OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 1038 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1038 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de gener de 1996. Després de recordar anteriors resolucions sobre Croàcia incloses les resolucions 779 (1992), 981 (1995) i 1025 (1995), el Consell va autoritzar a la Missió d'Observadors de les Nacions Unides a Prevlaka mantenir el control de la desmilitarització a l'àrea de la península de Prevlaka a Croàcia.
El Consell va prendre nota d'un acord entre els presidents de Croàcia i la República Federal de Iugoslàvia (Sèrbia i Montenegro) pel que fa a la desmilitarització i emfatitzava la contribució que això havia fet en la disminució de la tensió a la regió.
Els observadors vigilarien la desmilitarització de la península de Prevlaka per un període de tres mesos, i el Consell estendria aquest període per un nou termini de tres mesos després de la recepció d'un informe del Secretari General. El 15 de març de 1996 es va demanar al Secretari General Boutros Boutros-Ghali que informés al Consell sobre la situació a la regió i els progressos realitzats per les parts per resoldre les seves diferències i pel que fa a la possible ampliació del mandat dels observadors militars. Finalment, es va instar els observadors i a la IFOR establerts a la Resolució 1031 (1995) a que cooperessin entre ells.

## Referències

* ↑ United Nations, Office of Public Information. UN monthly chronicle, Volumes 32–33. United Nations, Office of Public Information, 1996, p. 28.
* ↑ Hilaire, Max. United Nations law and the Security Council. Ashgate Publishing, Ltd, 2005, p. 172. ISBN 978-0-7546-4489-7.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Guerra de la independència croata

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Gallia Club París

El Gallia Club, també conegut com a Gallia Club París per distingir-lo d'altres clubs del mateix nom, fou un club de futbol francès de la ciutat de París.

## Història

El club va ser fundat l'any 1896 i fou conegut amb el sobrenom de Les coqs (els galls). El Gallia Club fou una destacada entitat de la primera meitat del segle xx, i participà en el primer campionat de futbol del país, Le Championnat de USFSA, ingressant-hi la temporada 1896-97. Guanyà el seu únic campionat de l'USFSA la temporada 1904-05 en derrotar el Roubaix 1-0 al Parc dels Prínceps. El Gallia també guanyà les copes Manier i Dewar els anys 1904 i 1909, respectivament.
Figura emblemàtica del club fou Georges Bayrou, que més tard esdevingué un dels pares del professionalisme al futbol de França.
Amb la desaparició de l'USFSA, el Gallia començà a declinar. Es fusionà amb Stade d'Ivry el 1926, i desaparegué el 1940, just abans de la II Guerra Mundial.

## Palmarès

* Lliga francesa de futbol:
** 1904-05
* Copa Manier:
** 1904
* Copa Sheriff Dewar:
** 1909
* Gallia-Club campió de l'USFSL'abril del 1905.
* Gallia Club el 6 de maig de 1906, a la final de la Coupe Dewar.
* Gallia Club el 6 de gener de 1910.
* Gallia Club el 23 de novembre de 1913.

## Referències

* ↑ «Yearwise list of the champions of France». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Pauron, Frédéric «France 1892-1919». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 24-04-2004 [Consulta: 5 juny 2010].
* ↑ «Coupe Manier et Coupe Dewar». Puissance Ligue 1 [Consulta: 9 juliol 2010]. Arxivat 10 de juliol 2011 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-07-10. [Consulta: 4 desembre 2017].
* ↑ «Georges Bayrou». www.national-football-teams.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* L'équipe du Gallia-Club, champion de France d'association La Vie au Grand Air, 20 avvril 1905, p.320.
* Coll., 100 ans de football en France, Paris, Atlas, 1982.
# Miquel Àngel Riera i Nadal

Miquel Àngel Riera Nadal (Manacor, 29 d'abril de 1930 - Palma, 20 de juliol de 1996) fou un escriptor mallorquí en llengua catalana. Estudià Dret a la Universitat de Barcelona, on es llicencià el 1956. Fou guardonat amb la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya el 1988, amb el Premi Ramon Llull de 2008 i el 2021 fou nomenat Fill Predilecte de l'illa de Mallorca pel Consell de Mallorca.
A banda de la seva activitat literària, Miquel Àngel Riera va ser un dels més importants impulsors de les activitats culturals a Mallorca durant els anys seixanta i setanta i va traduir a català l'obra poètica de Rafael Alberti. També va fundar i dirigir la col·lecció de poesia El Turó i la col·lecció Tià de Sa Real. El 1987 Riera va ser proposat per la delegació catalana del PEN Club per a premi Nobel de literatura. La seva esposa, Roser Vallès, amb qui tenia tres fills, és la traductora d'algunes de les seves obres al castellà.

## Obra
### Poesia

* Poemes a Nai, 1965
* Biografia (1969,1970)
* Paràbola i clam de la cosa humana, 1974
* La bellesa de l'home, 1979
* Llibre de benaventurances, 1980
* El pis de la badia, 1992

### Novel·la

* Fuita i martiri de Sant Andreu Milà, 1973
* Morir quan cal, 1974
* L'endemà de mai, 1978
* Panorama amb dona, 1984
* Els déus inaccessibles, 1987
* Illa Flaubert, 1990

### Contes

* La rara anatomia dels centaures, 1979
* Crònica lasciva d'una decadència, 1995

### Traduccions

* Poemes de l'enyorament, de Rafael Alberti, 1972

## Premis

* Ciutat de Palma, 1972, per Poemes de Miamar
* Premi Sant Jordi de novel·la, 1973, per Casa encesa (Morir quan cal)
* Crítica Serra d'Or de novel·la, 1975, per Morir quan cal
* Nacional de la crítica, 1979, per L'endemà de mai
* Crítica Serra d'Or de novel·la, 1984, per Panorama amb dona
* Premi Nacional de Literatura Catalana, 1988
* Creu de Sant Jordi, 1989
* Josep Pla, 1990, per Illa Flaubert
* Joan Crexells, 1990, per Illa Flaubert
* Nacional de la crítica, 1991, per Illa Flaubert
* Ciutat de Barcelona, 1991
* Premi Ramon Llull, 2008

## Referències

* 1 2 «Miquel Àngel Riera». Anuaris.cat. Fundació Catalunya. Arxivat de l'original el 2016-03-25. [Consulta: 24 maig 2020].
* ↑ «Miquel Àngel Riera i Nadal | enciclopèdia.cat». Arxivat de l'original el 2019-12-05. [Consulta: 24 maig 2020].
* ↑ «El ple del Consell aprova la concessió de les Medalles d’Honor i dels guardons de Fills Predilectes de l’illa de Mallorca, així com dels Premis Jaume II», 09-12-2021. Arxivat de l'original el 2022-01-26. [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ AVUI L'Anuari 1997 pag. 187 (ISBN 84-921316-2-4)

## Vegeu també

* «Miquel Àngel Riera i Nadal». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
* Arbona, Antònia: La poesia de Miquel Àngel Riera i Miquel Bauçà. Lleonard Muntaner Editor, 2004.
* T’estim, però me’n fot: 20 anys sense Miquel Àngel Riera. Cicle de conferències de l'Escola Municipal de Mallorquí. Ajuntament de Manacor i Escola Municipal de Mallorquí, Febrer-març de 2016 (Papers de Sa Torre, 69).
# Cabo Verde Express

Cabo Verde Express és una companyia de vols xàrter de Cap Verd que opera serveis regionals entre les illes de Cap Verd i entre Cap Verd i el continent africà. Té la seva base a l'Aeroport Internacional Amílcar Cabral de Cap Verd. Va ser establerta el 1998 i va començar operacions amb un Cessna Caravan (D4-CBJ). Actualment, vola amb Let L-410 Turbolet. L'aerolínia dona feina a 13 pilots (1 a temps parcial).
Té les seves oficines centrals a l'Aeroport Internacional Amílcar Cabral a Espargos, illa de Sal.

## Destinacions

* Cap Verd
** Boa Vista - Aeroport Internacional Aristides Pereira
** Fogo - Aeròdrom de São Filipe
** Maio - Aeròdrom de Maio
** Santiago - Aeroport Internacional de Praia
** Sal - Aeroport Internacional Amílcar Cabral Hub
** Sao Nicolau - Aeròdrom de Preguiça
** Sao Vicente - Aeroport Internacional Cesária Évora

## Flota

Pel juliol de 2015 Cabo Verde Express disposava de tres aparells:

## Referències

* ↑ Company Profile Arxivat 2011-09-30 a Wayback Machine.. aircharterguide.com, retrieved 24 July 2015
* ↑ Aeroplane type of Cabo Verde Express Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.. caboverdeexpress.com, retrieved 24 July 2015

## Enllaços externs

* Web oficial (en/fr/pt)
# Resolució 1036 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1036 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de gener de 1996. Després de reafirmar totes les resolucions sobre Geòrgia, en particular la 993 (1995), el Consell ha discutit els esforços per assolir un acord polític entre Geòrgia i Abkhàzia i va ampliar el mandat de la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Geòrgia (UNOMIG) per sis mesos fins al 12 de juliol de 1996.
El novembre de 1995 es van celebrar eleccions presidencials a Geòrgia i el Consell espera que contribuirien a un acord sobre el conflicte a Abkhàzia. També va reafirmar el dret de tots els refugiats a retornar la regió, que estava sent obstruïda per les autoritats abkhazes. La situació humanitària s'havia deteriorat, especialment a la regió de Gali, i hi havia preocupacions sobre la violència i els assassinats en aquesta regió. La cooperació entre la UNOMIG i la força de manteniment de la pau de la Comunitat d'Estats Independents (CIS) va ser ben rebuda, i el Acord d'Alto el Foc i Separació de Forces s'estava respectant.
Al Consell de Seguretat li preocupava que es retardessin les converses sobre un acord general. Promovent més esforços per part de l'Organització per a la Seguretat i la Cooperació a Europa (OSCE), el Consell va exigir que Abkhàzia avancés en les converses i permetés el retorn segur dels refugiats i les persones desplaçades. A més, es van condemnar els homicidis ètnics i les violacions de drets humans a Abkhàzia.
Les dues parts van ser instruïdes per millorar la cooperació amb la UNOMIG i les forces de manteniment de la pau fr la CEI, especialment pel que fa a les inspeccions de llocs d'armes pesants, i se li va demanar al secretari general Boutros Boutros-Ghali que informés al cap de tres mesos sobre la situació al regió.

## Referències

* ↑ United Nations, Office of Public Information. UN monthly chronicle, Volumes 32–33. United Nations, Office of Public Information, 1996, p. 38.
* ↑ «Security Council extends mandate of the UN observer mission in Georgia until 12 July». United Nations, 12-01-1996.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Guerra d'Abkhàzia
* Guerra d'Abkhàzia (1992-1993)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Roni Kaplan

Roni Kaplan de nom hebreu רוני קפלן (Montevideo, 1982) és un capità israelià i portaveu de les Forces de Defensa d'Israel per a la premsa internacional, especialment la de parla hispana i asiàtica des de juny de 2012.

## Biografia

Resident a Jerusalem (Israel), va estudiar economia, filosofia i ciències polítiques a la Universitat Hebrea de Jerusalem. Després de realitzar el servei militar en 2006 va iniciar els seus treballs en les forces israelianes primer com a economista i després en el sector d'estratègia. Entre 2010 i 2011 va estudiar seguretat i diplomàcia en la Universitat de Tel-Aviv. Va arribar a l'actual càrrec com a portaveu pel seu domini de la llengua espanyola, ja que era la seva llengua materna. Quant a la seva vida personal, és jueu, està casat i té sis fills. A més de l'espanyol, també parla hebreu, ídix i anglès.

### Controvèrsies

Com a portaveu del govern i de l'exèrcit israelià, Kaplan ha estat polèmic per les seves fèrries declaracions en defensa de les accions militars Israelianes cap a la població palestina de la Franja de Gaza. L'any 2014, va ser assenyalat per mitjans sirians i libanesos per haver justificat operacions de l'exèrcit israelià i tractar de desviar l'atenció dels civils palestins morts. L'any 2023 va fer declaracions als mitjans de comunicació en les quals assenyalava com les forces armades israelianes creien que els membres de Hamàs estaven mimetitzats entre la població palestina.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Roni Kaplan, Head Spokesperson to Latin America and Asia for the Israel Defense Forces».
* ↑ «El uruguayo que maneja la comunicación del Ejército israelí». El Observador. Arxivat de l'original el 19 de enero de 2013. [Consulta: 14 juliol 2014].
* ↑ Castro, Daniel. «Entrevista al capitán Roni Kaplan, vocero de las Fuerzas de Defensa de Israel.» (en (castellà)). YouTube, 22-03-2013. [Consulta: 3 octubre 2024].
* ↑ «Criminales 'deslices' de vocero del ejército israelí» (en castellà). Diario Sirio Libanés, 07-08-2014. [Consulta: 3 octubre 2024].
* ↑ «Así responde un reservista israelí cuando le preguntan por los bombardeos sobre civiles en Gaza: "¿Quiere que no luchemos?"» (en castellà). Más Vale Tarde, 19-10-2023. [Consulta: 3 octubre 2024].
# Gamones

Gamones és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. El 2023 tenia 97 habitants.

## Referències

* ↑ «Castilla y León (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 14 juliol 2024].
# Mesogis

Mesogis o Messogis (Μεσωγίς, Μεσσωγίς) fou la serralada muntanyosa principal de Lídia, pertanyent al tronc de les muntanyes del Taure, i estenent-se cap al nord del riu Meandre al qual baixaven nombrosos rierols que naixien a aquestes muntanyes, entre Celaenae i Mícale.
Actualment, queda situada a la província d'Aydin de Turquia.

## Referències

* ↑ Lydia a Harpers Dictionary of Classical Antiquities (1898] Harry Thurston Peck
* ↑ «Nysa» (en turc). [Consulta: 19 desembre 2021].
# Erlanger (cràter)

Erlanger és un cràter d’impacte molt profund que es troba a prop del Pol Nord de la Lluna. Està situat entre els cràters Peary i Byrd, molt a prop de la vora d’aquest últim.
* Localització d'Erlanger (centre de la imatge)
* Imatge de la càmera d’angle estret del LRO del cràter Erlanger a la sortida del Sol local
A causa de la seva posició i la seva profunditat, atès que l'eix de la Lluna només està inclinat al voltant de 1,5 graus, la llum solar poques vegades il·lumina el seu interior, de manera que es creu que en el seu fons hi pugui haver acumulat gel.
* Localització d'Erlanger (quadrant inferior dret de la imatge). Fotografia de la missió Lunar Orbiter 4
* Imatge del LRO 4
El cràter va rebre el seu nom juntament amb altres 18 cràters el 22 de gener de 2009 per decisió de la UAI. Va ser nomenat en memòria del fisiòleg estatunidenc i guanyador del Premi Nobel el 1944 Joseph Erlanger.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# (242) Kriemhild

(242) Kriemhild és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 22 de setembre de 1884 per Johann Palisa des de l'observatori de Viena, Àustria.
Està nomenat per Kriemhild, un personatge de les llegendes germàniques.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (201) al (300)
* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 17 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 34. Circumstàncies de la font: presumiblement. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
Schmadel, Lutz D. (2003).

## Enllaços externs

* «(242) Kriemhild» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 4 juny 2015].
# Resolució 1044 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1044 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 de gener de 1996. Després d'assenyalar l'intent d'assassinat del president d'Egipte Hosni Mubàrak en una cimera de l'Organització de la Unitat Africana (OUA) a la capital d'Etiòpia Addis Abeba el 26 de juny de 1995, el Consell va exigir que el Govern del Sudan complís amb les peticions de l'OUA per extradir sospitosos refugiats al país.
El preàmbul de la resolució expressa insatisfacció sobre el terrorisme internacional que va resultar en morts innocents, el deteriorament de les relacions internacionals i posar la seguretat dels països en risc. Hi va haver una necessitat d'enfortir la cooperació internacional en l'adopció de mesures per prevenir, combatre i eliminar totes les formes de terrorisme. El Consell estava molt preocupat per l'intent d'assassinat d'Hosni Mubarak, considerant l'atac no només contra el president d'Egipte, sinó contra la sobirania d'Etiòpia i l'Àfrica en general. Es va assenyalar que Sudan no havia complert amb les sol·licituds de la OUA per extradir els sospitosos.
El Consell de Seguretat va condemnar l'intent d'assassinat i va lamentar la violació de la sobirania d'Etiòpia i va intentar alterar la pau i la seguretat en aquest país i la regió en general. Els esforços d'Etiòpia per resoldre la qüestió de manera bilateral i regional va ser ben rebuts, mentre que Sudan va ser cridat a extradir els tres sospitosos a Etiòpia en conformitat amb el Tractat d'Extradició de 1964 entre ambdós països, i no donar suport a les formes de terrorisme o refugiar sospitosos de terrorisme.
Es va instar a la comunitat internacional i al Sudan a respondre de manera positiva a les sol·licituds de la OUA, mentre que es va demanar al secretari general Boutros Boutros-Ghali que informés sobre la situació en un termini de 60 dies al Consell.

## Referències

* ↑ «U.N urges Sudan to turn over assassination suspects». Inter Press Service, 01-02-1996.
* ↑ Schweigman, David. The authority of the Security Council under Chapter VII of the UN Charter: legal limits and the role of the International Court of Justice. Martinus Nijhoff Publishers, 2001, p. 141. ISBN 978-90-411-1641-3.
* ↑ Hilaire, Max. United Nations law and the Security Council. Ashgate Publishing, Ltd, 2005, p. 286. ISBN 978-0-7546-4489-7.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Robbie Keane

Robert David "Ronnie" Keane (Gaèlic irlandès: Roibeárd Ó Catháin; nascut el 8 de juliol de 1980 a Dublín) és un jugador de futbol irlandès, que juga actualment al Los Angeles Galaxy. També és el capità i el major golejador de la selecció irlandesa. Va començar a jugar al Wolverhampton Wanderers FC, marcant dos gols al seu debut als 17 anys. En la següent temporada va ser el màxim golejador i va marcar el seu primer gol amb la selecció.
Entre 1999 i 2002 va canviar de club diverses vegades, entre ells el Coventry City, l'Inter i el Leeds United FC. El 2002 va fitxar pels Tottenhamm Hotspurs, acabant la temporada entre els deu golejadors de la Premier League. L'any 2004 es va establir com el màxim golejador de la selecció irlandesa i en fou nomenat capità l'any 2006 per Steve Stauton. La temporada 2007-2008 va ser la més fructífera de la seva carrera marcant 23 gols en una temporada. També va guanyar la Copa de la Lliga anglesa. Finalment, el 2008 va fitxar pel Liverpool FC l'equip que havia admirat des de petit, on només hi va ser una temporada i mitja, tornant el febrer del 2009 al Tottenham Hotspur FC. L'hivern del 2010 recala al Celtic en qualitat de cedit fins a final de temporada.

## Clubs

* 1997-1999: Wolverhampton
* 1999-2000: Coventry City FC
* 2000: Inter de Milà
* 2000-2002: Leeds United FC
* 2002-2008: Tottenham Hotspur FC
* 2008-2009: Liverpool FC.
* 2009: Tottenham Hotspur FC
* 2010: Celtic FC

## Palmarès
### Coventry City

* FA Youth Cup: (Subcampió): 2000

### Inter de Milà

* Supercopa italiana: (Subcampió): 2001

### Tottenham Hotspur

* Football League Cup: 2008

### Selecció irlandesa

* Campionat d'Europa sub-19: 1998

## Referències

* ↑ «Perfil oficial de Keane amb el Liverpool FC».

## Enllaços externs

* Biografia i estadístiques - Web oficial del Tottenham Hotspur (anglès)
* Estadístiques a soccerbase.com Arxivat 2009-02-13 a Wayback Machine. (castellà)
* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
# Gampola

Gampola o Gambola (singalès:ගම්පොල, tàmil:கம்பளை) és una ciutat localitzada al districte de Kandy, Província Central, Sri Lanka, governada per un Consell Urbà. Gampola va ser la capital de l'illa des del regnat de Buwanekabahu IV (abans de la meitat del segle XIV) i fins vers el 1412 quan va agafar el poder un príncep resident a Kotte, una ciutat separada construïda en aquests anys per una família de nobles anomenats els Alagakkonara. A la ciutat hi ha el Buda tombat més gran de Ceilan i de tota Àsia del sud, en el temple de Saliyalapura.

## Atraccions

Entre les restes de l'era de Gampola (vegeu Regne de Gampola) els temples més famosos són Lankathilaka, Gadaladeniya i Embekka Devalaya. Els escrits gravats en pedra (Shila Lekhana) del temple de Lankathilaka ajuden a conèixer una quantitat considerable d'informació vital pel que fa a l'era de Gampola. L'estàtua de Buda del temple indica estil d'art indi del sud. El temple d'Ambekka Dewalaya (Embekka Devalaya) té una gran col·lecció de gravats en fusta, com cap altre temple de Sri Lanka.
La ciutat és localitzada a les muntanyes centrals, per això el clima és suau tot l'any. Està a 3.567 peus per sobre de nivell de mar. La muntanya d'Ambuluwawa té un turó interessant pel turisme, ja que alberga un complex de biodiversitat que celebra actes de medi ambient i diversitat cultural i religiosa. Una característica notable d'aquest complex és una gran torre de bobinatge semblant a una stupa budista localitzada en el cim de la muntanya. Gampola té moltes botigues i una àrea residencial enorme.

## Demografia

La majoria de persones a Gampola són singalesos amb una població apreciable de musulmans i alguns tàmils indis. La població de la ciutat al cens del 2011 era de 27.660 habitants.

## Galeria

* Mahaweli Ganga al seu pas per Gampola
* Tuk-tuk
* vies de tren; la línia principal passa per Gampola
* En rickshaw davant de Maria Watta una fàbrica de te prop de Gampola el 1895

## Referències

* Gampola Era
* Estadística de població de 2009 a Gampolacity.com Arxivat 2013-09-21 a Wayback Machine.