OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sílvia Soler i Espinosa

Sílvia Soler i Espinosa, també coneguda com a Sílvia Soler-Espinosa, (Elx, 19 de novembre de 1987) és una tennista valenciana.
Assolí la millor posició individual del rànquing mundial, a mitjans de l'any 2012, amb el 54è lloc, malgrat que no ha aconseguit cap títol en el circuit WTA, però si 4 de categoria ITF. Paral·lelament, en el rànquing de dobles assolí la 39a posició, a l'abril de 2014 amb un títol en el circuit WTA. També ha defensat l'equip espanyol de Copa Federació amb quatre victòries i nou derrotes.

## Palmarès: 1 (0−1)
### Individual: 2 (0−2)

| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Oponent en la final | Marcador |
| Finalista | 1. | 24 de maig de 2014 | Estrasburg, França | Terra batuda | Mónica Puig | 4−6, 3−6 |
| Finalista | 2. | 17 d'abril de 2016 | Bogotà, Colòmbia | Terra batuda | Irina Falconi | 2−6, 6−2, 4−6 |

### Dobles: 2 (1−1)

| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Parella | Oponents en la final | Marcador |
| Finalista | 1. | 24 de febrer de 2014 | Florianópolis, Brasil | Dura | Francesca Schiavone | A. Medina Garrigues Iaroslava Xvédova | 6−7(1), 6−2, [3−10] |
| Guanyadora | 1. | 23 d'agost de 2014 | New Haven, Estats Units | Dura | Andreja Klepač | Marina Erakovic Arantxa Parra Santonja | 7−5, 4−6, [10−7] |

## Trajectòria als Grand Slam
### Individual

| Torneig | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | A | Q | Q | Q | 1R | 1R | 1R | 2R | 0 / 4 | 1 – 4 |
| Roland Garros | A | Q | Q | 2R | A | 2R | 3R | 2R | 0 / 4 | 5 – 4 |
| Wimbledon | A | Q | Q | Q | 2R | 2R | 2R | 2R | 0 / 4 | 4 – 4 |
| US Open | Q | Q | Q | 3R | 3R | 1R | 1R | Q | 0 / 4 | 4 – 4 |
| Jocs Olímpics | A | No celebrat | No celebrat | No celebrat | 1R | No celebrat | No celebrat | No celebrat | 0 / 1 | 0 – 1 |
| Rànquing a final d'any | 187 | 183 | 170 | 82 | 83 | 82 | 68 | | 319 – 284 | 319 – 284 |
| Llegenda: G: Guanyadora; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; |||||||||||

### Dobles

| Torneig | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | 2R | QF | QF | 3R | 0 / 4 | 9 – 4 |
| Roland Garros | A | 1R | 1R | QF | 0 / 3 | 3 – 3 |
| Wimbledon | A | 3R | 1R | 1R | 0 / 3 | 2 – 3 |
| US Open | 2R | 1R | 1R | 1R | 0 / 4 | 1 – 4 |
| Rànquing a final d'any | 177 | 48 | 45 | | 90 – 109 | 90 – 109 |
| Llegenda: G: Guanyadora; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; |||||||

## Referències

* ↑ Sílvia Soler i Espinosa a la WTA (anglès)

## Enllaços externs

* Sílvia Soler i Espinosa a la WTA (anglès)
* Sílvia Soler i Espinosa a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Sílvia Soler i Espinosa al lloc web de la Billie Jean King Cup (anglès)
* Nominada al premi Nostresport a la millor promesa 2011 Arxivat 2012-02-15 a Wayback Machine.
# Nesokia bunnii

Nesokia bunnii és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica dels aiguamolls del sud-est de l'Iraq. El seu hàbitat natural són les zones humides. Està amenaçada per l'impacte de l'activitat humana sobre les valls del Tigris i l'Eufrates. Aquest tàxon fou anomenat en honor del zoòleg iraquià Munir K. Bunni.

## Referències

* ↑ Stuart, S. N. Nesokia bunnii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 març 2018.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 64. ISBN 978-0801893049.
# Krnjak

Krnjak és un municipi al comtat de Karlovac (Croàcia).
El municipi està compost de les següents poblacions:
* Bijeli Klanac (població 1)
* Brebornica (població 63)
* Budačka Rijeka (població 245)
* Burić Selo (població 29)
* Čatrnja (població 133)
* Donji Budački (població 136)
* Dugi Dol (població 94)
* Dvorište (població 53)
* Gornji Budački (població 28)
* Gornji Skrad (població 67)
* Grabovac Krnjački (població 85)
* Grabovac Vojnićki (població 55)
* Hrvatsko Žarište (població 35)
* Jasnić Brdo (població 10)
* Keserov Potok (població 8)
* Krnjak (població 371)
* Mala Crkvina (població 42)
* Mlakovac (població 118)
* Pavković Selo (població 51)
* Perići (població 22)
* Podgorje Krnjačko (població 48)
* Poljana Vojnićka (població 18)
* Ponorac (població 40)
* Rastovac Budački (població 13)
* Suhodol Budački (població 8)
* Trupinjak (població 1)
* Velika Crkvina (població 68)
* Vojnović Brdo (població 9)
* Zagorje (població 83)
* Zimić (població 51)
# Refugi de Coma Obaga

El refugi de Coma Obaga és un refugi de muntanya de la Parròquia d'Ordino (Andorra) a 2.015 m d'altitud i situat a l'esquerra orogràfica de la Valira del Nord al costat del torrent de Coma Obaga.
# Aregno

Aregno (en cors Aregnu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 567habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 381 | 359 | 490 | 547 | 544 | 567 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Claude Imperiali | | |

## Galeria d'imatges

* Aregno
* Església de la Trinité - Abside
* la Trinité - Vista frontal
* la Trinité - Escultures frontals
# Departament de Caaguazú

El departament de Caaguazú és un dels 17 departaments del Paraguai. La seva capital és la ciutat de Coronel Oviedo. El seu codi ISO 3166-2 és PY-5.
Segons les dades del cens del 2002, tenia 448.983 habitants.

## Enllaços externs

* infoCaaguazu.com Arxivat 2012-04-18 a Wayback Machine. Pàgina de notícies, informació cultural i comercial de Caaguazú.
* Portal de Caaguazú (castellà)
# Skippenita

La skippenita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la tetradimita. Rep el nom en honor de George Skippen (n. 1936), petròleg metamòrfic i professor de geologia a la Universitat de Carleton, a Ottawa, Ontario.

## Característiques

La skippenita és un sulfur de fórmula química Bi₂TeSe₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la skippenita pertany a «02.DC - Sulfurs metàl·lics, amb variable proporció M:S» juntament amb els següents minerals: hedleyita, ikunolita, ingodita, joseïta-B, kawazulita, laitakarita, nevskita, paraguanajuatita, pilsenita, sulfotsumoïta, tel·lurantimoni, tel·lurobismutita, tetradimita, tsumoïta, baksanita, joseïta-C, protojoseïta, sztrokayita, vihorlatita i tel·luronevskita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit d'urani de les muntanyes Otish, a Baie-James, dins la regió de Nord-du-Québec (Quebec, Canadà). També ha estat descrita en algunes mines del municipi de Moctezuma (Sonora, Mèxic), a la mina Skouries (Aristotelis, Grècia), així com al dipòsit d'Ozernovskoe i a l dipòsit d'or de Kochkar, tots dos a Rússia.

## Referències

* ↑ «Skippenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 febrer 2021].
# Robbie Hucker

Robbie Hucker (13 de març del 1990) és un ciclista australià que actualment milita a l'equip IsoWhey Sports SwissWellness.

## Palmarès

* 2016
** 1r al Tour de Taïwan i vencedor d'una etapa
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tour de Taiwan
* 2019
** 1r al Tour de l'Ijen

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Noble Sissle

Noble Sissle (Indianapolis, Indiana, 10 de juliol de 1889 – Tampa, Florida, 17 de desembre de 1975) va ser compositor de jazz, líder de banda i cantant estatunidenc.

## Referències

* ↑ Colin Larkin. The Guinness Encyclopedia of Popular Music (en anglès). 1a. Guinness Publishing, 1992, p. 2282. ISBN 0-85112-939-0.
* ↑ Noble Sissle Biography, Songs, & Albums a AllMusic (anglès)
# Klardjètia

Klardjètia (també Calarzene) fou una regió històrica del Regne de Geòrgia, al nord del Tao. És l'actual província d'Ardahan, a Turquia. Aquesta regió fou ocupada pels otomans cap al 1530 i fusionada amb Tao per a formar la Taoklardjètia i ja no va ser reconquerida pels georgians.

## Vegeu també

* Javakhètia

## Referències

* ↑ Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
# Dòlmens tipus Son Salomó

Els dòlmens tipus Son Salomó són una classe de sepulcre trobat exclusivament a Menorca que semblen posteriors als dòlmens estrictes, però propis de la cultura megalítica europea incardinat en el període pretalaiòtic menorquí. Deu el seu nom a la finca on estava situat el primer exemplar descrit. Els artefactes trobats al seu entorn suggereixen que són posteriors al dòlmens convencionals, però encara no hi ha una cronología ben definida per a ells.
Es caracteritza per estar conformat per lloses de menor mida que els dòlmens, per no disposar de corredor d'accés a la cambra funerària que pot ser rectangular o el·líptica i formada per murs construïts amb filades de pedres.
Alguns exemples d'aquest tipus de construcció són els de Son Salomó, Alcaidús, Ferragut Nou.

## Bibliografia

* Simó Gornés, J.; Gual, Joana M.; López, Antoni; Joan de Nicolás i Antoni Roca. «L'assentament humà des de la prehistòria fins al baix Imperi» (pdf) (en català). Història natural del Migjorn de Menorca. El medi físic i l'influx humà p. 327-332. Palma: Institut Menorquí d'Estudis, 2004. [Consulta: 28 gener 2016].
* Lagarda Mata, Ferran. «Dòlmens menorquins», 2007. [Consulta: 28 gener 2016].
# Skip List

Una skip list és una estructura de dades probabilística a base de llistes encadenades paral·leles.

## Descripció

Una skip list pretén ser una millora d'una llista encadenada ordenada. Conté una jerarquia de subllistes encadenades, cadascuna d'elles sent un subconjunt de la següent i amb la darrera sent un conjunt amb tots els elements. Els elements van sent afegits de forma aleatòria, de manera que la cerca arreu de la llista podria saltar (skip, en anglès) nombroses capes.
La skip list queda organitzada en capes (les subllistes). La capa de més avall és simplement una llista encadenada estàndard. Cada capa superior i+1 és una via ràpida per recórrer les capes inferiors. Un element present a la capa i té una probabilitat fixa p de formar part de la capa immediatament superior (i+1). De mitjana, cada element apareix a 1/(1-p) llistes i l'element més alt (sovint un element fantasma més petit que tots els altres) apareix a O(log$_{1/p}$ n) capes.

## Consulta

La consulta d'un element comença pel més petit, a la capa més alta. Per cada capa visitada, recorrem els elements fins a topar amb un element superior (o el final de la capa) o un element igual al que cerquem. En el primer cas, davallem verticalment (des del darrer element inferior que hem trobat, que sempre trobarem a sota) a la capa immediata. L'esperança del nombre de passos per cada capa és 1/p. El cost total de la consulta és O(log$_{1/p}$ (n/p)); que esdevé O(log (n)) si hom considera p com fixa. Conforme juguem amb el valor d'aquest paràmetre p, obtenim un compromís entre temps de recerca i espai de memòria consumit.

## Altres operacions

La inserció i la supressió s'implementen com una llista encadenada, excepte que els elements alts han de ser inserits i suprimits a múltiples capes.

## Rendiment

Degut a la seva naturalesa probabilística, aquestes estructures de dades no ofereixen les mateixes garanties, al pitjor cas, que un arbre binari balancejat. En efecte, és poc probable però tanmateix possible que la distribució aleatòria produeixi una estructura molt desequilibrada.
De fet, aquestes llistes funcionen molt bé, a la pràctica, i tenen la fama de ser més fàcilment implementables que llurs equivalent deterministes a base de balanceig d'arbres.
Dintre de les implementacions reals, hom ha mesurat que llurs rendiments en temps i en espai són millors que els dels Arbre-B. Això és degut a factors com ara la proximitat de les dades des la memòria cau.

## Història

Les skip lists van ser inventades per William Pugh l'any 1990.

## Referències

* ↑ «Skip lists: a probabilistic alternative to balanced trees» (en anglès). Communications of the ACM, 01-06-1990.
# L'ingenu

L'ingenu és un conte filosòfic de Voltaire publicat en 1767 i traduït al català.

## Argument

Un home anomenat Ingenu perquè s'ha criat entre els hurons i no coneix els usos de la cort, arriba a França. Allà el bategen, descobreixen un parentiu amb prohoms locals, i ell s'enamora d'una jove però la seva família no veu amb bons ulls la unió i la tanquen en un convent. L'Ingenu, després d'haver destacat militarment, arriba a París disposat a demanar al rei que alliberi la seva estimada. Allà, però, és tancat per un seguit de cartes calumnioses. A la presó coneix un vell capellà que l'instrueix.
Mentrestant la noia fuig i va a ciutat per mirar d'alliberar-lo. El ministre accedeix a escoltar-la a canvi de favors sexuals. Ella accedeix i l'Ingenu, amb el seu amic, surt de la seva cel·la i ja planeja el matrimoni enmig de la felicitat de la seva família. La dissort, però, torna a aclaparar-lo perquè la seva núvia mor de la vergonya del seu pecat, malgrat el perdó que rep a les seves darreres hores.
El seu seductor, que s'havia acostat a la casa buscant-la, s'avergonyeix en veure els resultats de les seves males accions i des d'aleshores esdevé el protector de l'Ingenu, el qual fa carrera a l'exèrcit.

## Anàlisi

L'obra té un marcat caràcter satíric, en la línia d'altres contes filosòfics de Voltaire. L'autor critica durament la hipocresia dels nobles i dels jesuïtes, els quals tenen accés al poder reial i persegueixen altres creences però estan immersos en el pecat. Oposa les falsedats de la suposada civilització a la raó natural i mancada de prejudicis del protagonista, arquetip del bon salvatge. La història segueix l'esquema tradicional de la novel·la sentimental de l'època, amb un gran amor i una identitat secreta que ennobleix els herois.

## Referències

* ↑ Pagden, Anthony (1983). "The Savage Critic: Some European Images of the Primitive". The Yearbook of English Studies. 13: 32–4
# Raça (pel·lícula)

Raça és una pel·lícula de drama romàntic portuguesa dirigida el 1961 per Augusto Fraga i protagonitzada per la seva esposa Carmen Mendes. És basada en una novel·la de Ruy Correia Leite adaptada per Fernando Fragoso. Fou exhibida com a part de la selecció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1961.

## Argument

Mostra les vicissituds d'una família burgesa pel conflicte entre dos germans. Per altra banda hi ha dues noies, una que es defensa d'un perill que l'amenaça, i l'altra és víctima de la seva pròpia ingenuïtat.

## Repartiment

* Paulo Renato... Zecas
* Carmen Mendes... Guidinha
* Ruy de Carvalho ... Dr. Bernardo
* António Sacramento ... Dr. Jerónimo
* Luís Filipe ... Dr. Magalhães, advocat
* Teresa Mota ... Maria de Alenquer
* Irene Isidro ... Vescomtessa Maria Luísa
* João Mota ... Amic de Zecas

## Referències

* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1960 al web del Festival

## Enllaços externs

* Fragment de Raça a Youtube
# Skiotocharax meizon

Skiotocharax meizon és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,2 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 34.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Mazaruni i Berbice a la Guaiana.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Presswell, B., S.H. Weitzman i T. Bergquist 2000. Skiotocharax meixon, a new genus and species of fish from Guyana with discussion of its relationships (Characiformes: Crenuchidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 11(2):175-192.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Rhacophorus dulitensis

Rhacophorus dulitensis és una espècie de granota que es troba a Brunei, Indonèsia i Malàisia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Iskandar, D., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M., Yambun, P. & Mumpuni 2004. Rhacophorus dulitensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Andrew Surman

Andrew Ronald Edward Surman (20 d'agost de 1986) és un futbolista professional anglés d'origen sud-africà que juga de centrecampista per l'AFC Bournemouth de la Premier League.

## Referències

* 1 2 The PFA Footballers' Who's Who 2010–11. Edinburgh: Mainstream Publishing, 2010, p. 395. ISBN 978-1-84596-601-0.
# Raúl Vates Puig

Raúl Vates Puig (Barcelona, 28 de febrer de 1981) és un futbolista català, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Va sorgir del planter del RCD Espanyol. Va arribar a debutar a primera divisió amb els pericos, tot jugant quatre partits de la temporada 01/02.
A partir d'ací, la carrera del migcampista va continuar per equips de divisions inferiors: Los Palacios, FC Barcelona B, Cornellà (04/05), AE Prat (05/06), Barbastre (06/07), La Pobla de Mafumet (07/09, filial del Nàstic de Tarragona) i Sporting Maonès (09/...). CD Alcanar.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Shinkansen sèrie 300

La sèrie 300 (300系, Sanbyaku-kei) era un tren shinkansen d'alta velocitat japonès, amb una velocitat operativa màxima de 270 km/h, que va operar a les línies Tokaido i Sanyo Shinkansen al Japó entre 1992 i 2012. Quan es van introduir per primera vegada, es van utilitzar als serveis nozomi (els més ràpids). A mesura que es van lliurar més (66 trens el 1998), van substituir les unitats anteriors al servei hikari i van permetre que les unitats de la sèrie 100 desplaçades finalment, al seu torn, desplacessin les unitats de la sèrie 0 en gairebé tots els serveis.
Amb la introducció de nous equips de la sèrie 700 i N700, els conjunts de la sèrie 300 van ser degradats gradualment als serveis Hikari i Kodama més lents, i es van retirar completament dels serveis Tokaido i Sanyo Shinkansen a l'inici de l'horari revisat el 17 de març de 2012.

## Disseny

L'estil frontal d'aquestes unitats consistia en una "falca corba", que substituïa els cons de morro d'estil d'avió dels trens shinkansen anteriors. El punt més endavant era la part inferior del pilot. Estaven pintats de blanc brillant amb una franja blava de gruix mitjà sota les finestres.
Només es van formar com a conjunts de setze cotxes i no tenien cotxes restaurant, tot i que originalment tenien dos taulells de refrigeris (més tard eliminats).
Tècnicament, destaquen per ser els primers conjunts shinkansen que utilitzen motors de tracció de CA trifàsic en lloc d'unitats de corrent continu, així com noves vogies sense suport per reduir el pes.
La sèrie 300 va rebre el premi Laurel el maig de 1993.
A partir del 2001, es va començar retirar les primeres unitat que es van convertir per utilitzar-los com a trens de proves JR Central per a nous equips digitals ATC al Tokaido Shinkansen.

## Variants

* Sèrie 300-9000: conjunt de pre-sèrie de 16 cotxes.
* Sèrie 300-0: conjunts "J" de 16 cotxes propietat de JR Central, introduïts des del març de 1992.
* Sèrie 300-3000: conjunts "F" de 16 cotxes propietat de JR-West.

## Galeria

* Conjunt de prototips J1 a prop de l'estació d'Hamamatsu en una prova l'abril de 2003
* JR Central set J61 el febrer de 2011
* JR Central (J set) Seients de classe verda
* Seients de classe estàndard JR Central (J set)

## Referències

* 1 2 Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en japonès). Press release. Japan: Central Japan Railway Company & West Japan Railway Company, 20-10-2011. Arxivat de l'original el 2011-10-21.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en japonès). Asahi Shimbun. Japan: The Asahi Shimbun Company, 16-12-2011. Arxivat de l'original el 2011-12-16.
* 1 2 {{{títol}}}. Japan: Kōtsū Shimbunsha, 2005, p. 94–95. OCLC 170056962.
* ↑ Japan Railfan Magazine. Kōyūsha [Japan], 43, 506, 01-06-2003, pàg. 48–68.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en japonès). Japan Railfan Magazine Online. Japan: Koyusha Co., Ltd., 13-07-2011.
# Rierot de la Plana del Corb

El Rierot de la Plana del Corb és un antic curs d'aigua de la ciutat de Badalona que recollia les aigües de la Plana del Corb abans de la seva urbanització els anys cinquanta. El recorregut total era de menys de 500 m, de la zona de la Plana fins a la Platja de l'Estació. Actualment està totalment integrat en la trama urbana i les seves aigües van a parar a un col·lector interceptor que les porta a la depuradora del Besòs; així i tot, al final del carrer del Dos de Maig encara hi ha un desguàs que, els dies de pluja més intensa, supera la via del tren i porta l'aigua a la mar.

## Referències

* 1 2 «Un recorregut per les rieres i els torrents de Badalona». Tot Badalona, 27-07-2018 [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «De les rieres a les clavegueres i a la depuradora». Ajuntament de Badalona. Arxivat de l'original el 1 de maig 2021. [Consulta: 1r maig 2021].
# Temps límit

* Si cerqueu altres usos, vegeu Ticker.
Temps límit (títol original: Ticker) és una pel·lícula estatunidenca d'acció estrenada el 2001 dirigida per Albert Pyun i protagonitzada per Steven Seagal, Tom Sizemore, Dennis Hopper, Jaime Pressly, Nas Chilli i Peter Greene. Ha estat doblada al català

## Argument

L'inspector de policia de la ciutat de San Francisco, Ray Nettles, i el seu col·lega Fuzzy obren una recerca sobre un robatori quan són atacats per uns terroristes dirigits pel sàdic Swan. Fuzzy és ferit durant l'atac, però Swan aconsegueix escapar del tiroteig. Durant la carnisseria aconsegueix agafar a una dona terrorista, anomenada Claire Manning. Swan l'amenaça amb posar bombes explosives per tota la ciutat de San Francisco si no deixa en llibertat a Claire, que està segrestada per Nettles. Sol·licita ajuda al cap de la patrulla de desactivació d'explosius, Frank Glass, un dels més experts en aquest tipus de coses. Tots dos troben pistes que els porten a trobar-se cara a cara amb Swan, però ell s'escapa i fa explotar un dispositiu que destrossa una illa de cases sencera en un barri de la ciutat. Després de l'incident Nettles, considera la seva venjança com una cosa personal

## Repartiment

* Tom Sizemore: Ray Nettles
* Dennis Hopper: Alex Swann
* Steven Seagal: Frank Glass
* Jaime Pressly: Claire Manning
* Nas: Art 'Fuzzy' Arrissi
* Rozonda Thomas: Lilly
* Peter Greene: Artie Pluchinsky

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Temps límit». [Consulta: 4 juliol 2018].
* ↑ «Ticker» (en anglès). [Consulta: 4 juliol 2018].