OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trey Canard

Trey Canard (Oklahoma, 17 de setembre de 1990) és un antic pilot professional de motocròs nord-americà. Va competir als Campionats AMA entre el 2007 i el 2017 i en va guanyar un títol de motocròs i un de supercross. A banda, el 2010 va ser membre de l'equip dels Estats Units que va guanyar el Motocross des Nations.

## Palmarès
### Títols per any

| Any | Equip | Campionat | Classe |
| 2008 | Honda | AMA Supercross | 250cc (East) |
| 2010 | Honda | AMA Motocross | 250cc |
| 2010 | Honda | Motocross des Nations | - |

## Referències

* ↑ «Trey Canard» (PDF) (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 5 setembre 2023].
* ↑ «Trey Canard career statistics» (en anglès). racerxonline.com. [Consulta: 23 agost 2023].
Campions AMA de supercross 250$^{1,2}$ :
1985 - Moore/Warren
1986 - Schmit/Turpin
1987 - Surratt/Tichenor
1988 - Matiasevich/DeHoop
1989 - Matiasevich/Bradshaw
1990 - Davis/Stephenson
1991 - McGrath/Swink
1992 - McGrath/Swink
1993 - Gaddis/Henry
1994 - Huffman/Lusk
1995 - Huffman/Pichon
1996 - Windham/Pichon
1997 - Windham/Ferry
1998 - Dowd/Carmichael
1999 - Ramsey/Fonseca
2000 - Bentley/Roncada
2001 - Fonseca/Pastrana
2002 - Preston/Reed
2003 - Stewart/Jesseman
2004 - Tedesco/Stewart
2005 - Tedesco/Langston
2006 - Langston/Millsaps
2007 - Villopoto/Townley
2008 - Lawrence/Canard
2009 - Dungey/Pourcel
2010 - Weimer/Pourcel
2011 - Tickle/Barcia
2012 - Tomac/Barcia
2013 - Roczen/Hahn
2014 - Anderson/Bogle
2015 - Webb/Musquin
2016 - Webb/Stewart
2017 - Hill/Osborne
2018 - Plessinger/Osborne
2019 - Ferrandis/Sexton
2020 - Ferrandis/Sexton
2021 - Cooper/Nichols
2022 - Craig/J.Lawrence
2023 - J. i H. Lawrence :
$^1$Del 1985 al 2005 era el Campionat AMA de suprecross 125cc/SX Lites del 2006 al 2012.   $^2$Esquerra: West/Dreta: East. :
Campions AMA de motocròs 250$^1$ :
1974 - Smith
1975 - Smith
1976 - Hannah
1977 - Glover
1978 - Glover
1979 - Glover
1980 - Barnett
1981 - Barnett
1982 - Barnett
1983 - O'Mara
1984 - Ward
1985 - Lechien
1986 - Dymond
1987 - Dymond
1988 - Holland
1989 - Kiedrowski
1990 - Cooper
1991 - Kiedrowski
1992 - Emig
1993 - Henry
1994 - Henry
1995 - Lamson
1996 - Lamson
1997 - Carmichael
1998 - Carmichael
1999 - Carmichael
2000 - Pastrana
2001 - Brown
2002 - Stewart
2003 - Langston
2004 - Stewart
2005 - Tedesco
2006 - Villopoto
2007 - Villopoto
2008 - Villopoto
2009 - Dungey
2010 - Canard
2011 - Wilson
2012 - Baggett
2013 - Tomac
2014 - Martin
2015 - Martin
2016 - Webb
2017 - Osborne
2018 - Plessinger
2019 - Cianciarulo
2020 - Ferrandis
2021 - J. Lawrence
2022 - J. Lawrence
2023 - H. Lawrence :
$^1$Del 1974 al 2005 era el Campionat AMA de motocròs 125cc, MX Lites del 2006 al 2008. :
# Oreophryne crucifer

Oreophryne crucifer és una espècie de granota que viu a Indonèsia.

## Referències

* Richards, S. & Iskandar, D. 2004. Oreophryne crucifer. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Nieva de Cameros

Nieva de Cameros és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana, dins la subcomarca de Camero Nuevo. Pertany també al municipi el llogaret de Montemediano.

## Història

La població apareix documentada per primera vegada en el segle xii, arran de què fos donada per Sanç III i Blanca al monestir calagurrità de Castejón de Valdejasa. La localitat va formar part del majoratge que va deixar al seu fill Sancho de Velasco el primer comte d'Haro i senyor d'Arnedo, Pedro Fernández de Velasco. Va pertànyer primer a la província de Burgos i després a la de Sòria fins que es va crear la província de Logronyo (avui La Rioja) en 1833.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina personal sobre Nieva de Cameros Arxivat 2009-12-07 a Wayback Machine.
* Pàgina personal sobre Montemediano Arxivat 2007-05-15 a Wayback Machine.
* Nieva de Cameros a Riojainternet Arxivat 2009-10-20 a Wayback Machine.
# Trofeu Ria de Marín

El Trofeu Ria de Marín és una cursa ciclista femenina d'un dia que es disputa a Marín a Galícia. Creada al 2015, és puntuable per la Copa d'Espanya de ciclisme.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2015 | Eider Merino | Belén López | Cristina Martínez |
| 2016 | Mavi García | Lorena Llamas | Eider Merino |
| 2017 | Lierni Lekuona | Lourdes Oyarbide | Alba Teruel |

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
# Narcís Roca (impressor)

Narcís Roca (Vic, 1808 - Reus, 1875) va ser un impressor i llibreter català.
Fill del també impressor Francesc Roca, va néixer a Vic el 1808, i l'any següent era a Reus amb el seu pare, fugint de la guerra del francès. Als 17 anys, el 1825, ja treballa d'impressor al taller familiar. El 1846 apareixen impresos signats per Francesc i Narcís Roca. El fill portava la direcció de la impremta davant de la malaltia del seu pare, que morí el 1847. Aquell mateix any, Narcís modernitzà la llibreria, situada al carrer Major número 11, i la maquinària de la impremta, i va diversificar la temàtica dels seus impresos. A més dels catecismes i llibrets de novenes que imprimia el seu pare, imprimia també llibres de primeres lletres, algunes novel·les i els reglaments de les societats reusenques, que a més li encarregaven impresos publicitaris i comercials. El 1848 tenia als seus locals un taller de confecció de llibres ratllats i maquinària per elaborar paper de fumar, i venia a l'engròs material de papereria. Dels cinc impressors que hi havia a Reus el 1850, el més important era Narcís Roca. La seva impremta era la més antiga de les instal·lades a la ciutat, i la més coneguda. Jaume Fort Prats diu d'aquesta impremta: "La afición a la lectura empezó a despertar [el 1866], motivado que los señores de Roca aumentaran su existencia de libros". I cita una nota del Diari de Reus que explicava que la coneguda llibreria de Roca, al carrer Major, ofereix un repertori escollit d'obres nacionals i estrangeres que ha col·locat als aparadors muntats fa pocs dies, que n'augmenten la visibilitat i en faciliten la consulta. Narcís Roca va seguir al front del seu negoci, al qual s'hi havia incorporat el seu fill Francesc Roca i Ferrer, fins al 1875, oferint obres de molta qualitat. Després el fill va seguir amb la impremta. Observant els impresos sortits de l'obrador de Narcís Roca, es veu que reutilitzà gravats d'altres impressors reusencs que ja havien desaparegut. El 1871 usà gravats de l'impressor Joan Muñoa, i abans n'havia utilitzat alguns de Josep Arnavat. Els impressors, al deixar l'ofici o morir sense hereus, venien els materials a altres professionals en actiu.

## Referències

* 1 2 Aguadé, Enric. Impressors i llibreters a Reus 1720-1900. Reus: Centre de Lectura, 1996, p. 59-60. ISBN 8487873189.
* ↑ Fort i Prats, Jaume. Anales de Reus desde 1860 hasta nuestros días. Reus: Artes gráficas Rabassa, 1929, p. 228, vol. IV.
# Thomas Graals bästa barn

Thomas Graals bästa barn (en suec El millor fill de Thomas Graals) és una pel·lícula muda sueca dirigida per Mauritz Stiller, estrenada el 1918.

## Sinopsi

El mateix dia del casament entre l'escriptor Thomas Graal i Bessie, es barallen sobre les seves expectatives respectives sobre el sexe del seu futur primer fill: ella vol una noia, a la que pretén anomenar Lillian, ell un nen. A causa d'aquesta diatriba passen els primers dies de la seva vida junts en una segregació mútua, cosa que preocupa als criats, que demanen que la mare de Bessie intervingui. Però el conflicte es resol poc després, quan Thomas és picat pel seu orgull i expulsa a un home una mica borratxo que havia començat a coquetejar amb la seva dona.
En el seu moment neix Lillianus, un nen, però entre els cònjuges torna a sorgir un conflicte, d'una manera menys explosiva i més rastrera, sobre les diferents concepcions pedagògiques dels dos components de la parella: ella és intransigent i rigorosa, ell és més relaxat i flexible.
Però la veritable raó del malestar de Thomas l'assabenta Bessie només després de llegir la història que el seu marit acaba d'escriure: li falten les actituds seductores i eròtiques que eren típiques de la seva dona, abans que ella les abandonés per dedicar-se completament i exclusivament a Lillianus. Bessie entén i, no sense satisfacció mútua, s'adapta al dictat literari.

## Repartiment

* Victor Sjöström: Thomas Graal
* Karin Molander: Bessie
* Josef Fischer: Alexander Douglas
* Jenny Tschernichin-Larsson: Clotilde Douglas
* Axel Nilsson: John
* Edvin Adolphson: un invitst
* Hugo Björne: un invitat al casori
* Gucken Cederborg: la cuinera
* Kotti Chave
* Gösta Gustafson: un estudiant
* Paul Hagman
* Wictor Hagman: un invitat al casori
* Julius Hälsig: un invitat
* Helge Kihlberg: un invitat al casori
* Tor Weijden: un invitat al casori
* Torsten Winge: Rudolf P.
* Oscar Åberg: un invitat al casori
* Olof Ås: el xofer

## Referències

* ↑ Thomas Graals bästa barn a silentera.com
* ↑ Thomas Graals bästa barn al svenskfilmdatabas.se
* ↑ Thomas Graals bästa barn a ilcinemaritrovato.it
# Font d'Emili Donadeu

La Font d'Emili Donadeu és una obra noucentista de Sant Martí Sesgueioles (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Font de dos brocs. Formada per un element de planta quadrada col·locat sobre una base de costats arrodonits on se situen les dues piques de recollida d'aigua. L'element central és coronat per una figura que representa un cistell de fruites. Tots els elements són de pedra arenosa. Tot el conjunt està situat sobre una base que fa de vorera i està delimitada per quatre arbres als vèrtexs que configuren la plaça.

## Història

Emili Donadeu, fill de Sant Martí de Sesgueioles, en tornar d'Amèrica va posar l'aigua al poble i pagà la font.

## Referències

* 1 2 «Font d'Emili Donadeu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2018].
# Fredrik Johansson

Fredrik Johansson (Uppsala, 18 de març de 1978) va ser un ciclista suec professional del 2002 al 2009.

## Palmarès

* 2006
** 1r al Gran Premi Demy-Cars
* 2007
** 1r a la Ronda de l'Oise
* 2008
** 1r al Gran Premi Möbel Alvisse
** Vencedor d'una etapa de la Jelajah Malaysia
* 2009
** Vencedor d'una etapa de la Fletxa del sud

## Referències

* Fitxa a Sitiodeciclismo.net
* Fitxa a Cyclebase.nl
* Fitxa a Museociclismo.it
* Fitxa a Museociclismo.it
# François de la Chaise

François de la Chaise (25 d'agost de 1624 – 20 de gener de 1709) va ser un clergue jesuïta, el pare confessor del rei Lluís XIV de França.

## Biografia

François de la Chaise nasqué al Château d'Aix a (Aix-la-Fayette, Puy-de-Dôme), fill de Georges d'Aix, seigneur de La Chaise, i de Renée de Rochefort.
Per part de mare era renebot de Pierre Coton, el confessor de Henry IV de França. Va fer classes de filosofia i per això, es va fer famós a tota França.
Per recomanació de Camille de Villeroy, arquebisbe de Lió, de la Chaise va ser proposat el 1674 com a confessor de Lluís XIV. Aquest confessor amb la influència de Madame de Maintenon va induir el rei a trencar la seva relació amb Madame de Montespan.
El matrimoni de Louis XIV i Madame de Maintenon es va celebrar amb la seva presència al Palau de Versailles. En la disputa gal·licana, de la Chaise vadonar suport a la prerrogativa reial. Va ser en gran part responsable de la revocació de l'Edicte de Nantes de 1598, que havia garantit la llibertat de religió als hugonots. Amb la revocació, va començar una nova ona de violència contra els protestants. Lluís XIV aplicava, inspirat per seu confessor, el principi «una fe, una llei, un rei» o cuius regio, eius religio.
Respecte el jansenisme, de la Chaise va mantenir l'afecte per a Fénelon, fins i tot quan el papa va condemnar les seves Maximes.

## Llegat

El nom de François de la Chaise està unit a la casa de la Societat de Jesús aleshores fora dels límits de París on ell hi va viure. El 1804 Napoleó hi va establir el Cementiri Père Lachaise.

## Referències

* 1 2 3 «La Chaise, François de». Encyclopædia Britannica, Volume 16, 1911.
* ↑ Ott, Michael. «François d'Aix de la Chaise». A: Catholic Encyclopedia (en anglès). 8, 1913.
* ↑ Marsh, W.B.. «22 October ‘Une foi, une loi, un roi’». A: Voices From the Past A year of great quotations - and the stories from history that inspired them. (en anglès). Londres: Icon Books Ltd, 2020. ISBN 978-1-78578-664-8.

## Bibliografia

* Chantelauze, Régis. Le Père de la Chaize. Etudes d'histoire religieuse (en francès), 1859.
# Freddy Zäch

Cecil Yates (Oberriet, Sankt Gallen, 2 d'agost de 1909 - ?) fou un ciclista suís, professional del 1931 al 1939. Va destacar en les curses de sis dies.

## Palmarès

* 1931
** 1r als Sis dies de Vancouver (amb Lew Elder)
* 1934
** 1r als Sis dies de Cleveland (amb William Peden)
* 1936
** 1r als Sis dies de Minneapolis (amb Fred Ottevaire)
** 1r als Sis dies de Des Moines (amb Cecil Yates)
** 1r als Sis dies de Detroit (amb Fred Ottevaire)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Frank Fahrenhorst

Frank Fahrenhorst (nascut el 24 de setembre de 1977 a Kamen) és un futbolista alemany.
# Frontofocòmetre

Un frontofocòmetre o lensòmetre (en anglès:lensometer), és un instrument òptic per a la determinació del centre òptic i el mesurament de la potència d'una lent oftàlmica, així com la direcció de la component cilíndrica.
S'utilitza per marcar les lents oftàlmiques abans de tallar-les, d'acord amb la muntura. Disposa d'unes plomes per poder marcar el centre òptic i la direcció de l'eix.

## Història

El 1848, Antoine Claudet va fabricar el photographometer, un instrument dissenyat per a mesurar la intensitat dels raigs en fotografia; i el 1849 es va dur a terme el focimeter, per assegurar un enfocament perfecte en el retrat fotogràfic. El 1876, Hermann Snellen va introduir el phakometer que era un conjunt similar a un banc òptic que podia mesurar la potència òptica i trobar el centre òptic d'una lent convexa. Troppman va fer un pas més el 1912, en presentar el primer instrument de mesurament directe.
El 1922, es va presentar una patent per al primer lensometer de projecció, que compta amb un sistema similar al lensometer estàndard de la foto de dalt, però que projecta l'objecte mesurat sobre una pantalla eliminant la necessitat de correcció de l'error de refracció de l'observador i el requisit d'acoblar un petit telescopi a l'instrument. Tot i aquests avantatges el disseny de Troppman segueix sent predominant en el món de l'òptica.

## Vegeu també

* Oftalmòmetre
* Esferòmetre
* Refractòmetre

## Referències

* ↑ frontofocòmetre a Optimot
* ↑ Manual vs. Automated Lensometry
* ↑ «The Focimeter». Image. International Museum of Photography at George Eastman House Inc. [Rochester, N.Y.], 1, 2, 01-02-1952, pàg. 1–2. Arxivat de l'original el 12 de març 2013 [Consulta: 16 juny 2019].
* ↑ AO Lensometer calibration lenses by NBS in 1916
* ↑ museyeum.online_exhibitions.optical instruments.focimeter acce. 20 Juny 2019

## Enllaços externs

* The lensometer
# Frontissa flotant

Un frontissa flotant és una frontissa que, si bé es pot comportar com una frontissa normal, permet que un dels objectes s'allunyi de l'altre, per tant, flota. En realitat, la frontissa disposa de dos eixos paral·lels de rotació, un per a cada objecte unit per la frontissa, i cada eix es pot desplaçar respecte a la posició de l'altre és a dir, augmentar o disminuir la distància que els separa, de manera que els objectes poden romandre paralles entre sí.

## Usos

Una de les aplicacions pràctiques en las que s'utilitzen les frontisses flotants són les graelles elèctriques de cuina de doble planxa, que amb l'esmentat disseny permeten escalfar-rostir d'ambdós costats d'una peça gruixuda d'aliment sense aixafar-lo. La frontissa flotant permet elevar la planxa superior que altrament quedaria inclinada respecte la part superior de l'aliment, de manera que la planxa superior roman paral·lela a la planxa inferior.
Una altra aplicació de les frontisses flotants són els escàners plans, que s'han dissenyat per poder escanejar objectes gruixuts com ara llibres. El llibre es pot col·locar sobre el vidre, i la tapa superior de l'escàner amb frontisses flotants es baixa sobre ella; el vidre, el paper i el full poden quedar molt bon contacte. Si es fes amb una frontissa normal col·loca un llibre gruixut, deixaria la coberta en angle respecte al llibre Una frontissa flotant eleva la vora inclinada de la coberta fins al nivell del llibre, de manera que la tapa roman paral·lela al vidre, però s'alça sobre ell, la distància necessària.

## Vegeu també

* Suport perforador de got
* Frontissa

## Referències

* ↑ mrhardwareco.comm. floating-hinges. mrhardwareco.com, maig 2014.
* ↑ yourultimatekitchen.com. floating-hinge. yourultimatekitchen.com, maig 2014. Arxivat 2018-07-29 a Wayback Machine.
* ↑ John Dawson. Prints and Printmaking. New Burlington Books, 1988. ISBN 978-1-85348-110-9.
# Fredeluga d'Etiòpia

La fredeluga d'Etiòpia (Vanellus melanocephalus) és una espècie d'ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae), que habita praderies de les terres altes d'Etiòpia.
Es pot trobar tant en hàbitats muntanyosos humits com secs i ja sigui en praderies, erms o pantans. Acostuma a volar en estols, que poden arribar a ser grans.
Té la part superior del cap negra, perfilada amb una cella blanca. La gola també és negra i té taques gruixudes al pit. En vol és similar a altres espècies de la mateixa família però es distingeix pels colors del cap i el patró del pit.
L'any 2016 es va avaluar la possibilitat d'incloure la fredeluga d'Etiòpia a la llista vermella d'espècies amenaçades de la UICN (Unió Internacional per a la Conservació de la Natura) i es va catalogar com a preocupació menor.

## Referències

* ↑ «fredeluga d'Etiòpia - Diccionari dels ocells del món | TERMCAT». [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «Vanellus melanocephalus (Fredeluga d'Etiòpia) - Avibase». [Consulta: 18 gener 2022].
* 1 2 «Spot-breasted Lapwing» (en anglès). eBird. [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «Spot-breasted Lapwing». International Union for Conservation of Nature’s Red List of Threatened Species. [Consulta: 18 gener 2022].
# Fredeluga de Xile

La fredeluga xilena (Vanellus chilensis) és una espècie d'ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae) que habita sabanes i aiguamolls de la zona Neotropical, des de Panamà cap al sud fins a la Terra del Foc, faltant de la conca de l'Amazones i del vessant occidental dels Andes des de l'Equador fins al nord de Xile.

## Referències

* ↑ Fredeluga xilena a CERCATERM Rev. 19/02/2012
# Galí

Galí és el nom dels següents personatges:
* Asnar I Galí (? - 839), comte d'Aragó probablement besnet d'un tal Galí un cabdill franc
* Asnar II Galí d'Aragó (? - 893), comte d'Urgell i Cerdanya fill i successor de Galí I Asnar
* Galí I Asnar (? - 867), comte d'Urgell i Cerdanya fill d'Asnar I Galí
* Galí I Garcés d'Aragó (? - 844), comte d'Aragó (833-844), cosí de Galí I Asnar
* Galí III d'Aragó fill d'Asnar II Galí d'Aragó i la seva esposa Ònnega de Pamplona
* Galí de Santmartí, repoblador del Penedès
* Pere Galí i Fraginet
* Alexandre Galí i Coll, pedagog, lingüista i historiador
# Fòrum Permanent per les Qüestions Indígenes de l'ONU

El Fòrum Permanent per les Qüestions Indígenes de l'ONU (UNPFII) és un organisme assessor de l'Organització de les Nacions Unides (ONU) sobre qüestions relatives als pobles indígenes. El Fòrum informa el Consell Econòmic i Social de les Nacions Unides (ECOSOC).

## Mandat

El 28 de juliol del 2000 el Consell Econòmic i Social de les Nacions Unides (ECOSOC) va establir el Fòrum Permanent per a les Qüestions Indígenes de l'ONU.:
| « | El Fòrum Permanent per les Qüestions Indígenes de l'ONU és un organisme assessor del Consell Econòmic i Social, amb el mandat d'examinar les qüestions indígenes relacionades amb el desenvolupament econòmic i social, la cultura, l'educació, la salut, el medi ambient i els drets humans; per a això, el Fòrum Permanent: Prestarà assessorament especialitzat i formularà recomanacions sobre les qüestions indígenes al Consell, així com als programes, fons i organismes de les Nacions Unides, per ordre del Consell; Difondrà les activitats relacionades amb les qüestions indígenes i promourà la seva integració i coordinació dins del sistema de les Nacions Unides; Prepararà i difondrà informació sobre les qüestions indígenes. El Fòrum Permanent es reuneix una vegada a l'any durant 10 dies hàbils. El primer període de sessions es va realitzar el maig del 2002 i es realitzen anualment les sessions a Nova York o Ginebra. | » |
| — Fòrum Permanent per les Qüestions Indígenes de l'ONU |||

## Referències

* ↑ «United Nations Permanent Forum on Indigenous Issues» (en anglès). Organització de les Nacions Unides. Arxivat de l'original el 2013-05-28. [Consulta: 22 maig 2013].

## Vegeu també

* Declaració de les Nacions Unides sobre els drets dels pobles indígenes

## Enllaços externs

* Fòrum Permanent per les Qüestions Indígenes de l'ONU - Lloc web oficial
* La Situación de los Pueblos Indígenas del Mundo (castellà)
* Mecanismo de Expertos sobre los Derechos de los Pueblos Indígenas Arxivat 2013-06-24 a Wayback Machine. (castellà)
# Freitalita

La freitalita és un mineral de la classe dels minerals orgànics. Rep el nom de la localitat de Freital, a Alemanya, la seva localitat tipus.

## Característiques

La freitalita és un antracè cristal·lí natural de fórmula química C$_{14}$H$_{10}$. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 2021. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1. És una espècie semblant a la kratochvilita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques de la Technische Universität Bergakademie Freiberg a Alemanya, amb els números d'espècimen: misa72396 i misa84590.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Alemanya, concretament a la mina Carola, situada a la localitat de Freital, dins del districte de Sächsische Schweiz-Osterzgebirge (Saxònia), on es troba El mineral formant fulles fines o flocs de forma irregular de fins a uns pocs mil·límetres de mida, mostrant un color violeta intens o violeta-blanquinós a blanc. Aquesta mina alemanya és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Freitalite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 agost2021].