OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Celano

Celano és una comune italiana de la província de L'Aquila, regió dels Abruços, amb 10.978 habitants.
Celano limita amb els municipis d'Aielli, Avezzano, Castelvecchio Subequo, Cerchio, Collarmele, Gagliano Aterno, Luco dei Marsi, Ovindoli, Pescina, San Benedetto dei Marsi, Secinaro i Trasacco.
Pertanyen al municipi les frazioni de Borgo Ottomila i Borgo Quattordici.

## Galeria

* Vista del poble
* Vista del Castello Piccolomini

## Enllaços externs

* web oficial de Celano (en italià)
# Cenoargentotetraedrita-(Fe)

La cenoargentotetraedrita-(Fe) és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al subgrup de la freibergita del grup de la tetraedrita. El nom cenoargentotetraedrita-(Fe) substitueix parcialment l'antic nom freibergita per als membres Fe>Zn.

## Característiques

La cenoargentotetraedrita-(Fe) és una sulfosal de fórmula química [Ag₆]$^{4+}$(Cu₄Fe$^{2+}$₂)Sb₄S₁₂◻. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i redefinida el 2020. Cristal·litza en el sistema isomètric.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions del museu Senckenberg, a Frankfurt (Alemanya), amb el número de mostra 2289sa, i a les col·leccions del Museu d'Història Natural de Londres (Anglaterra), amb el número de registre: BM88668.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres recollides a dues mines del districte de Mittelsachsen: la mina Himmelsfürst Fundgrube, situada a Brand-Erbisdorf, i a la mina Hab Acht, a la localitat de Zug. També ha estat descrita al dipòsit de Zvěstov, a la República Txeca, a la mina Ladue-Sadie-Friendship, al Yukon (Canadà) i a Barbara adit, a Caríntia (Àustria).

## Referències

* ↑ «Kenoargentotetrahedrite-(Fe)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 setembre 2022].
* ↑ Biagioni, Cristian; George, Luke L.; Cook, Nigel J.; Makovicky, Emil; Moëlo, Yves; Pasero, Marco; Sejkora, Jiří; Stanley, Chris J.; Welch, Mark D.; Bosi, Ferdinando «The tetrahedrite group: Nomenclature and classification». American Mineralogist, 105, 1, 01-01-2020, pàg. 109–122. DOI: https://doi.org/10.2138/am-2020-7128 [Consulta: 25 setembre 2022].
# Cenobi (biologia)

En biologia, un cenobi és una l'agrupació o colònia de cèl·lules d'origen comú i nombre fix, que es mantenen reunides formant un conjunt de forma típica en cada espècie. Les cèl·lules d'aquestes agrupacions presenten una petita o nul·la especialització, sovint són dins una matriu mucilaginosa i de vegades poden presentar motilitat. Els cenobis són típics de diversos grups d'algues, com ara: Volvox, Scenedesmus, Pediastrum o Hydrodictyon.

## Referències

* ↑ «cenòbio in Vocabolario - Treccani» (en italià). [Consulta: 8 juliol 2023].
# Castrillo-Tejeriego

Castrillo-Tejeriego és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 322 | 295 | 237 | 232 |
# Julián Cano Thebar

Julián Cano Thebar o potser en català Francesc Julià Cano i Tovar/Thebar (Toledo, 1646? — 1714/1719) fou un religiós que ostentà el títol de bisbe d'Urgell i copríncep d'Andorra entre el 4 de juliol de 1695 i el 17 de gener de 1714.
Sabem que els seus anys d'episcopat es comprenen entre les dues dates anteriors però algunes fonts assenyalen que no hauria mort al 1714 sinó que la seva mort seria als voltants de 1719.

## Mencions

Es un personatge pot mencionat en general. S'escrigué amb el papa Climent XIV. També patí la Guerra de Successió (1701-1715), de fet es relaciona la fi del seu episcopat amb el final de la guerra.
És mencionat en diverses obres i escrits:
| Títol de l'obra | Autor | Pàgines | Notes | Enllaç | ID |
| Relacion veridica del hecho y jvridica manifestacion de la verdad y legitimidad de los procedimientos y censuras, hechos y promulgadas por ... D. Julian Cano y Thebar, obispo de Vrgel ... por via de natural defensa de los derechos, possession, jurisdiccion y preheminencias de su santa iglesia y dignidad episcopal, en orden à los concursos y eleccion del penitenciario de dicha santa iglesia, contra su muy ilustre cabildo y reverendos canonigos de dicha santa iglesia y opositores del penitenciario ... y juridica respuesta al papel con titulo de segundo manifiesto ... / [Juan Simón Fontllonga] | Cano Thebar, Julián, 1646?-1719 | 98 | Menció de resp. al final del text Data més moderna al text: 1703 | Enllaç | .b24376681 |
| Cartas importantes del Papa Clemente XIV (Ganganeli) / coleccion formada por el Marques Caracciolo ; traducidas del frances al castellano por don Francisco Mariano Nifo | Climent XIV, papa, 1705-1774 | 5 volums | Hi signà el bisbe Julián | Enllaç | .b38765597 |
| Colección de retratos de los reyes de España desde Felipe II hasta Carlos III, y diseños de todas las monedas ... reinados desde Felipe III hasta Carlos III... y medallas por varios sucesos, grabadas en cincuenta y una láminas, segun las originales ... Academia de la historia, con un índice esplicacion de ellas ... | - | 10 | Hi consta el bisbe Julián | Enllaç | .b45054277 |

## Referències

* ↑ «Nom en castellà segons l'Enciclopèdia.cat». [Consulta: 21 gener 2019].
* ↑ «Lloc de naixement i nom». Arxivat de l'original el 2019-04-18. [Consulta: 21 gener 2019].
* 1 2 «Dates exactes». [Consulta: 21 gener 2019].

## Bibliografia

* Cheney, David M. «Diocese of Patti». Catholic-Hierarchy.org. [Consulta: 16 juny 2018]. (for Chronology of Bishops)
* Chow, Gabriel. «Diocese of Patti». GCatholic.org. [Consulta: 16 juny 2018]. (for Chronology of Bishops)
* Dalmau i de Baquer, Lluís. Historia de la República de Andorra (en castellà), 1849.
* Thomaschewski, Maria Rosa. Simó de Guardiola, Bisbe d'Urgell, Copríncep d'Andorra, i la causa carlina. Tarragona: Diputació de Tarragona, 1992, p. 71-90 (Anuari 1990-1991 de la Societat d'Estudis d'Història Contemporània de Catalunya). ISBN 84-87123-51-1. Arxivat 2014-05-17 a Wayback Machine.
# IEEE 802.1D

IEEE 802.1D és l'estàndard de ponts MAC Ethernet que inclou el pont, el protocol Spanning Tree i altres. Està estandarditzat pel grup de treball IEEE 802.1. Inclou detalls específics per enllaçar molts dels altres projectes 802, inclosos els estàndards 802.3 (Ethernet), 802.11 (LAN sense fil) i 802.16 (WiMax) àmpliament desplegats.
Els ponts que utilitzen LAN virtuals (VLAN) mai no han format part de 802.1D, sinó que es van especificar en un estàndard separat, 802.1Q publicat originalment el 1998.
El 2014, tota la funcionalitat definida per IEEE 802.1D s'ha incorporat a IEEE 802.1Q-2014 (Bridges and Bridged Networks) o IEEE 802.1AC (MAC Service Definition). S'espera que 802.1D es retiri oficialment el 2022.
Historial de publicacions:
* 1990 — Publicació original (802.1D-1990).
* 1993 — norma ISO/IEC 10038:1993.
* 1998 — Versió revisada (802.1D-1998, ISO/IEC 15802-3:1998), incorporant les extensions P802.1p, P802.12e, 802.1j-1996 i 802.6k-1992.
* 2004 — Versió revisada (802.1D-2004), incorporant les extensions 802.11c-1998, 802.1t-2001, 802.1w-2001 i eliminant el protocol Spanning Tree original, en comptes d'incorporar el Rapid Spanning Tree Protocol (RSTP) de 8002.1w -8 2001.
* Esmenes a 802.1D-2004:
** 2004 — Petita esmena (802.17a-2004) per afegir suport de pont 802.17.
** 2007 — Petita esmena (802.16k-2007) per afegir el suport de pont 802.16.
* 2012 — Pont del camí més curt (IEEE 802.1aq-2012, esmena a 802.1Q-2011).

## Referències

* ↑ «IEEE Standards Association» (en anglès). [Consulta: 19 novembre 2023].
* ↑ «Withdrawal of IEEE Std 802.1D-2004» (en anglès). ieee.org, 10-11-2020. [Consulta: 13 setembre 2023].
* ↑ «Spanning Tree Protocol» (en anglès). [Consulta: 19 novembre 2023].
* ↑ «802.1D references» (en anglès). [Consulta: 19 novembre 2023].
# Cantó de Saint-Gervais-les-Trois-Clochers

El cantó de Saint-Gervais-les-Trois-Clochers és un cantó francès del departament de la Viena, situat al districte de Châtellerault. Té 9 municipis i el cap és Saint-Gervais-les-Trois-Clochers.

## Municipis

* Antran
* Leigné-sur-Usseau
* Mondion
* Saint-Christophe
* Saint-Gervais-les-Trois-Clochers
* Sérigny
* Usseau
* Vaux-sur-Vienne
* Vellèches

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-19.. | M. Braquier | Radical |
| 19..-1961 | M. Pichon | Divers droite |
| 1961-1973 | M. Legrand | Radical |
| 1973-1979 | Michel Montenay | UDR, després RPR |
| 1979-1985 | Bernard Givelet | PS |
| 1985-2011 | Jacques Boulas | Divers droite |
| 2011- | Alain Pichon | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 4.156 | 4.574 | 4.428 | 4.809 | 4.723 | 4.946 | 5.292 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Hut 8

Hut 8 fou, en temps de guerra, una secció del centre governamental britànic de codificació i xifratge (Government Code and Cypher School) a Bletchley Park (l'organisme britànic de desencriptament durant la II Guerra Mundial), encarregada de desxifrar els missatges codificats amb la Màquina Enigma per la marina alemanya. La secció fou liderada inicialment per Alan Turing, qui fou succeït el novembre de 1942 pel seu ajudant, Hugh Alexander.
El Hut 8 treballava conjuntament amb el Hut 4, que ajudava amb la traducció i les anàlisis d'intel·ligència de les desencriptacions en brut proveïdes pel Hut 8.
A partir de 2005, el Hut 8 fou restaurat com en el temps de guerra, i acull actualment la «HMS Petard Exhibition».

## Personal

* Harry Golombek
* Joan Clarke
* I. J. Good
* Peter Hilton, gener de 1942 - finals de 1942
* Leslie Lambert (pseudònim "A. J. Alan")
* Rolf Noskwith
* Shaun Wylie
* Leslie Yoxall
* Daphne Willet

## Vegeu també

* Banburismus
* Hut 6
* B-Dienst
* OP-20-G

## Referències

* ↑ «Hut 8 Open Again». Radio and Communications Monitoring Monthly, 3, 4, 2008, p. 12. ISSN: 1749-7809.

## Bibliografia

* Alexander, C. Hugh O'D.. Cryptographic History of Work on the German Naval Enigma. The National Archives, Kew, Reference HW 25/1, circa 1945.
* Mahon, A.P. «The History of Hut Eight 1939 - 1945», 1945. [Consulta: 10 desembre 2009].
* Rolf Noskwith, Hut 8 from the Inside - pages 197-210 of Action this Day, edited by Michael Smith & Ralph Erskine (2001, Bantam London) ISBN 0-593-04910-1
# Indústrias Mecánicas del Aire

Industrias Mecánicas del Aire fou una antiga indústria, possiblement vinculada a l'Exèrcit de l'Aire Espanyol, dedicada al manteniment de motors d'aviació, de la qual resta un antic motor Shvetsov M-25 que portava el Polikarpov I-16 de la guerra civil espanyola, exposat al Museo del Aire de Cuatro Vientos. Encara que porta una placa amb les característiques indicant que està refet l'any 5-44 i que és un Wright, és un Shvetsov (no s'ha d'oblidar que aquest motor es fabricava a la Unió Soviètica, sota llicència Wright R-1820).

## Vegeu també

* Llista de motors d'aviació fabricats a Espanya

## Bibliografia

* Miguel Vidal, Ricard. El Motor de Aviación de la A a la Z. Barcelona: L'Aeroteca, 2008, p. 934. ISBN 84-612-7902-6.
# Anapis

Anapis és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels anàpids (Anapidae). Fou descrita per primera vegada per Simon l'any 1895.

## Taxonomia

L'any 2017, segons el World Spider Catalog, el gènere Anapis tenia 22 espècies:
* Anapis amazonas Platnick & Shadab, 1978
* Anapis anchicaya Platnick & Shadab, 1978
* Anapis atuncela Platnick & Shadab, 1978
* Anapis calima Platnick & Shadab, 1978
* Anapis caluga Platnick & Shadab, 1978
* Anapis castilla Platnick & Shadab, 1978
* Anapis chiriboga Platnick & Shadab, 1978
* Anapis choroni Platnick & Shadab, 1978
* Anapis circinata (Simon, 1895)
* Anapis digua Platnick & Shadab, 1978
* Anapis discoidalis (Balogh & Loksa, 1968)
* Anapis felidia Platnick & Shadab, 1978
* Anapis guasca Platnick & Shadab, 1978
* Anapis heredia Platnick & Shadab, 1978
* Anapis hetschki (Keyserling, 1886) (espècie tipus)
* Anapis keyserlingi Gertsch, 1941
* Anapis meta Platnick & Shadab, 1978
* Anapis mexicana Forster, 1958
* Anapis minutissima (Simon, 1903)
* Anapis monteverde Platnick & Shadab, 1978
* Anapis nevada Müller, 1987
* Anapis saladito Platnick & Shadab, 1978

## Referències

* ↑ Simon, 1895: Histoire naturelle des araignées. Paris, vol.1, p.761-1084 (text íntegre).
* 1 2 «Anapidae». Natural History Museum Bern. [Consulta: 16 març 2017].

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Anapis Simon, 1895 en la família Anapidae +base de dades
# Alfred Blalock

Alfred Blalock (Culloden, 5 d'abril de 1899 - 15 de setembre de 1964) va ser un cirurgià estatunidenc, conegut principalment per la seva recerca sobre la condició mèdica del xoc, així com de la tetralogia de Fallot, coneguda comunament com el síndrome del nadó blau. Va desenvolupar la desviació de Blalock-Thomas-Taussig, un procediment de cirurgia que va idear juntament amb el tècnic cirurgià Vivien Thomas i la cardiòloga pediàtrica Helen Taussig per retirar la cianosi de la tetralogia de Fallot. Aquesta operació va obrir l'etapa moderna de la cirurgia cardíaca. Blalock va treballar tant a la Universitat Vanderbilt com a la Universitat Johns Hopkins, on va estudiar i va treballar com a cap de cirurgia. És reconegut com un pioner en el camp de la medicina i va aconseguir diversos premis, entre els quals destaca el Premi Albert Lasker per Investigació Mèdica Clínica. Blalock també va estar nominat diverses vegades per endur-se el prestigiós Premi Nobel de Medicina.

## Referències

* ↑ Timmermans, Stefan «A Black Technician and Blue Babies». Social Studies of Science, 33, 2, 01-04-2003, pàg. 197–229. DOI: 10.1177/03063127030332014.
* ↑ Hansson N, Schlich T. Why Did Alfred Blalock and Helen Taussig Not Receive the Nobel Prize? J Card Surg 2015;30(6):506-509.
# Alga daurada

Les algues daurades, crisofícies, crisòfits o chrysophyceae són un gran grup d'algues que es troben majoritàriament en aigües dolces.
El terme "chrysophyceae" no s'ha de confondre amb el terme Chrysophyta, el qual és més ambigu.

## Membres

Originàriament s'incloïen totes les formes excepte les diatomees i les algues marrons pluricel·lulars. Actualment es restringeixen a un nucli de formes estretament relacionades segons, principalment, per l'estructura dels seus flagels en les cèl·lules mòtils, també tractades com l'ordre Chromulinales.

## Trets, locomoció i classificació

Apareixen en una varietat de tipus morfològics, originàriament tractats en ordres i famílies separats.
* La majoria de membres són flagelats unicelul·lars amb dos flagels visibles, com en Ochromonas, o de vegades un, com en Chromulina. Els Chromulinales com es van descriure primer per Pascher el 1910 incloïen només el segon tipus, mentre el primer es tractava dins l'ordre Ochromonadales. Alguns tenen protecció per closques com Dinobryon, el qual és sèssil i creix en colònies embrancades.
* Alguns membres són generalment ameboides, amb extensions cel·lulars llargues. Chrysamoeba i Rhizochrysis en són alguns. També hi a una espècie, Myxochrysis paradoxa, que té un cicle vital complex.
* Altres membres són no mòtils. Les cèl·lules poden estar nues o embegudes en mucílag, com en Chrysosaccus, o cocoides i envoltats per una paret cèl·lular, com en Chrysosphaera. Uns pocs són filamentosos o fins i tot parenquimàtics, com en Phaeoplaca.

## Evolució

Les algues daurades contenen el pigment fucoxantina. Per això, abans es consideraven una forma especialitzada de cianobacteris. Com tenen una càpsula de silici estan ben representats en el registre fòssil i es confirma que no deriven dels cianobacteris.

## Referències

* ↑ «Introduction to the Chrysophyta». [Consulta: 13 juny 2009].
* ↑ «Chrysophyta». Arxivat de l'original el 2008-09-22. [Consulta: 13 juny 2009].
# Amadou Toumani Touré

Amadou Toumani Touré (ful: Aamadu Tumaani Tuuree) (Mopti, 4 de novembre de 1948 - Istanbul, 9 de novembre de 2020) fou un militar i polític fulbe malià.
El març de 1991, després de manifestacions populars reprimides amb violència, va participar en el cop d'estat contra Moussa Traoré, assumint la presidència del govern de transició democràtica, i el 1992 Alpha Oumar Konaré es va convertir en el primer president elegit democràticament des de la independència el 1960. Va ser president de nou des del 8 de juny de 2002 fins ser destituït arran del cop d'estat del 22 de març de 2012 liderat pel capità Amadou Haya Sanogo. El 1998 el govern francès el feu gran oficial de la Legió d'Honor.
Acusat d'alta traïció en no haver dotat els recursos suficients a l'exèrcit en la seva lluita contra la insurrecció al nord de Mali, només va tornar al país en 2017 cridat pel president Ibrahim Boubacar Keïta. Va morir el 9 de novembre a Istanbul, després de sotmetre's a una operació cardíaca a l'hospital Le Luxembourg de Bamako.

## Referències

* 1 2 «Amadou Toumani Touré : la mort de l'ancien président du Mali» (en francès). TV5, 10-11-2020. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ «Cop d'estat militar a Mali». El Punt Avui, 22-03-2012. [Consulta: 28 novembre 2020].
# Amadou-Mahtar M'Bow

Amadou-Mahtar M'Bow (Dakar, 20 de març de 1921 - Dakar, 24 de setembre de 2024) va ser un professor i polític senegalès. Va ser Director General de la UNESCO entre 1974 i 1987. Va realitzar els seus estudis a París, tornant al Senegal per a exercir com a professor de Geografia i Història.
Va ocupar el càrrec de director del Departament d'Educació Bàsica del seu país entre 1952 i 1957. Ministre d'Educació i Cultura entre 1957 i 1958 i d'Educació Nacional després de la independència (1966-1968) així com de Joventut i Cultura (1968-1970). Va formar part del Consell Consultiu de la UNESCO el 1966. El 1974 en fou nomenat Director General, càrrec que va ocupar durant dos mandats. El 1980, va ser guardonat amb un doctorat honorari de la Universitat de Belgrad i el 1987 per la Universitat Politècnica de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Biografia breu al web de la Universitat de Sherbrooke». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 novembre 2012].
* ↑ Boix, Arnau. «Mor Amadou-Mahtar M'Bow, el primer director general africà de la UNESCO». El Punt Avui. [Consulta: 25 setembre 2024].
# Arancha Martí

Arancha Martí (Madrid, 17 de novembre de 1994) és una actriu espanyola de cinema i televisió, més coneguda per interpretar el paper de Carla a La gran familia española, la qual cosa li va valer una nominació als Premis Unión de Actores 2014.

## Carrera

Va començar a estudiar art dramàtic a l'Escola Cristina Rota en 2009.
Des de 2010 fins a 2011 va ser personatges episòdics en sèries d'èxit com Doctor Mateo o Águila Roja, fins que el 2012 va interpretar el personatge de Tatiana a la tercera temporada d' El barco d'Antena 3.
En 2013 va tornar al cinema amb La gran familia española dirigida por Daniel Sánchez Arévalo on va interpretar a Carla, una jove embarassada per Efra (Patrick Criado), el seu xicot i futur marit. Aquest mateix any també va participar en la pel·lícula Herencia dirigida per Mario Bolaños, interpretant a una jove malalta terminal.
En 2014, va interpretar a Irene a Ciega a citas, una telenovel·la de Cuatro.

## Filmografia
### Cinema

Cine :
| Any | Títol | Paper | Tipus | Notes |
| 2013 | La gran familia española | Carla Diego López | Pel·lícula | Paper principal |
| 2013 | Herencia | Clara | Pel·lícula | Paper principal |
| 2017 | Sólo se vive una vez | Sara Kreiner | Pel·lícula | Paper principal |
| 2018 | Perdida | Lucrecia | Pel·lícula | Paper secundari |

### Sèries de televisió

| Any | Sèrie | Canal | Personatge | Noteas |
| 2009 | Hospital Central | Telecinco | Neta de Venancio | 1 episodi |
| 2010 | Doctor Mateo | Antena 3 | | 1 episodi |
| 2011 | Águila Roja | La 1 | | 1 episodi |
| 2011 | 14 de abril. La República | La 1 | | 1 episodi |
| 2012 | El barco | Antena 3 | Tatiana | 1 episodi |
| 2014 | Ciega a citas | Cuatro | Irene Zabaleta | 137 episodis |

### Videoclips

Videoclip :
| Any | Títol | Paper | Tipus | Notes |
| 2014 | A tu salud | - | Videoclip | Vikxie |
| 2014 | Gotas Suicidas | - | Videoclip | Romero |

## Premis i nominacions

Unión de actores :
| Any | Categoria | Treball | Resultat |
| 2014 | Millor actriu revelació | La gran familia española | Nominada |

## Referències

* ↑ ARANCHA MARTÍ: “Me meto mucha presión, y eso ayuda”, Fotogramas, 24 de novembre de 2014
* ↑ Arancha Martí: "La gran familia española hace reír y llorar", La Provincia, 30 d'agost de 2014
* ↑ Arancha Martí: de la alfombra roja de los Goya a una joyería de la Gran Vía madrileña, El Confidencial, 10 de juny de 2016
* ↑ Arancha Martí ('Ciega a citas'): "Una serie diaria es la mejor escuela que puedes tener", formulatv, 24 juliol 2014
# Arancha Villar Domené

Arancha Villar Domené (Alacant, 6 d'octubre de 1972) és una exgimnasta rítmica valenciana que va ser component de la selecció espanyola en modalitat individual.
Al costat de les gimnastes del conjunt Astrid Sánchez i Carmen Sánchez, va ser exclosa de l'equip nacional poc abans dels Jocs Olímpics de Seül 1988 per superar el pes màxim permès. Posteriorment va fer unes declaracions en les quals deia que el consum de diürètics, substància prohibida pel COI, estava estès entre les seues companyes. Boneva va respondre reconeixent que l'any anterior hi havia hagut problemes perquè alguna gimnasta va prendre per iniciativa pròpia aquests productes per baixar de pes ràpidament després de consell de metges particulars, però que no s'havien tornat a repetir a causa del control existent. El metge de la Federació, Luis González Lago, també va reconèixer que quan va arribar a l'equip 6 mesos enrere, alguna gimnasta havia pres aquest tipus de productes, però que ja no ho feien. Igualment va explicar que la pròpia Arancha li va confessar durant la Gimnasiada de Barcelona que havia pres diürètics després d'acudir amb el seu pare al metge Eufemiano Fuentes sense coneixement de la Federació, després que l'organisme sabés d'aquest fet a través de Raquel Prat, una altra gimnasta de l'equip que l'havia acompanyat a la consulta de Fuentes. El pare d'Arancha va reconèixer que va acudir amb la seua filla a la consulta de Fuentes, però que ell no li va receptar aquest tipus de productes, si no que van ser presos posteriorment per Arancha sense el seu coneixement quan es veia fora de l'equip. Les exgimnastes del conjunt espanyol Marisa Centeno, Ana Martínez i Nuria Salido, també van reconèixer en una roda de premsa a Alacant després de la seua retirada haver pres diürètics.

## Referències

* ↑ «La seleccionadora nacional de rítmica niega que se consuman diureticos». elpais.com, 26-08-1988. [Consulta: 10 desembre 2015].
* ↑ «El médico de la federación española denuncia que Eufemiano Fuentes recetó drogas a dos gimnastas». elpais.com, 27-08-1988. [Consulta: 10 desembre 2015].
* ↑ «Ex internacionales confirman el uso reciente de diuréticos». elpais.com, 30-08-1988. [Consulta: 10 desembre 2015].

## Bibliografia

* Fernández del Valle, Aurora (1995). . ESM. ISBN 978-84-85977-60-4.