OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Valeri Baturo

Valeri Baturo (en rus: Валерий Батуро) o Valeri Batura (Валерий Батура) (3 de febrer de 1970) és un ciclista soviètic d'origen rus, ja retirat, que es va especialitzar en el ciclisme en pista. Del seu palmarès destaca la medalla d'or al Campionat del món de Persecució per equips. Va participar en els Jocs Olímpics de Barcelona sota la bandera de l'Equip Unificat.

## Palmarès en pista

* 1987
** Campió del món júnior en Persecució per equips (amb Mikhail Orlov, Dimitri Zhdanov i Vadim Kràvtxenko)
* 1988
** Campió del món júnior en Persecució per equips (amb Dmitri Neliubin, Alexander Gontchenkov i Evgueny Anachkin)
* 1990
** Campió del món de persecució per equips (amb Alexander Gontchenkov, Ievgueni Berzin i Dmitri Nelyubin)

## Palmarès en ruta

* 1993
** Vencedor d'una etapa al Rapport Toer
* 1994
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Algarve

## Referències

* ↑ Archives, Cycling. «Valeri Butaro» (en anglès). [Consulta: 26 novembre 2022].
* ↑ Archives, Cycling. «Valery Batouro» (en anglès). [Consulta: 26 novembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Valery Batura». [Consulta: 26 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès a museociclismo.it
# Vanessa Lillo Gómez

Vanessa Lillo Gómez (Madrid, 1983) és una política espanyola d'Esquerra Unida (IU).
Es va llicenciar en Publicitat i RRPP per la Universitat Complutense de Madrid (UCM).
Va encapçalar la llista d'Ara Getafe per a les eleccions municipals de 2015 a Getafe, i va ser escollida regidora de la corporació 2015-2019, convertint-se també en portaveu d'Ara Getafe al ple del consistori. Al novembre de 2016 abandona el càrrec de portaveu del Grup Municipal Ara Getafe al «sentir-deslegitimada», siéndo substituïda per Marta Esteban, de Podem. Després de mesos en l'ostracisme, a l'octubre de 2017 va abandonar al càrrec de regidora a l'Ajuntament, fent efectiva la seva renúncia a l'acta el 9 de novembre, procedint a apuntar-se al atur. Al febrer de 2019 va ser triada com a número dos de la llista d'Esquerra Unida encapçalada per Sol Sánchez per a les eleccions a l'Assemblea de Madrid de 2019 (si bé IU-Madrid estava llavors negociant la confluència amb altres partits en una llista comuna).

## Referències

* ↑ «Vanessa Lillo Gómez». Ajuntament de Getafe. Arxivat de l'original el 24 de febrer 2019. [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ «Elecciones Municipales 2015. Publicación de candidaturas. Fase proclamación». Boletín Oficial de la Comunidad de Madrid, 99, 28-04-2015, pàg. 343-365. ISSN: 1989-4791.
* ↑ Calleja, Ignacio S. «Podemos gana peso en Ahora Getafe con el cambio de la portavoz: «Estaba deslegitimada»». ABC, 15-11-2016 [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ «Vanessa Lillo renuncia al acta de concejal de Ahora Getafe tras quedar en el ostracismo». Crónica Madrid, 15-11-2017 [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ Fernández, David «IU se 'divorcia' de Podemos en Getafe: encuestas ilegales y sueldos impagados». El Confidencial, 27-11-2017 [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ Bécares, Roberto «La fractura de la candidatura de unidad popular de Podemos en Getafe». El Mundo, 05-02-2018 [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ «(GETAFE) Vanessa Lillo cumple su promesa y se apunta al paro». Al cabo de la calle, 17-11-2017 [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ «Vanessa Lillo y Yolanda Rodríguez, elegidos 'números dos' de las listas de IU a la Comunidad y el Ayuntamiento de Madrid». Europa Press, 19-02-2019. [Consulta: 24 febrer 2019].
# Vassílievka (Vorónej)

* Per a altres significats, vegeu «Vassílievka».
Vassílievka (en rus: Васильевка) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 586 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Vassílievka (Sóbinka)

* Per a altres significats, vegeu «Vassílievka».
Vassílievka (en rus: Васильевка) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 438 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Vidràdne (Djankoi)

* Per a altres significats, vegeu «Vidràdne».
Vidràdne (en (ucraïnès) Відрадне, en rus: Отрадное) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 86 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi. Fins al 1948 la vila es deia Venera.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Miloš Branković

Miloš Branković (en serbi ciríl·lic Милош Бранковић) és una pel·lícula sèrbia del 2008. Va ser dirigida per Nebojša Radosavljević, qui també va escriure el guió.
Es va estrenar al Belgrad Fest l'1 de març de 2008. Es tracta d’un thriller en blanc i negre i és el primer treball de Nebojša Radosavljević.

## Argument

Aquesta és una història de crim, càstig i justícia. Aquest últim és el major perdedor. Miloš Branković és un jove normal que només vol ser un arquitecte d'èxit i estimar la seva Alexandra. Sense cap motiu, es converteix en objecte d'assetjament per part d'una banda de carrer i víctima d'un frau. La seva vida es converteix en un malson. Tractant de lluitar, mata diverses persones. És un assassí o un lluitador per la justícia? Qui és Miloš Branković?.

## Repartiment

* Miloš Vlalukin – Miloš
* Jovana Stipić - Aleksandra
* Nada Šargin – Mira
* Petar Božović - Barac
* Tihomir Arsić - Cagi
* Lena Bogdanović - Sonja
* Slobodan Ćustić - paralític
* Boris Komnenić - professor
* Mihailo Lađevac - Bobo
* Tamara Maksimović - Dona embarassaa
* Zoran Maksimović - Mestre
* Vladan Milić - Mengel
* |Nebojša Milovanović - Šarlah
* Andrej Šepetkovski - Lilihi
* Teodora Stanković - Josip
* Marina Bukvički - Branka Bitanga

## Referències

* 1 2 «Милош Бранковић». Филмски центар Србије. Arxivat de l'original el 18. 04. 2022. [Consulta: 31. 1. 2021].
* ↑ «Филм "Милош Бранковић"». fest. Arxivat de l'original el 08. 02. 2021. [Consulta: 31. 1. 2021].
* 1 2 «Милош Бранковић». Ртс. [Consulta: 31. 1. 2021].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Scribonia de lusitanis

Scribonia de lusitanis va ser una antiga llei romana establerta l'any 49 aC quan eren cònsols Luci Emili Paule i Gai Claudi Marcel a proposta del tribú de la plebs Luci Escriboni. Establia alguns avantatges pel poble dels lusitans, que havia patit molt després de les seves revoltes, però ara estava sotmès.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 54 [Consulta: 27 abril 2022].
# Characidium timbuiense

Characidium timbuiense és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Timbuí a Espírito Santo (Brasil).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Characidium timbuiense». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Violet Kostanda Duca

Violet Kostanda o Violet Kostanda Duca (Istanbul, 26 de gener de 1958) és una exjugadora de voleibol turca i després manager dels equips BJK (2006-8) i Fenerbahçe SK (2008-15). Ha estat seleccionada a la selecció nacional de voleibol femenina de Turquia 120 vegades fins al 1986.
D'origen Rum, Violet Kostanda és filla de Hristo Kostanda, un jugador de futbol de BJK i germana de Lidya Kostanda (†1972), jugadora de voleibol de l'Eczacıbaşı SK. Violet Kostanda ha jugat, com la seva germana gran, a l'Eczacıbaşı, entre 1972 i 1986 i ha participat en els èxits de l'Eczacıbaşı 14 vegades com a campió de Turquia i l'any 1980 en el segon lloc en la Copa de Campions d'Europa.
Ha estat casada amb Paulo Duca, des de 1983 fins a la seva mort el 1995. Té una filla, Cristiana.

## Referències

* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/fenerbahce-ailem-sporcular-da-evlatlarim-21419969
* ↑ http://www.yesilkoyum.com/SEVILEN_ISIMLERIMIZ/UNLU_ISIMLER/VIOLET.htm
# Valdegeña

Valdegeña és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Valdegrudas

Valdegrudas és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 61 | 57 | 55 | 63 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Valdefuentes (Madrid)

Valdefuentes és un barri de Madrid integrat en el districte d'Hortaleza. Té una superfície de 1.679,12 hectàrees i una població de 33.448 habitants (2009). Limita al nord i oest amb el municipi d'Alcobendas, a l'est amb Timón i Corralejos (districte de Barajas), a l'oest amb Valverde (Fuencarral-El Pardo) i al sud amb els barris de Costillares (Ciudad Lineal), Pinar del Rey i Apóstol Santiago. Està delimitat al sud pel carrer de Manuel Azaña, a l'oest per l'Avinguda de Burgos, a l'est pels Caminos de Valdecarros i El Pato i al nord pel complex de Valdebebas.

## Enllaços externs

* Estadística del districte Hortaleza
* Ortofoto d'Hortaleza i mapes del districte i els seus barris, amb les seccions censals Arxivat 2012-03-24 a Wayback Machine.
* Barrio de Valdefuentes Arxivat 2012-10-14 a Wayback Machine. a la Madripedia
# Valdehijaderos

Valdehijaderos és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 136 | 130 | 109 | 107 |
# Valdefuentes (Càceres)

Valdefuentes és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Localització

Valdefuentes limita amb:
* Torremocha al nord-oest;
* Botija al nord-est;
* Benquerencia a l'est;
* Salvatierra de Santiago al sud-est;
* Torre de Santa Maria al sud;
* Montánchez al sud-oest i oest.
Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1511 | 1491 | 1535 | 1552 | 1515 | 1489 |

## Referències

* ↑ Visor SIGPAC Arxivat 2010-09-10 a Wayback Machine. Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient
# Valdeganga

Valdeganga és un municipi situat a la província d'Albacete, situat al nord-est de la província d'Albacete en la comarca de la Manchuela del Xúquer. Es troba a 23 km de la capital de la província (Albacete), a la vora del riu Xúquer en el seu marge dret a 80 m del nivell de les seves aigües. Es troba també prop del canal de María Cristina i a 29 km de Casas-Ibáñez, al partit del qual judicial pertany.
# Victorino Veiga González

Victorino Veiga González (Begonte, província de Lugo, 1875 - la Corunya, 1945) fou un advocat i polític gallec. Militant d'Izquierda Republicana (IR), a les eleccions generals espanyoles de 1936 fou elegit diputat per la província de la Corunya pel Front Popular. Durant la guerra civil espanyola fou detingut i empresonat.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Victorio & Lucchino

Victorio & Lucchino és una signatura de moda andalusa (Espanya), que pren el seu nom dels seus creadors, Victorio, José Víctor Rodríguez Caro (2 d'abril de 1950, Palma del Riu), i Lucchino, José Luis Medina del Corral (21 de gener de 1954, Sevilla).
Van començar la seva trajectòria en el món de la moda a finals de la dècada de 1970, a la ciutat de Sevilla. La trobada professional de tots dos es va produir en el departament de disseny de l'empresa Disart de Sevilla. Arran d'aquesta relació laboral, van decidir independitzar-se i obrir una botiga a la capital andalusa on van comercialitzar els seus primers dissenys. El 1985 van dissenyar la seva primera col·lecció, que van presentar en una desfilada a Nova York.
A partir de llavors i amb la creació de la Passarel·la Cibeles, van començar a presentar les seves dues col·leccions de prêt-à-porter cada any.
El 1984, després d'observar la gran demanda dels seus vestits de núvia, van decidir crear la seva primera col·lecció i presentar-la en una desfilada a Barcelona.
El1992, amb la intenció de diversificar el seu negoci, van llançar el seu primer perfum per a dona, Carmen, en col·laboració amb la companyia de moda espanyola Puig. Recentment s'han iniciat en el disseny de joies. A més, el seu amor a l'art i la cultura els ha portat a col·laborar en produccions teatrals i cinematogràfiques, com les obres 'Erma' o 'La Celestina', i la pel·lícula 'El guardaespatlles', on Whitney Houston portava un vestit dissenyat per ells.
Van ser els autors de l'interior de la cinquena planta de l'Hotel Puerta América de Madrid (Espanya), una obra col·lectiva d'arquitectura i disseny internacional inaugurada el 2005.
Les seves creacions no sols es coneixen a Espanya, sinó que s'estenen per tot el món en països com el Japó, Alemanya, Itàlia, França, els Països Baixos o els Estats Units.
A més de parella professional, José Víctor Rodríguez i José Luis Medina són parella sentimental, contraient matrimoni en Carmona, el març de 2007.

## Casa natal de Velázquez

La casa natal del pintor Diego Velázquez, a Sevilla, ha estat la seu de Victorio & Lucchino durant 32 anys, entre 1985 i 2017.
Els modistes van perdre la propietat de l'immoble el febrer de 2017 després que el jutjat del Mercantil número 1 de Sevilla autoritzés la dació en paga del cèntric edifici per a salvar part del deute que mantenien els dissenyadors andalusos.

## Referències

* ↑ Sevilla, Diario de. «El juez acepta el plan de liquidación de Victorio&Lucchino y autoriza la dación en pago de dos inmuebles» (en castellà), 08-02-2017. [Consulta: 18 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Victorio & Lucchino
* Fanpage Oficial de Facebook
# Vomécourt-sur-Madon

Vomécourt-sur-Madon és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 70 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vomécourt-sur-Madon era de 70 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 26 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 32 habitatges eren cases. Dels 26 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 9 tenien quatre cambres i 17 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 4 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vomécourt-sur-Madon el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 46 persones, 34 eren actives i 12 eren inactives. De les 34 persones actives 33 estaven ocupades (18 homes i 15 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 12 persones inactives 4 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa financera.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vomécourt-sur-Madon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vomécourt-sur-Madon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Vilhelm Rosenberg

Vilhelm Rosenberg (Copenhaguen, 20 d'agost de 1862 - 4 de juliol de 1944) era un compositor danès, fill de Carl Rosenberg.
Rosenberg es va convertir en estudiant el 1881, va passar pel conservatori 1884/86, va ser director de direcció a Dagmarteatern 1889/91, professor a Horneman's Music Institute 1890-1906 on entre els seus alumnes tingué a Frederik Matthison-Hansen. I fou líder de la societat de cançons "Ydun" 1892-1907. El 1909 es va convertir en director de beques Afholdsfolkenes i va fundar el 1901 amb una altra associació danesa de concerts.
Rosenberg va compondre diversos fulletons de romanços i duets i l'òpera Lorenzaccio, "concert de drama" Attila, música per al ballet Terpsichore, les cantates Tonernes Verden i Charles Dickens, així com música per a l'obra "Klytemnestra", "En Soul after death", "Brand", "Klokken, der es va enfonsar", "Vasantasena" i altres.

## Fonts

* Aquest article es basa íntegrament o parcialment en material del llibre de família nòrdica, Rosenberg, 3. Vilhelm, 1904-1926.
# Vilhelm Herold

Vilhelm Herold (Hasle, 19 de març de 1865 - Copenhaguen, 15 de desembre de 1937) va ser un cantant (tenor) d'òpera danès.
Herold va ser primer professor, format com a cantant amb Peter Jerndorff i Leopold Rosenfeld a Copenhaguen, i després amb Vittore Devilliers i Giovanni Sbriglia a París. Va debutar el 1893 al Teatre Reial com a Faust en la composició de Charles Gounod i aviat es va convertir en la força operativa de l'òpera. El seva veu de tenor líric, era brillant i àgil, i el seu talent dramàtic el va convertir en un "actor cantant" de rang. Fins i tot com a cantant romàntic, fou destacat. Herold va ser un convidat popular a les òperes a Londres, Berlín, Dresden, Praga, Leipzig, Hannover, Stuttgart i Estocolm. Herold va actuar al "Royal Theatre" d'Estocolm 1901-1903 i 1907-1909. De 1910 a 1911 va dirigir la companyia d'òpera a Dagmarteatern. El 1915 va deixar el Teatre Reial. Més tard va treballar com a professor a l'escola d'òpera i com a professor privat de cant. Herold també va obtenir el reconeixement com a escultor.

## Referències

* Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1155.
# Viliam Schrojf

Viliam Schrojf (2 d'agost de 1931 - 1 de setembre de 2007) fou un antic futbolista eslovac que jugava de porter.
Va jugar 39 partits amb la selecció de Txecoslovàquia. Amb la selecció disputà tres Mundials consecutius els anys 1954, 1958 i 1962. Destacà especialment en aquesta darrera edició on l'equip arribà a la final, essent derrotat per la selecció del Brasil.
Pel que fa a clubs, passà la major part de la seva trajectòria a l'Slovan Bratislava. També jugà a la Lokomotiva Košice.

## Referències

* ↑ «Viliam Schrojf - Player Profile - Football». Eurosport. [Consulta: 7 desembre 2019].
* ↑ «Slovakian goalkeeping legend dies». SuperSoccer.co.za, 02-09-2007 [Consulta: 2 setembre 2007]. Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-09-30. [Consulta: 3 abril 2021].

## Enllaços externs

* Viliam Schrojf a national-football-teams.com
# Vydūnas

Vilius Storostas-Vydūnas (Jonaičiai, 22 de març de 1868 - Detmold, 20 de febrer de 1953), més conegut com a Vydūnas, va ser un escriptor, professor i filòsof lituà líder del Moviment prussià nacional lituà a Lituània Menor, i un dels líders del moviment teosòfic a Prússia Oriental.
Vydūnas va néixer al poble de Jonaičiai, a prop de Šilutė, al Regne de Prússia. El seu nom al passaport alemany era Wilhelm Storost, però Vilimas o Vilius Storostas era el nom correcte en llengua lituà, utilitzat per ell pròpiament, per la seva família, i per altres lituans. «Vydūnas» li va ser afegit al seu cognom com pseudònim quan tenia al voltant de 40 anys. Va morir a Detmold, Alemanya.
Vydūnas era d'ètica vegetariana, i va escriure diversos assaigs sobre les seves opcions ètiques. Va ser considerat com un candidat per al Premi Nobel per l'Associació d'Escriptors de Lituània.

## Referències

* ↑ «The Reformation in Lithuania: A New Look. Historiography and Interpretation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-08-05. [Consulta: 16 febrer 2017].
* 1 2 Lithuanian Philosophy: Persons and Ideas. Lithuanian philosophical studies, II (en anglès). Washington, D.C.: Council for Research in Values and Philosophy, 2000 [Consulta: 12 juliol 2018].
* ↑ Welters, Linda. Folk Dress in Europe and Anatolia: Beliefs About Protection and Fertility. Berg Publishers, 1999, p. 214. ISBN 1-85973-287-9. «Lithuanian philosopher Vydunas»
* ↑ Bradūnas, Kazys «A conversation with Tomas Venclova». Lituanus, 25, 3, 1979. Arxivat de l'original el 2008-04-09 [Consulta: 27 setembre 2013].
* ↑ «Žymių žmonių pasisakymai apie gyvūnų išnaudojimą» (en lituà). Animal Rights Lithuania. Arxivat de l'original el 2009-03-12. [Consulta: 27 setembre 2013].
* ↑ Genys, Arvydas «Laisvės ir literatūros hipostazės». Mokslo Lietuva, 2000. Arxivat de l'original el 2007-09-27 [Consulta: 27 setembre 2013]. Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.