OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Església de Sant Miquel Arcàngel (l'Alcúdia de Veo)

L'església de sant Miquel Arcàngel és un temple catòlic a la localitat de l'Alcúdia de Veo, a la comarca de la Plana Baixa i en ple cor de la serra d'Espadà. Està integrat a l'Arxiprestat de la Mare de Déu de l'Esperança, dins del bisbat de Sogorb-Castelló. És cap de parròquia i té com a annexes les esglésies de Veo i de Benitandús.
La seua construcció es va iniciar al segle xvii, en ser expulsats els moriscos del Regne de València i repoblar cristians la localitat. Els nous pobladors reformaren l'antiga mesquita, consagrada com església des de l'evangelització forçada dels sarraïns a mitjan segle xvi, i la destinaren a casa Abadia, tot edificant un nou temple parroquial.
Les obres acabaren abans de 1748, doncs el 23 de març d'aquell any un terratrèmol sacsejà el País Valencià i feu que s'ensorrara tot el poble de l'Alcúdia de Veo, llevat de la torre campanar, que no va caure fins al dia 2 d'abril.
L'agost de 1936 les imatges, retaules, aixovar i ornaments del temple foren cremats, durant els primers dies de la Guerra Civil espanyola.

## Arquitectura

L'església de sant Miquel és un temple de reduïdes dimensions i d'estil barroc desornamentat. Presenta una sola nau rectangular amb sostre de volta i amb un llunet a cada tram. A banda i banda d'aquesta, oberts per arcs de mig punt, s'hi ubiquen diversos altars laterals. Als peus del temple hi és el cor.
L'altar major és d'inspiració neoclàssica i està parcialment encastat a la paret del temple. El presideix la imatge del titular, sant Miquel Arcàngel, flanquejada per les de sant Francesc Xavier i sant Pere Màrtir. Al remat de l'altar s'hi llegeix JHS.
La façana és de pedra i està decorada amb una portalada del mateix material al remat de la qual hi ha una finestra. Al mateix temps, la portalada emmarca una porta de fusta rectangular.
La torre campanar està adossada a la façana del temple i es divideix en dos cossos. Tot i que té finestres per a quatre campanes, en l'actualitat només hi han tres:
* Maria Concepció. Peça realitzada el 1955 a València a partir de dues campanes anteriors del segle xviii, sent-ne almenys una d'ella de l'any 1701.
* Santa Bàrbara. Peça de l'any 1737.
* Miguela. Peça realitzada el 1955 a València a partir d'una campana de l'any 1867.

## Referències

* ↑ «APORTACIONES PARA UNA HISTORIA DE ALCUDIA DE VEO» (en castellà). jvalcudiadeveo. Arxivat de l'original el 2016-09-14. [Consulta: 12 agost 2016].
* ↑ Instituto Tecnológico Geominero de España. Catálogo Nacional de Riesgos Geológicos (en castellà), 1995.
* ↑ Ministeri de Justícia «Ramo separado de Alcudia de Veo». Causa General de Castellón de la Plana, Data incorrecta.
* ↑ «Parròquia de Sant Miquel Arcàngel - ALCUDIA DE VEO (LA PLANA BAIXA) (COMUNITAT VALENCIANA)». Campaners valencians. [Consulta: 12 agost 2016].
# Autaugaville

Autaugaville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2007 tenia 871 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Autaugaville tenia 820 habitants, 316 habitatges, i 219 famílies. La densitat de població era de 41 habitants per km².
Dels 316 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,6% hi vivien parelles casades, en un 25% dones solteres, i en un 30,4% no eren unitats familiars. En el 28,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,1% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones hi havia 86,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.563 $ i la renda mediana per família de 35.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.688 $ mentre que les dones 19.821 $. La renda per capita de la població era de 12.586 $. Aproximadament el 27,4% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Jordi Carbonell i Sebarroja

Jordi Carbonell i Sebarroja (Barcelona, 9 de maig de 1946) és un enginyer i polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la VII Legislatura.
Diplomat en enginyeria tècnica agrícola per l'Escola d'Agricultura de Barcelona i llicenciat en Ciències Econòmiques per la Universitat de Barcelona. Fou un dels fundadors de la Unió de Pagesos i del 1993 al 2006 fou director general de la cooperativa agrària ACTEL.
Vinculat al PSC-PSOE, entre 1984 i 1986 va ser membre de l'equip negociador de l'entrada d'Espanya a la Comunitat Econòmica Europea. Fou també secretari general tècnic del Ministeri d'Agricultura, Pesca i Alimentació (1982-1988) i governador civil de Lleida (1993-1996). A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003 fou elegit diputat per la província de Lleida. Del 2005 al 2006 fou Secretari d'Indústria i Energia del Departament de Treball i Indústria de la Generalitat de Catalunya.

## Obres

* La experiencia de la ordenación rural en comarcas de montaña (1978)
* Política agraria y ordenación del espacio rural (1977)
* La política agrària comunitària i la seva reforma (1993)
* La agricultura europea y la política agraria común (1996)
* Acta de adhesión España-CEE. Agricultura (1996), coordinador

## Referències

* ↑ BOE del nomenament
* ↑ BOE del cessament
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VII Legislatura p. 63

## Enllaços externs

* Nomenament de Jordi Carbonell i Sebarroja
# Organització internacional

Una organització internacional és, per definició, tota associació formada normalment per subjectes de Dret Internacional Públic, regulada per un conjunt de normes pròpies, amb membres, abast, o presència internacional que tenen com a objectiu unes finalitats comuns. En l'ús quotidià, el terme és generalment reservat per a les organitzacions intergovernamentals com les Nacions Unides, el Consell d'Europa, o l'Organització Mundial del Comerç, els membres són estats sobirans o d'altres organitzacions intergovernamentals. No obstant això, davant l'evolució i com a producte de la globalització hi ha una distinció recent entre:
* Organització internacional pública, o organització intergovernamental (OIG).
* Organització internacional privada, o organització no governamental (ONG).

## Distincions recents

Tot i que algunes organitzacions no governamentals, un terme que s'utilitza per referir-se generalment a organitzacions privades amb abast internacional com Creu Roja, Amnistia Internacional, o Metges Sense Fronteres, tenen, sens dubte, presència i objectius internacionals, és en el sentit d'organitzacions intergovernamentals que el terme "organització internacional" ha estat més utilitzat. Les organitzacions no governamentals tendeixen a enfocar-se més en qüestions mundials a nivells particulars en lloc de problemes d'Estat a nivells sistèmics.
Per tant, organització internacional s'ha convertit en un terme menys específic. Documents i llistes oficials i tècniques actuals afavoreixen els termes d'organització intergovernamental (OIG) i d'organitzacions no governamentals (ONG) per a garantir la claredat.
El Diccionari Pengui de Relacions Internacionals, confirma que "les organitzacions internacionals modernes són de dos tipus bàsics, la varietat "pública" coneguda com a organitzacions intergovernamentals (OIG) i la varietat "privada", organització no governamental internacional (ONG).
Les organitzacions internacionals són unes distincions recents molt bones en col·laboració per a tots.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de les Nacions Unides
* Carta de les Nacions Unides
* Enllaços als organismes de l'ONU
* Campanya per a l'Assemblea Parlamentària de l'ONU.
# Epidaure (desambiguació)

«Epidaure» té aquests significats:
* Epidaure (mitologia), fundador de la ciutat d'Epidaure (Grècia)
* Toponímia:
** Epidaure (Grècia), ciutat de l'antiga Grècia a l'Argòlida, a l'est del Peloponès
** Epidaure d'Il·líria, ciutat d'Il·líria, que va originar Ragusa (Dubrovnik) i avui es diu Cavtat (Croàcia)
** Epidaure Limera, ciutat de l'antiga Grècia, a Lacònia a la costa del Peloponès
# Kamisunagawa (cràter)

Kamisunagawa és un cràter de l'asteroide del tipus Apol·lo, Itokawa, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -28 ° de latitud nord i 45 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.01 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 18 de febrer de 2009 i fa referència a Kamisunagawa, ciutat de l'illa de Hokkaidō (Japó) on s'hi troba una instal·lació de proves de microgravetat.

## Referències

* ↑ "Kamisunagawa (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# La Garota d'Empordà

La Garota d'Empordà és un grup d'havaneres fundat el 1990 per Xavier Falgarona Cortada, acordionista exmembre de Els Pescadors de l'Escala (1977 - 1983) i Oreig de Mar (1985 - 1989). Els altres dos membres del grup són Josep Garcia (tenor), Oscar Tanús (guitarra i Veu). Canten cançons tradicionals i oblidades, sardanes, havaneres i balls mariners.
Obra
* La Garota (1992)
* A Navegar (1995)
* Havaneres i Ball Mariner (2000)
* Vents a favor, 2014.

## Referències

* 1 2 «La Garota d´Empordà estrena nou disc, ´Vents a favor 2014´». Empordà info, 17-07-2014.
* ↑ «“La Garota d'Empordà”, va cloure els concerts del mas espelt.». Girona Notícies, 15-07-2007.
* ↑ Discografia DK 90, DL 1992 «La Garota». Biblioteca Nacional d'Espanya.
* ↑ Discografia DK 92, DL 1995 «A navegar: balls mariners». Biblioteca Nacional d'Espanya.
# Atkinson

«Atkinson» té aquests significats:
* Toponímia:
** Atkinson (Carolina del Nord)
** Atkinson (Illinois)
** Atkinson (Maine)
** Atkinson (Nebraska)
** Atkinson (Nou Hampshire)
* Biografies:
** Alia Shanee Atkinson, nedadora jamaicana especialista en estil braça
** Bill Atkinson (1951), enginyer informàtic i fotògraf estatunidenc
** Chris Atkinson (1979, New South Wales, Austràlia), corredor professional de ral·lis
** Dalian Atkinson (Shrewsbury, Shropshire, 1968), futbolista anglès que ocupava la posició de davanter
** Harry Atkinson (1831-1892), Primer Ministre de Nova Zelanda
** Kate Atkinson (York, 1951), escriptora britànica
** Jayne Atkinson (Bournemouth, Dorset, 1959), actriu anglesa de cinema i televisió
** Rowan Atkinson (1955, Consett, Durham, Anglaterra), humorista, actor i guionista anglès
** Ruth Atkinson (Toronto, Canadà, 1918 – Pacifica, Califòrnia, EUA)
** Sydney Atkinson (Durban, 1901 – 1977), atleta sud-africà
** Terry Atkinson (1939), artista anglès
* Miscel·lània: Cicle Atkinson, tipus de motor de combustió interna, inventat per James Atkinson el 1882
# Kamenets-Podolsk

Kamenets-Podolsk (en rus: Каменец-Подольск) és un poble del krai de Khabàrovsk, a l'Extrem Orient de Rússia. El 2012 tenia 173 habitants. Pertany al districte rural de Lazó.

## Referències

* ↑ Закон Хабаровского края от 14.03.2005 № 264 «Об административных центрах сельских поселений и муниципальных районов Хабаровского края»
# Kamenica nad Cirochou

Kamenica nad Cirochou és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1317.
# Retriever de Nova Escòcia

El Retriever de Nova Escòcia o Nova Scotia Duck Tolling Retriever és una raça de gos de caça originària de la regió de Nova Escòcia (Canadà). Aquesta raça de retriever estava en perill d'extinció fins que es va recuperar gràcies a la tasca de criadors canadencs i escandinaus.

## Descripció

És el retriever més petit de tots, els mascles mesuren de 48 a 51 cm i les femelles de 45 a 48 cm.
Actualment s'utilitza sobretot per a la caça d'aus aquàtiques, ja que a part de cobrar, actua com a esquer cridant l'atenció a les aus amb els seus moviments i salts.
Els seus colors més freqüents són diversos tons de vermell o taronja i marques blanques a la punta de la cua, els peus, el pit i al front.
El Retriever de Nova Escòcia és un gos molt intel·ligent i fàcil d'entrenar. Té un gran caràcter juganer i li agrada molt l'aigua.

## Vegeu també

* Retriever
* Gos de caça

## Referències

* Canadian Kennel Club. "CKC Breeding Standards: Nova Scotia Duck-Tolling Retriever". http://www.ckc.ca/en/Default.aspx?tabid=99&BreedCode=RNS. Retrieved September 7, 2010.
* American Kennel Club. "Nova Scotia Duck-Tolling Retriever". http://www.akc.org/breeds/nova_scotia_duck_tolling_retriever/index.cfm Arxivat 2015-02-09 a Wayback Machine.. Retrieved September 7, 2010.
* Government of Nova Scotia. "Symbols: Nova Scotia Duck-Tolling Retriever". http://www.gov.ns.ca/legislature/HOUSE_OF_ASSEMBLY/Symbols/dog.htm Arxivat 2010-08-17 a Wayback Machine.. Retrieved September 7, 2010.
* Nova Scotia Legislature: Duck Toller
* The Nova Scotia Duck-Tolling Retriever: A true Canadian canine (eh?)
* Palika, Liz (2007). The Howell Book of Dogs. John Wiley & Sons. p. 307. ISBN 978-0470009215
# Riaguas de San Bartolomé

Riaguas de San Bartolomé és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 68 | 82 | 91 | 81 |

## Personatges il·lustres

* Antonio Rivera Ramírez, beatificat el 1952.

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].

## Enllaços externs

* Web sobre el poble Arxivat 2018-08-05 a Wayback Machine. (castellà)
# Jordi Cantavella i Cusó

Jordi Cantavella i Cusó (Barcelona, 29 de juny de 1967) és un escriptor català, autor de la novel·la de ficció El brigadista. Puntualment també fa de traductor, i és autor de diversos guions escrits per a la televisió i el cinema.

## Obres
### Novel·les

* 2002: Novapàtria (Editorial Isdavat)
* 2004: La tètrica història de la Roser (Art Enterprise)
* 2006: Pudor de cadàver (Llibres de l'Índex)
* 2010: Aquests catalans estan tocats del bolet! (Columna Edicions)
* 2010: En John Garfield en territori xeiene (Estrella Polar)
* 2012: Un déu efímer (Duxelm)
* 2015: El brigadista (Rosa dels vents)
* 2021: De portes endins (Rosa dels vents)

### Reculls de contes

* 2005: El vals de la claveguera (Art Enterprise)
* 2006: Paper higiènic (Llibres de l'Índex)
* 2007: Vivències d'un barceloní emprenyat (Toison)

### Assaig

* 2007: Polònia, aplec d'humor i saviesa popular catalana (Llibres de l'Índex)
* 2010: Els barris de Barcelona i els seus carrers (Edicions 62)
* 2010: No limits (Editorial Planeta), juntament amb Albert Llovera
* 2012: Em vull fondre, 100 ficades de peu a la galleda glorioses (Cossetània Edicions)
* 2013: Pàjarus de Catalunya (Angle Editorial), amb il·lustracions de Kap
* 2016: Llegendes de boletaires i altres histròries de la muntanya (Ediciones B)

## Referències

* ↑ «Un brigadista negro protagoniza la nueva novela de Jordi Cantavella». La Vanguardia, 07-03-2015 [Consulta: 11 agost 2019].
* ↑ «Jordi Cantavella». Grup 62. [Consulta: 11 agost 2019].
* ↑ «Jordi Cantavella». Planeta de libros. Arxivat de l'original el 2020-09-26. [Consulta: 11 agost 2019].
* ↑ Obres de Jordi Cantavella a la Llibreria La Central
* ↑ Albert Llovera i Jordi Cantavella, entrevista a La 2
* ↑ Pàjarus de Catalunya a Angle Editorial

## Enllaços externs

* Blog oficial
* Entrevista del 2017
# Kamen-na-Obí

Kamen-na-Obí - Камень-на-Оби (rus) - és una ciutat del krai de l'Altai, a Rússia.

## Geografia

Kamen-na-Obí es troba al sud de Sibèria, a la riba esquerra del riu Obi, a 165 km al nord-oest de Barnaül.

## Història

La vila de Kamen fou creada el 1751 i es desenvolupà a finals del segle xix gràcies al negoci del blat. Rebé l'estatus de ciutat el 1915. Després de la Segona Guerra Mundial, la ciutat continuà sent un centre agrícola important i actiu. A mitjans dels anys 1960, Kamen fou connectada a la línia ferroviària.
# Er-Rteb

Er-Rteb (en àrab الرتب, ar-Rtab; en amazic ⵕⵟⴱ) és una comuna rural de la província d'Errachidia, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 13.461 persones. Està composta pels ksour : Takhiamt, Zrigat, Rbit, Blaghma, Zaouia lakdima i Zaouia jdida, Lammarka, Douira.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# La Garganta

* Per a altres significats, vegeu «la Garganta (Rupit i Pruit)».
La Garganta és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 589 | 593 | 587 | 574 | 546 | 530 |

## Enllaços externs

* Pàgina web sobre La Garganta
# Automotive Electronics Council

Automotive Electronics Council (AEC, en català consell electrònic automotriu) és una organització d'estandardització del sector automotriu amb seu als EUA però amb projecció mundial. L'objectiu de l'AEC és definir uns estàndards per aconseguir que els components electrònics tinguin gran qualitat i fiabilitat. Els membres de l'AEC són fabricants de components elecrònics majoritàriament. SAE fou creat el 1993 per Chrysler, Ford Motor i Delco Electronics.

## Normatives

Les normatives d'AEC més importants:
* AEC - Q100 : Cerfificats de test d'estrès per a circuits integrats.
* AEC - Q101 : Cerfificats de test d'estrès per a semiconductors discrets (diodes, transistors, tiristors…)
* AEC - Q102 : Certificats de test d'estrès per a components optoelectrònics discrets.
* AEC - Q104 : Cerfificats de test d'estrès per a semiconductors multimòdul (diversos IC).
* AEC - Q200 : Cerfificats de test d'estrès per a components electrònics passius (resistències, condensadors, inductors, fusibles, cristalls oscil·ladors)

## Vegeu també

* RTCA: : organització normativa sobre avions.
* EUROCAE: organització normativa sobre avions.
* Agència Europea de Seguretat Aèria (EASA)
* SAE: organització normativa sobre automòbils.

## Referències

* ↑ Proceedings: 1995 ; Phoenix, Arizona, September 12 - 14, 1995 (en anglès). ESD Association, 1995. ISBN 9781878303592.
* ↑ «AEC :: automotive electronic council :: ITWissen.info» (en anglès). itwissen. Arxivat de l'original el 2017-02-03. [Consulta: 2 febrer 2017].
* ↑ «AEC Documents» (en anglès). aecouncil. [Consulta: 2 febrer 2017].
* ↑ «Norma AEC - Q100» (en anglès). [Consulta: 2 febrer 2017].
* ↑ «Norma AEC - Q101» (en anglès). [Consulta: 2 gener 2017].
* ↑ ruby. «Six Key points to Learn the AEC-Q104 for Automotive MCM in No Time» (en anglès). https://www.istgroup.com,+10-04-2018.+[Consulta: 13 desembre 2021].
* ↑ «Norma AEC - Q200» (en anglès). [Consulta: 2 febrer 2017].
# Riachão do Jacuípe

Riachão do Jacuípe és un municipi brasiler de l'estat de Bahia, És localitzat a una latitud 11° 48' 36" sud i a longitud 39° 22' 55" oest, a una altitud de 219 metres del nivell del mar. Seva població es estimat en 33.468 habitants (cens 2020). L'àrea del municipi mesura 1.190,196 km², i fa part de la Microrregió de Serrinha.
L'origen del nóm de la ciutat s'origina dels indis Tocoiós que habitava les ribes dels rius Tocós i Jacuípe, aquest últim que en la llengua tupí significa "Rio dos Jacús" (en catalá:Riu dels Guals) van desenvolupar una agricultura autòctona. El nóm Riachão s'origina a través d’una granja de bestiar local anomenada Riachão. El municipi fou fundat en 1878, com a vila i en 1929, és transformat en ciutat.

## Referències

* ↑ «Riachão do Jacuípe (BA) | Cidades e Estados | IBGE». [Consulta: 9 desembre 2020].
* ↑ «IBGE | Biblioteca | Detalhes | Riachão do Jacuípe». [Consulta: 9 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Web del Ajuntament Arxivat 2013-06-14 a Wayback Machine. (portuguès)
# Julián Coronel

Julián Coronel (23 d'octubre de 1958) és un exfutbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1986.

## Referències

* ↑ Albirroja.com Goleros de los 90 Arxivat 2008-09-08 a Wayback Machine. a albirroja.com
* ↑ Julián Coronel Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Paraguay's World Cup squad 1986». planetworldcup.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Er-Rich

Er-Rich (àrab: الريش, ar-Rīx; amazic: ⴰⵔⵔⵉⵛ) és un municipi de la província de Midelt, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 25.992 persones. La ciutat es va desenvolupar originalment al voltant d'un ksar al marge del riu Oued Ziz a la plana entre les muntanyes, i antigament va ser una fortalesa important. Els dilluns el soc té força activitat.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# La Pobla de Castre

La Pobla de Castre (en aragonès i en castellà La Puebla de Castro) és una vila i un municipi de l'Aragó, a la comarca de la Ribagorça, situat a l'interfluvi dels rius Cinca i Éssera, a 649 metres d'altitud, amunt del congost d'Olvena.
La temperatura mitjana anual és de 13,2° i la precipitació anual, 422 mm.

## Història

Baronia de Castre fou una jurisdicció senyorial creada pel rei Jaume el Conqueridor per al seu fill il·legítim Ferran Sanxis, fruit de la seva relació amb la dama Blanca d'Antillón, vers el 1250. El territori de la baronia estava al sud del Comtat de Ribagorça, fins a la confluència dels rius Cinca i Éssera. Pràcticament foren agregades a la baronia les senyories d'Estada i Estadella. La nova jurisdicció senyorial comprenia els termes de Bolturina, Artasona, Castre i Olvena.

## Llocs d'interés

* Església romànica, a la dreta de l'Éssera, a 744 metres d'altitud. És el que queda del castell de Castre.
* Labitolosa. Els romans es varen establir prop de La Pobla de Castre.

## Vegeu també

* Baronia de Castre.
* Ferran Sanxis de Castre.

## Referències

* ↑ «La Pobla de Castre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, La Puebla de Castro». Arxivat de l'original el 2016-06-07. [Consulta: 10 setembre 2016].
* 1 2 «La Pobla de Castre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «La Pobla de Castre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gran Enciclopèdia d'Aragó, Labitolosa». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ «La Pobla de Castre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.