OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Fanal

El Fanal és una associació cultural i ecologista fundada l'any 1987 per la defensa del medi ambient del Moianès, la divulgació d'informació sobre aquests temes i la sensibilització de la població. Les seves reivindicacions de protecció del patrimoni natural van acompanyat d'un raonament tècnic, científic i de communicació.
L'any 2012 El Fanal va celebrar el seu vint-i-cinquè aniversari. La reivindicació duta a terme durant aquests anys ha anat sempre lligada a denunciar problemes que afectessin les espècies, els ecosistemes i les relacions entre el medi i l'home en l'entorn del Moianès.

## Referències

* ↑ «El Fanal de Moià alerta que la futura connexió entre el Vallès i Osona pot 'tocar de mort' el Moianès». CCMA, 12-11-2007 [Consulta: 23 octubre 2016].
* ↑ Reports de la recerca a Catalunya: Biologia d'organismes i sistemes. Institut d'Estudis Catalans (IEC), 1998, p. 14. ISBN 978-84-7283-428-6.
* ↑ «El fanal- col·lectiu ecologista del Moianès en contra de la propera construcció d'una planta de tractament de purins al Bages» (en catala). Vilaweb Moià, 30-10-2001. [Consulta: 24 gener 2013].
* ↑ «Campanya d'El Fanal contra la degradació del medi ambient al Moianès» (en catala). El 9 nou, 21-10-1994 [Consulta: 24 gener 2013].
* ↑ Ayala, Montserrat «El Fanal de Moià alerta que la futura connexió entre el Vallès i Osona pot 'tocar de mort' el Moianès». ElPunt Avui, 27-08-2010 [Consulta: 24 gener 2013].
* ↑ «cinquè aniversari d'El Fanal». Regió 7, 07-10-1992 [Consulta: 24 gener 2013].

## Enllaços externs

* El Fanal - Lloc web oficial
# El Goigs (la Vall d'en Bas)

El Goigs és una obra de la Vall d'en Bas (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici civil, una casa de petites dimensions, d'una sola planta. Està cobert a dues vessants. S'accedeix a la casa per una escala de pedra. Es noten les diferents ampliacions que ha sofert per la diferència de material constructiu. Adossats a la façana dreta hi ha uns corrals i a l'esquerra unes instal·lacions amb funció de quadres, realitzades amb material recent. Davant hi ha una cabana de grans dimensions, comparada amb la casa.

## Història

Documentat a principis del segle xiv, l'any 1312. L'evolució del mas no experimentà la puixança d'altres masies de la zona, com La Famada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «El Goigs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2016].
# El Caso

El Caso fou un setmanari sensacionalista de successos que s'editava a Madrid durant l'època franquista. Va veure la llum l'any 1952
El Caso presentava als seus lectors reportatges amb detalls escabrosos sobre tragèdies com parricidis, crims de passió i altres misèries humanes de caràcter escandalós i cruent. Popularment es coneixia amb el nom de "Diari de les porteres". Va arribar a vendre 400.000 exemplars l'any 1959.
Es va convertir al llarg de quaranta anys en una publicació de referència sobre els assassinats de l'Estat. Casos cèlebres com el del criminal espanyol José María Jarabo (va assassinar dos homes i dues dones, una d'elles embarassada) van catapultar a la fama el setmanari, que va comptar en les seves files amb periodistes com Margarita Landi (1918-2004), Enrique Rubio (1920-2005), Josep Martí Gómez, Joaquim Roglan i Pere Costa i Musté.
Molts dels reportatges sobre morts i assassinats tenien lloc a altres països, car per ordre del règim a El Caso no li estava permès de publicar més d'un crim espanyol a la setmana.
Durant els seus darrers anys El Caso tingué una certa competència amb ¿Por Qué?, una publicació de les mateixes característiques editada a Barcelona durant més o menys la mateixa època.

## Referències

* ↑ «Mor Eugenio Suárez, fundador del diari sensacionalista ‘El Caso’». Ara, 31-12-2014. [Consulta: 18 desembre 2016].
* 1 2 Gala, Adrià «Assassinada per unes cebes - Periodistes d'«El Caso» homenatgen l'únic diari que va publicar crims durant la dictadura». El Punt Avui, 04-02-2009 [Consulta: 14 maig 2016].
* ↑ Olano, Antonio D. «Censura y manchas de sangre» (en castellà). Público, 26-07-2009. [Consulta: 18 desembre 2016].

## Vegeu també

* El Caso: Crónica de sucesos, sèrie de televisió.

## Enllaços externs

* El misterioso caso de "El Caso": desaparece su archivo gráfico
# El Sant Crist d'Alins

El Sant Crist d'Alins és la capella del cementiri de la vila d'Alins, en el terme municipal d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà.
És la capella del cementiri de la població.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* El Sant Crist d'Alins en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# El Pedró

«El Pedró» té aquests significats:
* Transports:
** Estació del Pedró: parada de les línies T1 i T2 del Tram a Cornellà de Llobregat (Baix Llobregat).
* Geografia:
** Barri del Pedró: barri de Cornellà (Baix Llobregat).
** Roc Pedró: Roca històrica situada a Olià (Cerdanya).
** El Pedró (Bassella): cim del municipi de Bassella (Alt Urgell).
** El Pedró (Begues): cim del municipi de Begues (Baix Llobregat).
** El Pedró (Bordils): indret del municipi de Bordils (Gironès).
** El Pedró (Catllaràs): cim a la serra de Catllaràs, entre els municipis de Castell de l'Areny i la Pobla de Lillet (Berguedà).
** El Pedró (Castellar de n'Hug): serra del municipi de Castellar de n'Hug (Berguedà).
** El Pedró (Cercs): cim entre els municipis de Cercs i Fígols (Berguedà).
** El Pedró (Colomers): cim del municipi de Colomers (Baix Empordà).
** El Pedró (Cervià de Ter): cim del municipi de Cervià de Ter (Gironès).
** El Pedró (Garrigoles): indret del municipi de Garrigoles (Baix Empordà).
** El Pedró (Granera): cim del municipi de Granera (Moianès).
** El Pedró (Granollers): cim entre els municipis de Granollers i la Roca del Vallès (Vallès Oriental).
** El Pedró (Llobera): cim del municipi de Llobera (Solsonès).
** El Pedró (indret de Llobera): indret del municipi de Llobera (Solsonès).
** El Pedró (Madremanya): poble disseminat del municipi de Madremanya (Gironès).
** El Pedró (Odèn): cim dels municipis d'Odèn (Solsonès) i Oliana (Alt Urgell).
** El Pedró (Pals): indret del municipi de Pals (Baix Empordà).
** El Pedró (Sant Climent de Llobregat): cim del municipi de Sant Climent de Llobregat (Baix Llobregat).
** El Pedró (Santa Perpètua de Mogoda): cim del municipi de Santa Perpètua de Mogoda (Vallès Occidental).
** El Pedró (Sant Climent de Llobregat): cim del municipi de Sant Climent de Llobregat (Baix Empordà).
** El Pedró (Palamós): nucli del municipi de Palamós (Baix Empordà).
** El Pedró (Vallromanes): cim del municipi de Vallromanes (Vallès Oriental).
** el Pedró (Alpens): cim del municipi d'Alpens (Osona).
** el Pedró Blanc (Gombrèn): cim del municipi de Gombrèn (Ripollès).
** el Pedró de Rajols (Tavertet): cim del municipi de Tavertet (Osona).
** Font del Pedró (Guixers): font del municipi de Guixers (Solsonès).
** Pla del Pedró (Bellver de Cerdanya): pla del municipi de Bellver de Cerdanya (Cerdanya).
** Pla del Pedró (Beuda): pla del municipi de Beuda (Garrotxa).
** Torre del Pedró (Bell-lloc d'Urgell): edifici del municipi de Bell-lloc d'Urgell (Pla d'Urgell).
** Del Pedró: carrer a Castelló de la Ribera (Ribera Alta)

## Vegeu també

   * Roc Teixó (Olià): cim del poble d'Olià (Cerdanya).
   * Mas Pedró: nucli del municipi de Celrà (Gironès).
   * Pedró dels Quatre Batlles: cim més alt de la comarca del Solsonès.
# Eli Manning

Elisha Nelson, conegut amb el nom d’Eli Manning (3 de gener de 1981) és un quarterback de futbol americà dels New York Giants de la National Football League. És fill d'Archie Manning i Olivia Manning i germà petit de Peyton Manning que va jugar al futbol a la Universitat de Tennessee i Cooper Manning. Va jugar futbol americà universitari a la Universitat de Mississipi després d'assistir a l'escola preparatòria a Isidore Newman School a Nova Orleans. Va ser escollit com a primera selecció global al Draft 2004 de la NFL dels San Diego Chargers, però immediatament fou contractat pels Giants, amb els quals va guanyar el premi al jugador més valuós en la Super Bowl XLII el 3 de febrer de 2008.

## Referències

* 1 2 Player: Eli Manning-Personal Arxivat 2011-09-30 a Wayback Machine.. New York Giants official website. Consulta 14/10/2012.
# Eli Iserbyt

Eli Iserbyt (Bavikhove, Harelbeke, 22 d'octubre de 1997) és un ciclista belga, professional des del 2016. Actualment corre a l'equip Marlux-Napoleon Games. S'ha especialitzat en el ciclocròs on ha guanyat el Campionat del món sub-23 en dues ocasions.

## Palmarès en ciclocròs

* 2014-2015
** Campió d'Europa en ciclocròs júnior
** 1r a la Copa del món de ciclocròs júnior
** 1r al Superprestige júnior
* 2015-2016
** Campió del món en ciclocròs sub-23
** 1r a la Copa del món de ciclocròs sub-23
** 1r al Superprestige sub-23
* 2016-2017
** 1r al Trofeu DVV Verzekeringen
* 2017-2018
** Campió del món en ciclocròs sub-23
** Campió d'Europa sub-23 en ciclocròs
* 2020-2021
** Campió d'Europa en ciclocròs

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Eli Kassner

Eli Kassner (Viena, 27 de maig de 1924 - Toronto, 23 d'agost de 2018) va ser un professor i músic canadenc de guitarra clàssica.
Eli Kassner va estudiar guitarra a Viena i Israel abans de traslladar-se al Canadà el 1951. També va estudiar als Estats Units, Israel i Espanya, amb el gran virtuós guitarrista clàssic Andrés Segovia. Va actuar fins al 1967. El 1956, va fundar la "Guitar Society" de Toronto. Va ser-ne president del 1960 al 1966 i director artístic del 1970 al 2008. El 1967 va fundar l'Acadèmia de Guitarra Eli Kassner.
Va establir el programa de guitarra a la Universitat de Toronto i al "Royal Conservatory of Music" de Toronto (RCMT) el 1959 i va iniciar el 1978 el conjunt de guitarra de la Universitat de Toronto. Als anys setanta, Kassner es va interessar per la microfotografia i va treballar com a compositor i intèrpret de la sèrie The Lively Arts i The Nature of Things de CBC Television.
Eli Kassner va rebre un doctorat honoris causa per la Universitat de Carleton i també va ser ingressat al Saló de la Fama de la "Guitar Foundation of America". El 2009, la Guitar Society de Toronto, va homenatjar Eli Kassner amb el nomenament de tota la vida com a director artístic emèrit. El 2016 va ser nomenat membre de l'Ordre del Canadà.
Va tenir alumnes que després serien notables intèrprets de la guitarra com: Liona Boyd, Annabelle Chvostek, Jesse Cook, Atom Egoyan, Norbert Kraft, Gordon O'Brien, Pavlo Simtikidis, Davis Joachim o Timothy Phelan.

## Bibliografia

* Smith, Harold. 'Eli Kassner: a biography,' Guitar Canada, vol 2, Spring 1989
* Levy, Harold. 'The road to respect,' ibid
* Blackadar, Bruce. 'Ovation for a guitar master,' Toronto Star, 20 May 1989

## Referències

* ↑ "globeandmail.com: ELI KASSNER On 23 August". v1.theglobeandmail.com. Retrieved 3 September 2018.
* ↑ History of the Guitar Society of Toronto Archived 5 September 2006 at the Wayback Machine
* ↑ "June 30, 2016 announcements". Governor General of Canada. Retrieved 30 June 2016.
* ↑ "Tim Phelan". Mohawk College. Retrieved 21 March 2021.

## Enllaços externs

* http://www.thecanadianencyclopedia.com/en/article/eli-kassner-emc/ Arxivat 2018-04-02 a Wayback Machine. The Canadian Encyclopedia.
* https://web.archive.org/web/20050406041224/http://collections.ic.gc.ca/heirloom_series/volume7/countries/austria2.html/The Heirloom Series. Government of Canada. Archived from the original on 6 April 2005.
# Dívnoie (Stàvropol)

* Per a altres significats, vegeu «Dívnoie».
Dívnoie (en rus: Дивное) és un poble del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 12.998 habitants.

## Referències

* ↑ «База микроданных Всероссийских переписей населения 2002 и 2010 годов». Arxivat de l'original el 2014-06-09. [Consulta: 28 març 2020].
# Elnathan Heizmann

Elnathan Heizmann (Haifa, 17 de febrer de 1982) va ser un ciclista alemany que fou professional del 2005 al 2007.

## Palmarès

* 2006
** 1r a la Volta a Düren

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Emily Sonnett

Emily Sonnett és una futbolista internacional pels Estats Units que actualment juga als Portland Thorns, a la NWSL.

## Trajectòria

| Temporades | Lliga | Club | P | G | Actualitzat |
| 2012 - 2015 | D3 | Virginia Cavaliers |
| 2016 - act. | D1 | Portland Thorns | 16 | 01 | 29/11/2016 |
| 2011 - 2012 | Selecció sub-18 | Selecció sub-18 |
| 2015 - act. | Selecció absoluta | Selecció absoluta | 12 | 00 | 19/10/2016 |

## Referències

* ↑ US Soccer
# Emily Ruskovich

Emily Ruskovich és una autora estatunidenca que va guanyar l'International Dublin Literary Award el 2019 per la seva novel·la Idaho. Es va graduar a l'Iowa Writers' Workshop i és professora d'escriptura creativa a la Boise State University. Actualment viu a Idaho City.

## Obres publicades

Novel·les
* Idaho (2017), publicada en català per Les Hores (2020), guanyadora de l'International Dublin award el 2019 i finalista del Dylan Thomas International Prize.
Contes
* Owl (2014), premi O' Henry 2015.

## Premis

* 2015 Owl, O. Henry Prize (guanyadora)
* 2019 Idaho, International Dublin Literary Award (guanyadora)
* 2019 Idaho, Dylan Thomas International Prize (finalista)

## Referències

* ↑ «'My life completely changed': debut wins world's richest prize for a novel». The Guardian [Consulta: 13 juny 2019].
* ↑ Doyle, Martin «Debut US author Emily Ruskovich (33) wins €100,000 International Dublin Literary Award». The Irish Times, 12-06-2019.
* ↑ B., Kustra «Real Life Influences Fiction In Emily Ruskovich's "Idaho"». Boise State Public Radio, 05-07-2019.
# Eladio Zilbeti Azparren

Eladio Zilbeti Azparren (Pamplona, 4 de desembre de 1898 - Etxauri, 16 de gener de 1937) va ser un dirigent esportiu i polític basc, un dels fundadors del Club Atlético Osasuna l'any 1920, i membre i promotor del partit Acció Nacionalista Basca (ANB). El 16 de gener de 1937, autoritats franquistes el van afusellar a prop d'Etxauri.

## Trajectòria

Nascut a la ciutat de Pamplona el 4 de desembre de 1898, va ser el gran de sis germans. El seu pare, Bartolomé, era d'Auritz i la seva mare, María, del llogaret de Bizkarreta, al municipi d'Erroibar. Va treballar a la casa d'assegurances Plus Ultra i, més tard, va fundar l'agència Tire. Va començar a participar en activitats esportives, culturals i polítiques de la ciutat des de molt jove. Per aquesta raó, abans dels quinze anys va ser representant de l'Iruña Football Club. L'any 1920 va participar en la creació d'un altre club de futbol de la seva ciutat natal, el Club Atlético Osasuna, fruit de la unió de l'Sportiva i el New Club, i segons alguns investigadors, va ser seva la idea de donar el nom basc a l'equip. L'any 1933 es va unir al partit polític Acció Nacionalista Basca.
Segons el Patrimoni documental de memòria històrica de Navarra, va ser arrestat pels franquistes el 21 de desembre de 1936 i assassinat el 16 de gener de 1937 a la vora de la carretera, a prop de la localitat d'Etxauri. Tenia 38 anys i estava casat amb Joaquina Sánchez Cayuela. L'argument per al seu assassinat va ser que anava en «contra del moviment».

## Llegat

El 16 de setembre de 2017, l'Ajuntament de Pamplona, en el marc del Dia de l'Osasunista, li va retre homenatge amb un carrer i un acte de tribut a prop de l'estadi El Sadar.

## Referències

* ↑ Matxin, Natxo. «Eladio Zilbeti, un inquieto personaje de la Iruñea de principios de siglo XX» (en castellà). Naiz.eus, 16-01-2018. [Consulta: 12 gener 2021].
* 1 2 3 Albin, Damilo. «Eladio Zilbeti, el fundador de Osasuna que Franco asesinó» (en castellà). Público.es, 15-09-2017. [Consulta: 12 gener 2021].
* 1 2 3 «Gaur 83 urte fusilatu zuten Osasunaren fundatzaile Eladio Zilbeti» (en basc). EuskalerriaIrratia.eus, 17-01-2020. [Consulta: 12 gener 2021].
* ↑ «Eladio Zilbeti ya cuenta con una calle en El Sadar» (en castellà). Iruindarra.Naiz.eus. [Consulta: 12 gener 2021].
# El Jebel

El Jebel és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 4.488 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, El Jebel tenia 4.488 habitants, 1.433 habitatges, i 1.071 famílies. La densitat de població era de 257,5 habitants per km².
Dels 1.433 habitatges en un 49,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 25,2% no eren unitats familiars. En el 13,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,6% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 38,3% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 2,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.685 $ i la renda mediana per família de 62.047 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.073 $ mentre que les dones 29.688 $. La renda per capita de la població era de 21.261 $. Entorn del 6% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- El Jebel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- El Jebel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# El fill d'Astèrix

El fill d'Astèrix (títol original en francès: Le Fils d'Astérix) és el vint-i-setè àlbum de la sèrie Astèrix el gal. Va ser el tercer àlbum en solitari d'Albert Uderzo, publicat en francès el 1983. El tiratge original va ser 1.700.000 exemplars.

## Sinopsi

Davant de la cabana d'Astèrix deixen abandonat de manera misteriosa un nadó. El poblet també haurà de fer front al problema (entre altres coses, perquè Obèlix accidentalment li dona per beure poció màgica). Però els gals hauran de fer front a un problema més greu: un romà està buscant desesperadament el nadó, mentre que Astèrix i Obèlix són responsables de trobar els pares d'aquest nen.

## Comentaris

* Com passa a Astèrix a Helvècia, aquesta història presenta un to fosc en existir la possibilitat que un innocent sigui assassinat. Amb la destrucció del poblet, el fracàs de Bonakara en protegir el nen i l'aparent victòria dels romans fa que l'aventura s'allunyi lleugerament de la comèdia i prengui un toc de suspens.
* Brutus i el prefecte de les Galies podrien ser caricatures de Tony Curtis i Jack Lemmon (el prefecte es transvesteix, en el que podria ser una picada d'ull a la pel·lícula Some Like it Hot)
* Astèrix i Obèlix no enfonsen el vaixell dels Pirates, sinó que aquests l'abandonen saltant per la borda (tot i que hauran de nedar dos dies fins a Brivates Portus) quan veuen que Astèrix i Obèlix s'aproven nedant.
* Abans que Cèsar envií a Brutus a Germània, li diu Et tu, Brute?, que són les paraules que li va dir abans de morir.
* Aquesta és l'única vegada en què els romans ataquen i destrueixen el poblet gal amb èxit, però per recompensar als gals que han mantingut segur al seu fill, Cèsar promet reconstruir-lo.
* El banquet final no té lloc al poblet, car aquest ha estat cremat pels romans; sinó que té lloc a la galera de la reina Cleòpatra. El bard Assegurançatòrix està lligat al pal major.

## Referències

* El hijo de Astérix - A. Uderzo. Ediciones Júnior (1983) ISBN 84-7419-310-9
# Eparquia de Nostra Senyora del Líban de París dels Maronites

L'eparquia de Nostra Senyora del Líban de París dels Maronites (francès: Éparchie Notre-Dame-du-Liban de Paris des Maronites, llatí: Eparchia Dominae Nostrae Libanensis Parisiensis Maronitarum) és una seu de l'Església maronita a França, Immediatament subjecta. Al 2013 tenia 50.300 batejats. Actualment està regida per l'eparca cardenal Nasser Gemayel.

## Territori

La diòcesi comprèn tots els fidels de l'església maronita a França.
La seu eparquial és la ciutat de París, on es troba la catedral de Nostra Senyora del Líban.
El territori està dividit en 4 parròquies.

## Història

L'eparquia va ser erigida el 21 de juliol de 2012 mitjançant la butlla Historia traditiones del papa Benet XVI. Precedentment els fidels maronites estaven subjectes a la jurisdicció de l'ordinariat de França pels fidels de ritu oriental, erigit el 16 de juny de 1954.

## Cronologia episcopal

* Nasser Gemayel, des del 21 de juliol de 2012

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 50.300 batejats.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 2012 | 50.000 | - | - | 9 | 6 | 3 | 5.555 | - | 14 | 9 | 3 |
| 2013 | 50.300 | - | - | 6 | 3 | 3 | 8.383 | - | 14 | 9 | 4 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2014 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Eparchy of Notre-Dame du Liban de Paris (Maronite) (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (francès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Notícia de l'erecció de la diòcesi
* Pàgina oficial de la parroquia maronita de París (francès)
* Butlla Historia traditiones, a AAS 104 (2012), p. 691 (llatí)
# Epanterias amplexus

Epanterias amplexus és una espècie de dinosaure teròpode descrit per Edward Drinker Cope l'any 1878. Epanterias amplexus és considerat per molts paleontòlegs com una espècie d'al·losaure més que un gènere separat. Aquest carnosaure podria haver competit en mida amb el tiranosaure, la seva longitud s'estima entorn dels 13 o 14 metres.
Va viure al Juràssic tardà, a l'est de Nord-amèrica.

## Enllaços externs

* Crani d'Epanterias