OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Supercopa d'Europa d'handbol

La Supercopa d'Europa és una competició entre clubs d'handbol que es va organitzar des de 1979 fins al 2008 en la que s'enfrontaven els dos finalistes de la Copa d'Europa d'handbol, el guanyador de la Recopa d'Europa d'handbol i el guanyador de la Copa EHF.

## Palmarès

* 5 títols: FC Barcelona
* 3 títols: SC Magdeburg i BM Ciudad Real
* 2 títols: VfL Gummersbach
* 1 títol: TV Großwallstadt, SC Empor Rostock, Portland San Antonio, RK Celje Pivovarna Lasko i THW Kiel

## Historial

* En negreta = Equip guanyador
* (prò.) = Pròrroga
* (p.) = Penals
* (1) = Nombre de títols
* Nota: Noms dels equips segons l'època
| Edició | Temp. | Data | Campió | Resultat | Subcampió | Seu |
| I | 1996-97 | 22-12-1996 | FC Barcelona (1) | 27-24 | BM Granollers | Bielefeld |
| II | 1997-98 | 21-12-1997 | FC Barcelona (2) | 25-20 | Elgorriaga Bidasoa | Pavelló d'Artaleku, Irun |
| III | 1998-99 | 01-11-1998 | FC Barcelona (3) | 28-22 | Badel 1862 Zagreb | Palau Blaugrana, Barcelona |
| IV | 1999-00 | 19-12-1999 | FC Barcelona (4) | 26-25 | SC Magdeburg | Bördelandhalle, Magdeburg |
| V | 2000-01 | 29-10-2000 | Portland San Antonio (1) | 28-24 | FC Barcelona | Pavelló Universitari de Navarra, Pamplona |
| VI | 2001-02 | 29-10-2001 | SC Magdeburg (1) | 21-20 | Portland San Antonio | Pavelló Ostseehalle, Kiel |
| VIII | 2002-03 | 26-10-2002 | SC Magdeburg (2) | 31-30 | Fotex Veszprém | Bördelandhalle, Magdeburg |
| VII | 2003-04 | 26-10-2003 | FC Barcelona (5) | 30-29 | BM Valladolid | Valladolid |
| VIII | 2004-05 | 28-11-2004 | RK Celje (1) | 30-29 | THW Kiel | Ciudad Real |
| IX | 2005-06 | 27-11-2005 | BM Ciudad Real (1) | 37-28 | SC Magdeburg | Lleó |
| X | 2006-07 | 26-11-2006 | BM Ciudad Real (2) | 36-31 | VfL Gummersbach | Köln Arena, Colònia |
| XI | 2007-08 | 21-10-2007 | THW Kiel (1) | 38-34 | RK Celje | Zlatorog Arena, Celje |
| XII | 2008-09 | 21-09-2008 | BM Ciudad Real (3) | 32-28 | Veszprém KSE | Veszprém Aréna, Veszprém |
* 1984-1995: No es va disputar aquesta competició
* 1983: VfL Gummersbach
* 1982: SC Empor Rostock
* 1981: SC Magdeburg
* 1980: TV Großwallstadt
* 1979: VfL Gummersbach

## Referències

* ↑ Rigueira, Ángel. «Barsa». Mundo Deportivo, 23-12-1996. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ Rigueira, Ángel. «Colosal». Mundo Deportivo, 22-12-1997. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ Rigueira, Ángel. «Valero cumple 50». Mundo Deportivo, 02-11-1998. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ Rigueira, Ángel. «San Barrufet». Mundo Deportivo, 20-12-1999. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ Izco, Diego. «El Barça más humano». Mundo Deportivo, 30-10-2000. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ «El Portland no logra mantener el dominio español en la Supercopa». Mundo Deportivo, 29-10-2001. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ «El Magdeburgo revalida el título y el Ciudad Real, 3º». Mundo Deportivo, 27-10-2002. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ González, Elvira. «El Barça reencuentra la gloria». Mundo Deportivo, 27-10-2003. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ «El Ciudad Real revalida la Supercopa de Europa». El Mundo, 26-11-2006. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ «Tercera Supercopa de Europa del Ciudad Real». El Mundo, 21-09-2008. [Consulta: 23 febrer 2022].
# Èlia Anastàsia

Ino, en grec Ἰνὼ, anomenada després Èlia Anastàsia, en llatí Aelia Anastasia, va ser una emperadriu consort de l'emperador romà d'Orient Tiberi II, i Augusta des de l'any 578 fins a la seva mort.
Segons Joan d'Efes, un historiador del segle VI, Ino va néixer a les costes de Bitínia, a l'illa de Dafnúsia. Es va casar amb un optio anomenat Ioannes, un militar de baixa graduació. Van tenir una filla que van prometre en matrimoni a Tiberi, però el marit i la filla van morir poc després de signar el pacte matrimonial i Ino es va casar amb Tiberi en lloc de la seva filla morta. Joan d'Efes diu que van tenir dues filles, Constantina i Charito, i un fill que devia morir abans de què Tiberi fos nomenat cèsar.
Justí II va nomenar Tiberi coemperador, que es va convertir en l'únic emperador quan Justí va morir el 5 d'octubre de l'any 578. Segons Joan d'Efes, Sofia, la vídua de Justí II, va enviar al patriarca Eutiqui de Constantinoble per tal de convèncer Tiberi de divorciar-se d'Ino. Però Tiberi es va negar a acceptar l'oferta de matrimoni que li va fer Sofia.
Tiberi va témer per la seguretat de la seva dona i els seus fills i els va traslladar al Palau d'Hormisdas, vora Constantinoble en un vaixell a mitja nit. Va organitzar immediatament una trobada entre Ino, Eutiqui i els membres del senat romà d'Orient, on Ino va ser proclamada emperadriu en una cerimònia pública i va rebre el títol d'Augusta.
Segons Joan d'Efes, el nom d'Ino es considerava poc adequat per a una emperadriu cristiana perquè tenia connotacions paganes. Segons la mitologia grega, Ino és filla de Cadme i Harmonia. Amb el títol d'emperadriu, Ino va rebre el nom d'Anastàsia, i oficialment Èlia Anastàsia.
Anastàsia no va ser l'única que va tenir el títol d'Augusta. Sofia va mantenir el seu rang i havia ocupat una part del palau imperial per les seves necessitats personals.
Es desconeix l'afiliació religiosa d'Anastàsia. Segons Joan d'Efes, ignorava les creences dels cristians vinculats al cristianisme calcedoni i els era hostil. Però tampoc va dir que defensés el monofisisme.

## Referències

* 1 2 Garland, Lynda. «Ino (Anastasia) (Wife of Tiberius II Constantine)». De Imperatoribus Romanis. [Consulta: 29-XII-2019].
* 1 2 Martindale, J.R. (et al.). The prosopography of the later Roman Empire. B Vol. 3. Cambridge: Cambridge Univ. Press, 2000, p. 231-234. ISBN 9780521201605.
# Ratko Janev

Ratko Janev fou un físic atòmic i professor. Va néixer el 30 de març de 1939 a Sveti Vrach, Bulgària. Durant la seva joventut es va mudar a Iugoslàvia, on es va graduar de l'Escola Secundària Skopje el 1957 i després va estudiar a la Universitat de Belgrad, on va rebre un doctorat el 1968. Des de 1965 va ser associat de l'Institut Nuclear Vinča. Des de 1986 va ser Cap de Secció de la Unitat Atòmica i Molecular de l'Agència Internacional d'Energia Atòmica a Viena. El 1972, Janev es va convertir en professor adjunt de física nuclear a la Universitat de Skopje i professor de física teòrica a la Universitat de Belgrad. Entre 2002 i 2004 va treballar al Departament de Física de Plasma al Centre d'Investigació de Jülich, Alemanya. Janev era membre de l'Acadèmia de Ciències i Arts de Macedònia. El 2004 va rebre el Premi d'Investigació de la Fundació Alexander von Humboldt pel projecte "Modelització i diagnòstic de plasma Fusion Edge / diverter" sobre la comprensió dels plasmes de capa límit freda en reactors de fusió nuclear, realitzat en col·laboració amb el Centre d'Investigació Juelich.

## Publicacions

* S. B. Zhang, J. G. Wang, and R. K. Janev, Phys. Rev. Lett. 104, 023.203 (2010).
* Y. K. Yang, I. Wu, I. Z. Qu, J. G. Wang, R. K. Janev, and S. B. Zhang, Phys. Lett. A 383, 1929 (2019).
* J. Li, S. B. Zhang, B. J. Ye, J. G. Wang, and R. K. Janev, Physics of Plasmes 23, 123.511 (2016).
* R. K. Janev, S. B. Zhang, and J. G. Wang, Matter and Radiation at Extremes 1, 237 (2016).
* R. K. Janev, Atomic and molecular processes in fusió edge plasmes (Springer Science, 2013).
* S. L. Zeng, L. Liu, J. G. Wang, and R. K. Janev, Journal of Physics B-Atomic Molecular and Optical Physics 41, 135202 (2008).
* I. I. Qi, J. G. Wang, and R. K. Janev, Phys. Rev. A 78, 062.511 (2008).
* "Atomska fizika" (Atomic physics), 1972
* (With L. Presnyakow and W.Schewelko): "Physics of highly charged ions", 1985
* (With Detlev Reiter): "Unified analytic La representació de of hydrocarbon impurity collision cross sections", in: Journal of Nuclear Materials, in 2003
* "Atomska fizika" (Atomic physics), MANU, Skopje, 2012.
* Atomic_and_plasma_material_interaction https://books.google.cat/books/about/Atomic_and_plasma_material_interaction_p.html?id=rSNRAAAAMAAJ&redir_esc=y
* Collision Processes of Hydrocarbon Species in Hydrogen Plasmes https://www.amazon.co.uk/Collision-Processes-Hydrocarbon-Species-Hydrogen/dp/B0019T6NK2/ref=sr_1_2?s=books&ie=UTF8&qid=1349889726&sr=1-2

## Referències

* ↑ «Preminuo fizičar Ratko Janev». Arxivat de l'original el 2020-02-13. [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ see Janev, emigració Agency of Republic of Macedònia http://www.makemigration.com/ Arxivat 2012-11-16 a Wayback Machine.
* ↑ [http://manu.edu.mk/teams/dr-ratko-janev/%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ In 2004. received Research Award from the Alexander von Humboldt Foundation for the project "Modelling and Diagnostics of Fusion Edge / diverter plasma" on the understanding of cold boundary layer plasmes in nuclear fusió reactor s, performed in collaboration with the Juelich Research Centre, Germany. http://www.fz-juelich.de/ief/ief-4/aktuelles/
# Caroline Lucas

Caroline Patricia Lucas (Malvern, 9 de desembre de 1960) és una política britànica, i des del 2 de setembre de 2016, colíder del Partit Verd d'Anglaterra i Gal·les, un càrrec que comparteix amb Jonathan Bartley. Ha estat diputada al Parlament per a la circumscripció de Brighton Pavilion des de les eleccions generals de 2010, quan es va convertir en la primera diputada del Partit Verd. Va ser reelegida en les eleccions generals del 2015, amb un augment de la majoria.

## Biografia

Nascuda a Malvern (Worcestershire), Lucas es va graduar per les universitats d'Exeter i de Kansas abans de rebre un doctorat per la Universitat d'Exeter el 1989. Es va unir al Partit Verd el 1986 i va ocupar diversos càrrecs del partit. També va servir al Consell del Comtat d'Oxfordshire de 1993 a 1997. Va ser escollida com a eurodiputada pel Sud-est d'Anglaterra el 1999 i reelegida el 2004 i 2009. També va ser la principal portaveu femenina del partit de 2003 a 2006 i de 2007 a 2008.
Lucas va ser escollida la primera líder del Partit Verd el 2008 i va ser elegida per representar la circumscripció de Brighton Pavilion a les eleccions generals de 2010. Va deixar les tasques de líder del partit el 2012 per dedicar més temps a les seves funcions parlamentàries i centrar-se en la campanya per ser reelegida diputada al Parlament. El setembre de 2016 va tornar al capdavant del partit, quan va ser escollida com a colíder en el marc d'un acord de repartiment de treball amb Jonathan Bartley.
És coneguda com a defensora i analista de l'economia verda, el localisme, les alternatives a la globalització, el comerç just i del benestar animal i dels aliments. Com a política i activista, ha treballat amb ONG i think tanks, incloent-hi la Royal Society for the Prevention of Cruelty to Animals, la Campanya pel Desarmament Nuclear i Oxfam.

## Referències

* ↑ Harris, John «Could Brighton Pavilion elect Britain's first Green MP?». The Guardian [London], 08-02-2010 [Consulta: 28 abril 2010].
* ↑ Greens Pick MEP Lucas to Run for MP, Brighton Argus, 18 July 2007

## Enllaços externs

* Caroline Lucas - Lloc web oficial
# Telmatobius atahualpai

Telmatobius atahualpai és una espècie de granota que viu al Perú.

## Referències

* Monteza, J.I., Sinsch, U. &Lehr, E. 2004. Telmatobius atahualpai. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Varaz-Vzur d'Armènia

Varaz-Vzur o també Varaz-Buzurg va ser marzban d'Armènia de l'any 580 al 581.
Segons l'historiador Sebeos després de Tahm-Khusro va governar Varaz-Vzur, que va lliurar una batalla a Uthmus al Vanand. Va sofrir una derrota inicial però va acabar per guanyar. Després d'estar-se un any en aquell lloc, va marxar. Segons René Grousset, es tractava d'una escaramussa sense importància entre els armenis i els perses.
El 581 el va substituir el gran aspet (aspahbadh) Pahlav.

## Referències

* ↑ Toumanoff, Cyril. Les dynasties de la Caucasie Chrétienne : de l'Antiquité jusqu'au XIXe siècle: tables généalogiques et chronologiques. Roma: [S. n.], 1990, p. 506.
* ↑ Grousset, René. Histoire de l'Arménie des origines à 1071. París: Payot, 1973, p. 247.
# Sjöfn

En la mitologia escandinava, Sjöfn és una deessa associada a l'amor. Sjöfn apareix a l'Edda en prosa, escrita al segle xiii per Snorri Sturluson i en tres kennings de la poesia skàldica. Els estudiosos han proposat diverses teories sobre les implicacions d'aquesta deessa.

## Aparicions als mites

Al capítol 35 del llibre Gylfaginning de l'Edda en prosa, Hár proporciona descripcions breus de 16 ásynjur. Hár esmenta Sjöfn en setena posició, i diu que Sjöfn "s'encarrega de menar els pensaments de les persones cap a l'amor, tant homes com dones." A més a més, Hár assegura que a partir del nom de sjöfn es formà la paraula sjafni, que en nòrdic antic vol dir amor. Al llibre Skáldskaparmál de la mateixa Edda en prosa, Sjöfn apareix en una llista de 27 noms d'ásynjur. A banda d'aquestes fonts, el nom Sjöfn també s'empra tres vegades en tres kennings skàldics diferents per a referir-se a la paraula "dona".

## Teories

Pel que fa a la informació proporcionada de Sjöfn al Gylfaginning, John Lindow diu que la paraula sjafni de fet apareix llistada al Nafnaþulur com a la paraula per a "amor", però que tret d'aquesta descripció no es coneix cap altra informació sobre la deessa. Lindow exposa que alguns estudiosos que tenen la teoria que Sjöfn pot ser la deessa Frigg amb un altre nom. Rudolf Simek diu que Snorri pot haver derivat la seva etimologia de Sjöfn a partir de les paraules del nòrdic antic sefi ("sentit" o, probablement, "relació"), però que les poques referències de Sjöfn no ens permeten elaborar-ne una explicació. Simek diu que Sjöfn és vista com una deessa del "matrimoni o l'amor, o si no de les relacions" i que es pot compta entre altres deesses esmentades a l'Edda en prosa "que són deesses guardianes semblants a les matronae."

## Notes

* ↑ Faulkes (1995:30).
* ↑ Faulkes (1995:157).
* 1 2 Lindow (1995:268).
* ↑ Simek (2007:286).

## Referències

* Faulkes, Anthony (Traducció a l'anglès) (1995). Edda. Everyman. ISBN 0-460-87616-3
* Lindow, John (2001). Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs. Oxford University Press. ISBN 0-19-515382-0
* Simek, Rudolf (2007) traduït a l'anglès per Angela Hall. Dictionary of Northern Mythology. D.S. Brewer. ISBN 0-85991-513-1
# Guihaia (revista)

Guihaia, (abreujat Guihaia), és una revista il·lustrada amb descripcions botàniques que és editada a Yanshan, Guilin des de l'any 1981 fins ara.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* Descripció a IPNI
# Marcel Heller

Marcel Heller és un futbolista alemany. Va començar com a futbolista al 1. FC Quadrath-Ichendorf.
# Ratpenat frugívor hirsut

El ratpenat frugívor hirsut (Artibeus hirsutus) és una espècie de ratpenat estenodermatini, endèmica de Mèxic, sobretot als estats de Sonora i Guerrero. S'han trobat exemplars d'aquest muricec des del nivell del mar fins a més de 2.500 metres d'altitud, i se'ls dona la denominació de ratpenats hirsuts perquè la membrana de la cua és força peluda.
És un animal relativament petit (d'entre 70 i 80 mil·límetres d'envergadura), que normalment habita prop d'estanys o cursos d'aigua, especialment quan hi ha mangos i figueres a prop. Aquests muricecs acostumen a arrencar les peces de fruita per emportar-se-les a les zones de nidificació nocturna, on s'instal·len cap per avall per menjar. L'època de reproducció s'estén del febrer al setembre, i es considera que és una espècie que està principalment amenaçada per la desaparició dels hàbitats d'on és endèmica, per bé que l'amenaça, de moment, no és especialment seriosa.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
* 1 2 3 «Artibeus hirsutus». The IUCN Redlist of Threatened Species. [Consulta: 6 setembre 2014].
* 1 2 3 «Hairy Fruit-eating Bat». Smithsonian Institution North American Mammals. [Consulta: 6 setembre 2014].
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Carme (nom)

Carme o Maria del Carme és un nom de persona derivat d'una de les diverses advocacions de la Mare de Déu.Originalment, els prenoms derivats d'advocacions marianes completaven el nom de Maria (Maria de) fins que han pres significat per si mateixos, i, lògicament, són femenins. Procedeix de l'anomenat mont Carmel, a Israel, el nom del qual deriva de la paraula Karmel o Al-Karem i que es podria traduir com a «jardí». Aquest mont està situat a Carmel City al districte de Haifa. Avui en dia existeixen en actiu ordes religiosos carmelites repartits per tot el món, masculins i femenins, que giren al voltant d'aquesta figura mariana. El nom de Carme és essencialment femení (Maria del Carme), tot i que també pot fer-se servir per a homes. Cal dir que en italià l'ús d'aquest nom és masculí principalment.
També existeix la varietat masculina Carmel i el seu femení Carmela i el nom Carmina. Maria del Carme és el tercer nom a Catalunya el 2016 amb 72.324 persones i el nom Carme és el quart de Catalunya amb 58.747.

## Onomàstica

* 16 de juliol: la Mare de Déu del Carme

## Traduccions

* Anglès: Carmel, Carmine (masc.)
* Espanyol: Carmen, Carmela, Carmelo (masc.), Carmina
* Gallec: Carme, Carmiña
* Italià: Carmelo, Carmine (masc.)
* Occità:Carmen
* Polonès: Carmen, Karmen
* Portuguès: Carmo

## Personatges famosos

* Carme Alborch, política
* Carme Boatell, lluitadora antifeixista
* Carme Capdevila, política
* Carme Chacón, política
* Carme Guasch, poeta i escriptora
* Carme Julià, mestra i política
* Carme Miquel, mestra i escriptora
* Carme Riera, escriptora
* Carme Ruscalleda, cuinera
* Carme Sansa, actriu
* Carme Vilamajó, cantant i sindicalista
* Carmen Hernández, teòloga i religiosa
* Carmen Laforet, escriptora
* Carmen Martín Gaite, escriptora
* Carmen Maura, actriu
* Carmen Polo, esposa del general Franco
* Maria del Carme Girau, cantant i compositora
* Maria Carme Roca, escriptora
* Carme Culleré, alcaldesa de Belianes

## Referències

* ↑ Col·lectiu, pàg. 72. «Llenguatge i cultura».
* ↑ «Idescat. Anuari estadístic de Catalunya. Noms més freqüents de la població. Per sexe». [Consulta: 11 febrer 2017].
* ↑ http://www.ieo-oc.org/Prenoms-occitans-pour-les-filles Arxivat 2017-12-22 a Wayback Machine.
Viccionari
# Teobromina

La teobromina és un alcaloide de la família de la metilxantina, que inclou a més els compostos similars; teofil·lina i cafeïna. El nom prové del gènere de la planta que més el conté, la Theobroma cacao, el cacau. Fou aïllat per primera vegada el 1841 pel químic rus Aleksandr Abràmovitx Voskressenski.

## Descripció

Principal alcaloide del cacau, present entre l'1,5 al 3 % en les llavors de cacau en forma de base. També present al té i la nou de cola. S'extreu generalment de la pellofa del cacau que en conté entre el 0,7 i l'1,2 %.

## Solubilitat

1 gram es dissol en 2000 ml d'aigua, 150 ml d'aigua bullent, 2220 ml d'etanol al 95%. Soluble en hidròxids alcalins i àcids concentrats, moderadament soluble en amoníac. Gairebé insoluble en benzè, èter, cloroform i tetraclorur de carboni. Forma sals que es descomponen en aigua i derivats amb bases que són més estables com ara una barreja equimolecular amb acetat de sodi i una molècula d'aigua i una sal doble amb calci i salicilat de sodi.

## Activitat terapèutica

Diürètic, broncodilatador, cardiotònic

## Toxicitat

La teobromina es troba en altes concentracions en el cacau. S'han realitzat assagis clínics en humans amb dosis de més 1000 mg sense efectes nocius. Tot i que la teobromina és tòxica en certs animals domèstics com gossos i gats. Una dosi petita pot causar arrítmies cardíaques i convulsions, així com la mort.

## Referències

* ↑ http://aspcapro.org/sites/pro/files/m-toxbrief_0201_0.pdf Arxivat 2017-02-08 a Wayback Machine.
# Ànguelos Kharisteas

Ànguelos Kharisteas (grec: Άγγελος Χαριστέας), nascut el 9 de febrer de 1980, a Strimonikó, prefectura de Serres, és un davanter de futbol grec. Va formar part de la selecció de futbol de Grècia fins al 2011. El seu punt més reeixit de la seva carrera, va ser a l'Eurocopa 2004, on Grècia es va coronar campiona d'Europa per primera vegada a la seva història. Kharisteas va marcar, entre d'altres, el gol de la Final contra Portugal, (0-1) vencent de nou als amfitrions.

## Referències

* ↑ «Charisteas, Angelos» (en alemany). Davanter. [Consulta: 23 abril 2009].
Ànguelos Kharisteas - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Grècia – Eurocopa 2004
1 Nikopolidis •
2 Sitaridis •
3 Venetidis •
4 Dabizas •
5 Del·las •
6 Bassinàs •
7 Zagorakis •
8 Iannakópulos •
9 Kharisteas •
10 Tsiartas •
11 Nikolaidis •
12 Khalkiàs •
13 Katergiannakis •
14 Fissas •
15 Vrizas •
16 Kafés •
17 Georgiadis •
18 Gumas •
19 Kapsís •
20 Karangunis •
21 Katsuranis •
22 Papadópulos •
23 Lakis •
Entrenador: Rehhagel
Selecció de futbol de Grècia – Eurocopa 2008
1 Nikopolidis •
2 Sitaridis •
3 Patsatzoglu •
4 Spirópulos •
5 Del·las •
6 Bassinàs •
7 Samaràs •
8 Iannakópulos •
9 Kharisteas •
10 Karangunis •
11 Vyntra •
12 Khalkiàs •
13 Tzorvas •
14 Salpinguidis •
15 Torosidis •
16 Kirgiakos •
17 Guekas •
18 Gumas •
19 Antzas •
20 Amanatidis •
21 Katsuranis •
22 Tziolis •
23 Limberópulos •
Entrenador: Rehhagel
Selecció de futbol de Grècia – Copa del Món de futbol 2010
1 Khalkiàs •
2 Sitaridis •
3 Patsatzoglu •
4 Spirópulos •
5 Moras •
6 Tziolis •
7 Samaràs •
8 Papadopoulos •
9 Kharisteas •
10 Karangunis •
11 Vyntra •
12 Tzorvas •
13 Sifakis •
14 Salpinguidis •
15 Torosidis •
16 Kirgiakos •
17 Guekas •
18 Ninis •
19 Papastathópulos •
20 Kapetanos •
21 Katsuranis •
22 Malezas •
23 Prittas •
Entrenador: Rehhagel :
# UTC+11:30

UTC+11:30 és una zona horària d'UTC utilitzada durant tot l'any com horari estàndard a Austràlia i les Illes Norfolk.

## Històric

El 2 de novembre de 1868, Nova Zelanda adopta una hora estàndard nacional, probablement el primer país a fer-ho. Va ser basat en la longitud 172° 30′ Est de Greenwich. Avui això seria al voltant de la mateixa zona coberta per UTC+11:30.
L'any 1941, a N. Zelanda, van avançar els rellotges una mitja-hora, conduint a un decalatge de 12 hores d'avanç sobre l'horari GMT. Aquest canvi ha restat permanent des de l'any 1946 esdevenint la base per l'hora neozelandesa.