OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lamoni

Lamoni és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 2.444 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lamoni tenia 2.444 habitants, 818 habitatges, i 428 famílies. La densitat de població era de 294 habitants/km².
Dels 818 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,7% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 47,6% no eren unitats familiars. En el 36,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,1% tenia menys de 18 anys, un 39,6% entre 18 i 24, un 13,9% entre 25 i 44, un 15,6% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.735 $ i la renda mediana per família de 41.926 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.875 $ mentre que les dones 20.781 $. La renda per capita de la població era de 13.105 $. Entorn del 10,5% de les famílies i el 19,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lamoni». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lamoni». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lanouée

Lanouée (en bretó Lannoez) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.672 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.773 | 1.809 | 1.710 | 1.731 | 1.637 | 1.644 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 2001- 2008 | René Jolivet |
| 2008-2009 | Joël Guillot |
| 2009- | Gérard Granvalet |
# La gran seducció

La gran seducció (originalment en anglès, The Grand Seduction) és una pel·lícula de comèdia canadenca del 2013 dirigida per Don McKellar i escrita per Ken Scott i Michael Dowse. La pel·lícula és protagonitzada per Taylor Kitsch, Brendan Gleeson, Liane Balaban i Gordon Pinsent. Es basa en una pel·lícula francocanadenca de 2003, La grande séduction. S'ha doblat i subtitulat al català amb la distribució d'eOne Films Spain; també s'ha produït una versió en valencià per a À Punt.
La pel·lícula va ser nominada en quatre categories dels Canadian Screen Awards, i Pinsent va guanyar el premi al millor actor secundari a la cerimònia del març de 2014.

## Sinopsi

Els habitants d'un petit poble pesquer han de trobar un metge si volen que una empresa construeixi una fàbrica a la zona. La tasca se li encomana a Murray French, que tria el doctor Paul Lewis.

## Repartiment

* Taylor Kitsch com el Dr. Paul Lewis
* Brendan Gleeson com a Murray French
* Liane Balaban com a Kathleen
* Gordon Pinsent com a Simon
* Mark Critch com a Henry Tilley
* Peter Keleghan com a empresari del petroli
* Mary Walsh com a Vera
* Matt Watts com a Frank Dalton
* Anna Hopkins com a Helen (veu)
* Rhonda Rodgers com a Samantha
* Lawrence Barry com a l'alcalde Tom Fitzpatrick
* Percy Hynes White com a Murray de jove
* Sara Tilley com a Miriam Mahoney

## Referències

* 1 2 3 La gran seducció a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Kelly, Brendan. «Ken Scott to direct English remake of the 2003 Quebec film hit La grande seduction». Montreal Gazette, 20-06-2011. Arxivat de l'original el 30 de desembre 2013. [Consulta: 28 desembre 2013].
* ↑ DeFore, John «The Grand Seduction: Toronto Review». The Hollywood Reporter, 11-09-2013 [Consulta: 28 desembre 2013].
* ↑ «Quebec film La Grande Seduction gets triple remake». CBC News, 21-06-2011 [Consulta: 28 desembre 2013].
* ↑ «La gran seducció». ésAdir. [Consulta: 16 juliol 2022].
* ↑ «La gran seducció». À Punt, 21-05-2021. [Consulta: 18 juliol 2022].
* ↑ "Canadian Screen Awards: Orphan Black, Less Than Kind, Enemy nominated". CBC News, 13 gener 2014.
# Lacustricola maculatus

Lacustricola maculatus és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Tanzània i Kenya.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Lacustricola mediolateralis

Lacustricola mediolateralis és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Angola.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Lacustricola kassenjiensis

Lacustricola kassenjiensis és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Nil Blanc al Sudan, el riu Nil i el seu delta a Egipte, llacs del nord-est de la República Democràtica del Congo, Uganda i Tanzània central.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Ahl, E.: Neue afrikanische Zahnkarpfen aus dem Zoologischen Museum Berlin. Zool. Anz. v. 61: 135-145. Any 1924.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# LML

LML té els següents significats:
* Liceu Michel Lucius, centre d'educació secundària de Luxemburg
* Lohia Machinery Limited, empresa fabricant d'escúters amb seu a Kanpur (Índia)
* Lazy ML (de l'acrònim Meta Llenguatge), llenguatge de programació ML d'avaluació tardana
# La Margenada (Riells del Fai)

La Margenada, o els Rebolls, és un paratge del terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental, dins del territori del poble de Riells del Fai.
Està situat a la dreta del torrent del Villar, a les costes entre aquest torrent i la carretera BP-1432, al nord del punt quilomètric número 19, en el vessant nord-oest del Turó d'en Xifreda.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# La Mare de la Font

La Mare de la Font és una masia situada al municipi de Castelló d'Empúries, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
# Leonita

La leonita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la leonita. Rep el seu nom de Leo Strippelmann, director de les salines de Westeregeln, Alemanya.

## Característiques

La leonita és un sulfat de fórmula química K₂Mg(SO₄)₂·4H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3. És l'anàleg amb magnesi de la mereiterita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la leonita pertany a «07.C - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: krausita, tamarugita, kalinita, mendozita, lonecreekita, alum-(K), alum-(Na), tschermigita, lanmuchangita, voltaïta, zincovoltaïta, pertlikita, amoniomagnesiovoltaïta, kröhnkita, ferrinatrita, goldichita, löweïta, blödita, niquelblödita, changoïta, zincblödita, mereiterita, boussingaultita, cianocroïta, mohrita, niquelboussingaultita, picromerita, polihalita, leightonita, amarillita, konyaïta i wattevil·lita.

## Formació i jaciments

Es pot produir com a producte de la deshidratació de la picromerita. Va ser descoberta a finals del segle xix a la localitat alemanya de Westeregeln, a Egeln, al dipòsit de potassa de Stassfurt, a la regió de Saxònia-Anhalt. També ha estat descrita en altres punts d'Europa i Àsia, així com als Estats Units i a Austràlia.

## Referències

* ↑ «Leonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 juliol 2017].
# Leonnori

Leonnori (en grec antic: Λεωννώριος, llatí: Leonnorius) va ser un dels caps dels gals que van envair Macedònia i els països adjacents. Quan Brennus va avançar cap a Macedònia i Grècia l'any 279 aC, Leonnori i Lutari, amb 20.000 homes, es van dirigir a Tràcia, on van assolar la regió a la vora de l'Hel·lespont. Els bizantins els van haver de pagar tribut, i els gals es van apoderar de Lisimaquea.
Leonnori va anar a Bizanci on va demanar els mitjans per passar a l'Àsia i mentre Lutari va capturar alguns vaixells amb els quals va poder transportar totes les seves forces a través de l'Hel·lespont.
Leonnori era encara a Bizanci quan el rei Nicomedes I de Bitínia va demanar el seu suport en una guerra que mantenia contra un germà i contra Antíoc I Soter, rei selèucida, i va acceptar pagar a les tropes de Lutari i de Leonnori i donar-los els mitjans per travessar a l'Àsia (278 aC). Leonnori va passar a Bitínia on se suposa que va ajudar a Nicomedes contra el seu germà Zipetes i va participar en expedicions a diverses zones. Els gals va estar-se un temps per l'Àsia Menor fins que es van establir al territori que va prendre el nom de Galàcia. El nom de Leonnori no torna a aparèixer després de creuar a Àsia.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/764?rgn=full+text;view=image;q1=LeonnoriusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 754. ]
# Leonor

Leonor és una pel·lícula de terror hispano-franco-italiana del 1975 escrita i dirigida per Juan Luis Buñuel (fill de Luis Buñuel). El guió de Roberto Bodegas és inspirat en un conte de Ludwig Tieck i la banda sonora és d'Ennio Morricone. Fou protagonitzada per Michel Piccoli, Liv Ullmann i Ornella Muti. Va ser projectat com a part de la selecció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1975.

## Sinopsi

Quan la seva dona Leonor mor per una caiguda del seu cavall causada per bandolers, Richard resta inconsolable. Malgrat això, es casa amb la jove Catherine, però és turmentat per les visions de la difunta. Arribats a la seva tomba, es troba amb un vell bruixot que s'ofereix perquè pugui tornar-la a veure. Leonor torna a la vida, però els nens de la regió són assassinats un per un.

## Repartiment

* Michel Piccoli: Richard
* Liv Ullmann: Leonor
* Ornella Muti: Catherine
* Antonio Ferrandis: Thomas, el servent
* Carmen Maura: la jove serventa
* Josep Maria Caffarel i Fàbregas: el metge
* Georges Rigaud: el pare de Catherine

## Crítiques

| « | La història es desplega en un ambient que busca el realisme més que un conte de fades. | » |
| « | El tema fantàstic (...) ha caigut subtilment en un context medieval de concreció quotidiana. | » |
| — Comentari del diccionari Morandini que dona a la pel·lícula dues estrelles i mitja de cinc. |||

## Referències

* ↑ Xavier Kawa-Topor. Le Moyen Âge vu par le cinéma européen. Centre européen d'art et de civilisation médiévale, 2001.
* ↑ Román Gubern. El Cine Español en el Exilio. Lumen, 1976. ISBN 8426411193.
* ↑ Paolo Mereghetti. Il Mereghetti - Dizionario dei film. B.C. Dalai Editore, 2010. ISBN 8860736269.
* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1975 al web del Festival
* ↑ Léonor sul dizionario dei film horror di Salvagnini Rudy
* ↑ Commento de Il Morandini su Mymovies.it

## Enllaços externs

* Leonor, pel·lícula sencera a Facebook
# Labidura herculeana

La tisoreta gegant o tisoreta de Santa Elena (Labidura herculeana Fabricius, 1798) era un dermàpter difós únicament a l'illa de Santa Elena, en l'Oceà Atlàntic meridional. Va ser descrit per la primera vegada per l'entomòleg danès Johan Christian Fabricius al 1798.

## Descripció

Aconseguia els 8,5 cm de llarg, fent d'ell el major dermàpter existent en la seva època. El cos era robust i aplanat, de color negre lluent amb reflexos iridiscents; les potes tendien al vermellós, els èlitres eren curts, mentre les ales mancaven per complet.

## Biologia

S'alimentava probablement de vegetals.
Pel dia es quedava amagat en les esquerdes de les roques d'on sortia per les nits i en els dies de pluja.

## Distribució i hàbitat

Vivia a la part oriental de l'illa, on preferia les zones rocoses i planes.

## Conservació

La desaparició de l'hàbitat on aquesta espècie vivia i la introducció a l'illa de predadors, com les rates, els centcames (Scolopendra morsitans) i el pardal, seguida de la demanda per part dels col·leccionistes, van reduir el nombre d'exemplars. Tres expedicions científiques a l'illa (1988, 1993, 2003) a l'aguait d'algun exemplar van resultar inútils.
El 2014, una nova expedició tampoc no va aconseguir trobar-ne cap exemplar i, atès que l'últim exemplar viu havia estat trobat en 1967, aquest insecte s'ha classificat per la UICN com a extint.

## Referències

* ↑ «St Helena Giant Earwig» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources.. [Consulta: 11 maig 2019].
# Li Jinjun

Li Jinjun (Jiangyin, 1956) és un diplomàtic xinès que ha estat ambaixador de la Xina a Myanmar, Filipines i Corea del Nord.

## Biografia

Li va néixer i créixer a Jiangyin, Jiangsu. Va ingressar a la Universitat d'Estudis Internacionals de Xangai el setembre de 1972, especialitzant-se en llengua alemanya, on es va graduar el març de 1974. Després va ser acceptat a la Universitat de Heidelberg i es va graduar l'abril de 1976. Després de graduar-se, va tornar a la Xina i aquell any va ser assignat al Departament d'Enllaç Internacional del Partit Comunista Xinès.
Va ser vicesecretari del Partit Comunista del comtat de Huantai des de setembre de 1993 fins a octubre de 1994.
El gener de 2001 va ser promogut per convertir-sé en Ambaixador de la Xina a Myanmar, càrrec que va ocupar fins a desembre de 2005, quan va ser traslladat a les Filipines i nomenat Ambaixador de la Xina.
Es va convertir en Cap Adjunt del Departament d'Enllaç Internacional del CCP el març de 2007, va romandre en aquest càrrec fins a març de 2015, quan va ser nomenat Ambaixador de la Xina a Corea del Nord. Va ser l'ambaixador xinès de més durada a Corea del Nord; el seu càrrec a Pyongyang va acabar el 2021, amb la seva sortida de Corea del Nord retardada per la pandèmia CO05-19. Va ser substituït per Wang Yajun.

## Referències

* ↑ «Biography of Li Jinjun» (en xinès). , 2015. Arxivat 2017-08-22 a Wayback Machine.
* ↑ 中联部原副部长李进军任驻朝大使. sina. 19 març 2015.
* ↑ (en xinès) , 2015.
* ↑ (en xinès) , 2015.
* 1 2 (en anglès) , 23-12-2021 [Consulta: 23 desembre 2021].
# Linda Caicedo

Linda Caicedo (Santiago de Cali, 22 de febrer de 2005) és una futbolista colombiana que juga com a davantera al Reial Madrid de la Primera divisió espanyola.
Amb 14 anys, va debutar com a professional el 2019 en la Lliga Femenina, sent la golejadora i campiona amb Amèrica de Cali, club del qual va eixir per a fitxar amb Deportivo Cali, amb el qual va obtindre el seu segon títol nacional en 2021. En la seua participació en la copa Amèrica 2022 amb la selecció de Colòmbia va ser elegida com la millor jugadora del certamen.

## Referències

* ↑ «La historia de Linda Caicedo, la jugadora de América de Cali que marcó un gol soñado». El País (Cali), 17-07-2019.
* ↑ Riaño, Juan Camilo. «Linda Caicedo, mejor jugadora de la Copa América» (en castellà-co). Diario AS, 30-07-2022. [Consulta: 4 agost 2022].
# Litava

Litava és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1135.
# Litau

Litau fou una de les tribus aramees de la Baixa Mesopotàmia. L'estat de Litau estava a la vora del Tigris, just sota Puqudu (segons una inscripció de Teglatfalassar III). El territori fou sotmès per Sargon II en la campanya del 710 aC contra Babilònia i fou agregat a la província de Gambulu. El 692 aC la tribu no consta com a part de la coalició que va enfrontar als assiris a la batalla de Halule o Khalule (Samarra) on participaven la major part de les tribus aramees.

## Bibliografia

* A. T. Olmstead, Western Asia in the days of Sargon of Assyria Arxivat 2011-04-11 a Wayback Machine.
* G. Maspero, History of Egypt, Chaldaea, Syria, Babylonia and Assyria
# Llau de la Solana

La llau de la Solana és una llau del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà, en territori del poble de Vilamolat de Mur.
Es forma a la Solana de Josep, al nord-est de Vilamolat de Mur, des d'on davalla cap a llevant, decantant-se lleument cap al sud. Recorre tota la Solana de Fontana pels seus peus -nord-, i també el Solà de la Roca, al nord de la llau. Finalment aiguavessa en el barranc de Rius al sud-oest del Carant de la Ruixent.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Liberto Beltrán

Liberto Luis Beltrán Martínez (nascut el 26 de desembre de 1996 a Castelló de la Plana, La Plana Alta) és un futbolista professional valencià que juga com a migcampista a la UCAM Murcia cedit per l'Albacete Balompié.

## Carrera de club

Liberto va començar la seva carrera al planter del CE Castelló. El 9 de juliol de 2014, encara com a juvenil, fou cedit a l'Elx CF per un any; inicialment assignat a l'equip juvenil, va debutar com a sènior amb l'Elx Club de Futbol Il·licità a Segona Divisió B.
El juliol de 2015 Liberto va deixar Castelló, i va tornar a Elx. El 9 de setembre va debutar com a professional, jugant com a titular i marcant el tercer gol del seu equip en un empat 3–3 en la Copa del Rei a fora contra la UD Almería (derrota 3–4 als penals).
El 14 de gener de 2016, Liberto fou cedit al CE Alcoià de la Segona B. Després de tornar, va jugar més habitualment, i fou definitivament promocionat al primer equip el 31 de gener de 2017, i se li donà la samarreta número 12.
El 29 d'agost de 2017, després del descens de l'Elx, Liberto va marxar a un altre filial, el Betis Deportivo Balompié de Segona B. Més o menys un any després va marxar a la Cultural y Deportiva Leonesa cedit per un any.
El 18 d'agost de 2020, després d'haver estat la temporada anterior cedit al Lleida Esportiu de Segona B, Liberto va signar contracte per tres anys amb l'Albacete Balompié de segona divisió. El següent 22 de gener, després d'haver jugat poc, fou cedit a la UCAM Murcia CF per la resta de la temporada.

## Referències

* ↑ «Dávila y Liberto, cedidos del CE Castelló al Elche CF» (en castellà). Franjiverdes, 09-07-2014. [Consulta: 9 setembre 2015].
* ↑ «Las perlas del Castellón tendrán que brillar muy lejos de Castalia» (en castellà). Levante-EMV, 07-07-2015. [Consulta: 9 setembre 2015].
* ↑ «El Almería se lleva en los penaltis un partido loco» (en castellà). Marca, 09-09-2015. [Consulta: 9 setembre 2015].
* ↑ «Liberto, cedido al C.D. Alcoyano» (en castellà). Elche CF, 14-01-2016. [Consulta: 30 gener 2016].
* ↑ «Liberto tendrá ficha del primer equipo» (en castellà). Elche CF, 31-01-2017. [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ «El Betis Deportivo incorpora a Liberto Beltrán para las próximas cinco temporadas» (en castellà). Real Betis, 29-08-2017. [Consulta: 12 setembre 2017].
* ↑ «El Real Betis y la Cultural y Deportiva Leonesa acuerdan la cesión de Liberto» (en castellà). Real Betis, 24-08-2018. [Consulta: 6 setembre 2018].
* ↑ «Liberto Beltrán, nuevo jugador del Albacete Balompié» (en castellà). Albacete Balompié, 18-08-2020. [Consulta: 18 agost 2020].
* ↑ «Liberto Beltrán, cedido al UCAM de Murcia» (en castellà). Albacete Balompié, 22-01-2021. [Consulta: 22 gener 2021].

## Enllaços externs

* Liberto a BDFutbol
* Liberto, Fitxa a Soccerway
# Liberto Senderos Oliva

Liberto Senderos Oliva (1961) és un polític espanyol del partit Vox. És membre i fundador de la filial del grup paramilitar d'El Yunque a l'Estat espanyol.
És un dels impulsors de l'associació Organización por el Bien Común, de la qual ha estat secretari. També ha estat portaveu del grup Españoles de a pie i actualment és membre dels Cruzados de Cristo Rey. A banda, fa de vicecoordinador de Vox Barcelona, funcionari de la Seguretat Social i activista en associacions profamília. Destaca en aquest àmbit com a president de l'Institut de Política Familiar de Catalunya des d'almenys el 2007.
En les eleccions catalanes de 2021, va ser el 53è de la llista de Vox, però no va ser escollit per a entrar al Parlament de Catalunya com a diputat. En canvi, en les municipals del 2023, va ser elegit regidor de l'Ajuntament de Barcelona juntament amb Gonzalo de Oro.

## Referències

* ↑ «Vox hace concejal a un fundador de la filial española de la secta mexicana El Yunque» (en castellà). Sin Embargo, 31-05-2023. [Consulta: 16 juny 2023].
* ↑ «Uno de los concejales de Vox elegidos en Barcelona es fundador de la secta integrista mexicana El Yunque en España» (en castellà). El País, 31-05-2023. [Consulta: 16 juny 2023].
* ↑ «Dios, Patria, Yunque». Podium, 11-05-2024. [Consulta: 23 juliol 2024].
* ↑ Laguna, Juan Carlos. «El pedigrí ultra de les llistes de Vox a Catalunya». El Temps, 01-02-2021. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ «El constitucionalismo catalán convoca una manifestación este domingo en Barcelona» (en castellà). GIRONANOTICIES.COM, 14-02-2019. [Consulta: 29 maig 2023].
* 1 2 Elorduy, Pablo; García, Ter. «El momento dulce de El Yunque en España» (en castellà). El Salto, 16-10-2021. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ Planas, Pablo. «Vox se nutre de la resistencia al proceso separatista para su candidatura en Barcelona» (en castellà). Libertad Digital, 13-04-2023. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ «De Oro (Vox) augura un "resultat espectacular" a Barcelona si conjumina el vot constitucionalista». aldia.cat, 21-04-2023. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ «El Instituto de Política Familiar pide la retirada del cartel del festival de cine gay y lésbico de Barcelona» (en castellà). 20minutos, 04-11-2007. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ Aguilera, Gemma. «L’extrema dreta entra al Saló de Cent». TOT Barcelona, 28-05-2023. [Consulta: 28 maig 2023].