OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Just

«Just» té aquests significats:
* Biografies:
** Prenom:
*** Just Cabot i Ribot (Barcelona, 1898 - París, 1961), escriptor i periodista català
*** Just Calveyrach (Perpinyà, 1900), escriptor nord-català
*** Just Catoni centurió romà de les legions pannònies que es van revoltar en pujar al tron Tiberi l'any 14
*** Just d'Eleuteròpolis, també anomenat Just de Barsabbas, seguidor de Jesús
*** Just Fontaine (Marroc, 1933), futbolista francès
*** Just de Galilea, historiador jueu de Tiberíades a Galilea contemporani de Flavi Josep
*** Just de Gant (1435/40 - ~ 1480), pintor del grup dels primitius flamencs
*** Just Manuel Casero i Madrid (Abrantes, 1946 - Girona, 1981), periodista, escriptor i polític gironí
*** Just d'Urgell, primer bisbe d'Urgell
*** Just de Vic, laic i confessor, venerat a Vic
*** Just Tejada i Martínez (Barcelona, 1933) futbolista català dels anys 1950 i 1960
** Cognom:
*** Cassià Maria Just i Riba o Joan Just i Riba (Barcelona, 1926 - Montserrat, 2008), abat de Montserrat
*** Joan Just i Bertran (Sant Cugat Sesgarrigues, 1897 – Igualada, 1960) músic, mestre de música i compositor
*** Juli Just Jimeno (València, 1894 - Portvendres, 1976), polític valencià
*** Manuel Just (València, 1707 - 1780), compositor i mestre de capella valencià
*** Papiri Just, jurista romà que va viure en temps dels Antonins (meitat del segle II)
*** Stéphane Just (París, 1921 - 1997), dirigent trotskista francès
** Renom:
*** Jaume el Just (València, 1267 - Barcelona, 1327), rei de Sicília
*** Enric IV el Just (1258-1290) rei de Polònia del 1288 al 1290
*** Sant Jaume el Just (Natzaret, ? - Jerusalem, 62 dC) un dels apòstols
*** Simeó el Just, o el Vell era un ancià jueu que apareix citat a l'Evangeli segons Lluc
* Toponímia:
** Casa Just, masia del poble de Tercui (Tremp)
** Mas d'en Just, mas de Vilaverd a la comarca de la Conca de Barberà
** Sent Just (Alta Viena), municipi francès al departament de l'Alta Viena i a la regió del Llemosí
** Sent Just (Dordonya), municipi francès al departament de la Dordonya i regió d'Aquitània
** Sent Just de Viaur, municipi francès al departament de l'Avairon i a la regió de Migdia- Pirineus
** Torre de Sant Just, masia d'Olius a la comarca del Solsonès
** Turó del Just, muntanya entre els municipis de Molins de Rei i del Papiol (Baix Llobregat)
* Miscel·lània:
** Just for Laughs, festival de comèdia que té lloc cada mes de juliol a la ciutat de Montreal, Canadà
** Just for You, setè disc d'estudi del cantant nord-americà de R&B Lionel Richie publicat el 2004
** Just (cançó), senzill de la banda britànica Radiohead (1995)
# L.I.E.

L.I.E. és un film independent estatunidenc del 2001 sobre la relació entre Howie, un noi de 15 anys, i un pedòfil conegut com a 'Big John'. El títol és un acrònim de Long Island Expressway, l'autopista que travessa la zona suburbana de Long Island (Estats Units), que serveix com a metàfora central de l'argument. El film va ser dirigit per Michael Cuesta, qui va declarar que tracta sobre l'exploració sexual. És protagonitzat per Paul Franklin Dano com a Howie i Brian Cox com a Big John.
L.I.E. va estar qualificada com a NC-17 (no permesa per menors de 17 anys) per la Motion Picture Association of America, tot i que més tard es va retirar aquesta qualificació i la pel·lícula va ser posada a la venda sense classificació. Té la qualificació R («pel fort contingut sexual que involucra adolescents, llenguatge i violència efímera»).

## Premis i nominacions

* 2001. Satellite Award al millor actor en un film dramàtic a Brian Cox
* 2002. Premis Independent Spirit a la millor performance debut a Paul Dano
* 2002. Premi Producers en els Premis Independent Spirit
* 2002. Premi del jurat al Festival del Cinema Americà de Deauville

## Referències

* ↑ Durbin, Karen «Finding the Wild Heart of Long Island» (en anglès). The New York Times, 16-09-2001 [Consulta: 5 octubre 2012].
* ↑ Comentari de Michael Cuesta publicat com a extra en DVD
# L. Athira Krishna

L. Athira Krishna és una violinista india. Té el rècord mundial Guinness pel seu concert en solitari de violí carnàtic de 32 hores de durada. És una dels ambaixadors culturals més joves de l'Índia.

## Primers anys

Procedent d'una família musical a Kerala, un dels seus avantpassats va ser Vidwan Shri Gopala Pillai, un músic que pertanyia a la reconeguda tradició Tanjore de la música carnàtica.
Krishna és la filla de K. C. Krishna Pillai i S. Leela Kurup. Va tenir una formació intensiva sota el seu avi Sangitha Vidwan. Va mostrar talent musical fins i tot de petita, quan repetia frases musicals i sentia cantar el seu pare.

## Carrera

Krishna va passar al violí de vocal als vuit anys i aviat va ser aclamada com a infant prodigi. Va començar a actuar com a solista de violí carnàtic a partir dels 9 anys. Popularment va ser considerada la "princesa del violí indi" i honorada per l'antiga primera dama de l'Índia Usha Narayanan com "La joia musical de l'Índia", ha representat el clàssic indi música a festivals internacionals de música.
Krishna va ser convidada dues vegades a actuar al Rashtrapati Bhavan, la residència oficial del president de l'Índia. [2001] El 2001, quan era un nena prodigi que representava la música clàssica índia, va representar una presentació en paper sobre "El violí a la música clàssica del sud de l'Índia". per a la prestigiosa Assemblea Internacional de la Infància celebrada a Nova Delhi. El 2002 va presentar una "Nit de la Música Mundial" temàtica única que incorpora gèneres musicals de més de 20 nacions per a les celebracions del Mil·lenni a Kazakizhtan durant tot l'any.
El 2003, Krishna va entrar al Llibre Guinness dels rècords mundials pel seu concert de violí clàssic de 32 hores de durada sense parar dedicat a la pau i l'harmonia mundial. Amb el títol de "Nadhabrahma", aquest era també un homenatge al seu eminent avi. També ocupa un lloc al Llibre dels Rècords de Limca per la mateixa gesta. Va ser una de les ponents més joves de la secció de demostració de conferències del festival intern MuSIC a Rússia sobre el tema "El violí a la música clàssica índia". El 2005 va ser convidada per l'alcalde de Menden, Alemanya, per actuar al festival internacional de música "Jazz Meets Classics". També es va convertir en la primera música clàssica indi que va actuar a l'església mil·lenària de Kaiserwerth, a Alemanya.
El 2005, Krishna va ser convidada a donar el concert inaugural de la celebració del 74è aniversari del president de l'Índia, A.P.J. Abdul Kalam

## Enllaços externs

* L. Athira Krishna - Lloc web oficial
# L1

L1 té els següents significats:
* Línia 1 del metro de Barcelona
* L1 és el nom de la llengua materna en adquisició de llengües
# João Mário Grilo

João Mário Lourenço Bagão Grilo (nascut el 8 de novembre de 1958) és un portuguès director de cinema, autor i professor, nascut a Figueira da Foz. Va estudiar economia a la Universitat de Coimbra però va abandonar els estudis. El 1983 es va graduar en sociologia a l'ISCTE de Lisboa i el 1994 va obtenir un Ph.D. en ciències de la comunicació a la Universitat NOVA de Lisboa. És professor titular del Departament d'Estudis de Comunicació de la Universitat NOVA de Lisboa, on, entre altres cursos, imparteix classes de Filmologia i Direcció de Cinema.
El seu primer llargmetratge va guanyar el premi Georges Sadoul a la Mostra Internacional de Cinema de Venècia.

## Filmografia

* Maria, 1978-9
* A Estrangeira, 1982
* O Processo do Rei, 1989
* O Fim do Mundo, 1992
* Saramago: Documentos, 1994
* Os Olhos da Ásia, 1996
* Longe da Vista, 1998
* 451 Forte, 2000
* A Falha, 2002
* Prova de Contacto, 2003
* O Tapete Voador, 2005
* Duas Mulheres, 2009
* A Vossa Casa, 2012
* O Grande Auditório - Memorial de uma Obra, 2014
* Viagem aos Confins de um Sítio Onde Nunca Estive, 2014
* A Vossa Terra, 2016
* Não Esquecerás, 2016

## Bibliografia

* "Monologues du Cinéma (A 'Course in Treatment' de S.M. Eisenstein, 1949)", a Trafic, nr. 100 (Hiver 2016)
* Cinema & Filosofia: Compêndio (ed.). Lisboa: Colibri, 2014
* "Propositions for a Gestural Cinema," in H. Gustafsson and A. Gronstad (eds.), Cinema and Agamben. Ethics, Biopolitics, and the Moving Image. NY: Bloomsbury, 2014
* O Livro das Imagens. Coimbra: Minerva, 2007
* O Homem Imaginado: Cinema, Acção, Pensamento. Lisboa: Livros Horizonte, 2006
* As Lições do Cinema. Manual de Filmologia. Lisboa: Colibri, 2006
* O Cinema da Não-Ilusão: Histórias para o Cinema Português. Lisboa: Livros Horizonte, 2006
* A Ordem no Cinema: Vozes e Palavras de Ordem no Estabelecimento do Cinema em Hollywood. Lisboa: Relógio d'Agua, 1997

## Referències

* ↑ Jorge Leitão Ramos: Dicionário do Cinema Português 1962 - 1988 Editorial Caminho, Lisboa 1989, pàgina 184
* ↑ João Mário Grilo apreaizadores.com
# Kona

«Kona» té aquests significats:
* Districte de Kona, a la costa oest de l'illa de Hawaii
* Cafè Kona, tipus de cafè produït al districte de Kona de Hawaii
* Aeroport Internacional de Kona a Kailua-Kona, Hawaii
* Tempesta Kona, fenomen meteorològic de Hawaii
* Colossae o Kona, ciutat antiga de Frígia
* Departament de Kona a la província de Mouhoun, Burkina Faso
* Kona Town, àlbum del grup Pepper
* Kona o Konah, poble de Guinea
# Kanon

Kanon (カノン, Kanon) és una novel·la visual japonesa creada per Key el 4 de juny de 1999. La versió original, disponible primer per a PC, fou qualificada per a adults, pel seu contingut eròtic, encara que se llançà una versió sense eixe contingut el 7 de gener de 2000. S'han produït versions subseqüents per a Dreamcast, PlayStation 2, i PlayStation Portable. Les versions foren rellançades amb el suport per a Windows 2000/XP amb el nom de Kanon Standard Edition.
També ha sigut adaptat a altres mitjans. Hi ha dues adaptacions d'anime, dos de manga i un OVA.

## Referències

* ↑ Kanon bijuaru fan bukku.. Tōkyō: Entāburein, 2000. ISBN 4-7577-0039-3.
* ↑ «カラフル・ピュアガール 2001年3月号 Keyシナリオスタッフ ロングインタビュー». Arxivat de l'original el 2008-06-05. [Consulta: 16 maig 2022].
* ↑ «エピソード - カノン - 作品ラインナップ - 東映アニメーション» (en japonès). [Consulta: 16 maig 2022].
* ↑ «TVアニメーション『Kanon』DVD・CDキャンペーン　プレゼントAコース用 特典映像『風花』», 08-01-2006. Arxivat de l'original el 2006-01-08. [Consulta: 16 maig 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Kanon en Key Arxivat 2007-03-29 a Wayback Machine. (japonès)
* Pàgina oficial de Kanon 2002 (japonès)
* Pàgina oficial del Kanon 2006 Arxivat 2007-02-17 a Wayback Machine. (japonès)
# La Ceiba

La ciutat de la Ceiba és la capital del departament d'Atlántida i del municipi homònim, situada a la república d'Hondures, a més és la tercera ciutat més gran del país amb 180.512 habitants.

## Bibliografia

* Flores, Fredy; Sergio Palacios (2009). Honduras Geográfica. Ediciones Ramsés. p. 43.
* Canelas Díaz, Antonio (2008). La Ceiba sus Raices y su Historia. Edición Banco Central de Honduras.

## Enllaços externs

* El Ceibeno Arxivat 2014-06-17 a Wayback Machine.
# La Caverne maudite

La Caverne maudite és un curtmetratge francès del 1898 pel·lícula muda dirigida per Georges Melies.
La pel·lícula va ser una de les primeres incursions de Méliès en temes que més tard es relacionarien amb el cinema de terror (la seva Le Manoir du diable, feta el 1896, és de vegades anomenada la primera pel·lícula de terror). També es creu que La Caverne maudite és la primera pel·lícula en què Méliès va utilitzar la tècnica cinematogràfica de l'exposició múltiple.
La pel·lícula va ser estrenada per la Star Film Company de Méliès i està numerada 164 als seus catàlegs. Actualment es presumeix perduda.

## Referències

* ↑ Dixon, Wheeler W. A History of Horror. New Brunswick, NJ: Rutgers University Press, 2010, p. 4. ISBN 9780813547961.
* ↑ Powell, Helen. Stop the Clocks!: Time and Narrative in Cinema. Londres: I.B. Tauris, 2012, p. 47. ISBN 978-1-84885-175-7.
* ↑ Malthête, Jacques; Mannoni, Laurent. L'oeuvre de Georges Méliès. París: Éditions de La Martinière, 2008, p. 339. ISBN 9782732437323.

## Enllaços externs

* La Caverne maudite a Internet Movie Database (anglès)
# Kent Jude Bernard

Kent Jude Bernard (New Iberia, Louisiana, 18 de juny de 1984) és un actor de cinema i televisió i fotògraf estatunidenc.
Bernard, nascut com Kent Jude Bernard Jr és fill de Beth (pintora) i Kent Jude Sr. (guitarrista professional) Bernard va estudiar a Northwestern State University.

## Filmografia

* Factory Girl, en el paper d'Elmo Who (2006)
* Ruffian (telefilm), en el paper de Race Patron (2007)
* Day of the Dead, en el paper de zombie (2008)
* Ray of Sunshine, en el paper d'obrer de la construcció (2008)
* Reast II:Sloppy Seconds (vídeo) (2008)
* Pulse 2:Afterlife (vídeo) (2008)
* Skateland, en el paper d'estudiant de filosofia (2009)
* The Chameleon (2010)
* Cool Dog, en el paper de Charlie (2010)
* Dyland Dog: Dead of Night, en el paper de Slake (2010)
* Unanswered Prayers (telefilm), en el paper de Yanni (2010)
* Seconds Apart (2011)
* Drive Angry 3D (2011)
* My Alien Mother (curtmetratge) (2011)
* Flag of My Father (2011)
* Mighty Fine (2011)

## Referències

* ↑ Kent Jude Bernard Biography (1984-)
# La Unión Republicana

La Unión Republicana fou un diari editat a Palma des de l'1 d'agost de 1896 fins al 1904, com a òrgan del Partit d'Unió Republicana de Mallorca i que va substituir Las Baleares. El director nominal fou Joan Rotger, però la direcció efectiva correspongué, successivament, a Jeroni Pou i Magraner, Francesc Garcia i Orell i Lluís Martí i Ximenis.
Las Baleares, també de tendència republicana, va suposar el seu precedent immediat, tot i que aleshores actuava com a òrgan de premsa proper al Partit Republicà Democràtic Federal, i més endavant com a òrgan d'expressió ideològica de Benet Pons i Fàbregues. Es publicà des del maig de 1891 fins al juliol de 1896 amb una distribució de 1.537 exemplars, tot i que el 1890 ja es publicava periòdicament. Tenia la seu situada al carrer del Conquistador, 43, de Palma, sent Miquel Roca l'administrador inicial. Alguns dels seus redactors foren Joan Togores i Lluís Martí i Ximenis.

## Referències

* ↑ Grimalt, pàg. 17-18

## Bibliografia

* Martínez Grimalt, Joan Tomàs. La construcció d'una cultura socialista a Mallorca (1900-1909). El setmanari El Obrero Balear. 1a ed. Palma: Edicions Documenta Balear, 2009 (Papers de l'Institut). ISBN 978-84-92703-09-8.
# La dona més bonica del món

La dona més bonica del món (títol original en italià: La donna più bella del mondo, en francès La belle des belles) és una pel·lícula romàntica de comèdia de 1956 dirigida per Robert Z. Leonard. És un biopic sobre la soprano d'òpera italiana Lina Cavalieri. La pel·lícula va ser una coproducció entre Itàlia i França. Està doblada al català.
Per aquesta pel·lícula, Gina Lollobrigida va ser guardonada amb un David di Donatello a la millor actriu.

## Argument

Lina, una cantant de music hall, s'ha enamorat d'en Sergei, un príncep rus. El maestro Doria, que li dona lliçons de veu i que espera convertir-la en el seu amant, la porta a París on es converteix en l'estrella de les "Folies-Plastiques". Sergei torna a trobar la Lina a la capital francesa i, sense ella saber-ho, la converteix en la seva amant. Quan entén la veritat, la Lina fuig amb el tenor Silvani. Boig de gelosia, en Doria mata Silvani i la jove cantant que creu que en Sergei és el responsable de la mort, decideix dedicar la seva vida a la seva carrera.

## Repartiment

* Gina Lollobrigida: Lina Cavalieri
* Vittorio Gassman: Sergio
* Robert Alda: Doria
* Anne Vernon: Carmela
* Tamara Lees: Manolita
* Gino Sinimberghi: Silvani
* Nanda Primavera: Olimpia
* Nico Pepe: Louis
* Enzo Biliotti: Perret
* Valeria Fabrizi: Silvana
* Marco Tulli: Jutge al duel
* Annie Cordy

## Estrena

Als Estats Units, la pel·lícula va ser adquirida per Howard Hughes per a la seva distribució per 20th Century Fox. La pel·lícula s'havia d'estrenar a Boston a principis de 1957, però se li va negar un segell del codi de producció fins que es va tallar una escena d'amor.

## Referències

* ↑ Bayman, Louis. Operatic and the Everyday in Postwar Italian Film Melodrama, 2015-03-05. ISBN 9781474402873.
* ↑ Mauricio Ponzi. The films of Gina Lollobrigida. Citadel Press, 1982, 1982. ISBN 0806510935.
* ↑ «La dona més bonica del món». esadir.cat. [Consulta: 14 abril 2024].
* ↑ Enrico Lancia. I premi del cinema. Gremese Editore, 1998, 1998. ISBN 88-7742-221-1.
# Khmelevoi

Khmelevoi (en rus: Хмелевой) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 371 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Khmelevoie

Khmelevoie (en rus: Хмелевое) és un poble de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 548 habitants. Pertany al districte rural de Fatej.

## Referències

* ↑ «Прогноз погоды в д. Бригадирово (Курская область)». Arxivat de l'original el 2013-09-25. [Consulta: 1r desembre 2019].
# Krka

«Krka» té aquests significats:
* Monestir de Krka, monestir ortodox dedicat a Sant Miquel Arcàngel a prop del riu Krka
* Parc Nacional de Krka, parc nacional de Croàcia, al centre de Dalmàcia
* Riu Krka, riu d'Eslovènia, afluent del riu Sava, prop de Brežice
# Krišovská Liesková

Krišovská Liesková és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1321.
# L'innocent (pel·lícula de 1976)

L'innocent (L'Innocente en la versió original en italià) és una pel·lícula franco-italiana dirigida per Luchino Visconti i estrenada el 1976. Es tracta d'una adaptació de la novel·la homònima de Gabriele D'Annunzio, i la darrera obra del mestre italià que, després d'un atac cerebral, va dirigir el rodatge des d'una cadira de rodes i mig paralitzat. La banda sonora comprèn Rondò An Turca de Wolfgang Amadeus Mozart i l'ària, Che farò senza Euridice de Orfeo ed Euridice de Christoph Willibald Gluck, l'any de la seva estrena any Franco Mannino rebé el Premi David di Donatello per la música del film. Visconti volia Alain Delon i Romy Schneider per als primers papers.

## Argument

Tullio Hermil (Giancarlo Giannini) és un home fred, egoista i psicòtic. Casat, viu una relació sulfurosa i tumultuosa amb la seva amant, Teresa (Jennifer O'Neill). La seva esposa, Giuliana (Laura Antonelli), n'està al corrent, i suporta en silenci aquestes afrontes perpetues, fins al dia que troba un escriptor d'èxit: Filippo d'Arborio (Marc Porel). A la continuació d'una nit amb ell, es troba embarassada.

## Repartiment

* Giancarlo Giannini: Tullio Hermil
* Laura Antonelli: Giuliana
* Jennifer O'Neill: Teresa
* Marc Porel: Filippo d'Arborio
* Didier Haudepin: Federico Hermil
* Rina Morelli: la mare de Tullio
* Massimo Girotti: el comte Stefano Egano
* Marie Dubois: la princesa
* Claude Mann: el príncep
* Roberta Paladini: Mademoiselle Elviretta

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'innocent. esadir.cat.
* ↑ «L'innocente». The New York Times.
# L'inspector Lavardin

L'inspector Lavardin (títol original en francès L'inspecteur Lavardin) és una pel·lícula francosuïssa dirigida per Claude Chabrol, estrenada el 1986 i doblada al català.

## Argument

El cos nu, amb la paraula «Porc» escrita en vermell sobre el seu cul, del notable Raoul Mons, escriptor catòlic que acaba de fer prohibir una obra teatral blasfema, és trobat en una platja de la Bretanya. Hélène és vídua per segona vegada, ja que el seu primer marit va desaparèixer al mar. Va ser un amor de joventut de l'inspector Lavardin encarregat de la investigació.

## Repartiment

* Jean Poiret: Inspector Jean Lavardin
* Jean-Claude Brialy: Claude Alvarez
* Bernadette Lafont: Hélène Alvarez, vídua Mons
* Jean-Luc Bideau: Max Charnet
* Jacques Dacqmine: Raoul Mons
* Hermine Clair: Véronique Manguin
* Pierre-François Dumeniaud: Marcel Vigouroux
* Florent Gibassier: Francis
* Guy Louret: Buci
* Jean Depussé: Volga
* Marc Adam: Adam
* Michel Dupuy: Frogman
* Serge Feuillet: Priest
* Michel Fontayne: Bouncer
* Philippe Froger: Stage Manager
* Chantal Grebbet: Eve
* Claire Ifrane: Estanquera
* Hervé Lelardoux: 1r home
* Lisa Livane: Dona
* Robert Mazet: Léon
* Guy Parigot: 2n home
* Maurice Regnaut: Pierre Manguin
* Odette Simoneau: Denise

## Referències

* ↑ «L'inspector Lavardin». Ésadir.cat. [Consulta: 3 agost 2022].
* ↑ «L'inspecteur Lavardin» (en francès). AlloCine.fr. [Consulta: 3 agost 2022].
# L'illa del Dr. Moreau

«L'illa del Dr. Moreau o The Island of Dr. Moreau» té aquests significats:
* L'illa del doctor Moreau, novel·la de ciència-ficció escrita el 1896 per H.G. Wells.
* L'illa del Dr. Moreau (pel·lícula de 1977), dirigida per Don Taylor i protagonitzada per Burt Lancaster i Michael York.
* L'illa del Dr. Moreau (pel·lícula de 1996), dirigida per John Frankenheimer i protagonitzada per Marlon Brando i Val Kilmer.
# La Cova del Codó

La Cova del Codó, en alguns mapes Roques del Codó és una muntanya de 1.407,9 metres actualment dins del terme de Tremp, al Pallars Jussà, però que havia estat limítrof entre els antics termes de Gurp de la Conca, del Pallars Jussà i Sapeira, de l'Alta Ribagorça, ara tots dos integrats en el terme de Tremp.
És el turó de més al sud-oest de la Serra de Gurp, i té encara al seu sud-oest lo Pico Xic. Està situat entre els pobles de Gurp, que queda al sud-est, i Sapeira, al nord-oest.

## Enllaços externs

* La Cova del Codó al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Cova (Hortoneda)

La Cova és una partida rural del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca), al Pallars Jussà. És en territori del poble d'Hortoneda.
Està situat a l'esquerra del barranc de la Masia i a la dreta del barranc del Rebollar, al nord del Planell de Motes i a migdia de la casa de la Molina. És també a ponent de les partides de la Masia i de la Font de l'Escolà, i al nord-oest de la del Prat del Bedoll.
Formen aquesta partida 9,7900 hectàrees de conreus de secà, amb bosquina i pastures.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 1r juliol 2010].
# Leman Tomsu

Leman Tomsu, nascuda Leman Cevat (Kayseri, Imperi Otomà, 1913 - Istanbul, 29 d'abril de 1988) fou una de les primeres arquitectes dones turques.
Leman Cevat va fer l'educació primària, des dels 5 anys, i la secundària al Liceu de Noies a Erenköy, Kadıköy, internada, lluny de la seva família a Kayseri. Després va seguir la seva educació, entre 1929 i 1934, en l'Academia de Belles Arts (avui Mimar Sinan Üniversitesi) d'Istanbul. Va Iniciar la seva carrera en l'Ajuntament d'Istanbul, treballant amb el planificador urbà Martin Wagner. Va fer una tesi de doctorat amb el títol Bursa Evleri (Cases -tradicionals- de Bursa) i es va convertir en professora universitària de la Universitat Tècnica d'Istanbul (İTÜ). La Prof. Dra. Tomsu es va retirar del càrrec el 1975 i va viure la resta de la seva vida a Istanbul. Mai es va casar.
La seva biografia, obra de les escriptores Neslihan Türkün Dostoğlu i Özlem Erdoğdu Erkarslan, va ser publicada com un llibre, sota el títol Leman Cevat Tomsu: Türk Mimarlığında bir Öncü 1913-1989 ('Leman Cevat Tomsu, una pionera en l'arquitectura turca') per la Unió de Cambres d'Arquitectes i Enginyers de Turquia.
Comparteix l'honor de ser la primera arquitecta de Turquia juntament amb Münevver Belen, amb qui va estudiar tant en el liceu com en l'acadèmia.

## Referències

* ↑ http://www.md1927.org.tr/media/PDF/LEMAN_TOMSU_.pdf Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ https://web.archive.org/web/20130622071533/http://arkitera.com/haber/index/detay/turkiyenin-ilk-kadin-mimarinin-biyografisi-yayinlandi/13726
* ↑ http://www.mimarlikdergisi.com/index.cfm?sayfa=mimarlik&DergiSayi=387&RecID=3256
* ↑ http://www.nilufer.bel.tr/haber-2238-nilufer_belediyesinden_unutulmaz_isimlere_vefa

## Vegeu també

* Llista de dones arquitectes.