OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Plegafulles collrogenc

El plegafulles collrogenc (Syndactyla ruficollis) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) que habita el sotabosc de la selva pluvial dels Andes, al sud-oest de l'Equador i nord de Perú.

## Referències

* ↑ «Plegafulles collrogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# Philoria richmondensis

Philoria richmondensis és una espècie de granota que viu a Austràlia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Hines, H. & Newell, D. 2004. Philoria richmondensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 24 d'abril del 2008.
# Platges de Las Cámaras i Los Curas

Les Platges de Las Cámaras i Los Curas (coneguda també com de los Frailes), són unes de les vuit platges de la parròquia de Celorio, en el concejo de Llanes, Astúries.
Des d'aquestes platges es té una bona vista de la serra del Cuera i els voltants de les platges estan plens de vegetació. S'emmarca a les platges de la Costa oriental d'Astúries, també coneguda com a Costa Verda Asturiana i és considerada paisatge protegit, des del punt de vista mediambiental (per la seva vegetació). Per aquest motiu està integrada, segons informació del Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi ambient, en el Paisatge Protegit de la Costa Oriental d'Astúries.

## Descripció

Ambdues platges tenen forma de petxina i es troben separades per un promontori, comptant amb unes dimensions pràcticament idèntiques. Durant la baixamar queden unificades, mentre que quan la marea puja no només se separen sinó que els seus accessos són totalment diferents. La platja de Las Cámaras es troba en ple nucli urbà de Celorio i compta amb passeig marítim i entre els serveis que proporciona es troba equipada amb dutxes, telèfons i papereres i es realitza servei de neteja. Durant la temporada estival compta a més amb auxili i salvament.
La platja de Los Curas o de los Frailes deu el seu nom al fet que era utilitzada antigament pels religiosos que vivien en el Monestir de San Salvador de Celorio, ja que la petita cala que constitueix aquesta platja té un accés justament des de la part posterior de l'Església homònima que se situa al costat de l'esmentat monestir, per sota de les ruïnes d'una torre coneguda com a “Torre de Las Cámaras”. Una altra forma d'accedir a ella és a partir de la contigua platja de Las Cámaras.
Com ocorre a la platja de San Martín, també de Celorio, en ella existeixen petites deus d'aigua dolça, que a vegades neixen sota la sorra, la qual cosa dona lloc a unes petites “sorres movedisses” que se'ls coneix amb el nom de "gorgoritos".
Ambdues platges, igual que la propera platja de Palombina comparteixen dues roques o castros molt singulars, coneguts com “El León” (que se situa en la mateixa sorra de la platja de les Càmeres) i el “castru'l Gaiteru” (a 500 metres mar endins, visible des de qualsevol de les tres platges).

## Referències

* 1 2 3 4 «Las Playas de Celorio | Celoriu.com - Noticias, Información, Diario digital de Celoriu Llanes» (en espanyol europeu). [Consulta: 22 octubre 2018].
* 1 2 «Catálogo de playas. Playa de Las Cámaras/Los Frailes». Web del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente. Arxivat de l'original el 2015-02-05. [Consulta: 7 gener 2015].
* ↑ del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana. Nobel, 2013, p. 250. ISBN 978-84-8459-669-1 [Consulta: 7 desembre 2014].
# Platges de Portiella i Puertochico

Les platges de Portiella i Puertochico són platges aïllades en forma de petxina, estan situades en el concejo asturià de Cudillero i pertanyen a la localitat de Oviñana i estan separades únicament per un espigó natural, de roca. Ambdues presenten vegetació i estan catalogades com a Paisatge protegit, ZEPA i LIC, i s'emmarca en la Costa Occidental d'Astúries.

## Descripció

La platja de Puertochico està més abrigada que la seva veïna Portiella i al costat d'ell hi ha una cetàrea o viver de marisc, que aboca les seves aigües al costat del propi espigó. El jaç d'ambdues té petites zones de sorres clares i gra mitjà. Per la seva situació, els graus d'ocupació i urbanització són baixos.
Per localitzar les platges cal fer-ho primer amb el poble més proper: Oviñana i des d'aquest mateix nucli urbà es va en direcció a Portiella, que està indicada immediatament després de passar l'església. La carretera acaba al costat de la cetàrea indicada, en primera línia de platja de Portiella i es pot passar caminant a Puertochico per mitjà d'unes escales realitzades al final de Portiella. Des de Puertochico poden veure's una part dels illots i punta de «El Gavilán». Té una desembocadura fluvial i es pot portar mascota i no té cap servei. Les activitats més recomanades són la pesca submarina i la d'esbarjo a canya. A causa de l'existència de la cetàrea citada, hi ha un cert trànsit de camions pel que cal prendre precaucions a l'hora d'aparcar per evitar molèsties.

## Referències

* 1 2 «http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 24 març 2015].
* 1 2 «http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 24 març 2015].
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 116. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Poi de Toish

Poi de Toish (francès Pouy-de-Touges) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2012-03-03 a Wayback Machine. Proposa Poi de Tojas o bé Poi de Toish
# Plaça de l'Ajuntament (Igualada)

La plaça de l'Ajuntament és un conjunt arquitectònic del municipi d'Igualada (Anoia) protegit com a bé cultural d'interès local.
La zona porticada de la plaça, avui només conservada a la banda nord-oest, era originàriament molt més extensa, doncs ocupava tota la plaça. L'any 1912 foren enderrocades les voltes que feien xamfrà amb la travessia de Sant Sebastià, i l'any 1932, les que donaven al carrer de Santa Maria. El porxo presenta una uniformitat formal. Les columnes són iguals i de secció quadrangular; l'espai entre columnes és resolt amb arcs de tipus escarser. Aquesta plaça ha estat i és el centre de la vida igualadina; és l'espai clau de la ciutat, doncs està presidida per l'edifici de l'ajuntament. Envoltada tota ella per edificis de pisos amb els baixos comercials.

## Història

L'espai ocupat per aquesta plaça ha sofert nombroses modificacions al llarg dels segles, i prové de la unificació en una sola plaça de dues menors, la plaça Nova -esmentada des de l'any 1337- i la plaça del Blat -de la qual existeixen testimonis des de l'any 1356-. La nova plaça, coneguda des d'aquell moment tota ella com a plaça del Blat, adoptà l'estructura irregular en forma de "T" que es va mantenir fins a l'any 1910. Va tenir una funcionalitat econòmica i mercantil igual que els carrers del voltant. Durant segles serví de mercat de la població. L'any 1910 s'enderrocà l'illa de cases per construir l'edifici conegut com la "Pajarera", de tipus modernista, per mercat cobert. Enderrocat aquest l'any 1963 es construí en el seu lloc, l'any 1976, una font lluminosa. El 1987 es va treure la font i es recuperà l'espai central de la plaça.

## Edifici al número 10

L'edifici del número 10 de la plaça forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. S'aixeca sobre una part de l'antiga porxada que envolta part de la plaça, això fa que la seva estructura vingui condicionada pels tres arcs escarsers que ocupa i sobre els quals s'aixequen els tres eixos d'obertures que la casa té. Una característica clarament neoclàssica la podem veure en els frontons triangulars del primer pis, al qual sens dubte se li dona més importància, ja que a més els seus tres balcons estan units per mitjà d'una barana, cosa que no succeeix en el segon pis que, tot sigui dit de pas, tampoc no té el mateix frontó. La barana del terrat és de terra cuita. El 1877 es va fer un arranjament d'un edifici ja existent. El promotor de l'obra va ser Albert Gabarró.

## Galeria d'imatges

* La plaça durant la Mostra d'Igualada el 2011
* Les voltes de la plaça
* La plaça, amb l'Ajuntament, des de sota les voltes

## Referències

* ↑ 41° 34′ 43.43″ N, 1° 37′ 0.94″ E﻿ / ﻿41.5787306°N,1.6169278°E﻿ / 41.5787306; 1.6169278
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Plaça de l'Ajuntament». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2014].
* 1 2 «Número 10 de la Plaça de l'Ajuntament». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2014].
# Plaça de l'Ajuntament (desambiguació)

«Plaça de l'Ajuntament» té aquests significats:
* Plaça de l'Ajuntament a Alacant
* Plaça de l'Ajuntament a Borredà
* Plaça de l'Ajuntament a Espolla
* Plaça de l'Ajuntament a Figueres
* Plaça de l'Ajuntament a Igualada
* Plaça de l'Ajuntament a Sant Sadurní d'Anoia
* Plaça de l'Ajuntament a València
* Plaça de l'Ajuntament a Vílnius
# Pole dance

El Pole Dance és una forma d'art escènica, una combinació de dansa i gimnàstica. Existeixen tres categories diferents dins d'aquest esport, el Pole Exotic, Pole Sort i Pole Fitness.
El Pole Exotic tracta de ballar sensualment amb una barra vertical i s'utilitza amb freqüència en clubs de striptease. D'altra banda, en el Pole Sport es fa servir una barra similar (barra xinesa) que s'utilitza en el cabaret/circ i en les arts escèniques en un entorn no-eròtic; en aquest context l'estil i moviments són molt diferents. El Pole Fitness es l'última categoria i aquesta es basa en combinar les dues anteriors.
Una pràctica avançada d'aquest art escènic requereix certa força, flexibilitat i resistència. En un entorn de club de striptease, al pole dance s'hi realitza sovint menys gimnàstica i es combina amb striptease, Go-Go dancing, i/o lap dancing. Hom pot simplement sostenir-se a la barra, o utilitzar-la per moviments més atlètics, com pujar, gira-se o realitzar capgiraments del cos. La part superior del cos i la força són importants per arribar a tindre una tècnica competent, que requereix temps per desenvolupar-se.
El pole dance es considera ara una forma reconeguda d'exercici i pot ser utilitzat com una sessió d'exercicis aeròbics i anaeròbics. S'estan desenvolupant escoles i qualificacions reconegudes a mesura que augmenta en popularitat, amb l'atractiu sexual en general més baix de to.

## Origen

El Pole Dance prové del mallkhamb, un esport tradicional originat a l'Índia fa dos-cents anys enrere que consisteix a realitzar figures de ioga o gimnàstica sobre un pal de fusta.També s'han trobat registres que mostren com aquestes activitats es practicaven amb freqüència en el món circense i de les fires ambulants que es realitzaven a principis de segle XX. Existeixen molts tipus de maniobres i variacions sobre la barra, i es diu que van ser inventades en els cabarets de la dècada dels anys cinquanta per dones que generalment sempre acababen fent un striptease.

## Referències

* 1 2 Continente, Por Garbiñe. «Pole Dance: de la cosificación al empoderamiento femenino» (en espanyol europeu), 27-03-2018. [Consulta: 18 desembre 2020].
* ↑ Pole Dancing is empowering Performance Art, http://www.wbur.org/2010/04/02/pole-dance (anglès)
* ↑ Pole dancing: It's not just for strippers anymore, http://abcnews.go.com/Travel/pole-dancing-strippers-anymore/story?id=10168196 (anglès)
* ↑ Pole dancing for exercise, http://www.kpsplocal2.com/Content/Special-Feature/story/Pole-Dancing-for-Exercise/iao4iYWMV0qNfw1OP6b3Sw.cspx Arxivat 2010-09-18 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Cambridge University society offers pole dancing tuition, https://web.archive.org/web/20100417022251/http://www.google.cat/hostednews/afp/article/ALeqM5jNVin7NeCHRArbeJRkTPdttX8QzQ%7B%7Ben%7D%7D
* ↑ «Pole Dance: qué es y por qué se practica cada vez más» (en castellà), 08-05-2017. [Consulta: 18 desembre 2020].
# Pleistos

El Pleistos és un riu de Grècia. Naix al mont Parnàs prop del poble d'Aracova a Beòcia. Corre en direcció ponent entre els monts Parnàs i Cirfe, passa al sud de Delfos i la plana d'Amfissa. Desemboca al golf de Corint prop del poble de Cirra a la Fòcida. En l'actualitat només té aigua d'hivern, el que es reflecteix en el seu nom modern «Xeropotamos» (riu sec).
El nom prové d'una divinitat grega, fill de Oceà i Tetis.

## Referències

* ↑ McInerney, Jeremy. «Topography and Settlement». A: The Folds of Parnassos: Land and Ethnicity in Ancient Phokis (en anglès). University of Texas Press, 1999, p. 67. ISBN 9780292752306.
* ↑ «Pleistus (Pleistos)» (en anglès). Theoi Greek Mythology. [Consulta: 22 setembre 2020].
# Pita de Sulawesi

La pita de Sulawesi (Erythropitta erythrogaster) és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae) que habita els boscos de l’illa de Sulawesi i altres properes.

## Referències

* ↑ «Pita de Sulawesi». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29-12-2020 (català)
# Pita de Rossel

La pita de Rossel (Erythropitta meeki) és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae) que habita els boscos de l'illa de Rossel, a l'Arxipèlag de Louisiade.

## Referències

* ↑ «Pita de Rossel». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29-12-2020 (català)
# Pita de Gurney

La pita de Gurney (Hydrornis gurneyi) és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae) que habita els boscos, dins la Península Malaia, del sud de Myanmar i zona limítrofa de Tailàndia.
# Pita de carpó blau

La pita de carpó blauHydrornis soror és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae) que habita localment als boscos de les muntanyes de sud-est de la Xina, Hainan, sud-est de Tailàndia i Indoxina.

## Referències

* ↑ «Pita de carpó blau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29-12-2020 (català)
# Platja de la Cabaña

La Platja de la Cabanya, es troba en el concejo asturià de Gozón i pertany a la localitat de Verdicio.
L'accés és a través d'aquesta última, de la qual dista uns 300 m mitjançant un camí relliscós i estret raó per la qual cal prendre les degudes precaucions; una d'elles és procurar anar sempre acompanyat. En el seu flanc oest hi ha una gran roca que té forma de granota. L'envolta un paisatge digne d'esment i adequat per als amants de la fotografia.
Pels andarines està propera la senda marítima «PR-AS 25» que va des del Faro de Sant Joan de Neva, o Faro d'Avilés, fins al Cap de Peñas. La platja no disposa de cap servei i les activitats més recomanables són la pesca submarina i l'esportiva i recreativa a canya.

## Referències

* 1 2 SL, EuroWeb Media, «Playa de La Cabaña | Gozón | Playas de Asturias» (en castellà). Playas de Asturias, 04-12-2017.
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 165. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Plectroglyphidodon flaviventris

Plectroglyphidodon flaviventris és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Tuamotu.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Plectroglyphidodon johnstonianus

Plectroglyphidodon johnstonianus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Hawaii, les Illes Marqueses, Pitcairn i les Illes Ryukyu.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Plouray

Plouray (en bretó Plourae) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.113 habitants. Limita amb els municipis de Langonnet, Glomel, Priziac, Saint-Tugdual, Ploërdut i Mellionnec.

## Demografia

Evolució de la població Cassini et INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 480 | 1 328 | 1370 | 1 287 | 1 453 | 1 581 | 1 571 | 1 639 | 1 662 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 487 | 1 470 | 1 558 | 1 454 | 1 547 | 1 605 | 1 644 | 1 603 | 1 671 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 719 | 1 853 | 1 988 | 1 969 | 1 967 | 1 978 | 1 991 | 1 890 | 1 684 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 501 | 1 406 | 1 358 | 1 301 | 1 200 | 1 144 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Morvant | UMP |

## Personatges il·lustres

* Roque Carrión, Commandant Icare, membre de la Resistència francesa.

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
* ↑ Plouray sur le site de l'Insee
# Plounéour-Trez

Plounéour-Trez (en bretó Plouneour-Traezh) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.205 habitants. El consell municipal ha aprovat la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.669 | 1.583 | 1.464 | 1.338 | 1.256 | 1.173 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Pascal Goulaouic | |

## Personatges il·lustres

* Yvon Abiven, diputat i polític bretó,
# Pont de la Sala

Pont de la Sala és una obra de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont de la sala, de 2 arcs, pla i tot de pedra. Te tallamars i es troba sota el mas de la sala

## Història

Pont de la sala, sota el mas de la sala de Rupit, a la riera de Rupit, és un bonic Pont de dos Arcs desiguals, obra del segle xiv o XV. Al vell camí ral de Rupit a R. Esquirol. (A.PLADEVALL)

## Referències

* 1 2 «Pont de la Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# Pont de la Torra

El Pont de la Torra és una obra de Fígols i Alinyà (Alt Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Se'n conserven les restes dels estreps a banda i banda del riu, a tocar de l'ultim Pont Nou. A sobre encara existeixen les restes de l'antiga torra. És un pont sobre el riu Segre. El Pont Nou de la Torra està a 512 metres, on la carretera guanya la vora esquerra del riu per un Pont de Pedra d'una sola arcada. Sobre la penya, dalt del vessant dret i a uns 20 metres per damunt de la carretera es veuen les desterres de la torra circular que devia donar nom al pont.

## Història

Aquest Pont fou volat en la guerra civil espanyola del 1936. L'actual és a tocar del vell.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pont de la Torra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2018].
# Portada/article juliol 2
## Catedral de Jaén

La catedral de Jaén, seu de la diòcesi de Jaén, és una catedral que està situada a la plaça de Santa Maria de la ciutat de Jaén. Es tracta d'una construcció d'estil renaixentista concebuda, en la forma que hom la pot veure avui en dia, el segle XVI amb l'objectiu de substituir un temple gòtic anterior, i conclosa el 1691, tot i que s'hi feren afegits durant el segle xviii. La seva façana principal, del segle xvii, és una de les principals obres del barroc espanyol, i el seu cor neoclàssic és un dels més grans d'Espanya.
És secularment un lloc de pelegrinatge i custòdia de la relíquia del Sant Rostre o La Verònica, com hom la coneix popularment, que està allotjada a la capella major i s'exposa al públic tots els divendres de l'any. Està dedicada a l'Assumpció de Maria des de la consagració, l'any 1246, de l'antiga Mesquita Mayor de la ciutat musulmana després de la seva conquesta per part de Ferran III de Castella.
# Ponç de Planella

Ponç de Planella (Moià, Moianès - la Seu d'Urgell, 1277-1279) va ser un frare dominic, mort violentament. Considerat màrtir, és venerat com a beat a Moià i la Seu d'Urgell, tot i no haver estat beatificat formalment.

## Biografia

Nascut a Moià, en una de les famílies nobles de l'indret, amb possessions a la comarca. Va ingressar de jove a l'Orde de Sant Domènec. Potser va conèixer Ramon de Penyafort a Barcelona. Per manament de l'orde, seguint les directrius pontifícies, va predicar al nord de Catalunya, on encara romanien actius focus d'albigesos.
Va predicar activament contra l'heretgia, acompanyant l'inquisidor general Pere de Cadireta, també moianès. Va morir en circumstàncies poc clares, lapidat per un grup d'heretges en 1277 o 1279, juntament amb el seu company Pere de Cadireta.

## Veneració

Considerats màrtirs, tots dos van ser enterrats a la catedral de la Seu d'Urgell --després, les seves relíquies van ser traslladades a l'església de Sant Domènec de la Seu d'Urgell; en ésser desamortitzat el convent, van ser traslladades novament a la catedral-- i són venerats com a sant a la comarca.
El procés de beatificació, iniciat en 1866, va quedar interromput; avui rep culte local a l'Alt Urgell i Moià, com a beat.

## Referències

* ↑ Carles González Reyes Ascens polític, econòmic i reproducció social a la Catalunya baixmedieval. Els Planella de Moià
* ↑ Sant Ponç de Planella o el dia més llarg que es recorda Arxivat 2016-12-21 a Wayback Machine., a la devocioteca

## Enllaços externs

* Goigs de sant Pere de la Cadireta i sant Ponç de Planella, la seva festa és el dia 19 de juliol