OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Agustina Guerrero

Agustina Guerrero (Chacabuco, 20 de març de 1982), més coneguda com "La Volàtil", és una dissenyadora gràfica i il·lustradora argentina resident a Barcelona des de fa més de dotze anys.
El 2011 va crear el seu bloc autobiogràfic Diari d'una Volàtil, amb el qual va tenir un èxit immediat i va aconseguir milers de seguidors. El personatge de La Volàtil és una dona d'uns trenta anys que vesteix una samarreta a ratlles blanques i negres. Les seves històries són anècdotes de la vida quotidiana.
El 2013 va publicar "Nina, diario de una adolescente" (Montena), que ha estat traduït a diversos idiomes. Posteriorment ha publicat tres llibres que recullen la vida i les històries de La Volàtil.

## Obres

* Nina: diario de una adolescente (Montena, 2013)
* Diario de una Volátil (Lumen, 2014)
* La Volátil. Mamma mia! (Lumen, 2015) / La Volàtil. Mamma mia! (Rosa dels Vents, 2015)
* Érase una vez la Volàtil (Lumen, 2016) / Hi havia una vegada la volàtil (Rosa dels Vents, 2016)

## Referències

* ↑ «Agustina Guerrero: "'Diario de una volátil' comenzó como un diario íntimo" - RTVE.es» (en castellà). RTVE.es, 26-03-2014.
* ↑ «Agustina Guerrero: la ilustradora que vomita sus emociones en papel» (en castellà). ELMUNDO.
# Alvear

«Alvear» té aquests significats:
    Biografia:
* la família Alvear;
* Diego de Alvear y Escalera, industrial vitivinícola espanyol del segle XVIII, fundador dels cellers Alvear de Montilla (Còrdova, Espanya).
* Diego de Alvear y Ponce de León (1749-1830), militar espanyol.
* Carlos María de Alvear (1789-1852), director suprem de l'Argentina.
* Emilio de Alvear (1817-1882), advocat i polític argentí, fill de Carlos María de Alvear.
* Torcuato de Alvear (1822-1890), primer intendent de Buenos Aires.
* Marcelo Torcuato de Alvear (1868-1942), president de l'Argentina, fill de Torcuato de Alvear.
* Francisco de Alvear y Gómez de la Cortina (1869-1959), empresari vitivinícola espanyol.
    Geografia:

## Província de Santa Fe

* Diego de Alvear, localitat en el departament General López.
* Alvear, localitat en el departament Rosario.
* Alvear, barri a la ciutat de Rosario.
# Amalberga de Maubeuge

Amalberga de Maubeuge, o Amalburga, Amàlia o Amèlia de Lobbes o de Binche (Lotaríngia, segle VII - Maubeuge, Nord, Nord-Pas de Calais, ca. 690). És venerada com a santa per diverses confessions cristianes.
No s'ha de confondre amb Santa Amalberga de Temse (venerada a Gant, Temse i Munsterbilzen), morta el 772.
Es deia que era neboda de Pipí de Landen i que es va casar amb un comte de nom Witger, duc de Lotaríngia i comte de Brabant. Fou la mare dels sants: Emebert, Reineldas, Faraïlda i Gúdula. Amalberga es va incorporar a la comunitat monàstica de Maubeuge cap al final de la seva vida.
Venerada com a santa, la seva festa és el 10 de juliol. El 10 de juny també es recorda el trasllat de les seves relíquies de Lobbes a Binche. La seva vida, Vita sanctae Amalbergae viduae fou probablement escrita per l'abat Hug de Lobbes (1033-1063) en 1033-1048. Moltes dades són copiades d'altres vides i són poc versemblants. Així, la vida del seu marit s'inspira en la del duc real Wigeric de Lotaríngia.

## Notes

* ↑ Al segle vii, però, no existia aquest ducat.

## Bibliografia

Vita sanctae Amalbergae viduae (Segle XI)
# Campionat britànic de motocròs 1971

La temporada de 1971 del Campionat britànic de motocròs fou la 20a edició d'aquest campionat, organitzat per l'ACU.

## Classificació final
### 500cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | John Banks | BSA i Husqvarna | 52 |
| 2 | Bryan Wade | Husqvarna | 38 |
| 3 | Andy Roberton | BSA i Husqvarna | 33 |
| 4 | Malcolm Davis | Bultaco | 20 |
| 5 | Dave Nicoll | BSA | 18 |
| 6 | Vic Eastwood | AJS | 17 |
| 7 | Keith Hickman | BSA | 12 |
| 8 | Jim Aird | Husqvarna | 8 |
| 9 | Alan Clarke | Husqvarna | 7 |
| 10 | Rob Taylor | Husqvarna | 7 |

### 250cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Bryan Wade | Husqvarna | 66 |
| 2 | Malcolm Davis | Bultaco | 48 |
| 3 | Vic Allan | Bultaco | ? |
| 4 | Dick Clayton | Greeves | 28 |
| 5 | Alan Clarke | Husqvarna | 13 |
| 6 | Rob Wilkinson | Husqvarna | 7 |
| 7 | Rob Taylor | Maico | 7 |
| 8 | Alan Clough | Husqvarna | 5 |
| 9 | Arthur Browning | Greeves | 5 |
| 10 | Terry Challinor | Husqvarna | 5 |
* ↑ Segons una altra font, el tercer classificat en 250cc el 1970 va ser el gal·lès Andy Roberton (Husqvarna), amb 36 punts.

## Referències

* ↑ memotocross.fr 2023
* «Grande Bretagne - Auto Cycle Union» (PDF) (en francès). memotocross.fr, 24-02-2023. [Consulta: 27 febrer 2023].
* Berry, Ian. «British Motocross Champions 1966-74». A: Out Front! British Motocross Champions 1960-1974 (en anglès). High Wycombe: Panther Publishing, 2011, p. 13. ISBN 978-0-9564975-3-6.
# Guerau de Gualba

Guerau de Gualba (?, segle xiii - Barcelona, 1285) fou un religiós català, bisbe electe de Barcelona.
Guerau era germà de Ponç I, senyor de Gualba, i oncle de Ponç de Gualba, que seria també bisbe de Barcelona l'any 1303.
Guerau era ardiaca major de la catedral de Barcelona quan morí el bisbe Arnau de Gurb, el 23 de setembre de 1284. El Capítol, reunit immediatament va nomenar Guerau com a nou bisbe de Barcelona. Però aquest era molt ancià i de salut fràgil. Va morir el 7 de febrer de 1285, només quatre mesos després de la seva elecció, amb la qual cosa no hi va haver temps per a la consagració del càrrec.
# Hildburghausen

Hildburghausen és una ciutat de Turíngia a Alemanya, capital del districte de Hildburghausen.
L'assentament de Hilteburgehusin està mencionat per primera vegada el 1234. El 1528 els ciutadans de Hildburghausen es van tornar protestants. El 1920 va passar a formar part del nou estat de Turíngia.

## Persones notables

* Princesa Charlotte de Saxe-Hildburghausen (1787–1847)
* Princesa Lluïsa de Saxe-Hildburghausen (1794–1825)
* Joseph Friedrich Nicolaus Bornmüller, botànic.
* Joseph Meyer (editor) (1796–1856)
* Maria de Saxe-Altenburg (1818–1907)
* Hans Meyer (geòleg) (1858–1929)
* Ronald Weigel nascut el 1959 a Hildburghausen
# Carles Martí

Carles Martí és el nom dels següents personatges:
* Carles Martí i Fernàndez (Catalunya, segle xix - 1939), periodista i escriptor
* Carles Martí i Feced (Alzira, 1901 - Barcelona, 1982), metge i polític
* Carles Martí i Frasquier (Sant Carles de la Ràpita, 1982), trompetista i compositor
* Carles Martí i Jufresa (Barcelona, 1966), filosof i polític, senador.
* Carles Martí Massagué (Castellvell del Camp, 1907 - Reus, 1984?), advocat i polític
# Heppner

Heppner és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 1.395 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Heppner tenia 1.395 habitants, 583 habitatges, i 398 famílies. La densitat de població era de 437,9 habitants per km².
Dels 583 habitatges en un 28,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,6% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 20,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.421$ i la renda mediana per família de 42.500$. Els homes tenien una renda mediana de 37.381$ mentre que les dones 20.714$. La renda per capita de la població era de 16.729$. Aproximadament l'11,1% de les famílies i el 13,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Heppner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Heppner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Icosà

L'icosà (també anomenat eicosà o didecil) és un hidrocarbur alifàtic de 20 carbonis, de fórmula C$_{20}$H$_{42}$. El seu punt de fusió és de 37 °C i el d'ebullició, a 342 °C.
La seva massa molar és de 282.5475 g/mol.

## Referències

* ↑ «Icosà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Material Safety Data Sheet for Eicosane». Arxivat de l'original el 2007-10-18. [Consulta: 17 agost 2010].
# Icosàedre truncat

En geometria, l'icosàedre truncat és un dels tretze políedres arquimedians, s'obté truncant els dotze vèrtexs de l'icosàedre.
Té 32 cares, 12 de les quals són pentagonals i 20 hexagonals, 90 arestes i a cadascun dels seus 60 vèrtex i concorren dues cares hexagonals i una pentagonal.

## Àrea i volum

Les fórmules per calcular l'àrea A i el volum V d'un icosàedre truncat tal que les seves arestes tenen longitud a són les següents:
    $A=(30{\sqrt {3}}+3{\sqrt {25+10{\sqrt {5}}}})a^{2}$
    $V={\begin{matrix}{1 \over 4}\end{matrix}}(125+43{\sqrt {5}})a^{3}$

## Esferes circumscrita, inscrita i tangent a les arestes

Els radis R, r i $\rho$ de les esferes circumscrita, inscrita i tangent a les arestes respectivament són:
    ${\begin{aligned}&R={\frac {a{\sqrt {58+18{\sqrt {5}}}}}{4}}\\&r={\frac {9a\left(21+{\sqrt {5}}\right){\sqrt {58+18{\sqrt {5}}}}}{872}}\\&\rho ={\frac {3a\left(1+{\sqrt {5}}\right)}{4}}\\\end{aligned}}$
On a és la longitud de les arestes.

## Dualitat

El políedre dual de l'icosàedre truncat és el dodecàedre pentakis.

## Simetries

El grup de simetria del icosàedre truncat té 120 elements; el grup de les simetries que preserven les orientacions és el grup icosàedric $I\cong A_{5}$. Són els mateixos grups de simetria que per l'icosàedre i pel dodecàedre.

## Políedres relacionats

La següent successió de políedres il·lustra una transició des del dodecàedre a l'icosàedre passant per l'icosàedre truncat:
| dodecàedre | dodecàedre truncat | icosidodecàedre | icosàedre truncat | icosàedre |

## Aplicacions

Un dels models de pilota de futbol fa servir un icosàedre truncat amb les cares pentagonals de color negre i les hexagonals de color blanc.
L'estructura de la molècula del fullerè $C_{60}$ correspon a un icosàedre truncat amb àtoms de carboni a cada vèrtex i enllaços a cada aresta.

## Vegeu també

* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic
* Sòlid de Johnson

## Bibliografia

* H. M. Cundy & A. P. Rollett. I modelli matematici. Milà: Feltrinelli, 1974.
* Dedò, Maria. Forme, simmetria e topologia. Bolonya: Decibel & Zanichelli, 1999. ISBN 88-08-09615-7.

## Enllaços externs

* Políedres I Arxivat 2009-05-09 a Wayback Machine. Pàgina 13
* Políedres arquimedians Arxivat 2008-08-27 a Wayback Machine.
* Paper models of Archimedean solids
# Isabel Rogé Tartarini

Isabel Rogé Tartarini (Andorra, 1963) és una esquiadora andorrana.

## Resultats

* 2001:
** 3a a la cursa d'equips de Copa europea a Gavarnie (juntament amb Maria Eulàlia Gendrau Gallifa)
** 6a a la cursa d'equips de Campionat europeu (juntament amb Cristina Santuré Boixadé)
* 2005:
** 1a a la Travessa Ransol-Pic de la Serrera-El Serrat ("classe" de veterans
* 2007:
** 1a a la Open Font Blanca (juntament amb Sophie Dusautoir)

### Pierra Menta

* 1994: 2a, juntament amb Danielle Hacquard
* 1995: 3a, juntament amb Danielle Hacquard
* 1996: 2a, juntament amb Danielle Hacquard
* 1997: 3a, juntament amb Jana Heczková

### Patrouille des Glaciers

* 1994: 1a, juntament amb Marie France Troillet, Melanie Farquet

## Referències

* ↑ «Pujada Canillo-Montaup de rollerski-rollerpatins».
* ↑ «European Cup 2001 ISMC-UIAA», 24-11-2006. Arxivat de l'original el 2006-11-24. [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ «XXVII Travessa Ransol-Pic de la Serrera-El Serrat», 2005. Arxivat de l'original el 2005-10-28. [Consulta: 20 juliol 2020].
# Il gabbiano

Il gabbiano (la gavina) és una pel·lícula dramàtica italiana del 1977 dirigida per Marco Bellocchio, amb un guió d'Angelo Maria Ripellino basat en l'obra de teatre La gavina d'Anton Txèkhov.

## Sinopsi

Un jove escriptor es troba atrapat entre la seva mare (Laura Betti), una horrible actriu, i el coneixement que només té un talent mediocre com a dramaturg i un caràcter gairebé nul. Després que el jove sofreixi la pèrdua de la seva amant a les mans del seu padrastre, també novel·lista, la seva autoestima queda tan destrossada que se suïcida.

## Repartiment

* Laura Betti - Arkadina
* Pamela Villoresi - Nina
* Remo Girone - Kostja
* Giulio Brogi - Trigorin
* Gisella Burinato
* Antonio Piovanelli
* Clara Colosimo
* Mattia Pinoli
* Remo Remotti

## Recepció

La pel·lícula fou projectada fora de competició al 30è Festival Internacional de Cinema de Canes. Per la seva actuació Pamela Villoresi va rebre una Grolla d'oro. També fou projectada com a parta de la selecció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1977.

## Referències

* ↑ Roberto Chiti; Roberto Poppi; Enrico Lancia Dizionario del cinema italiano: I film. Gremese, 1991. ISBN 8876059350.
* ↑ Enrico Lancia; Roberto Poppi Le attrici: dal 1930 ai giorni nostri. Gremese Editore, 2003. ISBN 888440214X.
* ↑ «Official Selection 1977». festival-cannes.fr.
* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1977 al web del Festival
# Ibrahim Khan

Ibrahim Khan (1565 - 1621) fou un príncep otomà ancestre de la família Ibrahim-Khanzade. Era fill d'Esmakhan Sultan, filla de Selim II, morta el 1585, i de Sokollu Mehmet Paşa, que fou gran visir.
Vers 1610 era beglerbegi de Bòsnia, única excepció a la norma de Mehmed II que establia que els fills de les princeses otomanes no podien tenir un rang superior al de sandjakbegi.
Va morir el 1621 i fou enterrat al coxstat del seu pare, a la Mesquita d'Eyüp Sultan.

## Bibliografia

* ↑ Mustafa Tayyib Gökbilgin, Ibráhim Han

## Enllaços externs

* Biografia (turc)
# Ignasi Farreres i Bochaca

Ignasi Farreres i Bochaca (la Pobla de Segur, 1 d'agost de 1939 - Barcelona, 11 d'octubre de 2020) fou un economista i polític català, membre d'Unió Democràtica de Catalunya. Llicenciat en ciències econòmiques i màster en direcció i administració d'empreses per ESADE. Desenvolupà la seva carrera professional a La Caixa, on va arribar a ser President de l'Associació de Personal i Gerent de Personal. Fou Conseller de Treball de la Generalitat de Catalunya dels governs de Jordi Pujol durant tres legislatures consecutives, de 1988 a 1999.
Impulsà el traspàs a la Generalitat de les competències en la formació dels aturats així com el Servei Català de Col·locació, posteriorment anomenat SOC. De convicció democristiana, es va afiliar a Unió Democràtica de Catalunya el 1976 i fou vicepresident el 1992 i secretari general el 1996, sent un dels homes de confiança de Josep A. Duran i Lleida. L'any 1999 fou nomenat president d'Unió Democràtica de Catalunya, però dimití al novembre del 2000 en ser investigat pel cas Treball de desviació de fons públics, del qual acabà absolt. Va morir l'11 d'octubre de 2020 als 81 anys.

## Referències

* ↑ «Acte homenatge a Ignasi Farreres», Societat Catalana d'Economia, Institut d'Estudis Catalans (IEC), 23-03-2021. [Consulta: 17-01-2022].
* 1 2 «Ignasi Farreres i Bochaca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Horcajo, Xavier «Un fiel escudero» (en castellà). El País [Madrid], 19-11-2000. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Mor l'exconseller i exdirigent d'Unió Ignasi Farreres», 12-10-2020. [Consulta: 12 octubre 2020].
* ↑ Martí, Pep. «Ignasi Farreres, el rostre amable de Duran | NacióDigital». NacióDigital, 12-10-2020. [Consulta: 12 octubre 2020].
# Isidre Pou de Jafre

Isidre Teixidor i Pou (Jafre-Baix Empordà, 11 de desembre del 1664 - Jafre, 9 de novembre del 1722) va ser un militar dels exèrcits de Carles II, de Lluís XIV i de Felip V. Després del 1714 fou un dels principals caps de la lluita contra l'exèrcit francès de James Fitz-James Stuart, Duc de Berwick que participà en la Guerra de la Quàdruple Aliança que tingué Catalunya com a escenari.
Fou conegut com el coronel Pou de Jafre (Pau de Jaffre, pronunciat Po de Jafre, en els documents francesos de l'època). Va optar per enrolar-se a l'exèrcit reial, on va començar com a capità de fusellers de muntanya, i va ascendir, fins a ocupar el càrrec de coronel de dragons de l'Empordà, i poc després el de brigadier. No tenia antecedents familiars militars. Va quedar orfe de pare i mare molt jove i va créixer sota la tutela del seu avi patern, en Francesc Teixidor, un pagès molt arrelat al poble. El 1689 formava part dels quadres de comandament de l'exèrcit reial que va sufocar la Revolta dels Barretines a la ciutat de Barcelona. Fou per aquest èxit militar que el rei Carles II li va concedir el 1690 el privilegi de «fidelíssim al braç militar de Catalunya i els comtats del Rosselló i la Cerdanya».
El 1710, amb el grau de coronel i comandant un batalló que duia el seu nom, va participar en el setge de la ciutat de Girona. Des del 1706, poc després de començar la guerra, era al Rosselló amb el seu batalló, integrat en l'exèrcit del Rei de França, sota les ordres de primer del Duc de Noailles i més tard del Duc de Berwick. El setembre del 1713 va formar part de les tropes que dugueren a terme l'ocupació, saqueig i incendi de la vila de Terrassa. El 1719, a la Guerra de la Quàdruple Aliança, el trobem dins de l'exèrcit espanyol intentant capturar combatents de l'exèrcit francès del Duc de Berwick, com Pere Joan Barceló (Carrasclet), Segimon Torres, Joan Vilar i Ferrer o Francesc Bernic. Aquest darrer, coronel i cap d'una unitat d'arquebusiers de nova lleva de l'exèrcit francès del Duc de Berwick formada al Rosselló, fou capturat per Pou de Jafre el setembre de 1719 a la població de La Llacuna (Anoia). És curiós de notar que en cinc anys va passar de ser un subordinat del Duc de Berwick a ser-ne un enemic.

## Referències

* Alabau i Coloma, Josep «El pagès militar». El Pedró. Revista de Jafre, n. 8, 01-12-2014.
* Bantí i Alabau, Èlia. «Can Pou». "Pedres que parlen". Jafre i les 101 llindes p.45. [Consulta: 28 juliol 2014].
* Alberch, Joan; Viñas, Joan. Jafre. Quaderns de la revista de Girona, 1999, p. 42-43. ISBN 8495187000.
* Bantí i Alabau, Èlia «El Mas Pou i la memòria del seu hereu». El Pedró. Revista de Jafre, n.4, 01-12-2010. Arxivat de l'original el 3 de març 2016 [Consulta: 28 juliol 2014]. Arxivat 3 de març 2016 a Wayback Machine.
# Iguànids

Els iguànids (Iguanidae) són una família de sauròpsids (rèptils) escatosos que inclou composta per les iguanes i espècies relacionades.

## Taxonomia

Hi ha dues classificacions: la "tradicional" i la presentada per Frost et al. (1989).
Frost et al. redefineixen aquesta família. Els gèneres que pertanyen a diferents subfamílies es reassignen a famílies separades. Com que aquest punt de vista no està acceptat per tothom es fa servir encara la classificació tradicional.

### Classificació tradicional

Família Iguanidae. Subfamílies:
* Corytophaninae
* Crotaphytinae
* Hoplocercinae
* Iguaninae
* Leiocephalinae
* Leiosaurinae
* Liolaeminae
* Oplurinae
* Phrynosomatinae
* Polychrotinae
* Tropidurinae

### Classificació de Frost et al.

La classificació de Frost et al., més un gènere addicional, es la adoptada per The Reptile Database. Inclou un total de 44 espècies.
Família Iguanidae. Gèneres:
* Amblyrhynchus
* Brachylophus
* Conolophus
* Cachryx
* Ctenosaura
* Cyclura
* Dipsosaurus
* Iguana
* Sauromalus
* Armandisaurus (extint)
* Gangiguana (extint)
* Lapitiguana (extint)
* Pumila (extint)
* Ctenosaura similis, Tulum, Mèxic
* Iguana verda sp.
* Lesser Antillean Iguana, Dominica.
* Iguana marina, illes Galápagos.
* Iguana trobada a Florida Keys.
* Una iguana de desert d'Amboy Crater, Califòrnia.
* Ctenosaura similis, Tulum, Mèxic
* Iguana, Amblyrhynchus cristatus a Badia Tortuga, Santa Cruz (Galápagos)
* Amblyrhynchus cristatus a Puerto Ayora, Santa Cruz (Galápagos)

## Referències

* ↑ Bauer, Aaron M.. Cogger, H.G. & Zweifel, R.G.. Encyclopedia of Reptiles and Amphibians. San Diego: Academic Press, 1998, p. 140–142. ISBN 0-12-178560-2.
* ↑ D.R. Frost & R. Etheridge (1989) «A phylogenetic analysis and taxonomy of iguanian lizards (Reptilia: Squamata)» Univ. Kansas Mus. Nat. Hist. Misc. Publ. 81
* ↑ D.R. Frost, R. Etheridge, D. Janies & T.A. Titus (2001) Total evidence, sequence alignment, evolution of polychrotid lizards, and a reclassification of the Iguania (Squamata: Iguania) American Museum Novitates 3343: 38 pp.
* ↑ The Reptile Database - Iguanidae

## Enllaços externs

* Family iguanidae
# Ittergau

El Ittergau (itergowe), conegut també com a "Nithersi", és una regió històrica medieval d'Alemanya que agafa el seu nom del riu Itter, un afluent de l'Eder Itter, al nord del Hessen. L'extensió territorial de l'Ittergau va variar en el curs de la història; els límits exactes no estaven llavors determinats. Pel voltant de l'any 1000 s'esmenta la regió de Nithersi i apareix en un mapa.
Llocs de l'Ittergau (entre parèntesis la seva primera menció documental) foren:
* Goddelsheim (888)
* Helmscheid (843/77)
* Immighausen (850)
* Latterveld, Wüstung a Gembeck o Marsberg (949)
* Korbach (980)
* Budinevelden, Halegehuson i Brungeringhuson, Wüstungen prop de l'Eisenberg (980)
* Hersinghausen (també Hessinghausen), Wüstung al nord-oest de Meineringhausen (Part de Korbach) (949)
* Sarmanninghausen, Wüstung al sud d'Helmscheid (Part de Korbach) (974)
* Lelbach, part de Korbach (980)
* Rhena, part de Korbach (980)
* Büddefeld, Brungeringhausen, Halgehausen llocs de la rodalia de Korbach (part de Korbach) (980)
* Nieder-Ense, o Ober-Ense (els dos llocs es mencionen ja el 1010 documentalment i pertanyen avui a Korbach)
* Holthuson, de Korbach (1025)
* Schmittinghausen o Twiste (1025)
En l'àrea del Diemel hi havia:
* Anaimuthi, (també Anavuito i Enemuden) Wüstung amb el Bredelar (El 949).
* Giebringhausen (1025)
* Padberg (també Badberch, Badperch, Bathbergh, Pattberch), al Marsberg
* Upspringun (també Upsprunge), avui Giershagen, part del Marsberg (949)
1058:
a partir de 1126:
* l'Itterburg (Castrum Ithere), ruïna del Thalitter (Part del municipi de Vöhl)
* Dorfitter, (Ortsteil der Gemeinde Vöhl)
* Hof Lauterbach (Part del municipi de Vöhl)
* Dalwig (Dalewig), població destruïda a la Guerra dels Trenta Anys entre Korbach i Dorfitter que és recordada avui amb una pedra commemorativa al camp.

## Bibliografia

* Ulrich Bockshammer: Ältere Territorialgeschichte der Grafschaft Waldeck Schriften des Hessischen Amts für geschichtliche Landeskunde, 24, Marburg 1958

### Referències

* ↑ G. Kosinna, Grenze des Römisch-Deutschen Kaiserreiches (Mapa)
* ↑ «Wortlaut der Kaiserurkunde vom 15.September 980 auf www.korbach.de». Arxivat de l'original el 2008-02-10. [Consulta: 10 febrer 2008].
* 1 2 Ältere Territorialgeschichte der Grafschaft Waldeck
* ↑ Deutsche Kommission für die Bearbeitung der Regesta Imperii e.V. bei der Akademie der Wissenschaften und der Literatur, Mainz, online
* ↑ Westfälische Zeitschrift, Verein für Alterthumskunde und Geschichte Westfalens, Regesta Imperii, 1864, «Enllaç».