OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Telesphore Placidus Toppo

Telesphore Placidus Toppo (Chainpur block, 15 d'octubre de 1939 - 4 d'octubre de 2023) fou un cardenal indi de l'Església Catòlica, actual Arquebisbe de Ranchi.

## Biografia

Nascut el vuitè de deu fills, Toppo estudià al Col·legi Sant Xavier de Ranchi i teologia a la Pontifícia Universitat Urbaniana de Roma. Va ser ordenat prevere el 3 de maig de 1969 pel bisbe Franz von Streng.

### Bisbe

Després d'una breu estada a Torpa (Jharkhand), com a director de l'Escola Sant Josep i Director del Centre Vocacional Lievens, Toppo va ser ordenat bisbe per la diòcesi de Dumka el 7 d'octubre de 1978 per l'arquebisbe Pius Kerketta, S.J., i poc després enviat a Ranchi (capital de l'estat de Jharkhand), primer com a co-adjutor i després com a arquebisbe (1985).
Parla oraon, hindi, sandri, anglès i italià.

### Cardenal

Toppo va ser creat cardenal pel Papa Joan Pau II el 21 d'octubre de 2003, amb l'església titular de Sacro Cuore di Gesù agonizzante a Vitinia. Va participar en el conclave de 2005 que elegí a Joseph Ratzinger com a Papa Benet XVI i al de 2013 que elegí a Jorge Mario Bergoglio com a Papa Francesc.
Entre el 12 de gener de 2004 i el 19 de febrer de 2008 va presidir la Conferència Episcopal de l'Índia.

## Opinions
### Mariologia

L'11 de febrer de 2008, reclamà per la proclamació d'un nou dogma marià, Mediatrix de gràcies, Co-redemtrix d'humanitat, amb Jesús com a sol i únic mitjancer.

### Eucaristia i tasca missionera

Pronuncià un discurs sobre l'Eucaristia i la tasca missionera al Congrés Eucarístic del Quebec.

### Diàleg interreligiós

Toppo actualment seu al Comitè de Líders Religiosos Mundials per l'Institut Interfe Elijah.

## Referències

* ↑ Is 40:3
* ↑ Cardinal Title S. Cuore di Gesù agonizzante a Vitinia GCatholic.org
* ↑ «ZENIT». Arxivat de l'original el 2008-09-17. [Consulta: 30 maig 2014].
* ↑ Ibid
* ↑ The Elijah Interfaith Institute – Christian Members of the Board of World Religious Leaders

## Enllaços externs

* Pàgina web de la diòcesi de Ranchi Arxivat 2006-09-07 a Wayback Machine. (anglès)
* Biografia a catholic-pages.com Arxivat 2005-04-20 a Wayback Machine. (anglès)
# Monotípic

Un tàxon monotípic és aquell que només té un representant. És més aviat l'excepció, la majoria dels gèneres són politípics.
En botànica, es refereix a un tàxon amb una única espècie: Ginkgo és un gènere monotípic, mentre que Ginkgoaceae és una família monotípica. El terme no és sempre realment precís, car s'assumeix que una espècie inclou un únic tipus. Aquest no és sempre el cas, ja que una espècie pot incloure diverses subespècies (o altres tàxons infraespecífics), cadascuna de les quals tindrà un tipus. Un terme més precís seria «uniespecífic».
* El gènere Darlingtonia, amb una única espècie: Darlingtonia californica
* El gènere Dioneav amb una única espècie Dionaea muscipula.
En zoologia, es refereix a un tàxon que inclou un únic tàxon immediatament inferior. Per exemple, un gènere amb una sola espècie. Inversament, es pot dir que un tàxon dins un altre tàxon és monotípic dins del rang superior.
* el gènere Tarsius, dins la família Tarsiidae
* Opisthothylax immaculatus
* Semnodactylus wealii

## Referències

* ↑ «monotípic». Diccionari normatiu valencià, s.d. [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ «monotípic». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia, s.d. [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Mayr, Ernst. Principles of systematic zoology (en anglès). 2a ed. NovaYork: McGraw-Hill, 1991. ISBN 0-07-041144-1.
# Eleccions al Dáil Éireann de 2002

Les eleccions al Dáil Éireann de 2002 es van celebrar el 17 de maig de 2002 per a renovar els 166 diputats del Dáil Éireann. Va guanyar el Fianna Fáil, mentre que el Fine Gael va treure un dels pitjors resultats de la seva història i va perdre gairebé la meitat de la seva representació a costa dels Progressive Democrats, independents i altres partits petits. Bertie Ahern formarà un govern de minoria sense coalició.

## Resultats

| Partit | Líder | Vot popular | % | Escons |
| Fianna Fáil | Bertie Ahern | 770.800 | 41,5% | 81 |
| Fine Gael | Michael Noonan | 417.700 | 22,5% | 31 |
| Laborista | Ruairi Quinn | 200,100 | 10,8% | 20 |
| Progressive Democrats | Mary Harney | 73.600 | 4,0% | 8 |
| Verds | Trevor Sargent | 71.500 | 3,8% | 6 |
| Sinn Féin | Gerry Adams | 121.000 | 6,5% | 5 |
| Partit Socialista | Joe Higgins | 14.900 | 0,64% | 1 |
| Independents | | 176.300 | 3,0% | 13 |

## Referències

* (anglès) Eleccions a Irlanda de 2002
# Microspathodon chrysurus

Microspathodon chrysurus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 21 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de Florida i Bermuda fins al Brasil, incloent-hi el Carib.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Cuvier, G. i A. Valenciennes 1830: Histoire naturelle des poissons. Tome cinquième. Livre cinquième. Des Sciénoïdes. 5: i-xxviii + 1-499 + 4 pp., Pls. 100-140.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nova Suècia

* No s'ha de confondre amb New Sweden.
Nova Suècia (en suec: Nya Sverige, en finlandès: Uusi-Ruotsi, en anglès: New Sweden) fou una colònia sueca establerta a les vores del riu Delaware de la costa atlàntica d'Amèrica del Nord de 1638 a 1655. La colònia incloïa seccions dels estats actuals de Delaware, Nova Jersey i Pennsilvània.
Fou fundada el 29 de març de 1638 per l'explorador Peter Minuit. La població principal era Fort Christina, en l'actualitat Wilmington (Delaware), anomenada així en honor de la reina Cristina de Suècia. Prop de 600 colons suecs s'hi establiren el mateix any. Amb el pas dels temps a altres regions de la colònia s'establiren colons suecs, finlandesos i neerlandesos. L'economia de Nova Suècia estava basada en l'agricultura i el comerç de pells.
El control suec sobre la regió durà només 17 anys, ja que el setembre de 1655, Nova Suècia fou atacada per la veïna colònia neerlandesa dels Nous Països Baixos, la qual l'annexà. Finalment, la regió sencera es convertí en territori britànic quan les flotes angleses l'envaïren el 1664.
# La gran nit

La gran nit (títol original en anglès The Big Night) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Joseph Losey i estrenada l'any 1951. Ha estat doblada al català.

## Argument

Una nit, el pare de George La Main, de 17 anys, és colpejat per un periodista esportiu. Traumatitzat per aquest fet, i incapaç d'entendre'l, el noi busca venjar l'ofensa.

## Comentaris

Basada en una novel·la de Stanley Ellin, amb un guió en què també van intervenir-hi Hugo Butler i Ring Lardner Jr., perseguits i perjudicats, com ho fou Losey, per la cacera de bruixes de McCarthy. De fet, mentre els guionistes van anar a petar a la presó, Losey iniciava el camí de l'exili. Aquest film sobre la venjança empresa per un adolescent contra els gàngsters que han humiliat el seu pare va ser el darrer que va rodar a Hollywood. Aquestes circumstàncies van propiciar que la productora rebutgés el flash back amb el qual Losey havia estructurat el relat a partir de la fugida del protagonista i muntés la pel·lícula en ordre estrictament cronològic.

## Repartiment

* John Drew Barrymore: George La Main
* Preston Foster: Andy La Main
* Joan Lorring: Marion Rostina
* Howard St John: Al Judge
* Dorothy Comingore: Julie Rostina
* Philip Bourneuf: Dr. James Cooper
* Howland Chamberlain: Flanagan
* Myron Healy: Kennealy
* Emile Meyer: Peckinpaugh
* Maury Lynn: Terry Angeleus

## Referències

* ↑ esadir.cat. La gran nit. esadir.cat.
* ↑ «The Big Night». The New York Times.
# Aubigny (Calvados)

Aubigny és un municipi francès, situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia.
# Telestes

«Telestes» té aquests significats:
* Telestes (escultor), escultor grec
* Telestes (ballarí), ballarí grec
* Telestes de Selinunt, poeta grec
* Telestes, fill de Príam.
Biologia:
# Miguel Doménech Pastor

Miguel Doménech Pastor (València, 1944) és un professor Mercantil i polític valencià. Fou conseller de Treball i Seguretat Social de la Generalitat Valenciana presidida per Joan Lerma des de juliol de 1985 a juliol de 1991. És militant del PSPV-PSOE i membre de la Reial Societat Econòmica d'Amics del País de València.
Càrrecs públics :
| Precedit per: Miguel Ángel Millana Sansaturio (Conseller de Sanitat, Treball i Seguretat Social) | Conseller de Treball i Seguretat Social de la Generalitat Valenciana 1985 - 1991 | Succeït per: Martín Sevilla Jiménez (Conseller de Treball i Afers Socials) |

## Referències

* Bibliografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
# Odèn (desambiguació)

«Odèn» té aquests significats:
# Lebanon (Missouri)

Lebanon és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 12.155 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lebanon tenia 12.155 habitants, 5.132 habitatges, i 3.181 famílies. La densitat de població era de 344,3 habitants per km².
Dels 5.132 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,8% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 33,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.668 $ i la renda mediana per família de 36.509 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.657 $ mentre que les dones 17.509 $. La renda per capita de la població era de 16.636 $. Entorn del 12,3% de les famílies i el 15,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lebanon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lebanon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Colibrí courenc

El colibrí courenc (Aglaeactis cupripennis) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita zones de matoll properes als Andes, a Colòmbia, Equador i el Perú.
# Teoria analítica de la calor

Teoria analítica de la calor, en francès: Théorie analytique de la chaleur, és una obra de Joseph Fourier (1768-1830) sobre la propagació de la calor. Aquest llibre va ser editat a París el 1822 i parteix de les investigacions sobre aquest tema que Fourier va iniciar l'any 1804.
Va tenir un paper fonamental en el desenvolupament de l'anàlisi matemàtica. Fourier va insistir sobre el fet que « les equacions de la propagació de la calor expressent les condicions més generals i redueixen les qüestions físiques a problemes d'anàlisi pur ». Per integrar l'equació diferencial parcial de segon ordre que descriu aquest fenomen físic, Fourier proposa representar qualsevol funció mitjançant una seqüència trigonomètrica, anomenada des de llavors « série de Fourier». Tot i que la seva demostració no és del tot rigorosa, estableix els fonaments d'una teoria que serà desenvolupada per molts matemàtics. Fourier va afirmar això: « l'estudi aprofondit de la natura és la font més fèrtil de descobriments matemàtics»

## Referències i enllaços externs

* universalis
* irphe.fr Reproducció del llibre, 1998, (en francès) Arxivat 2017-12-14 a Wayback Machine.
# Emili Bosch i Roger

Emili Bosch i Roger (Barcelona, 1894 - Barcelona, 1980) fou un escenògraf i pintor català.

## Vida i obra

Autodidacte, es va iniciar com a escenògraf per passar posteriorment a la pintura de cavallet. Se'l considera integrant de la generació catalana del 1917, juntament amb Jaume Mercadé, Josep de Togores i Manuel Humbert. La seva primera exposició fou a les Galeries Dalmau el 1919.
Influït inicialment pel fauvisme, deriva més endavant cap al constructivisme. La major part de les seves obres són paisatges urbans i suburbans. A principis dels anys cinquanta, juntament amb Josep Amat, és considerat com un dels millors intèrprets del paisatge de Barcelona. Membre fundador de l'Associació d'Artistes Actuals, primer president del Saló de maig de Barcelona, el 1957, i soci del Saló dels Evolucionistes.

## Premis

* 1931- Premi Cambó en el concurs Barcelona vista pels seus artistes, per l'obra El Paral·lel (actualment alMuseu Nacional d'Art de Catalunya MNAC)
* 1968- Premi Ciutat de Barcelona de dibuix amb Hivern

## Referències

* ↑ Tharrats, Joan Josep. Cent Anys de Pintura a Cadaqués. Barcelona: Parsifal Edicions, 2007. ISBN 84-95554-27-5.
* ↑ «Emili Bosch i Roger». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Obersturmführer

Obersturmführer inicialment era un rang paramilitar del Partit nazi de la Sturmabteilung (SA). Traduït com «Cap superior d'escamot d'assalt », el rang es va crear el 1932 com a resultat d'una expansió de la SA i la necessitat d'una posició addicional al cos d'oficials. Obersturmführer també es va convertir en un rang de la Schutzstaffel (SS).
Un SA-Obersturmführer era típicament un comandant de la companyia júnior a càrrec d'entre cinquanta i cent soldats. Dins de les SS, el rang de Obersturmführer porta a una gamma més àmplia d'ocupacions d'assistent personal, oficial de la Gestapo, supervisor de camp de concentració, i la Waffen-SS, Comandant d'un Escamot. Mentre les SS i SA, el grau de Obersturmführer va ser considerat com l'equivalent d'un Oberleutnant a la Wehrmacht alemanya. El grau era superior a un Untersturmführer «Cap inferior d'escamot d'assalt » dins la SA al Sturmführer SA. El seu superior jeràrquic era el Hauptsturmführer.
Les insígnies d'Obersturmführer van ser tres llavors de plata i una franja platejada, centrada al coll d'uniforme.

## Insígnies dins la Waffen-SS

* Xarretera
* Llengüeta de coll
* Camuflatge

## Uns Obersturmführers destacats

* Walter Hauck (1918), responsable de la massacre d'Ascq (França) (abril 1944), promogut Hauptsturmführer, condemnat a perpetuïtat després de la guerra, alliberat als anys 1950.
* Josef Oberhauser (1915-1979), participà en l'Aktion T4 i Aktion Reinhardt, condemnat per a crims de guerra al Camp d'extermini de Belzec, amnestesiat el 1956.
* Franz Stangl (1908-1971), comandant dels camps d'extermini de Treblinka i Sobibor, desaparegut després de la guerra
* Heinz Barth (1920-2007), conegut com a «l'assassí de la Massacre d'Orador de Glana»
* Otto Günsche (1917-2003), últim ajudant de camp d'Adolf Hitler i encarregat de cremar el seu cadàver

## Bibliografia

McNab, Chris. World War II Data Book: The SS 1923-1945 (en anglès). Oxford: Casemate UK, 2010, p. 192. ISBN 978-1906626488.

## Referències

* ↑ McNab, p. 29-30.
* ↑ McNab, p. 15.
# Lebanon

«Lebanon» té aquests significats:
* Lebanon (Dakota del Sud)
* Lebanon (Illinois)
* Lebanon (Indiana)
* Lebanon (Kansas)
* Lebanon (Kentucky)
* Lebanon (Maine)
* Lebanon (Missouri)
* Lebanon (Nebraska)
* Lebanon (Nova Hampshire)
* Lebanon (Nova Jersey)
* Lebanon (Ohio)
* Lebanon (Oklahoma)
* Lebanon (Oregon)
* Lebanon (Pennsilvània)
* Lebanon (Tennessee)
* Lebanon (Virgínia)
* Lebanon Junction, població dels Estats Units a l'estat de Kentucky
* Lebanon South, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
* Mount Lebanon (Louisiana), població dels Estats Units a l'estat de Louisiana
* New Lebanon (Ohio), població dels Estats Units a l'estat d'Ohio
* Rising Sun-Lebanon, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Delaware
* South Lebanon (Ohio), població dels Estats Units a l'estat d'Ohio
* South Lebanon (Oregon), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oregon
* West Lebanon, població dels Estats Units a l'estat d'Indiana
# Combat de Santa Maria

El Combat de Santa Maria dit així per ocórrer el dia de l'Assumpció de Maria de 1285 a Girona. Fou un dels episodis de la Croada contra la Corona d'Aragó a les portes de la ciutat de Girona, enclavament fonamental per ser nus de comunicacions entre la plana emporitana i la depressió prelitoral.

## Antecedents

El Papa Martí IV, que havia succeït Climent IV va declarar al rei Pere el Gran privat dels seus regnes a causa de la seva intervenció a Sicília arran de les vespres sicilianes, i donà la investidura com a rei d'Aragó, rei de València i Comte de Barcelona el 27 d'agost de 1283 a Carles I d'Anjou, segon fill del rei Felip III de França, sent coronat el 27 de febrer de 1284 a París.
L'exèrcit croat va sortir de Perpinyà el 13 de maig en direcció als Pirineus, on es va trobar una forta resistència al Coll de Panissars, que el va fer retirar fins a Perpinyà, per finalment creuar pel Coll de la Maçana, arribant a Peralada, el quarter general de Pere el Gran d'on es va retirar a Girona, deixant al càrrec de la ciutat a Ramon Folc de Cardona, mentre el rei i l'Infant Alfons preparaven les següents línies de defensa abans que els croats arribessin a Barcelona, mentre els estols catalans atacaven les línies d'aprovisionament per via marítima mentre Roger de Llúria tornava de Sicília.
Pere el Gran va sortir de Barcelona a principis del mes d'agost al front d'un exèrcit de 500 cavallers i 5.000 infants per atacar l'exèrcit croat que assetjava Girona i provocar l'aixecament del setge. Es va dirigir primer al Monestir de Montserrat, on va rebre la benedicció, i a continuació va anar a Hostalric, on va celebrar un consell que va decidir acampar a un cingle de Tudela, a l'oest de Girona.

## Desenvolupament militar

El rei Pere va voler dirigir-se a Besalú, però els exèrcits es van trobar el 15 d'agost extramurs de la ciutat. Els almogàvers, que anaven al davant van ser interceptats i van atacar pel seu compte, i quan es van quedar sense llances i dards van ser atacats per quatre-cents cavallers francesos, havent de fugir muntanya amunt.
Pere de Montcada va dirigir a vuitanta cavallers a socórrer els almogàvers, als que s'uniren els seixanta cavallers més que liderava Ramon de Montcada. El mateix rei va participar en els combats, i finalment els catalans es van retirar a Santa Pau.

## Conseqüències

Els almogàvers van saquejar el call de Girona, destruint la sinagoga abans d'entrar en batalla contra les tropes de Felip III de França i Pere el Gran ordena l'execució dels responsables a la forca.

## Referències

* ↑ F. Xavier Hernández, Història militar de Catalunya
* ↑ Zurita y Castro, Jerónimo. Anales de la Corona de Aragón. Edició en línia, 1562-1580.
* ↑ Sefarad.es http://sefarad.rediris.es/textos/0cronologia.htm Arxivat 2013-06-11 a Wayback Machine.
* ↑ Anales de una comunidad El reloj.com
# Aymeric (Calldetenes)

Aymeric és una masia de Calldetenes (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia, de planta quadrada, és orientada a migdia i coberta a quatre aigües. A la part esquerra té adossada una torre. A banda i banda de la façana s'hi construïren dues galeries (1913): la de la dreta es troba adossada a la masoveria, mentre la de l'esquerra s'annexiona a la torre. El portal de la casa és format per grans dovelles i la masia té boniques finestres gòtiques i conopials. A la part posterior, adossat al cos principal, hi ha una construcció adovellada i sostinguda per contraforts que serveixen d'eixida al primer pis de la masia. La construcció bàsicament és de pedra arrebossada recentment.

## Història

Els orígens de la masia els podem situar vers el segle xiii, quan el seu habitant, alouers, depenien del rei. El llinatge s'ha mantingut, els propietaris actuals encara conserven el nom i tenen documents que fan referència al mas i a les seves propietats. El tipus de torre, que conserva el mas, era defensiva i gairebé imprescindible als segles xvii i xviii, amb modificacions a principis del segle xx.

## Referències

* 1 2 «Aymeric». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 setembre 2017].
# The Barber of Seville

The Barber of Seville és el desè curtmetratge d'animació protagonitzat per Woody Woodpecker. Va ser estrenat als cinemes dels Estats Units el 22 d'abril de 1944. El film va ser produït per Walter Lantz i distribuït per Universal Pictures.

## Argument

Woody va a la barberia per a fer-se tallar el cabells. Tanmateix, es troba que el barber se n'ha anat. Woody es disposa a tallar-se el seu propi cabell, i de pas, el dels clients que puguen entrar. El primer client és un amerindi que vol un rentada de cabell, si bé el que farà Woody és reduir la mida del seu tocat de plomes a la mida d'una pilota de bàdminton amb tovalloles mullades calentes. El segon client és un treballador italià que vol un rasurat complet. Woody li ensabona tota la cara i perseguirà per tot l'establiment amb una navalla d'afaitar mentre canta el Largo al factotum, una ària de l'òpera El Barber de Sevilla, de Gioachino Rossini.

## Història

Aquest és el primer curtmetratge a presentar una aparença més estilitzada de Woody Woodpecker. S'allunya de l'esbojarrada aparença del començament i s'apropa als cànons de l'animació de Walt Disney o els Looney Tunes. El disseny es deu al veterà animador Emery Hawkins i al director d'art Art Heinemann. També animat per Emery Hawkins, és en aquest curt el primer on apareix l'obertura estàndard de Woody Woodpecker, amb la rialla doblada per Mel Blanc, que aleshores ja treballava en exclusiva per a Warner Brothers. El guionista, Ben Hardaway va doblar Woody en aquest curt, si bé que no es sap qui és el cantant que canta l'ària de Rossini.
El Largo al factotum va tenir molt de succés en curtmetratges d'animació d'altres companyies, com Rabbit of Seville de Chuck Jones (Warner Bros) o Magical Maestro de Tex Avery (MGM), si bé que es va fer servir per primera vegada al curt dels Looney Tunes Notes to You, de 1941 i protagonitzat per Porky Pig, però de manera anecdòtica.
El 1994, The Barber of Seville va ser elegit com el número 43 dels 50 millors curtmetratges animats de tots els temps, a la selecció de mil professionals de l'animació i editada en un llibre per Jerry Beck.

## Referències

* ↑ Lenburg, Jeff. The encyclopedia of animated cartoons (en anglès). 2a edició. Nova York: Facts on File, 1999, p. 198. ISBN 978-0-8160-3831-2.
* ↑ Poriss, Hilary. Gioachino Rossini's The Barber of Seville (en anglès). Oxforc: Oxford University Press, 2021, p. 121. ISBN 978-0-19-029963-7.
* ↑ Beck, Jerry. The 50 greatest Cartoons: as selected by 1000 animation professionals (en anglès). North Dighton: JG Press, 1998. ISBN 978-1-57215-271-7.

## Enllaços externs

* The Barber of Seville a Internet Movie Database (anglès)