OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luis Yanes

Luis Yanes (Santa Marta, Magdalena, Colòmbia; 29 d'octubre de 1982) és un futbolista colombià que juga de davanter al NorthEast United de la Superlliga Índia.
L'any 2003 va guanyar el campionat de Primera B amb el Boyacá Chicó. Al segon semestre de 2009 va jugar amb el Cúcuta Deportivo. Durant el mateix període però de 2010 va jugar pel Boyacá Chicó, club del qual surt al començament de 2011, per anar a La Equidad. El juliol de 2011 es va incorporar al Zamora de la Primera Divisió de Veneçuela
És casat amb l'excampiona mundial de patinatge Ana Maria Rodríguez, de qui es va separar. Ha estat involucrat en diversos casos d'agressió, violència i maltractaments contra la seva exmuller.

## Referències

* ↑ Camilo Giraldo. «Cúcuta Deportivo presentó sus nuevos jugadores para el torneo Finalización». Futbolred. [Consulta: 29 juliol 2009].
* ↑ «Cuatro nuevos, en la vuelta a prácticas de Boyacá Chicó». Futbolred, 04-01-2011.
* ↑ «Luis Yanes, Wilberto Cosme y Félix García las nuevas caras». Web oficial de La Equidad. Arxivat de l'original el 2011-07-03. [Consulta: 8 gener 2011].
* ↑ «Luis "Lucho" Yanes: vengo a aportar mi grano de arena y goles». laprensadebarinas.com.ve. Arxivat de l'original el 2016-03-04.

## Enllaços externs

* Luis Yanes a footballzz.co.uk
# Poltavtxénskoie

Poltavtxénskoie - Полтавченское (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les planes de Kuban-Priàzov, al límit amb l'óblast de Rostov, a la vora del riu Rossoix, a 35 km al nord-est de Kusxóvskaia i a 204 km al nord de Krasnodar.
Pertanyen a aquest municipi els khútors de Kràsnaia Slobodka, Krutoiarski i Serebrianka.
# Caecilia de censoribus

Caecilia de censoribus o lex Censoria, proposada l'any 54 aC (701 de la fundació de Roma) per Gneu Pompeu Magne i Quint Cecili Metel Pius Escipió, era una llei queanul·lava la llei Clodia de censoribus del 58 aC, i que restablia les formes d'actuació dels censors en l'exercici de les seves funcions com a inspectors i requeria la presència dels dos censors per imposar la nota censoria.
Quan un senador havia estat declarat culpable per una cort ordinària la llei permetia als censors apartar-lo del senat de manera sumària.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 25-26 [Consulta: 13 abril 2022].
# Somewhere I'll Find You

Somewhere I'll Find You és una pel·lícula estatunidenca de Wesley Ruggles, estrenada el 1942. La pel·lícula va trigar gairebé dos anys per completar-se i va ser la darrera pel·lícula protagonitzada per Gable abans que s'allistés en les Forces Aèries de l'Exèrcit dels Estats Units durant la Segona Guerra Mundial. La seva següent pel·lícula - després de la guerra -seria Adventure (1945).

## Argument

Els germans Johnny i Kirk Davis treballen en un dels diaris més grans del país com a corresponsals de guerra. Estan units per una gran amistat fins al moment en què apareix una antiga companya de feina que està compromesa amb Kirk.

## Producció

La pel·lícula va ser dissenyada com un altre vehicle per la immensament popular parella Gable/Turner. Seguint l'èxit de Honky Tonk el 1941, MGM mirava de capitalitzar-ho en aquest nou film, esperant reproduir el box-office de Gable quan va ser parella amb les actrius Joan Crawford i Jean Harlow en els anys 1930. Una vegada que va començar el rodatge, Gable i Turner van continuar la seva relació laboral amistosa.
El rodatge va ser suspès per un mes després que la dona de Gable, l'actriu Carole Lombard, va morir en un accident d'avió. A Gable se li va permetre deixar de rodar per un període de dol, i l'estudi gairebé deixa la pel·lícula. Va ser retitulada Red Light però tornada a canviar a Somewhere I'll Find You abans de l'estrena.
La pel·lícula va ser, com la parella Gable/Turner a Honky Tonk (1941), un èxit del box-office. La parella més tard va fer dos pel·lícules més junts, Homecoming (1948) i Traït (1954). En ambdues pel·lícules, com a "Somewhere I'll Find You," Gable i Turner eren camarades i amants en l'escenari de la Segona Guerra Mundial.

## Rebuda

Segons les dades de la MGM la pel·lícula va guanyar 2.885.000 dòlars als EUA i Canadà i 1.129.000 a la resta del món, aconseguint uns beneficis de 1.749.000$.

## Repartiment

* Clark Gable: Jonathon 'Jonny' Davis
* Lana Turner: Paula Lane
* Robert Sterling: Kirk 'Junior' Davis
* Patricia Dane: Crystal McRegan
* Reginald Owen: Willie Manning
* Lee Patrick: Eve 'Evie' Manning
* Charles Dingle: George L. Stafford
I, entre els actors que no surten als crèdits:
* Van Johnson: Tinent Wade Hal
* Keenan Wynn: Sergent Tom Purdy
* Miles Mander: Floyd Kirsten

## Referències

* ↑ «Somewhere I'll Find You». The New York Times.
* ↑ "101 Pix Gross in Millions" Variety 6 Jan 1943 p 58
# Vall de l'Alberche

Vall de l'Alberche, també coneguda com a Vall d'Alberche - Tierra de Pinares o Comarca Burgohondo-Cebreros-El Tiemblo, és una comarca de la província d'Àvila, que limita al nord amb la Comarca d'Àvila (Vall d'Amblés-Serra d'Àvila), al sud amb la Comarca de la vall del Tiétar, a l'oest amb la Comarca d'El Barco de Ávila-Piedrahíta i a l'est amb la Sierra Oeste de Madrid. La capital de la comarca és Cebreros.

## Municipis que la formen

* Cebreros
* Peguerinos
* Las Navas del Marqués
* El Tiemblo
* El Barraco
* San Bartolomé de Pinares
* El Hoyo de Pinares
* Navalperal de Pinares
* Santa Cruz de Pinares
* Navalmoral
* San Juan de la Nava
* Burgohondo
* Navarredondilla
* Navaluenga
* San Juan de Molinillo
* Navatalgordo
* Navalacruz
* Navaquesera
* Navarrevisca
* Navalosa
* Serranillos
* Hoyocasero
# Francesc Xavier Bada i Amatller

Francesc Xavier Bada i Amatller (Mataró, Maresme, 2 de maig de 1933 - Sant Andreu de Llavaneres, 2 de gener de 2022) fou un polític, empresari, cooperativista i activista català, establert entre La Pobla de Segur i Sant Andreu de Llavaneres.

## Biografia

Estudià a l'Escola Pia de Santa Anna, de Mataró i després s'establí a la Pobla de Segur, on presidí algunes cooperatives agrícoles i col·laborà en la promoció de la Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya. Fou condecorat amb la Creu Oficial de l'Orde Civil del Mèrit Agrícola del Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient espanyol. També fou conseller nacional de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC), un dels fundadors de la Fundació Roca i Galès i membre del Consell Comarcal del Pallars Jussà.
A les eleccions municipals espanyoles de 1987 fou escollit alcalde de la Pobla de Segur i elegit diputat per la província de Lleida a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 i 1988 a les llistes de Convergència i Unió. També fou president de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca del Parlament de Catalunya entre 1984 i 1988.
Morí el 2 de gener de 2022 als vuitanta-vuit anys i el 5 de gener es realitzarà el seu funeral al Tanatori de Mataró.

## Referències

* ↑ «FRANCESC XAVIER BADA I AMATLLER : Fallecimiento» (en castellà). La Vanguardia, 04-01-2022. [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ Diputats II Legislatura
* ↑ «Esqueles - Francesc Xavier Bada i Amatller». Segre.com, 04-01-2022. [Consulta: 4 gener 2022].

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament de Catalunya a La Vanguardia, 31 de maig de 1988
# Llista de primers ministres de Somàlia

Llista de primers ministres de Somàlia (dates en italica indiquen que va seguir en el càrrec de fet):
| Dates | President | Partit | Notes |
| Mandat Italià a Somàlia ||||
| 1 de juliol de 1949-1 de juliol de 1960 | Abdullahi Issa | LJS| |
| Republica de Somàlia ||||
| 1 de juliol de 1960–12 de juliol de 1960 | Muhammad Haji Ibrahim Egal | |
| 12 de juliol de 1960-14 de juny de 1964 | Abdirashid Ali Shermarke | LJS | |
| 14 de juny de 1964-15 de juliol de 1967 | Abdirizak Haji Hussein | LJS | en funcions fins al 27 de setembre de 1964 |
| 15 de juliol de 1967-21 d'octubre de 1969 | Muhammad Haji Ibrahim Egal | LJS | |
| República Democràtica de Somàlia ||||
| 21 d'octubre de 1969–1 de novembre 1969 | Muhammad Haji Ibrahim Egal | LJS | |
| 1 de novembre de 1969–1 de febrer de 1987 | càrrec suprimit | càrrec suprimit | |
| 1 de febrer de 1987-3 de setembre de 1990 | Mohamed Ali Samatar | PSRS | |
| 3 de setembre de 1990-24 de gener de 1991 | Muhammad Hawadle Madar | PSRS | |
| 24 de gener de 1991-21 de juliol de 1991 | Umar Arteh Ghalib | CSU| |
| República de Somàlia ||||
| 21 de juliol de 1991-3 de gener de 1997 | Umar Arteh Ghalib | CSU | |
| 3 de gener de 1997-8 d'octubre de 2000 | càrrec vacant | | |
| 8 d'octubre del 2000-28 d'octubre del 2001 | Ali Khalif Galaydh | GNT | a l'exili a Djibouti fins al 14 d'octubre del 2000 |
| 28 d'octubre del 2001-12 de novembre del 2001 | Osman Jama Ali | GNT | |
| 12 de novembre del 2001-8 de desembre del 2003 | Hassan Abshir Farah | GNT | |
| 8 de desembre del 2003-3 de novembre del 2004 | Muhammad Abdi Yusuf | GNT | |
| 3 de novembre del 2004–29 d'octubre del 2007 | Ali Muhammad Ghedi | GFT | in Nairobi, Kenya, until 2006 |
| 29 d'octubre del 2007-24 de novembre del 2007 | Salim Aliyow Ibrow | GFT | |
| 24 de novembre del 2007-14 de febrer del 2009 | Nur Hassan Hussein | GFT | |
| 14 de febrer del 2009-21 de setembre del 2010 | Omar Abdirashid Ali Sharmarke | GFT | |
| 21 de setembre del 2010-31 d'octubre del 2010 | Abdiwahid Elmi Gonjeh (Interinament) | GFT | |
| 31 d'octubre del 2010-2011 | Mohamed Abdullahi Mohamed | GFT | |

## Acrònims dels partits

* LNS - Lliga Nacional Somali
* PSRS - Partit Socialista Revolucionari Somali
* LJS - Lliga de la Joventut Somali
* USC - Congrés de la Somàlia Unificada
* TNG - Govern Nacional de Transició
* TFG - Govern Federal de Transició

## Vegeu també

* Llista de presidents de Somàlia
# Poços de Caldas

Poços de Caldas és una ciutat de l'estat brasiler de Minas Gerais. La seva població estimada el 2007 era de 144 386 habitants. La seva àrea total és 544,4 km². La ciutat té un conjunt de balnearis d'aigües tèrmiques dintre del cràter d'un volcà extint.

## Referències

* ↑ «Poços de Caldas - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Poços de Caldas - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Alves, Artur D.; Schorscher, Hans D. «Pyroclastic breccias and related deposits of the Poços De Caldas Alkaline Complex, MG/SP, SE-Brazil» (en anglès). Anais da Academia Brasileira de Ciências, 74, 01-09-2002, pàg. 539–540. DOI: 10.1590/S0001-37652002000300016. ISSN: 0001-3765.
# Caecilia de fullonibus

Cecilia de fullonibus va ser una llei romana establerta a proposta dels magistrats i censors Cecili Metel, Gai Flamini i Luci Emili relacionada amb els treballadors de les teles de roba (fulloni 'bataners').

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 25 [Consulta: 10 abril 2022].
# Sociedad Deportiva Ciudad de Santiago

La Sociedad Deportiva Ciudad de Santiago fou un club de futbol gallec de la ciutat de Santiago de Compostel·la. Es va fundar el 1978 com a Club Atlético Fátima i va desaparéixer el 2010.

## Història

L'equip va començar la seva existència com a Club Atlético Fátima, equip del barri d'O Castiñeiriño, sent fundat el 14 de juny de 1978, i es va federar als pocs dies. El seu primer president va ser Manuel Paz Nogueira, i el nou club comptaria amb categories inferiors dins del seu propòsit inicial, l'educació futbolística dels joves de la ciutat.
L'equip va començar la seva marxa en les categories inferiors de l'esport gallec i es va mantenir en aquestes divisions durant gran part de la seva existència. No obstant això, l'equip va sofrir una gran evolució a partir de l'any 2005, quan el club ascendeix a Regional Preferent de Galícia i inicia un projecte per tractar d'aconseguir ser el primer club de Santiago de Compostel·la, rebent la major part dels diners que atorga l'Ajuntament de Santiago als clubs esportius en detriment de la SD Compostela, i comptant amb el suport d'empreses patrocinadores locals. El club es va convertir a Societat Anònima Esportiva en una votació i va passar a anomenar-se Ciudad de Santiago des de la temporada 2005-06.
La temporada 2006-07 el club ascendeix a Tercera Divisió. L'equip es trasllada al Multiusos de San Lázaro i fitxa per a l'ocasió a diversos jugadors d'altres equips gallecs i a uns altres amb experiència a Primera Divisió com Changui. Després d'acabar el primer en la fase regular, va aconseguir ascendir a Segona B després de guanyar al UD Almansa.
Durant una temporada va romandre a Segona B, on va acabar en 13è lloc. No obstant això, els impagaments provoquen el seu descens i posterior substitució en la competició pel Montañeros CF. La seva última temporada la va passar a Tercera dins del Grup I, però els impagaments als jugadors es van succeir i l'equip no es va presentar a diversos partits de la competició. Això va provocar que la RFEF eliminés a l'equip del campionat mitjançant un descens a Preferent, la qual cosa va provocar la seva desaparició definitiva.
Els problemes econòmics van fer que el club tornés a començar de zero, i en la temporada 2010-2011 va ser refundat amb el seu nom antic; Club Atlético Fátima per l'antiga directiva, amb l'objectiu d'establir-se al més aviat possible en les categories d'honor del futbol espanyol.

## Equipació

* Equipació principal: Samarreta blanca amb ratlles verdes, pantaló verd i mitges verdes.
* Equipació alternativa: Samarreta granat amb detalls blancs, pantaló granat i mitges granats.

## Dades del club

* Temporades a Primera: 0
* Temporades a Segona: 0
* Temporades a Segona B: 1
* Temporades a Tercera Divisió: 2

### Palmarès

* Campió de Tercera Divisió: 2007-08

## Referències

* ↑ Descalifican al Ciudad de Santiago y el club desaparece
# Vicenç Martínez i Alama

Vicenç Martínez i Alama (Barcelona, 12 de gener de 1925 - Barcelona, 2 d'octubre de 2018) va ser un futbolista català de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Fill de Miquel Martínez i Maria Alama, peixaters. Era el tercer de quatre germans: Miquel, Manel, Vicenç i Francesc. El germà petit també va jugar al filial del Barça.
En Vicenç començà a practicar la boxa seguint les passes dels seus germans Miquel i Manel, però aviat abandonà el ring per passar als camps de futbol. Començà les seves passes a la Penya Acció Catòlica de Collblanc, passant al Racing de Sants, club on fou campió de Catalunya, i finalment al FC Barcelona.
Al Barcelona coincidí amb homes com Ferran Argila, Josep Seguer, Francesc Calvet o Marià Gonzalvo. Debutà al primer equip del Barça amb 16 anys i 280 dies en un partit a l'estadi de Chamartín enfront del Reial Madrid el 19 d'octubre de 1941, cosa que el converteix en el jugador més jove en debutar amb la samarreta del Barça en partit oficial. La victòria fou per al Madrid per 4 a 3, jugant el Barça amb Argila; Martínez, Benito, Francesc Calvet; Raich, Balmanya; Sospedra, Gràcia, Martín, Navarro i Orriols.
L'any 1942 fou cedit al CE Sabadell, club on jugà dues temporades, la primera a Segona Divisió, en la qual assolí l'ascens a Primera, on jugà la temporada 1943-44. La temporada 1944-45 retornà al FC Barcelona de Josep Samitier, però una greu lesió de menisc li impedí triomfar al club. Qui fou entrenador blaugrana en la seva primera temporada al primer equip, Joan Josep Nogués, el cridà per jugar al Gimnàstic de Tarragona, club on visqué els seus millors anys, amb un ascens de Tercera a Segona, i un de Segona a Primera, i dues temporades més a la màxima categoria espanyola (1947-48 i 1948-49). Amb 24 anys fitxà per la Balompédica Linense per dues temporades, però només en jugà una, ja que tenia la família a Barcelona i, a més, patí la desgràcia de perdre un fill.
Acabà la seva carrera al CF Igualada i a la UE Sant Andreu, novament al Nàstic de Tarragona i FC Santboià.

## Referències

* ↑ «CE Sabadell on Twitter». Twitter.
* 1 2 Salinas, David «El debutante más precoz en la Liga». Sport, 06-10-2018, pàg. 12.
* 1 2 3 4 «Martínez Alama: Un debutante precoz». David Salinas, Diari Sport, 19-11-2012.
* 1 2 «Los que bregan por el Gimnástico». Mundo Deportivo, 28-03-1946. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «MARTÍNEZ ALAMA, Vicente». CE Sabadell.
* ↑ «Ficherias». Mundo Deportivo, 31-07-1950.
* ↑ «Torres, Ramos y Martínez al Gimnástico de Tarragona». Mundo Deportivo, 10-08-1952.
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Selineae

Selineae és un clade o tribu de la família Apiaceae.

## Gèneres

| Aethusa Aletes Angelica Arracacia Carlesia Chamaele Chymsydia Cnidiocarpa Cnidium Coaxana Coelopleurum Cortia Cortiella Coulterophytum Cymopterus Czernaevia Dahliaphyllum Dasispermum Demavendia Donnellsmithia Dystaenia Enantiophylla | Endressia Exoacantha Glehnia Harbouria Haussknechtia Holandrea Johreniopsis Karatavia Libanotis Ligusticum Lomatium Mathiasella Meum Musineon Myrrhidendron Neoparrya Oreonana Oreoxis Orogenia Paraligusticum Peucedanum (syn. Imperatoria) Phlojodicarpus | Podistera Polytaenia Prionosciadium Pseudocymopterus Pteroselinum Pteryxia Rhodosciadium Saposhnikovia Selinum Seseli Shoshonea Spermolepis Sphenosciadium Stenosemis Taenidia Tauschia Thaspium Thysselinum Tommasinia Xanthoselinum Zeravschania Zizia |

## Referències

* UniProt. «Selineae» (HTML). [Consulta: 9 maig 2008].
# Longroiva

Longroiva és una freguesia portuguesa del municipi de Mêda, amb 41,22 km² d'àrea i 286 habitants (en el cens del 2011). La densitat poblacional n'és de 6,9 hab/km².

## Topònim

Joâo de Barros apunta com a nom antic Langóbriga:
   Longroiva - castell de Lusitània, al marge del riu Douro, a vint llegües de Porto; l'anomenava Ptolemeu Langóbriga, i en aquest lloc sembla que s'assentava.
Altres autors, però, defensen que l'antiga Langóbriga se situava a Fiães (Santa Maria da Feira). Es creu que hi hagué en aquell lloc un poblat lusitanoromà denominat Lancobriga (de vegades Langobriga). Lancobriga s'assenyala com la possible capital dels Turduli Veteres. Al voltant del segle II ae, els romans ocuparen aquesta muntanya, que ja coneixeria un cert desenvolupament al voltant del segle IV ae. L'Itinerari d'Antoní refereix que, en la via romana que unia Olissipo (Lisboa) a Bracara Augusta (Braga) es trobava Lancobriga, al nord de Talabriga, al Baix Vouga, i a 13 milles cap al sud de Calli (Porto/Gaia).
Encara hui es poden besllumar a Ferradal restes de paviment que podrien ser d'aquesta via.

## Història

Fou seu del municipi entre 1120 i 1836. El constituïen les freguesies de Chãs de Longroiva, Santa Comba, Fonte Longa i Longroiva. Tenia, el 1801, 1.583 habitants. Quan fou extingida, les seues freguesies s'annexaren als municipis de Marialva, Meda i Foz Côa.

## Població

Població de la freguesia de Longroiva :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 589 | 754 | 727 | 964 | 956 | 890 | 968 | 1 261 | 1 187 | 1 030 | 804 | 726 | 557 | 416 | 286 |

## Patrimoni

* Castell de Longroiva
* Església parroquial de Longroiva, d'origen medieval
* Creu de terme de Longroiva
* Pont romà de Longroiva

## Referències

* ↑ Barros, João de. Libro das antiguidades e cousas notáueis de Antre Douro e Minho, e de outras muitas de España e Portugual., 1549.
* ↑ Luís Seabra Lopes, A Estrada Emínio-Talabriga-Cale: Relações com a Geografia e o Povoamento de Entre Douro e Mondego, Conimbriga, vol. 39, Universidade de Coimbra, 2000, p. 191-258.
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes.
# Pozzolo Formigaro

Pozzolo Formigaro, (Posseu en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Bosco Marengo, Cassano Spinola, Novi Ligure, Tortona i Villalvernia.
Pertany al municipi la frazione de Bettole di Pozzolo.

## Galeria fotogràfica

* Ajuntament
* Palazzo Morando
* Oratori de l'Assumpció
* Oratori de la Santíssima Trinitat
* Església de Sant Martí
# Cal Met (Sant Martí d'Albars)

Cal Met és una masia de Sant Martí d'Albars (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta baixa i pis amb coberta a dues aigües amb teula àrab. Té algunes dependències annexes. La part més antiga de la construcció té una porta rectangular de pedra treballada amb una llinda amb la data de 1808; les finestres del primer pis també són de pedra treballada. A la dreta trobem adossat un cobert de totxo que es fa servir com a magatzem per a les eines. També hi ha una porquera i una galeria feta de totxo i pedra.

## Referències

* ↑ «Cal Met». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Son Roca

Son Roca és una urbanització i una barriada palmesana situada al districte de Ponent. Està situada als peus de la serra de Son Marill. Al barri s'hi troba l'oratori de Sant Roc, projectat per Bartomeu Ferrà, inaugurat l'any 1914 i convertit en parròquia l'any 1954. L'any 2018 hi vivien 2.181 persones, el 13,43% (293) de les quals eren estrangeres.
Es troba limitada per les barriades de Son Anglada, Son Ximelis, Son Xigala i Son Serra-La Vileta. A causa de la seva proximitat, se sol confondre Son Roca amb el barri de Son Ximelis, que és la zona on es troben els blocs d'habitatges construïts els anys 70 del segle xx.
És un barri de vivendes unifamiliars de diferent antiguitat, d'una o dues alçades. Administrativament també inclou Son Roqueta. El sector occidental del barri està sense urbanitzar i hi trobem els casals de Bellagre, construït per Gabriel Alomar, i el casal de Son Fort, inclòs dins el Catàleg de Protecció d'Edificis de Palma.
S'hi pot arribar amb les línies 7, 8 i 36 de l'EMT de Palma.

## Referències

* ↑ «Parròquia de Sant Roc». Arxivat de l'original el 2011-10-12. [Consulta: 19 desembre 2011].
* ↑ «Son Roca». GEC. [Consulta: 19 agost 2019].
* ↑ «Districtes i barris de Palma». Arxivat de l'original el 2017-02-13. [Consulta: 19 agost 2019].
* ↑ «Gestió de la Diversitat Cultural de Palma». Arxivat de l'original el 2019-08-07. [Consulta: 19 agost 2019].
* 1 2 Carlos Vecina; Antonia Segura; Pau Alomar «Monografía Comunitaria Son Roca, Son Ximelis i Son Anglada». Proyecto de Intervención Comunitaria Intercultural, 2015 [Consulta: 15 agost 2019].
* ↑ «Son Fort». Toponímia de Mallorca. [Consulta: 19 agost 2019].