OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Client FTP

Un client FTP és un ordinador o una màquina electrònica que empra el protocol FTP per a connectar-se a un servidor FTP i transferir fitxers. Alguns clients de FTP bàsics són integrats en els sistemes operatius, incloent-hi Windows, Sistema operatiu de disc, Linux i Unix. No obstant això, existeixen clients amb més funcionalitats, habitualment en forma de programari de prova o gratuït per a Windows i com a programari lliure per a sistemes de tipus Unix. Molts navegadors recents també porten integrats clients FTP (encara que un client FTP treballarà millor per FTP privades que un navegador). Alguns sistemes operatius, incloent-hi els Windows més recents i Mac OS X poden muntar servidors FTP com a unitats virtuals directament dins del sistema operatiu, com ara FireFTP per a Firefox; que és un connector/complement que es pot afegir al navegador, només si es necessita. Això pot resultar més còmode per a alguns usuaris que el fet d'emprar un client especialitzat.

## Referències

* ↑ Definición de FTP a mastermagazine
* ↑ 5 clientes FTP gratuitos
* ↑ Free FTP client software for Windows
* ↑ Linux and Unix ftp command
* ↑ https://addons.mozilla.org/es -ES/firefox/addon/684
# Istiblennius bellus

Istiblennius bellus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 0-3 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic i al Pacífic.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Allen, G.R. i R.C. Steene, 1988. Fishes of Christmas Island Indian Ocean. Christmas Island Natural History Association, Christmas Island, Indian Ocean, 6798, Austràlia. 197 p.
* ↑ Letourneur, Y., P. Chabanet, P. Durville, M. Taquet, E. Teissier, M. Parmentier, J.-C. Quéro i K. Pothin, 2004. An updated checklist of the marine fish fauna of Reunion Island, south-western Indian Ocean. Cybium 28(3):199-216.
* ↑ Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Segona edició. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* ↑ Myers, R.F., 1999. Micronesian reef fishes: a comprehensive guide to the coral reef fishes of Micronesia. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 330 p.
* ↑ Smith, J.L.B., 1969. Fishes of Inhaca. p. 131-136. A: W. Macnae i M. Kalk (editors) A natural history of Inhaca Island, Moçambique. Witwatersrand University Press, Johannesburg.
* ↑ Wass, R.C., 1984. An annotated checklist of the fishes of Samoa. Natl. Ocean. Atmos. Adminis. Tech. Rept., Natl. Mar. Fish. Serv., Spec. Sci. Rept. Fish. (781).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Springer, V. G. i J. T. Williams, 1994: The Indo-Pacific blenniid fish genus Istiblennius reappraised: a revision of Istiblennius, Blenniella, and Paralticus, new genus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 565: i-iv + 1-193.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Gerard Vilardaga i Cunill

Gerard Vilardaga i Cunill (Berga, 1977) és un treballador social, escriptor i fotògraf català. És membre i col·laborador del col·lectiu artístic Konvent, forma part de la companyia escènica Tràfec Teatre, amb la qual ha rebut diversos premis nacionals i internacions, i també duu a escena els seus projectes més personals amb l'artista Iris Hinojosa.

## Obra publicada
### No-ficció

* El convent del tèxtil. Biografies mínimes (2009)

### Narrativa

* IB6123 i altres contes (2010)
* La talpera (2024)

### Poesia

* Diumenge (2011)
* Dimarts (2014)
* Home de missa (2020)

## Referències

* ↑ «Gerard Vilardaga porta al Pati Llimona l'exposició «Èpiques»». Nació Digital, 15-10-2015. [Consulta: 30 juliol 2024].
* ↑ «Embaràs amb càncer, llum i foscor» (en anglès). Catorze, 29-05-2024. [Consulta: 30 juliol 2024].
* ↑ Gendrau, Pere. «Tràfec Teatre penetra els sentits amb "Nínidress"». Nació Digital, 30-04-2018. [Consulta: 30 juliol 2024].
* ↑ «Gerard Vilardaga i Iris Hinojosa, 'Punt i seguit'». Can Grau Cultura, 22-12-2023. [Consulta: 30 juliol 2024].
* ↑ «Testimonis femenins de la vida a Cal Rosal». La Xarxa, 08-04-2009. [Consulta: 30 juliol 2024].
* ↑ Mata Riu, Toni. «El poeta berguedà Gerard Vilardaga mira cap endins a "Home de missa"». Regió 7, 21-07-2020. [Consulta: 30 juliol 2024].
# Critolau de Lícia

Critolau (grec antic: Κριτόλαος, llatí: Critolaus) fou un filòsof peripatètic grec nadiu de Faselis (Lícia). Va estudiar a Atenes amb Aristó de Ceos, a qui va succeir al front de l'escola peripatètica. Va viure fins a 82 anys i hauria mort abans del 111 aC.
Tenia una gran reputació i va ser enviat pels atenesos a Roma el 155 aC amb Carnèades l'acadèmic i Diògenes de Babilònia l'estoic per negociar l'aixecament d'una multa de 500 talents imposada pels romans a Atenes per haver destruït la ciutat d'Oropos. Els ambaixadors van tenir èxit. Cató Licinià era partidari de la seva sortida de Roma al més aviat possible, perquè com a gran orador influïa en els dirigents romans.
Ciceró cita una «balança» de Critolau, on en un platet hi posava els béns de l'ànima i a l'altre les possessions individuals, i creia que la balança s'inclinava sempre cap a la banda de l'ànima. Aulus Gel·li el cita diverses vegades: diu que Critolau parlava de manera elegant i polida (scita et teretia) i que defensava que el plaer era dolent i era l'origen d'altres mals, com ara la injustícia, la desídia, la covardia i l'oblit. També deia que Critolau va ser l'autor d'una Història dels ambaixadors de Milet i una altra sobre l'orador Demòstenes. El Pseudo Plutarc diu que va escriure una obra sobre l'Epir i una altra titulada Fenòmens (Φαινόμενα).
Un gramàtic amb el mateix nom és esmentat a l'Etymologicum Magnum (un lèxic romà d'Orient de l'any 1150).

## Referències

* ↑ Kempe, Algra. The Cambridge History of Hellenistic Philosophy.. Cambridge: Cambridge University Press, 2007, p. 471. ISBN 9780521616706.
* ↑ Ciceró. Tusculanes V, 51
* ↑ Aulus Gel·li, Les Nits Àtiques, IX 5-6; XI 9.
* ↑ Pseudo Plutarc. Parallela Minora 6.9
# Beša (Košice)

* No s'ha de confondre amb Beša (Nitra).
Beša és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. El 2017 tenia 377 habitants.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1260.
# Stienta

Stienta és un municipi de 3.199 habitants de la província de Rovigo, dins la regió del Vèneto.
Les seves frazioni són Guratti, Sabbioni, Zampine. Les comuni limítrofes són Bagnolo di Po, Castelguglielmo, Ferrara (FE), Fiesso Umbertiano, Gaiba, Occhiobello. Els seus habitants s'anomenen stientesi. El patró és Santo Stefano, festiu el 2 d'agost. El nom de l'alcalde (Sindaco) és Fabrizio Fenzi, des del 14 de juny de 2004, del partit centrosinistra

## Personatges famosos

* Eugenio Valli (1853 - 1930), advocat, diputat electe del bloc agrari, senador del regne.
* Severino Bolognesi senador del Partit Comunista Italià
* Emilio Bonatti senador del Partit Comunista Italià
# Istiblennius colei

Istiblennius colei és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,8 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Springer, V. G. i J. T. Williams, 1994: The Indo-Pacific blenniid fish genus Istiblennius reappraised: a revision of Istiblennius, Blenniella, and Paralticus, new genus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 565: i-iv + 1-193.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1934. Notes on the fishes in the Zoological Museum of Stanford University. I. The fishes of the Herre Philippine expedition of 1931. The fishes of the Herre 1931 expedition with descriptions of 17 new species. The Newspaper Enterprise, Ltd., Hong Kong. 106 p.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1942. Notes on the fishes in the Zoological Museum of Stanford University. IX. A new species of Salarias, with a key to the Philippine species. Proc. Biol. Soc. Wash. 55:1-8.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.
* ↑ Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Segona edició. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* ↑ Werner, T.B. i G.R. Allen, 2000. A rapid marine biodiversity assessment of the Calamianes Islands, Palawan province, Philippines. RAP Bulletin of Biological Assessment 17. Washington DC, Estats Units:Conservation International.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Pas de Malakand

Malakand és un pas o coll de muntanya que creua la serralada al nord de Peshawar a la Província de la Frontera del Nord-oest i porta des de Sam Ranizai fins a la Vall del Swat. Una antiga ruta budista ja creuava per aquest pas. Al segle xvi els paixtus yusufzai van entrar a Swat a través de Malakand i el 1587 el general imperial Zain Khan (a les ordes d'Akbar) hi va construir una fortalesa. El 1895 el pas fou capturat per forces britàniques de Chitral i en endavant es va fundar la posició militar amb una estació civil seu de l'agència de Dir, Swat i Chitral. El 26 de juliol de 1897 la posició fou atacada pels swatis dirigits pel cap religiós Mulla Mastan (anomenat de vegades Mad Mulla); els tribals Utman Khel i swatis, en nombre de dotze mil, van seguir atacant durant dies fins que l'1 d'agost de 1897 van ser rebutjats; Chakdarra, també assetjada, fou alliberada el dia 2.

## Referències

* ↑ Paget, William Henry. A Record of the Expeditions Undertaken Against the North-west Frontier Tribes (en anglès). Office of Superintendent of Government Printing, 1874, p. 160.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Gillis van Tilborgh

Gillis van Tilborgh —també van Tilborch— (c. 1625 - 1678) va ser un pintor barroc flamenc actiu a Brussel·les. Nascut possiblement a Brussel·les, podria haver estat deixeble del seu pare, també anomenat Gillis van Tilborgh, i de David Teniers el Jove. Establert a Brussel·les i admès com a mestre en el gremi de Sant Lluc el 1654, va aconseguir èxit amb les seves escenes camperoles, compostes per un nombre reduït de personatges d'aspecte freqüentment ridícul i en contextos satírics, potser per influència de Joos van Craesbeeck, o tractades com a al·legories dels sentits, com en la sèrie del Museu de Belles Arts de Dijon.
Tilborgh es va especialitzar en els retrats de grup de l'alta societat, amb tendència a interpretar estereotipadament els elegants models de Gonzales Coques (Retrat de Família, l'Haia, Mauritshuis). Va conrear també el paisatge i la pintura de galeries o col·leccions d'art, gènere característic d'Anvers, encara que en Tilborgh té una intenció més al·legòrica que testimonial, com posa de manifest L'estudi de l'artista (Copenhaguen, Statens Museum for Kunst) on la figura del pintor davant el cavallet actua com una al·legoria de la pintura.

## Referències

* 1 2 Díaz Padrón, Matías y Royo-Villanova, Mercedes, David Teniers, Jan Brueghel y los gabinetes de pinturas, p. 263, Madrid, Museo del Prado, 1992, ISBN 84-87317-13-8
* ↑ Vlieghe, p. 256.
* ↑ Vlieghe, p. 230.
* ↑ Vlieghe, p. 325.

## Bibliografia

* Vlieghe, Hans, Arte y arquitectura flamenca, 1585-1700, Madrid, Cátedra, 2000, ISBN 84-376-1842-8
# Servi Sulpici Pretextat

Servi Sulpici Pretextat (en llatí Servius Sulpicius Pretextatus) va ser un magistrat romà que va viure al segle iv aC. Formava part de la gens Sulpícia.
Va ser tribú amb potestat consular quatre vegades els anys 377 aC, 376 aC, 370 aC i 368 aC. Es va casar amb la filla gran de Marc Fabi Ambust. Es diu que la filla petita d'Ambust, que es va casar amb Gai Licini Calv Estoló, va demanar al seu marit d'aconseguir el consolat pels plebeus perquè estava gelosa de la seva germana.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita VI, 32-34,36,38
# Stieglitz (cràter)

Stieglitz és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 100 km de diàmetre. Porta el nom del fotògraf estatunidenc Alfred Stieglitz (1864-1946), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2012.

## Referències

* ↑ «Stieglitz». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 27-02-2012. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 2018

El patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 2018 es va disputar a Gangneung (Corea del Sud) del 10 al 24 de febrer de 2018.

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Països Baixos | 7 | 4 | 5 | 16 |
| 2 | Japó | 3 | 2 | 1 | 6 |
| 3 | Noruega | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 4 | Corea del Sud | 1 | 4 | 2 | 7 |
| 5 | Canadà | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6 | Txèquia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 | Bèlgica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Atletes Olímpics de Rússia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | Itàlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | R.P. de la Xina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 14 | 14 | 14 | 42 |

## Medallistes
### Homes

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 500 m detalls | Håvard Holmefjord Lorentzen Noruega | 34,41 RO | Cha Min-kyu Corea del Sud | 34,42 | Gao Tingyu R.P. de la Xina | 34,65 |
| 1000 m detalls | Kjeld Nuis Països Baixos | 1:07,95 | Håvard Holmefjord Lorentzen Noruega | 1:07,99 | Kim Tae-yun Corea del Sud | 1:08,22 |
| 1500 m detalls | Kjeld Nuis Països Baixos | 1:44,01 | Patrick Roest Països Baixos | 1:44,86 | Kim Min-seok Corea del Sud | 1:44,93 |
| 5000 m detalls | Sven Kramer Països Baixos | 6:09,76 RO | Ted-Jan Bloemen Canadà | 6:11,616 | Sverre Lunde Pedersen Noruega | 6:11,618 |
| 10000 m detalls | Ted-Jan Bloemen Canadà | 12:39,77 RO | Jorrit Bergsma Països Baixos | 12:41,98 | Nicola Tumolero Itàlia | 12:54,32 |
| Sortida en massa detalls | Lee Seung-hoon Corea del Sud | 60 | Bart Swings Bèlgica | 40 | Koen Verweij Països Baixos | 20 |
| Persecució per equips detalls | Noruega Håvard Bøkko Simen Spieler Nilsen Sverre Lunde Pedersen | 3:37,32 | Corea del Sud Lee Seung-hoon Chung Jae-won Kim Min-seok | 3:38,52 | Països Baixos Jan Blokhuijsen Sven Kramer Patrick Roest | 3:38,40 |

### Dones

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 500 m detalls | Nao Kodaira Japó | 36,94 RO | Lee Sang-hwa Corea del Sud | 37,33 | Karolína Erbanová Txèquia | 37,34 |
| 1000 m detalls | Jorien ter Mors Països Baixos | 1:13,56 RO | Nao Kodaira Japó | 1:13,82 | Miho Takagi Japó | 1:13,98 |
| 1500 m detalls | Ireen Wüst Països Baixos | 1:54,35 | Miho Takagi Japó | 1:54,55 | Marrit Leenstra Països Baixos | 1:55,26 |
| 3000 m detalls | Carlijn Achtereekte Països Baixos | 3:59,21 | Ireen Wüst Països Baixos | 3:59,29 | Antoinette de Jong Països Baixos | 4:00,02 |
| 5000 m detalls | Esmee Visser Països Baixos | 6:50,23 | Martina Sáblíková Txèquia | 6:51,85 | Natalya Voronina Atletes Olímpics de Rússia | 6:53,98 |
| Sortida en massa detalls | Nana Takagi Japó | 60 | Kim Bo-reum Corea del Sud | 40 | Irene Schouten Països Baixos | 20 |
| Persecució per equips detalls | Japó Ayano Sato Miho Takagi Nana Takagi | 2:53,89 RO | Països Baixos Antoinette de Jong Marrit Leenstra Ireen Wüst | 2:55,48 | Estats Units Heather Bergsma Brittany Bowe Mia Manganello | 2:59,27 |

## Referències

* ↑ «General Overview of Competition Venues», 06-07-2012. Arxivat de l'original el 2018-02-17. [Consulta: 14 gener 2018].
# Dansaire gorjanegre

El dansaire gorjanegre (Saltatricula atricollis) és un ocell de la família dels tràupid (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita matolls de les terres baixes de l'est de Bolívia, Paraguai i centre i sud-est del Brasil.

## Taxonomia

Tradicionalment ubicat al gènere Saltator es considera una espècie germana de Saltatricula multicolor, arran els treballs de Burns et col. (2016).

## Referències

* ↑ «Dansaire gorjanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
* ↑ KJ Burns, P Unitt et NA Mason. 2016. A genus-level classification of the family Thraupidae (Class Aves: Order Passeriformes). Zootaxa 4088(3): 329–354.
# Servi Sulpici Galba (pretor 187 aC)

Servi Sulpici Galba (en llatí Servius Sulpicius Galba) va ser un magistrat romà.
Va ser edil curul el 188 aC, any en què va dedicar dotze escuts daurats al temple d'Hèrcules. A l'any següent va ser pretor urbà (praetor urbanus) i va donar suport a Marc Fulvi Nobílior en la seva petició d'un triomf. El 185 aC va ser candidat al consolat, però no el van escollir.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXXVIII,35,42; XXXIX,5,32
# Patxi Rípodas Oroz

Patxi Rípodas Oroz (Pamplona, 13 de setembre de 1960) és un exfutbolista i entrenador navarrès, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Rípodas va començar a destacar al CA Osasuna. A la temporada 79/80 hi ascendeix a primera divisió amb els navarresos, tot aportant un gol en 22 partits. Ja a la màxima categoria, va romandre dues temporades en blanc, fins a la seua consolidació a la 82/83. A partir d'eixe moment va ser fix a l'onze inicial osasunista, jugant també competicions europees. En total, va sumar 210 partits i 28 gols amb els de Pamplona a la màxima categoria.
L'estiu de 1989 fitxa per l'Athletic Club. A San Mamés hi perd la titularitat, encara que entre 1989 i 1991 encara gaudiria de força minuts sobre el camp. Entre 1991 fins a la seua retirada a 1993 tot just va aparèixer en 21 partits.
Després de penjar les botes, ha exercit d'entrenador al planter de l'Athletic a Lezama, al segon filial (Baskonia), segon entrenador a l'Athletic Club i SD Eibar o als equips navarresos de l'Amigó i el Peña Sport de Tafalla.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* Fitxa del jugador
# Gran Sinagoga de Copenhaguen

La Gran Sinagoga de Copenhaguen, o simplement la Sinagoga de Copenhaguen (en danès: Københavns Synagoge), és la principal sinagoga de la comunitat jueva a Copenhaguen, Dinamarca. La sinagoga es defineix per la seva arquitectura única entorn de l'Arca de la llei. Durant la primera meitat del segle xix, les sinagogues van continuar sent construïdes en la tradició clàssica, però va començar a produir-se un renaixement de l'arquitectura grega i romana. La Gran Sinagoga de Copenhaguen és una de les poques sinagogues del seu període a utilitzar elements egipcis a les columnes i el sostre. Durant la Segona Guerra Mundial, els rotllos de la Torà de la sinagoga estaven amagats a l'església Trinitatis i van ser retornats a la sinagoga després de la guerra.

## Referències

* ↑ http://www.jewish-copenhagen.dk/
# Cuereta africana

La cuereta africana o cuereta endolada africana (Motacilla aguimp) és una espècie d'ocell de la família dels motacíl·lids (Motacillidae) que habita zones obertes i terres de conreu de la major part de l'Àfrica Subsahariana.

## Referències

* ↑ «Cuereta africana». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
* ↑ Fitxa de la cuereta endolada africana a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 20/01/2013 (anglès)
# Condé Nast Publications

Condé Nast és una editorial de revistes internacional, fundada el 1909. Les oficines principals es troben a Nova York, Londres, Milà, París, Madrid, Mèxic i Tòquio. Després de ser adquirida el 1959 per Samuel Irving Newhouse Sr, Condé Nast va ser propietat de Samuel Irving Newhouse, Jr (mort el 2017), i Samuel Irving Newhouse, Sr (fins al 1979), membres d'una important família jueva nord-americana. Els actuals màxims directius del grup són Robert A. Sauerberg Jr. (president i director general) i Nicholas Coleridge (president).
A Espanya manté dues oficines, la central al passeig de la Castellana a Madrid i la sucursal de Barcelona al passeig de Gràcia. A Mèxic, les oficines són a Montes Urales, a Ciutat de Mèxic.

## Publicacions
### Moda i estil de vida

* Vogue
* W
* Smoda
* Glamour
* Allure
* Self
* Teen Vogue
* GQ
* Details
* Lucky
* Easy Living
* LOVE

### Arquitectura i decoració

* Architectural Digest
* Maison & Jardin
* Vogue Decoration

### Núvies

* Brides
* Elegant Bride
* Modern Bride
* Sposabella Novias

### Família

* Cookie

### Alimentació

* Bon Appétit
* Gourmet

### Viatges

* Condé Nast Traveler

### Tecnologia

* Ars Technica
* Webmonkey
* Wired

### Economia

* Condé Nast Portfolio

### Cultura

* The New Yorker
* Vanity Fair

### Golf

* Golf Digest
* Golf for Women
* Golf World
Actualment amb el diari El País publica el suplement setmanal [S MODA].

## Llocs web relacionats

* Architectural Digest México
* Glamour México
* GQ México y Latinoamérica
* Vanity Fair México
* Vogue México y Latinoamérica
* Ars Technica
* cnworld.es
* vogue.es
* revistagq.com
* revistaad.com
* sposabella.com
* traveler.es
* glamour.es
* revistavanityfair.es
* Brides.com
* Concierge.com
* Condenaststore.com
* Condenet.com
* Epicurious.com
* Men.style.com
* NewYorker.com
* Newyorkerstore.com
* Portfolio.com
* Style.com
* Stylefinder.com
* Webmonkey.com
* Wired.com
* Condé Nast México y Latinoamérica
* CondeNast.es

## Referències

* ↑ «History of Condé Nast». Arxivat de l'original el 2017-07-18. [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «Newhouse family | American publishing company» (en anglès). [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ Pengelly, Martin; agencies «Si Newhouse, media baron who ran Condé Nast, dies aged 89» (en anglès). The Guardian, 01-10-2017. ISSN: 0261-3077.
* ↑ «Condé Nast International | Heritage | History». Arxivat de l'original el 2018-12-20. [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «History of Condé Nast Publications, Inc. – FundingUniverse». [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «About». [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ Conlon, Scarlett. «Nicholas Coleridge To Retire From Current Condé Nast Roles». [Consulta: 15 desembre 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina de Condé Nast Mèxic i Llatinoamèrica Arxivat 2018-01-15 a Wayback Machine.
* Pàgina de Condé Nast Internacional
* Pàgina de Condé Nast Espanya