OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Gralla

La Gralla era un periòdic setmanal i literari en català publicat per Enric Ràfols i Parés i altres emigrats catalans a Montevideo entre 1885 i 1888. El director fou Josep Baitx i Balil, treballador en un magatzem de draps disconforme amb la política poc catalanista del Centre Català de Montevideo.
Fou una de les primeres publicacions en català que defensava obertament la independència de Catalunya i portaveu de la Societat Catalana Rat-Penat. El 25 de desembre de 1887 organitzaren els primers Jocs Florals de la Llengua Catalana a Uruguai, presidits per Antoni de Paula Alèu.

## Referències

* ↑ «La Gralla». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «La Gralla». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Víctor Castells Catalans d'Amèrica per la Independència Edicions Pòrtic, 1986

## Enllaços externs

* Referència de la Revista Arxivat 2011-09-16 a Wayback Machine.
* Bibliografia catalana: premsa / materials aplegats per Joan Givanel i Mas p. 249-250.
# La Grada

El Diario La Grada és un diari esportiu fundació, el 18 d'agost de 2012 centrat principalment en la cobertura de la informació del Reial Club Deportiu Espanyol de Barcelona editat pel Grupo Zeta, propietat de Prensa Ibérica que es publica dues vegades a la setmana, els dissabtes i el dia següent a un partit del primer equip de futbol del RCD Espanyol. Dirigit inicialment per José Sánchez, el dirigeix Jordi Luengo.
Va néixer per omplir el dèficit en la informació del RCD Espanyol a les publicacions periòdiques de paper, consolidant-se com un mitjà de referència en la cobertura de l'actualitat del conjunt 'perico', i especialment després de la desaparició del periòdic especialitzat Blanc-i-blau en 2011. A banda de difondre totes les informacions relacionades amb el primer equip, també informa de les categories inferiors del club, els equips femenins i els aspectes socials de l'entitat.
El 2014, la publicació va emprendre el premi Perico de l'any, una gala que destaca els espanyolistes més destacats durant l'any.

## Referències

* 1 2 «Sale el primer número de 'La Grada', el diario blanquiazul» (en castellà). El Periódico, 18-08-2012. [Consulta: 20 febrer 2022].
* 1 2 «Jordi Luengo: «Tenemos que ser un club profesional pero familiar»» (en castellà). Voz Perica, 05-12-2020. Arxivat de l'original el 20 de febrer 2022. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «Uno de cada cuatro lectores en España se informa a través de un diario de Prensa Ibérica» (en castellà). El Dia. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «El que era únic diari íntegrament espanyolista tanca portes després de 16 anys de vida». Pericosonline, 14-03-2011. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 27 desembre 2012].
* ↑ «La Grada » Prensa Ibérica :: Web del grupo de Prensa Ibérica» (en castellà), 02-04-2019. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «Luis Garcia, Perico de l'Any para Diario La Grada» (en castellà). Sport, 19-11-2019. [Consulta: 20 febrer 2022].
# La Guiòla

* No s'ha de confondre amb La Guiola (formatge).
La Guiòla (en francès Laguiole) és un municipi del departament francès de l'Avairon, a la regió d'Occitània. Està situat a l'Aubrac, compta amb una estació d'esquí i és conegut pels ganivets i per donar nom al formatge AOC de La Guiola.

## Patrimoni cultural

* Església de Sant Mateu de La Guiòla: té un portal del segle xvi.
# La Granadella (desambiguació)

«la Granadella» té aquests significats:
* Les Garrigues:
** La Granadella és un municipi català de la comarca de les Garrigues.
*** La baronia de la Granadella era una jurisdicció feudal centrada en la Granadella.
*** El Castell de la Granadella fou un castell romànic del qual resten vestigis.
** Bellaguarda és un municipi català de les Garrigues, antigament conegut com la Pobleta de la Granadella.
* Marina Alta:
** La platja de la Granadella és una platja situada al municipi valencià de Xàbia.
* Baix Ebre:
** La Torre de la Granadella és un edifici protegit situat al municipi català de Camarles.
# Kenneth Lonergan

Kenneth Lonergan (Bronx, Nova York, 16 d'octubre de 1962) és un dramaturg, guionista i director de cinema estatunidenc. Va guanyar el premi Oscar al millor guió original pel film que també va dirigir Manchester by the Sea (2016).

## Biografia

Lonergan va començar a escriure a l'escola secundària. Després de graduar-se a la Universitat de Nova York. Va debutar com a director dirigint el seu propi guió en el film You can count on me (2000), interpretat per Mark Ruffalo i Laura Linney i amb Martin Scorsese de productor executiu.

## Filmografia

| Any | Títol | Director | Guionista | Notes |
| 1993 | Doug | | x | Sèrie de televisió. 1 episodi |
| 1999 | Una teràpia perillosa | | x | |
| 2000 | You Can Count on Me | x | x | Nominació Oscar al millor guió original Nominació Globus d'Or al millor guió |
| 2000 | Les aventures de Rocky i Bullwinkle | | x | |
| 2002 | Una altra teràpia perillosa | | x | |
| 2002 | Gangs of New York | | x | Nominació Oscar al millor guió original Nominació BAFTA al millor guió original |
| 2011 | Margaret | x | x | Nominació Boston Society of Film Critics millor guió |
| 2016 | Manchester by the Sea | x | x | Guanyador Oscar al millor guió original (2017) Nominació Globus d'Or al millor guió |
| 2017 | Howards End | | x | Minisèrie |

## Referències

* ↑ «La llista de tots els guanyador dels Oscars 2017». Ara.cat, 27-02-2017.
* ↑ «...i, per cert, va guanyar ‘Moonlight’». Ara.cat, 28-02-2017.
* ↑ Mead, Rebecca. «The Cinematic Traumas of Kenneth Lonergan» (en anglès). The New Yorker, 07-11-2016.
* ↑ Lovell, Joel. «La frustrada obra mestra de Kenneth Lonergan». Ara.cat- article original The New York Times, 15-07-2012.
* ↑ «Una teràpia perillosa. Títol en català de l'original Analyze this». ésAdir, portal lingüístic de la CCMA.
* ↑ «Una altra teràpia perillosa. Títol en català de l'original Analyze that». ésAdir, portal lingüístic de la CCMA.
# Kenneth Maxwell

Kenneth Robert Maxwell és un historiador britànic especialitzat en Iberia i l'Amèrica Llatina. Nascut el 3 de febrer de 1941 a Wellington (Somerset), el 1964 es traslladà als Estats Units. Fou membre destacat del Council on Foreign Relations, del que durant quinze anys en liderà el seu Programa d'Estudis Llatinoamericans. Des del desembre del 2004, Maxwell és professor visitant de la Universitat Harvard i associat del David Rockefeller Center for Latin American Studies de la mateixa universitat, on és director del Programa d'Estudis Brasilers.

## Llibres

* Conflicts and Conspiracies: Brazil and Portugal, 1750-1808, (Routledge, 2004)
* Mais Malandros: Ensaios Tropicais e Outro (São Paulo: Paz e Terra, 2002).
* Chocolate, Piratas e Outros Malandros: Ensaios Tropicais (São Paulo: Paz e Terra, 1999).
* The Making of Portuguese Democracy (Cambridge Univ. Press, 1995).
* Pombal, Paradox of the Enlightenment (Cambridge Univ. Press, 1995).
* The New Spain: From Isolation to Influence with Steven Spiegel (CFR Press, 1994).
* Portuguese Defense and Foreign Policy since Democratization, ed. (Camões Center, 1991).
* Spanish Foreign and Defense Policy, ed. (Westview Press, 1991).
* Portugal, the Constitution and the Consolidation of Democracy, 1976-1989, ed. amb Scott Monje (Camões Center, 1991).
* Portugal: Ancient Country, Young Democracy, ed. with Michael H. Haltzel (Wilson Center Press, 1989).
* Portugal in the 1980s: Dilemmas of Democratic Consolidation (Greenwood Press, 1986).
* The Press and the Rebirth of Iberian Democracy, ed. (Greenwood Press, 1983).

## Referències

* ↑ Amorim, Tomás. «Kenneth Maxwell at DRCLAS». Revista (Harvard Review of Latin America). Arxivat de l'original el 10 de desembre 2019. [Consulta: 20 abril 2020].
# Kykotsmovi Village

Kykotsmovi Village (hopi Kiqötsmovi) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 776 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kykotsmovi Village tenia 776 habitants, 253 habitatges, i 184 famílies La densitat de població era de 17,8 habitants/km².
Dels 253 habitatges en un 32,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,9% hi vivien parelles casades, en un 23,7% dones solteres, i en un 26,9% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,9% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 30.729 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.964 $ mentre que les dones 20.972 $. La renda per capita de la població era de 9.067 $. Aproximadament el 24% de les famílies i el 24,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kykotsmovi Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kykotsmovi Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kyjov

Kyjov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba en el Districte de Stará Ľubovňa, en la Regió de Prešov.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1390.
# Khúduixni

Khúduixni (en rus: Худушный) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 139 habitants. Pertany al districte municipal de Pal·làssovka.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# KiCad

KiCad és el nom d'un programari lliure per a dissenyar esquemes electrònics i la seva conversió a circuits impresos. Es distribueix bàsicament sota llicència GPLv3 amb components sota altres llicències com BSD de tres clàusules, Apache 2.0, Internet Systems Consortium (ISC) i MIT. KiCad va ser desenvolupat originalment l'any 1992 per Jean-Pierre Charras quan estava treballant a la universitat IUT de Grenoble, França. Té una gran quantitat de desenvolupadors voluntaris i també a sou, especialment a partir de 2013 quan la secció BE-CO-HT del CERN va començar a destinar-hi recursos.

## Història

* El 1992 Jean-Pierre Charras crea KiCad quan estava treballant a la universitat IUT de Grenoble.
* El 2013 la secció BE-CO-HT del CERN va començar a destinar-hi recursos per a millorar el desenvolupament.

## Productes

L'entorn de disseny KiCad té els següents components:
* KiCad - manegador de projectes
* Eeschema - editor d'esquemes (veure Fig.1)
* Pcbnew - editor de circuits impresos/PCB. (veure Fig.2) També hi ha el visor 3D. (veure Fig.3)
* GerbView - visor d'arxius Gerber.
* Bitmap2Component - conversor d'imatges a footprint dels components.
* Eines externes:Fig.e Editor d'esquemes
** StepUp : eines per a conversió a format STEP.
** Fig.2 Editor de PCBKiCost : eines per a calcular costos dels components de la PCB.
** altium2kicad : eina per a convertir projectes de l'entorn de disseny Altium a KiCad.
* Versió de l'any 2017 ː 4.0.7

## Vegeu també

Altres programaris de disseny IC/PCB:
* Fig. 3 Vista 3D de la PCBAltium Designer de l'empresa Altium.
* Orcad de l'empresa cadence.
* KiCad (programari lliure)
* Eagle de l'empresa CadSoft.
* Xpedition/PADS de l'empresa Mentor Graphics
* DesignSpark PCB de l'empresa RS Components.
* LibrePCB
Programaris de simulació:
* Simulacions elèctriques, tots els programaris disposen de simulador PSpice o similar ː LTspice de Linear, MPLAB Mindi.
* Simulacions tèrmiques: Hyperlinx de Mentor Graphics.
* Simulacions de camps RF: HFSS de l'empresa ANSYS.
* Simulacions tèrmiques : Salome.

## Referències

* ↑ Medina, Eduardo. «KiCad 8, nueva versión del software de EDA». MuyLinux, 27-02-2024. [Consulta: 5 març 2024].
* ↑ «CERN BE-CO-HT contribution to KiCad - WorkPackages - Open Hardware Repository» (en anglès). ohwr.org. [Consulta: 17 febrer 2017].
* ↑ «KiCad Schematic to Layout Tutorial - CuriousInventor Guides» (en anglès). curiousinventor.com. [Consulta: 17 febrer 2017].
* ↑ «KiCad development | Giving to CERN» (en anglès). cern. Arxivat de l'original el 2017-02-17. [Consulta: 17 febrer 2017].
* ↑ «KiCad EDA» (en anglès). KiCad. [Consulta: 17 febrer 2017].
* ↑ «KiCad version» (en anglès). http://kicad.org.+[Consulta: 14 març 2018].
* ↑ «LibrePCB» (en anglès). http://librepcb.org.+[Consulta: 20 abril 2018].
* ↑ «Linear Technology - Design Simulation and Device Models» (en anglès). http://www.linear.com.+[Consulta: 30 gener 2018].
* ↑ «MPLAB Mindi Analog Simulator | Microchip Technology Inc. | Microchip Technology Inc.» (en anglès). http://www.microchip.com.+[Consulta: 30 gener 2018].
# L'Algassa

«L'Algassa» té aquests significats:
# La Nostra Senyora del Pilar de Los Montesinos

L'església parroquial de La Nostra Senyora del Pilar a Los Montesinos (Baix Segura, País Valencià), va ser construïda en 1886, fet que evidencia la consolidació de l'assentament humà sorgit espontàniament als voltants de la llacuna de Torrevella, mitjançant l'apropiació d'un espai públic, ocupat des de mitjan segle xix. Va ser cremada en la guerra però afortunadament ha estat reformada.
Fins a 1948 es va mantindre com a ajuda de parròquia de l'ermita situada a La Marquesa, en la seua gènesi depenent de Sant Miquel de les Salines, hisenda que en 1829 va aconseguir, en la reorganització eclesiàstica realitzada pel bisbe Félix Herrero Valverde, la categoria de temple parroquial. Aquesta funció la va exercir una mica més d'un segle; si bé, com que no va prosperar, el caseriu situat en l'esmentat va perdre la titularitat privada i la seua comesa va decaure en benefici del dinamisme econòmico-demogràfic que es manifesta al poblat de Los Montesinos.
El temple posseeix una nau central, dos laterals de menor grandària, espai dedicat a l'altar major, cor i torre.
En la imatgeria que l'embelleix destaca: imatge de La Nostra Senyora del Pilar, talla rubricada per l'escultor pilarenc José Sánchez Lozano; Mare de Déu de la Dolorosa, obra de l'escola Salzillo i l'escultura d'embalum redó, el Crist de l'Agonia, d'autor anònim.
Aquest temple ha sofrit modificacions en la seua estructura interna i en el seu aspecte exterior en el període que transcorre des de 1996 fins a 1999.

## Referències

Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.
# L'espasa del cavaller

L'espasa del cavaller (títol original: Sword of the Valiant: The Legend of Sir Gawain and the Green Knight) és una pel·lícula americano-britànica dirigida per Stephen Weeks i estrenada l'any 1984. Ha estat doblada al català.

## Argument

Després d'un llarg període de pau, la decadència amenaça la cort del rei Artur, ja que els seus cavallers viuen lliurats al lleure, al luxe i als plaers. Un dia, apareix de sobte a Camelot un home que es fa anomenar "El Cavaller Verd" (Sean Connery). Davant de l'atònita mirada dels cortesans, desafia els cavallers de la Taula Rodona a un joc: ell romandrà immòbil i qualsevol d'ells podrà tallar-li el cap; el qui ho aconsegueixi, a canvi, haurà d'acceptar ser decapitat al seu torn pel Cavaller verd al cap d'un any. Tots resten emporuguits i rebutgen el desafiament. Només l'accepta l'humil cavaller Galvany (Miles O'Keeffe) per salvaguardar l'honor dels seus companys. A partir d'aquell moment comença per a ell una extraordinària aventura.

## Repartiment

* Miles O'Keeffe: Messire Gauvain
* Cyrielle Clara: Linet
* Leigh Lawson: Humphrey
* Sean Connery: El Cavaller Verd
* Trevor Howard: El rei
* Peter Cushing: El senescal
* Ronald Lacey: Oswald
* Lila Kedrova: La senyora de Lyonesse
* John Rhys-Davies: El baró Fortinbras
* Wilfrid Brambell: Portar
* Bruce Lidington: Sir Bertilak
* Douglas Wilmer: El Cavaller Negre
* Brian Coburn: El germà Vosper
* David Rappaport: El prudent
* Emma Sutton: La fada Morgane
* Thomas Heathcote: L'armer
* John Serret: El sacerdot
* Mike Edmonds: L'home petit

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'espasa del cavaller. esadir.cat.
* ↑ «Sword of the Valiant: The Legend of Sir Gawain and the Green Knight». IMDb.
# Kozopolianski

Kozopolianski - Козополянский (rus) - és un khútor del raion de Guiaguínskaia, a la República d'Adiguèsia, a Rússia. És a la riba esquerra del riu Fars, a 26 km a l'est de Guiaguínskaia i a 26 km al nord-est de Maikop. Pertany al municipi de Serguíevskoie.
# Lagos (desambiguació)

«Lagos» té aquests significats:
* Onomàstica:
** Ricardo Lagos, president xilè
** Lagos (pare de Ptolemeu), pare de Ptolemeu I Sòter
** Lagos fou fill de Ptolemeu I Sòter i de la cortesana Thais.
* Geografia:
** Lagos, principal ciutat i antiga capital de Nigèria
** Colònia de Lagos, colònia britànica
** Estat de Lagos, estat federat de Nigèria
** Regió de Los Lagos, regió de Xile.
** Lagos (Portugal), ciutat de l'Algarve.
** Lagos (Vélez-Màlaga), pedania malaguenya.
Viccionari
# La Muntanya de la Santa Creu

La Muntanya de la Santa Creu (pl. Góry Świętokrzyskie) és un massís muntanyós en Polònia situat en la part central dels altiplans polonès. Orientada en sentit oest-est comprèn una sèrie de serres d'una llargada total de 70 quilòmetres. La Muntanya de la Santa Creu es va formar en l'orogènesi caledoniana ocorreguts fa aproximadament 450 milions d'anys. El seu punt culminant és la Łysica, amb 612 metres d'altitud. Els cims principals són també la Łysa Góra (594 msnm) i el Szczytniak (554 msnm). La fauna i la flora de la part central de la Muntanya és protegida per un Parc Nacional de la Santa Creu (pl. Świętokrzyski Park Narodowy). Les principals fonts d'ingressos de la població són el turisme, els activitats agrícoles i històricament la mineria. Una ciutat principal de la regió és Kielce. El santuari medieval de la Santa Creu és situat a la Łysa Góra.

## Enllaços externs

* Parc Nacional de la Santa Creu (pl., en.)
* Mapa turístic part oriental Arxivat 2015-04-17 a Wayback Machine.
* Mapa turístic part occidental Arxivat 2015-04-17 a Wayback Machine.
# Lano de Siena

Arcolano de Squarcia de Riccolfo Maconi, anomenat Lano de Siena (... - Pieve al Toppo, 26 de juny de 1288). No coneixem l'any del seu naixement: el 1276 encara estava sota la protecció de la seva mare Scanna, però el 1281 ja estava emancipat. El 1283, o poc després, va prendre per esposa Mina del senyor Niccolò Malavolti, i el mateix any i després altre cop el 1288, formà part del consell general del Terç de Sant Martíno de la ciutat de Siena.
Lano és un personatge que es troba al Cant Tretze de l'Infern de Dante Alighieri, al bosc dels suïcides i els malbaratadors. Probablement el personatge de la Divina Comèdia sigui aquest Arcolano de Squarcia, o Herculà Macone, un personatge molt conegut a la ciutat de Siena i un conegut malbaratador.
| « | El de davant diu: "Vine, vine, mort! I l'altre, que també tenia pressa, cridava: "Lano, no van córrer tant les teues cames en el camp del Toppo! | » |
| — Infern XIII, vv. 118-121 |||
Lano apareix corrent i cridant a la mort, la que seria la «segona mort» moltes voltes invocada o lamentada pels condemnats que invoquen la mort definitiva a causa del desig d'un final total per escapar de les sancions infernals.
Va participar en diverses expedicions de guerra. Finalment, el 1288, va participar en l'expedició güelfa florenti-sienesa contra Arezzo, les forces sieneses van ser vençudes el 28 de juny en una emboscada al camp de Pieve al Toppo. Lano, amb les restes de l'exèrcit de Siena, va buscar la salvació en la fugida. Però no va tenir èxit perquè, diu Dante, les seves cames no van córrer prou i va morir en el camp de batalla.
Una crònica florentina del segle xiii, erròniament atribuïda a Brunetto Latini, el recorda entre els caiguts en la batalla de Pieve al Toppo, en la qual segons Boccaccio hauria cercat voluntàriament la mort com a solució, perquè estava arruïnat després d'haver dilapidat totes les seves possessions, opinió molt discutida per altres autors.

## Referències

* ↑ Alighieri, Dante; Mira, Joan Francesc. Divina comèdia : Infern. ed.2010. Barcelona: Edicions 62, 2000, p. 163-175 (Labutxaca). ISBN 978-84-9930-058-0.
* ↑ Sermonti, Vittorio. L'Inferno di Dante (en italià). Ed. definitiva. Milano: Rizzoli, 2015, p. 271-289. ISBN 978-88-17-07584-8.
* 1 2 Piattoli, Renato. «Lano». A: Enciclopedia Dantesca (en italià), 1970.
# La gran persecució

La gran persecució (títol original en anglès, Hot Pursuit) és una pel·lícula de comèdia d'acció estatunidenca de 1987 dirigida per Steven Lisberger, escrita pel mateix Lisberger i Steven Carabatsos, i protagonitzada per John Cusack, Robert Loggia, Wendy Gazelle i Jerry Stiller. S'ha doblat al català.

## Repartiment

* John Cusack com a Dan Bartlett
* Robert Loggia com a "Mac" MacClaren
* Wendy Gazelle com a Lori Cronenberg
* Jerry Stiller com a Victor Honeywell
* Monte Markham com a Bill Cronenberg
* Shelley Fabares com a Buffy Cronenberg
* Ben Stiller com a Chris Honeywell
* Dah-ve Chodan com a Ginger Cronenberg
* Keith David com a Alphonso
* Paul Bates com a Cleon
* Ursaline Bryant com a Roxanne
* Terence Cooper com el capità Andrew
* Martin LaSalle com a presoner

## Referències

* ↑ Tom Mankiewicz, My Life as a Mankiewicz: An Insider's Journey Through Hollywood (with Robert Crane) University Press of Kentucky 2012 p 284
* ↑ «Hot Pursuit». [Consulta: 24 agost 2023].
* ↑ «Hot Pursuit - Rotten Tomatoes» (en anglès), 08-05-1987. [Consulta: 24 agost 2023].
* ↑ «La gran persecució». ésAdir. [Consulta: 24 agost 2023].
# LMC

LMC té els següents significats:
* Gran Núvol de Magalhães (del seu nom en anglès Large Magellanic Cloud), galàxia que orbita al voltant de la Via Làctia
* Lower Muskogee Creek, tribu reconeguda estatalment de la nació Creek establerta a Geòrgia (Estats Units)
* Little Man Computer, model d'ordinador pensat per al seu ús en educació
* Leucèmia mieloide crònica, leucèmia caracteritzada per la proliferació de cèl·lules mieloides a la medul·la òssia