OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tricornensis

Els tricornensis (tricornensii) foren un poble d'ètnia incerta, que vivien a l'alta Mèsia, prop de la frontera amb Il·líria. La capital fou Tricornium (grec Trikornion), probablement l'actual localitat sèrbia de Ritopek.

## Referències

* ↑ Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Geography (en anglès), 1854.
* ↑ András Mócsy Pannonia and Upper Moesia (Routledge Revivals): A History of the Middle Danube Provinces of the Roman Empire
# Trastorn metabòlic

Un trastorn metabòlic, o malaltia metabòlica, succeeix quan es produeixen reaccions químiques anormals en el procés metabòlic normal.
Pot aparèixer per una anomalia d'un sol gen heretat (trastorn metabòlic congènit), la majoria dels quals són autosòmics recessius.

## Tipus

Les principals classes de trastorns metabòlics són:
| Trastorns acidobàsicsMalalties cerebrals metabòliquesTrastorns del metabolisme del calciTrastorns amb deficiència de reparació d'ADNTrastorns del metabolisme de la glucosaHiperlactatèmiaTrastorns del metabolisme del ferroTrastorns del metabolisme lipídicSíndrome de malabsorció | Síndrome metabòlica XMalalties mitocondrialsTrastorns del metabolisme del fòsforPorfíriesDeficiències de proteostàsiaMalalties metabòliques de la pellCaquèxiaTrastorns electrolítics |

## Referències

* ↑ «Metabolic Disorders: MedlinePlus». [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ Graef, John W.; Wolfsdorf, Joseph I.; Greenes, David S. Manual of Pediatric Therapeutics. Lippincott Williams & Wilkins, 2008. ISBN 9780781771665.
* ↑ «MeSH Descriptor Data: Metabolic diseases». National Library of Medicine. [Consulta: 27 juliol 2015].
# Tirà d'antifaç

El tirà d'antifaç (Tyrannus niveigularis) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) que habita zones àrides de les terres properes al Pacífic del sud-oest de Colòmbia, oest de l'Equador, i nord-oest del Perú.

## Referències

* ↑ «Tirà d'antifaç». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Tirà cuacurt

El tirà cuacurt (Muscigralla brevicauda) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) i única espècie del gènere Muscigralla.

## Hàbitat i distribució

Matolls àrids de les zones costaneres del sud-oest de l'Equador i oest del Perú i potser al nord de Xile.

## Referències

* ↑ «Tirà cuacurt». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15-1-2021 (català)
# Trencavits

El trencavits (Ammodytes tobianus) és una espècie de peix de la família dels ammodítids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Múrmansk fins a la península Ibèrica, incloent-hi Islàndia, la mar Bàltica i la Mediterrània.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bauchot, M.-L., 1987. Poissons osseux. p. 891-1421. In W. Fischer, M.L. Bauchot and M. Schneider (editors) Fiches FAO d'identification pour les besoins de la pêche. (rev. 1). Méditerranée et mer Noire. Zone de pêche 37. Vol. II. Commission des Communautés Européennes and FAO, Roma, Itàlia.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1: i-ii + 1-824.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Trendelenburg

«Trendelenburg» té aquests significats:
Membres de la família alemanya d'erudits Trendelenburg, en especial els següents:
   * Karl Ludwig Friedrich Trendelenburg (1724-1792), metge que va exercir a Lübeck
      * Theodor Friedrich Trendelenburg (1755-1827), metge que va exercir com a Stadtphysicus a Lübeck
      * Johann Georg Trendelenburg (1757-1825) filòleg i senador de la ciutat Danzig
      * Friedrich Wilhelm Trendelenburg (1761-1835), jurista i funcionari de correus
         * Friedrich Adolf Trendelenburg (1802-1872), filòsof i filòleg
            * Friedrich Trendelenburg (1844-1924), metge
               * Wilhelm Trendelenburg (1877-1946), fisiòleg
                  * Reinhard Trendelenburg (1907-1941), silvicultor
               * Friedrich Trendelenburg (jurista) (1878-1962), jurista i funcionari
                  * Johann Christian Friedrich Trendelenburg (1916-2004), pneumòleg i professor d'universitat
               * Ernst Trendelenburg (1882-1945), jurista i polític
               * Paul Trendelenburg (1884-1931), farmacòleg
                  * Ullrich Trendelenburg (1922-2006), farmacòleg
               * Ferdinand Trendelenburg (1896-1973), físic
                  * Ernst Adolf Trendelenburg (1923-1989), físic
   * Adolph Friedrich Trendelenburg (1737-1803), jurista, tres cops rector de la universitat de Bützow i funcionari
També altres persones d'aquest cognom:
Els procediments següents, anomenats en honor del metge Friedrich Trendelenburg (1844-1924):
* posició de Trendelenburg
* operació de Trendelenburg contra varius
* operació de Trendelenburg contra embòlia pulmonar
* prova de Trendelenburg
* signe de Trendelenburg
# Trencar l'olla

Es coneix com trencar l'olla el joc popular infantil que consisteix a trencar, a cops de bastó i amb els ulls tapats, una olla de terrissa que penja d'una corda.

## Preparació

S'omple una olla de terrissa amb caramels (també s'hi pot afegir,aigua,farina o monedes) i es penja d'una corda subjectada a dos punts, generalment a banda i banda del carrer o entre dos arbres de tal manera que la corda quedi fixa per un dels costats i mòbil per l'altre. Es necessita com a mínim un participant, disposat a trencar l'olla, una persona que subjecti l'extrem mòbil de la corda i unes quantes persones de públic.

## Mecànica

Al participant se li tapen els ulls amb un mocador, se li donen unes quantes voltes sobre si mateix per tal que es desorienti i se li dona un bastó de fusta perquè intenti trencar l'olla amb l'ajuda de les indicacions del públic que amb crits del tipus: “Dreta, dreta ... Esquerra, Ara ara, No a munt, ara, no a baix”, intentaran guiar-lo davant de l'olla. En aquest moment també és molt important el paper de qui aguanta la corda, perquè pot fer-la pujar o baixar i enredar més al participant, de fet, decideix en tot moment si deixa trencar l'olla o la indulta fins al següent concursant.
Normalment cada participant disposa de dos intents per trencar-la i si amb aquests no ho aconsegueix cedeix el torn al següent participant i així fins que algú la trenqui, moment en el qual tothom corre a arreplegar els caramels.

## Història

El seu origen és força desconegut. La seva procedència es creu que ve de la Xina medieval on l'utilitzaven per a les celebracions de l'any nou. Així ens ho explica el famós comerciant venecià Marco Polo, el qual va portar aquesta tradició a Itàlia, adaptant-la a la festivitat de la quaresma.
Des de les repúbliques itàliques es va propagar cap a la península Ibèrica i d'aquí, a través dels missioners, cap al Nou Món, on la van adaptar per tal d'atreure l'atenció dels indis i evangelitzar-los. Així, l'olla de terrissa, es va convertir en una estrella de set puntes, on cada punta representava un pecat capital. El fidel, amb els ulls embenats - en una clara al·legoria a la fe - havia de colpejar l'estrella, per tal de fer sortir del seu interior les meravelles que Déu ens oferia al paradís.
Aquí a casa nostra, durant el primer diumenge de quaresma, molts pobles feien el ball de la pinyata (nom procedent de l'italià pignatta 'olla', derivat de pigna 'pinya' per la forma de pinya d'algunes olles antigues). Consistia en balls que s'acabaven amb el trencament d'una o dues olles farcides de dolços o petits regals. Normalment era el ball de final de carnaval, però el fet que es fes el primer diumenge de quaresma feia que moltes famílies no deixessin assistir els seus fadrins i fadrines per ser ja en temps quaresmal.

## Referències

* ↑ «Enciclopedia Catalana». [Consulta: 27 gener 2016].
* ↑ «Jocs La Musaranya». [Consulta: 27 gener 2016].

## Enllaços externs

* http://www.goear.com/listen/b4955db/cano-trencar-lolla-no-rivas Arxivat 2016-02-04 a Wayback Machine.
# Sciaphylax

Sciaphylax és un gènere d'ocells de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* Sciaphylax hemimelaena - formiguer cua-rogenc meridional.
* Sciaphylax castanea - formiguer cua-rogenc septentrional.
# Jameleddine Limam

Jameleddine Limam (Tunis, 11 de juny de 1967) és un exfutbolista tunisià de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de Tunisia.
Pel que fa a clubs, destacà a Standard Liège i Eintracht Braunschweig.

## Referències

* ↑ «Jameleddine Limam Biography and Statistics». Sports-Reference.com. Arxivat de l'original el 25 octubre 2012. [Consulta: 8 març 2010].
* ↑ Jameleddine Limam Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Limam, Jameleddine» (en alemany). kicker.de. [Consulta: 26 febrer 2013].
* ↑ Jameleddine Limam a worldfootball.net
* ↑ Jameleddine Limam a National-Football-Teams.com (anglès)
# Ur-Lumma

Ur-Lumma (en sumeri: 𒌨𒀭𒈝𒂷, Ur DLum-ma) va ser rei de la ciutat estat d'Umma cap a l'any 2400 aC. El seu pare era el rei Enakale, a qui Eannatum I rei de Lagaix va derrotar completament.
Va reclamar per a ell el títol de "rei" (Lugal). Va entrar de nou en conflicte am Lagaix, quan va voler tornar a envair la fèrtil planura de Gu-Edin, situada entre Umma i Lagaix. Ur-Lumma, va atacar Lagaix i el seu rei Enannatum I, successor d'Eannatum. Va aconseguir "destruir amb foc l'estela d'Eannatum i els santuaris dels déus instal·lats al seu costat". Ur-Lumma va vèncer Enannatum i va ocupar Lagaix, però finalment va ser repel·lit per Entemena, el fill d'Enannatum.

## Referències

* ↑ Sallaberger, Walther (et al.) (eds.). History & philology. Turnhout: Brepols, 2015, p. 77-78. ISBN 9782503534947.
* ↑ Lambert, Maurice «L'occupation du Girsu par Urlumma roi d'Umma». Revue d'Assyriologie et d'archéologie orientale, 59, 2, 1965, pàg. 81-84.
# Albertin Disseaux

Albertin Disseaux (Boussu-Bois, 17 de novembre de 1914 - Aulnay-sous-Bois, 10 de juliol de 2002) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1936 i 1946.
Al seu palmarès destaca la victòria al Tour del Nord i el Tour de l'Oest de 1936. El 1939 quedà setè a la classificació general del Tour de França.

## Palmarès

* 1936
** 1r al Trofeu nacional belga
** 1r al Tour del Nord
** 1r al Tour de l'Oest
* 1942
** 1r a la Bordeus-Angoulème
* 1943
** 1r al Circuit de París
* 1944
** 1r a la París-Dijon

### Resultats al Tour de França

* 1937. No surt (17a etapa)
* 1938. 12è de la classificació general
* 1939. 7è de la classificació general

## Referències

* ↑ «matchID - Moteur de recherche des décès». [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ «DISSAUX Albertin (Albertin, Henri, Joseph)». [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Albertin DISSEAUX» (en italià). [Consulta: 30 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Zapis zbrodni

Zapis zbrodni (en polonès Records criminals) és una pel·lícula de ficció criminal polonesa de 1974, dirigida per Andrzej Trzos-Rastawiecki. La pel·lícula és una reconstrucció d'un crim autèntic comès el 1972 per Janusz Dębiński i Konstanty Feder, dos residents de Konstantynów Łódzki prop de Łódź. El cas d'assassinat també es va presentar en un dels episodis de la sèrie documental Paragraf 148 – Kara śmierci.
La pel·lícula es va rodar en localització a Aleksandrów Łódzki, Łódź (Piotrkowska Street, Plac Wolności) i Ozorków.

## Repartiment

* Mieczysław Hryniewicz – Kazek Reduski
* Wacław Radecki – Bogdan Wrona
* Jerzy Bończak – Zenek
* Ryszard Jabłoński – Stefan „Afro”
* Wojciech Górniak – Mietek
* Tomasz Neuman – Władek
* Zdzisław Jóźwiak – Jan Płoński, taxista assassinat
* Jerzy Szpunar - Franciszek Wiśniewski, fuster assassinat
* Henryk Gęsikowski - Rysiek, germà de Kazek
* Eugeniusz Wałaszek - El pare de Kazik
* Celina Maria Klimczak - La mare de Kazik
* Ryszard Dembiński - capità del MO que lidera el grup d'investigació
* Borys Marynowski - un home a ul. Piotrkowska
* Tadeusz Teodorczyk - gerent de la botiga RTV
* Leonard Andrzejewski - un policia que atura els assassins en un tren
* Zdzisław Szymborski – conductor del tren

## Trama

Dos joves ataquen i assassinen un taxista de Łódź, però el seu botí només és de 50 PLN. Després fan un altre atac al fuster del poble, assassinant-lo i robant-lo. Els persegueixen i els perseguits ràpidament es troben al final de les seves forces. Un està aturat i l'altre, esgotat físicament, es rendeix. La pel·lícula pren la forma d'un documental de ficció i pinta un ampli rerefons psicosocial del crim. Es va prestar especial atenció als motius sense sentit i immadurs dels delinqüents.

## Rwferències

* ↑ Zapis zbrodni a filmweb.pl
* ↑ Zapis zbrodni a Filmpolski.pl

## Linki zewnętrzne

* Zapis zbrodni a YouTube
# Oxinatromicrolita

L'oxinatromicrolita és un mineral que pertany al supergrup del piroclor.

## Característiques

L'oxinatromicrolita és un òxid de fórmula química (Na,Ca,U)₂(Ta,Nb)₂O₆(O,F). Cristal·litza en el sistema isomètric. El mineral és fortament metamíctic, i apareix majoritàriament en forma de cristalls octaèdrics euèdrics de fins a 0,05-0,20 mm d'ample.

## Jaciments

L'oxinatromicrolita va ser descoberta al filó de pegmatita no. 309, al camp de pegmatites Guanpo, a Lushi (Sanmenxia, Henan, República Popular de la Xina).

## Referències

* ↑ «Oxynatromicrolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Oxynatromicrolite, (Na,Ca,U)2Ta2O6(O,F), a new member of the pyrochlore supergroup from Guanpo, Henan Province, China» (en anglès). Mineralogical Magazine. [Consulta: 26 març 2018].
# Regressió del nucli

En estadística, la regressió del nucli és una tècnica no paramètrica per estimar l'expectativa condicional d'una variable aleatòria. L'objectiu és trobar una relació no lineal entre un parell de variables aleatòries X i Y.
En qualsevol regressió no paramètrica, l'expectativa condicional d'una variable $Y$ relatiu a una variable $X$ es pot escriure:
$\operatorname {E} (Y\mid X)=m(X)$
on $m$ és una funció desconeguda.

## Regressió del nucli de Nadaraya-Watson

Nadaraya i Watson, tots dos en 1964, van proposar estimar $m$ com a mitjana ponderada localment, utilitzant un nucli com a funció de ponderació. L'estimador de Nadaraya-Watson és:
${\widehat {m}}_{h}(x)={\frac {\sum _{i=1}^{n}K_{h}(x-x_{i})y_{i}}{\sum _{i=1}^{n}K_{h}(x-x_{i})}}$
on $K_{h}(t)={\frac {1}{h}}K\left({\frac {t}{h}}\right)$ és un nucli amb una amplada de banda $h$ de tal manera que $K(\cdot )$ és d'ordre almenys 1, és a dir $\int _{-\infty }^{\infty }uK(u)du=0$ .

## Exemple

Aquest exemple es basa en dades de salaris transversals canadencs que consisteixen en una mostra aleatòria presa de les cintes d'ús públic del cens canadenc de 1971 per a individus masculins amb educació comuna (grau 13). Hi ha 205 observacions en total.
La figura de la dreta mostra la funció de regressió estimada utilitzant un nucli gaussià de segon ordre juntament amb límits de variabilitat asimptòtica.

## Implementació estadística

* Paquet de programes matemàtics GNU Octave
* Julia: KernelEstimator.jl
* MATLAB: una caixa d'eines de MATLAB gratuïta amb implementació de la regressió del nucli, l'estimació de la densitat del nucli, l'estimació del nucli de la funció de perill i moltes altres està disponible en aquestes pàgines (aquesta caixa d'eines forma part del llibre).
* Python: la classe KernelReg per a tipus de dades mixtes al subpaquet statsmodels.nonparametric (inclou altres classes relacionades amb la densitat del nucli), el paquet kernel_regression com a extensió de scikit-learn (ineficient quant a la memòria, útil només per a conjunts de dades petits)
* R: la funció npreg del paquet np pot realitzar una regressió del nucli.
* Stata: npregress, kernreg2

## Referències

* ↑ Nadaraya, E. A. Theory of Probability and Its Applications, 9, 1, 1964, pàg. 141–2. DOI: 10.1137/1109020.
* ↑ Watson, G. S. Sankhyā: The Indian Journal of Statistics, Series A, 26, 4, 1964, pàg. 359–372. JSTOR: 25049340.
* ↑ Bierens, Herman J. «The Nadaraya–Watson kernel regression function estimator». A: Topics in Advanced Econometrics (en anglès). New York: Cambridge University Press, 1994, p. 212–247. ISBN 0-521-41900-X.
* ↑ Horová, I. Kernel Smoothing in MATLAB: Theory and Practice of Kernel Smoothing (en anglès). Singapore: World Scientific Publishing, 2012. ISBN 978-981-4405-48-5.
* ↑ Kloke, John. Nonparametric Statistical Methods Using R (en anglès). CRC Press, 2014, p. 98–106. ISBN 978-1-4398-7343-4.
# Ur-du-kuga

Ur-du-kuga va ser el tretzè rei de la dinastia d'Isin a Sumer cap al segle xviii aC.
Va succeir Iter-pisha. La Llista de reis sumeris li dona un regnat de 4 anys. El va succeir Sin-magir de filiació desconeguda.

## Referències

* ↑ «The Sumerian King list». The ETCSL project. Faculty of Oriental Studies, University of Oxford. [Consulta: 22 setembre 2021].
# Ur-Ningirsu

Ur-Ningirsu (en sumeri: 𒌨𒀭𒎏𒄈𒍪, Ur-D-nin-gir-su) va ser ensi de la segona dinastia de Lagaix a Sumer i va regnar cap als anys 2121 aC - 2118 aC. Era fill i successor de Gudea.
A la mort del seu pare va pujar al tron. Es coneixen els noms d'alguns dels seus anys de regnat, alguns oracles i referències de construccions (probablement simples reformes) de temples entre els quals el d'Eninnu. També es conserven algunes estàtues. Va governar uns quatre anys durant els quals va continuar la política de prosperitat i pacifisme de Gudea, reforçada quan Utukhengal d'Uruk va expulsar els gutis. Va estar sota la dependència o al menys sota la influència d'Uruk. En el seu regnat vivia el famós metge i cirurgià Urlugaledina, del qual s'ha conservat el segell personal, que mostra dos ganivets envoltats de plantes medicinals i es troba al Museu del Louvre.
El va succeir el seu fill Pirigme.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del Antiguo Oriente I: del paleolítico a la mitad del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 99-100. ISBN 8432300411.
# Vicente García Riestra

Vicente García Riestra (La Pola Siero, 20 de gener de 1925 - Perigús, 9 de maig de 2019) va ser un activista antifeixista asturià. Durant la Guerra Civil espanyola i després de l'assassinat del seu pare i el seu germà per part de les tropes franquistes va fugir a Barcelona i posteriorment a França. Allà va col·laborar amb la resistència francesa, motiu pel qual va ser detingut i deportat al Camp de concentració de Buchenwald, on va ser presoner durant un any i mig.
A causa del seu exili se li va retirar la nacionalitat i després de la mort de Franco es va negar a realitzar els tràmits per a tornar-la a tenir, ja que defensava que no havia de demanar una cosa que era seva. Va rebre diversos honors, especialment a la seva Astúries natal, i l'escriptor Xuan Santori va recollir la seva biografia en el llibre 42.553: Depués de Buchenwald. També va ser condecorat amb la Legió d'Honor de França.
En el moment de la seva mort era el darrer supervivent espanyol del Camp de concentració de Buchenwald.

## Referències

* 1 2 «Mor l'últim supervivent espanyol del camp nazi de Buchenwald ignorat per l'Estat», 09-05-2019. Arxivat de l'original el 2019-05-09. [Consulta: 9 maig 2019].
* ↑ «A Chance Find at the Archive: The Life of Vicente García Riestra | The Volunteer» (en anglès). [Consulta: 9 maig 2019].
* 1 2 «Fallece Vicente García Riestra, último español superviviente del campo nazi de Buchenwald», 09-05-2019. [Consulta: 9 maig 2019].
# Trencapinyes de la Hispaniola

El trencapinyes de la Hispaniola (Loxia megaplaga) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae) que habita a En diverses llengües rep el nom de “‘‘‘xxx” (Anglès: xxx. Francès: xxx).

## Descripció

* Fa uns 15 cm de llargària. Amb les mandíbules creuades típiques del gènere.
* Mascle de color vermell pàl·lid. Ales negres amb dues bandes blanques.
* Femella de colors apagats i ratlles fosques longitudinals. Ales negroses amb dues bandes blanques. Carpó groguenc.

## Hàbitat i distribució

Aquest ocell està adaptat a l'aprofitament dels boscos de Pinus occidentalis, a les muntanyes de l'illa de la Hispaniola

## Referències

* ↑ «Trencapinyes de la Hispaniola». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Shabu-shabu

El shabu-shabu (しゃぶしゃぶ) és una variant japonesa de la fondue xinesa, propera al sukiyaki. És l'onomatopeia japonesa corresponent al soroll de la carn submergida al brou calent.

## Preparació

El shabu-shabu tradicional utilitza només fins talls de bou, però de vegades es fa servir també porc, sobretot al sud de Kyūshū. La carn és acompanyada de tofu i de verdures com la col xinesa i els bolets xiitake tallats fins. Alguns hi afegeixen udon.
Els restaurants especialitzats utilitzen un brou de bou i de verdures, però també és normal brou d'algues kombu.
El recipient tradicional és una olla (nabe) de terra cuita, instal·lat al mig de la taula, o senzillament una gran cassola posada sobre un petit forn o un aparell elèctric, i així es troba en alguns restaurants.
Els ingredients són submergits al brou en ebullició a continuació remullats amb dues salses fredes. L'una, el gomadare, perfumada al sèsam, s'obté barrejant la salsa de soja al sèsam finament triturat. L'altre, el ponzu, és una barreja de suc de yuzu o de taronja amarga amb salsa de soia.

## Història

El shabu-shabu és d'origen mongol, variant de la fondue mongola. Es tracta d'una recepta pequinesa de l'època de la Dinastia Yuan, quan la Xina estava sota el jou de l'imperi mongol, el shuan yangrou (xinès: 涮羊肉, «carn de be remullada en aigua bullent»), utilitzant talls fins de be.
L'any 1952, un restaurant d'Osaka, el Suehiro, va importar aquest plat adaptant-la al gust japonès. El be no és molt corrent al Japó, va ser doncs reemplaçat pel bou, molt apreciat pels japonesos, sobretot el de Kobe.
Tres anys més tard, un restaurant de Tòquio, el Zakuro, es va posar a servir el shabu-shabu. Ràpidament, aquest plat va esdevenir popular a tot el Japó.

## Referències

* ↑ «Your Favorite Japanese Foods | April 2012 | Highlighting Japan» (en anglès). [Consulta: 11 abril 2018].