca de la Plana Alta (País Valencià). A partir del port esportiu se succeïx una costa escarpada i boscosa en la qual es troben xicotetes cales de molt difícil accés per terra fins a arribar a la zona coneguda com a les Platgetes. Estes són dos cales tancades situades en un entorn tranquil d'urbanitzacions amb cases unifamiliars i xalets. En esta zona hi ha una part nudista, situada al costat de la via fèrria d'Orpesa. Amb una longitud de platja de 450 m i una amplària mitjana de 20 m d'arena fina. Compta amb el distintiu de la bandera blava i amb el certificat ISO 14001.

## Vegeu també

* Orpesa
* Platja dels Amplaires
* Platja de la Conxa
* Platja de Morro de Gos
* Platges del País Valencià
# Heinrich Haussler

Heinrich Haussler (Inverell, Nova Gal·les del Sud, Austràlia, 25 de febrer de 1984) és un ciclista alemano-australià, professional des del 2005 fins al 2023.
Com a ciclista amateur aconseguí nombroses victòries de renom, entre elles diversos campionats nacionals. El 2005 passà a professional i aquell mateix any aconseguí el que fins al moment és la seva victòria més destacada, una etapa a la Volta a Espanya. Després d'aquest brillant inici va tenir uns anys una mica més fluixos, però el 2009, si bé la seva victòria més destacada és una etapa a la París-Niça, ha aconseguit pujar al podi al Tour de Qatar, la Milà-Sanremo i el Tour de Flandes, en què ha acabat en 2a posició.
El juliol de 2010 es nacionalitzà australià, passant a representar aquest país en els campionats mundials.

## Palmarès

* 2002
** 1r a la Volta a la Baixa Saxònia júnior i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Tour de la regió de Łódź
* 2005
** Vencedor d'una etapa al Mainfranken-Tour
* 2005
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 2006
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Múrcia
** Vencedor de 2 etapes del Circuit Franco-belga
** Vencedor d'una etapa de la Rheinland-Pfalz Rundfahrt
* 2007
** Vencedor d'una etapa de la Niedersachsen Rundfahrt
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré
* 2008
** Vencedor d'una etapa de la Bayern Rundfahrt
* 2009
** 1r al Gran Premi de la Selva Negra
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a l'Algarve
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
** Vencedor d'una etapa del Tour de Poitou-Charentes
* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa
* 2011
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Qatar
** Vencedor d'una etapa del Tour de Pequín
** Vencedor de la classificació dels punts de la París-Niça
* 2013
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Baviera
* 2014
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Baviera
* 2015
** Campió d'Austràlia en ruta

### Resultats al Tour de França

* 2007. 129è de la classificació general
* 2008. 126è de la classificació general
* 2009. 97è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2014. Abandona (18a etapa)
* 2018. 125è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 53è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2006. 92è de la classificació general
* 2008. Abandona (19a etapa)
* 2011. 103è de la classificació general
* 2019. 132è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2015. 107è de la classificació general
* 2016. 99è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Ciclismo: dopo Colbrelli alla Bahrain-Victorious anche Heinrich Haussler si ritira per problemi cardiaci» (en italià). https://www.oasport.it/,+07-04-2023.+[Consulta: 7 abril 2023].
* ↑ Haussler choisit l'Australie Arxivat 2014-01-06 a Wayback Machine. a sport.be (7 de juliol de 2010)

## Enllaços externs

* Fitxa de Heinrich Haussler a sitiodeciclismo.net
* Web personal
# Khalid Boulami

Khalid Boulami (7 d'agost, 1969) és un ex atleta marroquí especialista en proves de fons.
El seu major èxit fou una medalla de bronze a la prova de 5.000 metres als Jocs Olímpics d'Atlanta de 1996.
És el germà gran del també atleta Brahim Boulami.

## Resultats

* 1997 Campionat del Món - plata (5000 m)
* 1997 Final Grand Prix IAAF - or (5000 m)
* 1996 Jocs Olímpics - bronze (5000 m)
* 1995 Campionat del Món - plata (5000 m)
* 1995 Final Grand Prix IAAF - bronze (3000 m)
* 1994 Final Grand Prix IAAF - plata (5000 m)
* 1994 Jocs de la Francofonia - bronze (10.000 m)

## Millors marques

* 3000 metres - 7:30.99 (1997)
* 5000 metres - 12:53.41 (1997)

## Enllaços externs

* (anglès) IAAF, perfil de Khalid Boulami
# Dao Vallis

Dao Vallis és una vall al planeta Mart que sembla haver estat oberta per l'acció de l'aigua i que s'estén cap al sud-oest dins de la regió anomenada Hellas Planitia. Aquesta vall i la seua tributària, Niger Vallis, fan una llargada total de 1.200 km. El seu nom prové del mot tailandès per estel.

## Referències

* ↑ "Dao Vallis". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ «"Evolució geològica de Dao Vallis, Mart" (article en anglès)».

## Enllaços externs

* Mapa del planeta Mart centrat a Dao Vallis. (anglès)
Coordenades: -38.4ºN 87.8ºE
# Das Dreimäderlhaus

Das Dreimäderlhaus és una opereta pastitx amb música de Franz Schubert, arranjada per l'hongarès Heinrich Berté (1857-1924) i llibret en alemany d'Alfred Maria Willner i Heinz Reichert. Està basada en la novel·la de l'any 1912, Schwammerl, escrita per Rudolf Hans Bartsch (1873–1952) –Schwammerl era un dels sobrenoms amb què els amics anomenaven Schubert–. Es va estrenar en el Raimundtheater de Viena el 15 de gener de 1916.
Existeixen diverses adaptacions en diverses llengües: en francès, Chanson d'amour, en una adaptació de Hugues Delorme i Léon Abric estrenada a París el 7 de maig de 1921; en anglès, Blossom Time (adaptació musical de Sigmund Romberg i llibret de Dorothy Donnelly estrenada a Broadway el 29 de setembre de 1921) i, també, Lilac Time (adaptació musical de G. H. Clutsam i llibret d'Adrian Ross estrenada a Londres el 1922). En castellà, s'estrenà més tard una adaptació amb el títol de La casa de las tres muchachas (1935) a càrrec de Pablo Sorozábal.
L'obra ofereix un relat de ficció sobre la vida romàntica de Schubert. Originalment, la partitura era en la seva major part de Berté, amb només una peça de Schubert, "Ungeduld" de cicle de La bella molinera), però els productors van exigir a Berté que apartés la seva partitura i realitzés un pastitx de la música de Schubert.
La producció original es va estrenar en el Raimundtheater de Viena el 15 de gener de 1916 i va aconseguir més de 650 representacions en la seva primera temporada a Àustria i uns centenars més a Alemanya, seguida per moltes reposicions reeixides. Protagonitzada per Fritz Schrödter com a Schubert i Anny Rainer com a Hannerl. Schrödter ja tenia 60 anys el 1916. En 1886 havia cantat el paper del "Príncep del Cant" (Schubert) en l'opereta de Franz von Suppé sobre Schubert. L'opereta va tenir una seqüela titulada Hannerl. Estrenada durant la Primera Guerra Mundial, la popularitat de l'opereta es va veure alimentada pel gust del públic cap a la nostàlgia, gaudint d'una història antiquada i sentimental i de la música familiar de Schubert.

## Notes

* ↑ «Clive, Peter. Schubert and His World: A Biographical Dictionary, p. 14».
* ↑ «Information from exhibition and photo site». Arxivat de l'original el 3 d'abril de 2008.
* ↑ «Information from the Schubert Institute website». Arxivat de l'original el 7 de juliol de 2007.
* ↑ «Notes to Albany Records 2002 recording by Ohio Light Opera». Arxivat de l'original el 2018-03-04. [Consulta: 4 març 2018].
* ↑ Traubner, Richard. Operetta: A Theatrical History (2003 Routledge), pp. 424-26 ISBN 0-415-96641-8

## Referències

* Article sobre les diverses versions en alemany, anglès i altres idiomes
* Informació sobre la versió de Londres i la versió Park & Hanmer
* Informació sobre la versió nord-americana

## Enllaços externs

* Anàlisi favorable de la versió de Romberg
* Pòster d'una prodción francesa
# Philautus petersi

Philautus petersi és una espècie de granota que es troba a Indonèsia, Malàisia, Tailàndia i, possiblement també, a Brunei.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* van Dijk, P.P., Inger, R., Sukumaran, J. & Chuaynkern, Y. 2004. Philautus petersi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Das Erste

Das Erste és el principal canal de televisió pública d'Alemanya, i el més antic del país. La seva programació consisteix en l'aportació de programes i esdeveniments de totes les cadenes regionals, que és coordinada pel consorci amb ARD.

## Història

El primer canal va començar les seves emissions de forma experimental al 27 de novembre del 1950 pel canal NWDR, que més tard es dividiria en la NDR i la WDR. El 1952 van començar les emissions regulars de la Deutsches Fernsehen, i de forma nacional l'1 de novembre del 1954 coordinada per la xarxa radiodifusora ARD per a 7 cadenes regionals, a les quals es va afegir el 1957 la cadena del Länder de Saarland, després de la tornada d'aquest territori a mans alemanyes.
Tot i que la cadena només podia veure's oficialment a Alemanya Occidental, un dels seus objectius declarats era que la televisió de la RFA pogués veure's també a Alemanya Oriental, a causa de la divisió del país i per combatre el règim informatiu del govern de la RDA. Per a això comptaven amb emissors de gran freqüència a les fronteres.
L'ARD va començar a emetre en color a partir del 1967 i el 30 de setembre de 1984 el canal passa a anomenar-se Erstes Deutsches Fernsehen. Amb la caiguda del comunisme a Alemanya Oriental i la unificació de les dues Alemanyes, la ARD obtingué les freqüències del primer canal de la TV pública de l'RDA. Al seu torn, la ARD integrà 2 nous canals d'aquesta zona: la MDR i l'ORB (actual RBB)
El 1994, el primer canal torna a canviar el seu nom, passant a ser Das Erste (La primera), denominació que manté avui.

## Referències

* ↑ «About us. ARD». Arxivat de l'original el 2019-02-15. [Consulta: 29 març 2019].
* ↑ «ARD-Pressemitteilung: 50 Jahre Erstes Deutsches Fernsehen - Symposium und Sondersendungen zum ARD-Jubiläum». presseportal.de, 17-09-2002. [Consulta: 12 juny 2016].

## Vegeu també

* ZDF
# Der Sieg des Glaubens

Der Sieg des Glaubens (La victòria de la fe), op.157, és un oratori en dos actes per a solistes, cor i orquestra, compost per Ferdinand Ries. Fou estrenat el 1829 en resposta a un encàrrec del festival de música del Baix Rin a Aquisgrà.
Johann Baptist Rousseau (1807-1867), un home de lletres estimat a Renània, va escriure íntegrament aquesta obra que fa un discurs filosòfic davant la força de la fe i de la gràcia de Déu.

## Referències

* ↑ «Ressenya del disc». Arxivat de l'original el 2015-05-03. [Consulta: 12 agost 2013].
* ↑ Ressenya a Expedition Audio

## Enregistraments

* 2013. Dirigit per Hermamm Max, amb l'orquestra Das Kleine Konzert i els Rheinische Kantorei, discogràfica CPO. Amb Chistiane Libor, Wiebke Lehmkuhl, Markus Schäfer, Markus Flaig.
# Pilots dispersos

Els pilots dispersos són un tipus de pilots que s'introdueixen de forma no contínua en un senyal amb modulació COFDM i que permeten obtenir informació sobre l'estat de la transmissió. Aquests pilots es distribueixen al senyal mitjançant un patró de portadores que decidirà en quins punts s'hi introdueixen o no els pilots dispersos. Aquests, s'envien a una potència superior a la potència de la resta del senyal per a millorar la relació senyal-soroll (SNR), millorant així l'estimació de l'efecte del canal sobre el nostre senyal.
En un senyal transmès amb l'estàndard DVB-T el total de pilots dispersos és del 8% del total, mentre que a l'estàndard DVB-T2 pot anar de l'1% fins al 8% del total.

## Patrons de portadora

Cada patró està definit per dues característiques, Dx i Dy, que defineixen la situació dels portadors dispersos, on Dx és la separació de les portadores amb pilots dispersos i Dy és el nombre de símbols COFDM que són necessaris perquè el patró es repeteixi.
Existeixen 8 patrons que són els següents:
Combinant aquests patrons amb la mida de la FFT i l'interval de guarda, aconseguim les diferents taules d'utilització dels diferents patrons. Aquestes taules varien segons si es transmet en mode SISO (Single Input-Single Output) o si es transmet en mode MISO (Multiple Input-Sigle Output).

## Característiques dels pilots dispersos
### Posició dels pilots dispersos

Per a decidir la posició dels diferents pilots dispersos utilitzem la següent igualtat. Quan es compleix, vol dir que la portadora k del símbol OFDM conté un pilot dispers:
On l és el número d'un símbol, k és la posició d'una portadora i Dx i Dy són les característiques del patró utilitzat.
D'aquesta manera, si agafem el patró 1 (Dx=3 i Dy=4), la representació serà:

### Amplitud dels pilots dispersos

Com ja hem explicat abans, els pilots dispersos s'envien amb una potència superior (boost) que el de la resta del senyal, per millorar la SNR. Aquestes amplituds dels pilots dispersos depenen del tipus de patró utilitzat, essent més gran per als patrons que utilitzen Dx i Dy més grans.
En qualsevol cas, si en una posició hi ha d'haver un pilot continu i un pilot dispers, predomina l'amplitud del pilot dispers.

### Modulació dels pilots dispersos

La modulació dels pilots dispersos està regida per la següent expressió:
(fórmula)
On Asp és l'amplitud del pilot, m és l'índex de trama, l és l'índex del símbol, k és l'índex OFDM de la portadora i r és una seqüència de referència que determina la modulació.

## Vegeu també

* DVB
* DVB-T
* DVB-T2
* Pilots Continus
* Patró de Portadores Pilot

## Enllaços externs

* Manual de DVB-T2 Arxivat 2009-11-28 a Wayback Machine.
* Especificacions de DVB
* Manual ETSI de DVB
# Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 2008

Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 2008 Pequín :
| Individuals | homes | dones |
| Dobles | homes | dones |
| < 2004 2012 > |||
La competició de Tennis dels Jocs Olímpics d'Estiu 2008 fou la setena consecutiva des de la seva reintroducció al programa olímpic en 1988, la catorzena en el compte global. Les deu pistes del Centre Olímpic de Tennis de Pequín sobre pista dura (DecoTurf) foren el lloc on se celebraren les competicions. Es van disputar 4 proves tennístiques, dues en categoria masculina i dues en categoria femenina, tant a nivell individual com en dobles, entre els dies 10 i 17 d'agost de 2008.
Per primer cop, la competició olímpica de tennis donà punts als esportistes per a les classificacions de la WTA i l'ATP.

## Calendari

En el calendari original les quatre competicions s'iniciaven el 10 d'agost i acabaven el 16 (individual femení i dobles masculins) i 17 (individual masculí i dobles femenins). Malauradament, les condicions climatològiques del primer dia van obligar a suspendre 36 dels 45 partits previstos, per la qual cosa una bona part de cada jornada va disputar-se un dia després del previst.

## Medallistes
### Homes

| Event | Or | Plata | Bronze |
| Individual | Rafael Nadal Espanya | Fernando González Xile | Novak Djoković Sèrbia |
| Dobles | Suïssa Roger Federer Stanislas Wawrinka | Suècia Simon Aspelin Thomas Johansson | Estats Units Bob Bryan Mike Bryan |

### Dones

| Event | Or | Plata | Bronze |
| Individual | Elena Dementieva Rússia | Dinara Safina Rússia | Vera Zvonareva Rússia |
| Dobles | Estats Units Serena Williams Venus Williams | Espanya Anabel Medina Virginia Ruano | R.P. de la Xina Yan Zi Zheng Jie |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Rússia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 2 | Espanya | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 | Estats Units | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | Suïssa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Xile | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Suècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | R.P. de la Xina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | Sèrbia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Enllaços externs

* Federació Internacional de Tennis - Pequín 2008 Arxivat 2012-10-20 a Wayback Machine. (anglès)
* Portal Oficial de Pequín 2008: Tennis Arxivat 2008-08-13 a Wayback Machine. (castellà)
# Denemo

Denemo és una interfície gràfica emprada per a la notació musical, principalment a GNU LilyPond i el gravat de partitures. Denemo ha estat en desenvolupament des de 1999. Està publicat sota la Llicència Pública General de GNU, és distribuït com a programari lliure. Usa GTK + 2 o 3, el que permet que funcioni en diferents sistemes operatius com ara GNU/Linux, Microsoft Windows i OS X.
Denemo permet crear partitures musicals. Pot escriure música en l'ús del teclat o jugar en l'ús d'un controlador de MIDI o l'entrada de micròfon. Aquí pot editar la seva música (la finestra de la pantalla d'entrada que mostra el que està treballant en la notació musical) i hom pot reproduir per comprovar com sona.
Denemo ajuda a preparar la notació per a la publicació i permet a l'usuari entrar ràpidament notació, de forma simultània a través de composició tipogràfica, el gravador de música LilyPond. La música pot ser escrit en l'ús d'un teclat de PC, pres de MIDI, o juga en un micròfon connectat a una targeta de so. El programa es reprodueix a través d'un intern simple i pot actuar com un JACK client/MIDI. Denemo inclou seqüències de comandos per executar les proves musicals i exercicis pràctics amb finalitats educatives.

## Característiques

Denemo pot donar sortida a les partitures completes (incloent la Taula de Continguts i Comentari Crític generada automàticament de comentaris col·locats en la música), així com extractes en diversos formats, incloent:
* arxius LilyPond (.ly)
* arxius PDF
* arxius MIDI
* arxius d'àudio WAV, Ogg
* arxius gràfics PNG
El programa permet a l'usuari col·locar enllaços en la música als manuscrits d'origen originals o impressions (en arxius PDF) que permeten la comprovació creuada de les transcripcions. També permet que els enregistraments d'àudio estiguin vinculats a una puntuació anotada amb la sincronització a través d'inicis de notes detectades automàticament, la puntuació anotada i àudio es reprodueixen simultàniament i pot tornar-se més lenta en temps real per escoltar les discrepàncies.
Denemo té totes les funcions de notació musical accessible a través de dreceres de teclat. No obstant això, tot el és accessible amb el ratolí, i es poden definir tots dos mètodes abreujats de teclat i ratolí utilitzant els elements del menú que indiquen funcions. Es poden realitzar manipulacions WYSIWYG en la vista de composició tipogràfica.

## Referències

* ↑ «GNU Denemo, a gtk+ frontend to GNU Lilypond - Summary». GNU Savannah. [Consulta: 19 gener 2009].
* ↑ Phillips, Dave. «LilyPond Helper Applications: Development status». Linux Journal, 15-03-2006. [Consulta: 1r juliol 2009].
* ↑ www.denemo.org

## Enllaços externs

* Lloc web de Denemo
# The Earl of Chicago

The Earl of Chicago és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Richard Thorpe i Victor Saville el 1939, estrenada el 1940.

## Argument

En la segona meitat dels anys 1930, a Chicago, el gàngster 'Silky' Kilmount dirigeix una "respectable" destil·leria d'alcohol, després d'haver traficat durant la Prohibició; el seu braç dret és 'Doc' Ramsey. Orfe, s'assabenta un dia que el seu pare, mort fa anys, era un aristòcrata anglès establert al Canadà. Així, hereta un títol nobiliari i els valors mobiliaris i immobiliaris associats. Però ha d'anar a Anglaterra a fer valer els seus drets. Hi va doncs, deixant 'Doc' administrar els seus assumptes, i coneix els seus parents, així com Munsey, el seu majordom, el qual s'esforça a inculcar-li els rudiments de l'educació que escau al nou "Comte de Gorley".

## Repartiment

* Robert Montgomery: Robert 'Silky' Kilmount
* Edward Arnold: Quentin 'Doc' Ramsey
* Reginald Owen: Gervase Gonwell
* Edmund Gwenn: Munsey
* E.E. Clive: Redwood
* Ronald Sinclair: Gerald Kilmount
* Norma Varden: Maureen Kilmount
* Halliwell Hobbes: El Lord Canceller
* Ian Wolfe (als crèdits Ian Wulf): L'escribà
* Peter Godfrey: Judson
* Billy Bevan: El guia del castell
I, entre els actors que no surten als crèdits :
* Miles Mander: El procurador general
* Frederick Worlock: Lord Elfie
* Ivan F. Simpson: Hargraves
* Robert Warwick: Un escribà al Parlament

## Rebuda

L'esquizofrènic guió cinematogràfic de The Earl of Chicago és fins i tot més estrany per la desigual actuació de Robert Montgomery. Interpreta Silky Kilmont, un gàngster americà que hereta un títol britànic (Comte de Gorley) i una mansió. Fent-se càrrec de la seva nova propietat, Silky es diverteix provant d'aclimatar-se a la manera dels "terratinents". Les coses agafen un gir sinistre quan Silky descobreix que el seu advocat en qui confia Doc Ramsey (Edward Arnold) és de fet un estafador més gran que ell. En un atac de ràbia, Silky assassina Ramsey, en el que sembla una commoció catatònica, negant-se a defensar-se en el seu judici per assassinat. Tot plegat arriba al clímax quan Silky Kilmont, àlies el Comte de Gorley, troba seu destí amb una dignitat i decorum digne dels seus avantpassats aristocràtics. L'atmosfera intranquil·la de la pel·lícula és intensificada per la seva completa manca de romanticisme; a part de l'actriu Norma Varden, no hi ha a penes dones a la pel·lícula.

## Referències

* ↑ «The Earl of Chicago». The New York Times.
* ↑ The New York Times. The Earl of Chicago (en anglès). The New York Times.
# Crocidura beccarii

Crocidura beccarii és una espècie de musaranya pertanyent a la família dels sorícids. Fou anomenada en honor del botànic italià Odoardo Beccari.

## Hàbitat

Es troba entre 1.800 i 2.200 m d'altitud.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del nord i l'oest de Sumatra (Indonèsia)

## Estat de conservació

La desforestació causada per l'agricultura, la indústria de la fusta i els assentaments humans representen les principals amenaces per aquesta espècie.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 33. ISBN 978-0801893049.
* 1 2 Cassola, F. (2016). "Crocidura beccarii." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]
* ↑ Hutterer, R., 2005. «Order Soricomorpha». A: D. E. Wilson i D. M. Reeder (editors), Mammal Species of the World, p. 220-311. Johns Hopkins University Press, Baltimore, Maryland (Estats Units).
* ↑ Ruedi, M., 1995. Taxonomic revision of shrews of the genus Crocidura from the Sunda Shelf and Sulawesi with description of two new species (Mammalia: Soricidae). Zoological Journal of the Linnean Society 115: 211–265.

## Bibliografia

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* Hutterer, R., 1993. Order Insectivora. A: Wilson, D.E. i Reeder, D.M. (editors) Mammal Species of the World. Segona edició. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres: 69-130.
* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Heracli (desambiguació)

Heracli és el nom dels següents personatges:
* Heracli, emperador romà d'Orient
* Heracli de Siracusa, noble siracusà
* Heracli, filòsof cínic grec

## Vegeu també

* Heràclit (desambiguació)
# Plaça de les Bruixes

La Plaça de les Bruixes és un paratge situat a 542,3 m. d'altitud en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental, en territori del poble de Riells del Fai.
Està situada en un relleix dels Cingles de Bertí, a la part baixa del Turó de l'Ullar, al damunt i a llevant del Paller del Boll i de la Madellota i a ponent dels Suros.
Aquest indret pren el nom del fet que s'hi atribueixen antigues trobades de bruixes.