OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acaricida

Un acaricida és el producte o agent químic plaguicida que proporciona control econòmic dels àcars que són plagues. Alguns productes fungicides (com per exemple el sofre) o molts insecticides poden actuar també com acaricides. La toxicitat d'un acaricida està determinada per la corba de resposta a la dosi o bé la corba de la resposta a la concentració que es determinen per proves biològiques.
Els àcars, tenen vuit potes i no pertanyen al grups dels insectes altrament dits hexàpodes (de sis potes).

## Ús dels acaricides

Gairebé tots els insecticides i acaricides funcionen mimetitzant o inhibint les molècules endògenes implicades en el metabolisme de l'insecte o de l'àcar.
S'utilitzen també els acaricides per combatre els àcars paràsits d'animals de sang calenta com és el cas de la paparra que provoquen malalties com la sarna i d'altres.
En el cas dels vegetals s'usen acaricides contra els àcars paràsits els quals pertanyen principalment al grup dels tetraníquids (aranya roja) i més secundàriament als eriòfids, fillocoptes i vasates. Tots ells són àcars molt petits i en el cas de l'aranya roja només fa mig mil·límetre de diàmetre i són difícils de veure a ull nu.
Els àcars ataquen sobretot a les plantes sota protecció i no acostumen a aparèixer si el conreu és regat per aspersió.
L'ús d'acaricides també es fa per evitar les al·lèrgies als àcars.
Els àcars poden arribar a fer el cicle vital sencer en una setmana i això fa que puguin tenir moltes generacions en una campanya i per aquesta raó generen resistències als acaricides amb rapidesa per a evitar-ho és aconsellable variar la matèria activa aplicada.

## Classificació dels acaricides

Els acaricides i els plaguicides en general es classifiquen de diverses maneres, incloent: la manera com entren dins la plaga objectiu, la seva estructura química o la font d'on s'obté, per exemple alguns olis essencials extrets de plantes tenen propietats acaridides.

### Algunes matèries actives acaricides

* Abamectina que també és un insecticida
* Azaridactina, extreta de l'arbre Neem (Azadirachta indica).
* Amitraz: Persistent eficaç en tot tipus d'àcars (No autoritzat per a ús agrícola)
* Bifentrina és un piretroide
* Bromopropilat
* Cihexaestà
* Dicofol: amb llarga activitat residual, no es pot aplicar en floració.
* Fenbutestà
* Flufenoxuró
* Fluvalinat
* Hexitiazox
* Propargita: No es pot aplicar en perera i roser
* Tebufenpirad
* Tetradifó: Acaricida ovicida sense activitat en àcars adults i amb molta acció residual.

## Referències

* ↑ Encyclpedia of entomology
* ↑ Dust mites
# Filinna

Filinna (grec antic: Φίλιννα) era una dansaire de Larisa de Tessàlia que va ser la mare de Filip III Arrideu, germanastre d'Alexandre el Gran, nascut d'una relació que Filinna va tenir amb el rei Filip II de Macedònia. Ateneu de Nàucratis diu també que potser era d'una família noble de tessàlia casada amb Filip per enfortir una aliança amb aquell país. Plutarc diu que era d'origen obscur, i Justí diu que era prostituta (llatí: scortum).

## Referències

* ↑ Ateneu, Deipnosophistae, XIII, 557.
* ↑ Plutarc, Vides paral·leles: Alexandre, 77.5.
* ↑ Justí, Historiarum Philippicarum, XIII, 2.11.
# Djalka

Djalka (en rus: Джалка) és un poble de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2022 tenia 9.217 habitants.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02.
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03.
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Indiscretions of Betty

Indiscretions of Betty és una pel·lícula muda de la Vitagraph protagonitzada per Mabel Normand, en el seu primer paper com a actriu. La pel·lícula es va estrenar el 29 de març de 1910.

## Argument

És la història d'una noia que viu més enllà de les seves possibilitats. Els ingressos del marit no són suficients per mantenir les seves pretensions de viure en una certa societat. La noia coneix un comte austríac que intenta seduir-la cosa que l'afalaga molt. Quan ha acumulat grans deutes, els deutors es presenten davant el marit reclamant-los cosa que suposa una escena conjugal, tot i que el marit l'acaba perdonant. Aquella tarda una amiga la truca per convidar-la a un esdeveniment però ella refusa al·legant que no té res per posar-se. L'amiga li suggereix un modista que accepta fer vestits a crèdit i ella acaba caient de nou en la temptació. En presentar-se en societat és l'admiració de tothom, especialment del comte. Quan els creditors la comencen a pressionar de nou ella no sap què fer. En aquell moment la visita en comte que en conèixer la situació li fa un xec pel muntant total del que deu. Ella l'accepta i ell suposa que ara està sota el seu poder. Quan intenta passar de la ratlla ella s'hi resisteix i demana ajuda. En aquell moment arriba el marit que ràpidament l'expulsa de casa seva. Després de les oportunes explicacions, el marit la perdona i retorna al comte els diners deixats.

## Repartiment

* Mabel Normand (Betty)

## Referències

* ↑ Lefler, Timothy Dean. Mabel Normand: The Life and Career of a Hollywood Madcap (en anglès). McFarland, 2016-03-23, p. 28. ISBN 978-0-7864-7867-5.
* ↑ Basinger, Jeanine. Silent Stars (en anglès). Wesleyan University Press, 2000-11, p. 80. ISBN 978-0-8195-6451-1.
* ↑ «Licensed releases». Moving Picture World 6, 12, 26-03-1910, pàg. 486.
* ↑ «The Indiscretions of Betty». Moving Picture World 6, 13, 02-04-1910, pàg. 527.
# Coenagrion

Coenagrion és un gènere d'odonat zigòpter de la família Coenagrionidae.
Als Països Catalans podem trobar les espècies següents:
* Donzell de ratpenat (Coenagrion pulchellum)
* Donzell de ferradura (Coenagrion puella)
* Donzell mercurial (Coenagrion mercuriale)
* Donzell de trinxant (Coenagrion scitulum)
* Donzell del gat (Coenagrion caerulescens)
* Donzell llancer (Coenagrion hastulatum)

## Taxonomia

El llistat complet de les espècies del gènere és:
* Coenagrion aculeatum (Yu & Bu, 2007)
* Coenagrion adelais (Fourcroy, 1785)
* Coenagrion amurense (Bartenev, 1956)
* Coenagrion antiquum (Belyshev, 1955)
* Coenagrion armatum (Charpentier, 1840)
* Coenagrion angulatum (Walker, 1912)
* Coenagrion australocaspicum (Dumont & Heidari, 1996)
* Coenagrion bartenevi (Belyshev, 1955)
* Coenagrion bifurcatum (Zhu & Ou-yan 2000)
* Coenagrion brevicauda (Bartenev, 1956)
* Coenagrion caerulescens (Fonscolombe, 1838)
* Coenagrion castellani (Roberts, 1948)
* Coenagrion chusanicum (Navás, 1933)
* Coenagrion dorothaea (Fourcroy, 1785)
* Coenagrion ecornutum (Selys, 1872)
* Coenagrion exornatum (Selys, 1872)
* Coenagrion glaciale (Selys, 1872)
* Coenagrion hastulatum (Charpentier, 1825)
* Coenagrion holdereri (Förster, 1900)
* Coenagrion hylas (Trybom, 1889)
* Coenagrion intermedium (Lohmann, 1990)
* Coenagrion interrogatum (Hagen in Selys, 1876)
* Coenagrion johanssoni (Wallengren, 1894)
* Coenagrion kashmirum (Chowdhary & Das, 1975)
* Coenagrion lanceolatum (Selys, 1872)
* Coenagrion lehmanni (Kolenati, 1856)
* Coenagrion lunulatum (Charpentier, 1840)
* Coenagrion lyelli (Tillyard, 1913)
* Coenagrion melanoproctum (Selys, 1876)
* Coenagrion mercuriale (Charpentier, 1840)
* Coenagrion ornatum (Selys, 1850)
* Coenagrion persicum (Lohmann, 1993)
* Coenagrion ponticum (Bartenef, 1929)
* Coenagrion puella (Linnaeus, 1758)
* Coenagrion pulchellum (Van der Linden, 1823)
* Coenagrion pygmaea (Navás, 1919)
* Coenagrion resolutum (Hagen in Selys, 1876)
* Coenagrion scitulum (Rambur, 1842)
* Coenagrion simillimum (Bartenev, 1911)
* Coenagrion sophia (Fourcroy, 1785)
* Coenagrion striatum (Bartenev, 1956)
* Coenagrion syriacum (Morton, 1924)
* Coenagrion tengchongensis (Yu & Bu, 2007)
* Coenagrion terue (Asahina, 1949)
* Coenagrion tugur (Bartenev, 1956)
* Coenagrion vanbrinkae (Lohmann, 1993)

## Galeria

* Coenagrion pulchellum
* Coenagrion puella
* Coenagrion mercuriale
* Coenagrion scitulum
* Coenagrion caerulescens
* Coenagrion hastulatum

## Referències

* ↑ «Oxygastra, grup d'estudi dels odonats de Catalunya».
# Ossipee (Nou Hampshire)

Ossipee és un poble i seu del Comtat de Carroll (Nou Hampshire) dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Ossipee tenia 4.211 habitants, 1.672 habitatges, i 1.153 famílies. La densitat de població era de 22,9 habitants per km².
Dels 1.672 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 31% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 17,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.709$ i la renda mediana per família de 38.790$. Els homes tenien una renda mediana de 27.388$ mentre que les dones 21.579$. La renda per capita de la població era de 18.092$. Entorn del 7,7% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ossipee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ossipee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nystalus striatipectus

Nystalus striatipectus és una espècie d'ocell de la família dels bucònids (Bucconidae) que habita boscos, arbusts i matolls del centre i sud-est de Bolívia, el Paraguai i nord-oest de l'Argentina.
# Ain Karma

Ain Karma o Ain Karma-Oued Rommane (àrab: عين كرمة, ʿAyn Karma; amazic: ⵄⵉⵏ ⵍⵕⵎⴰ) és una comuna rural de la prefectura de Meknès, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 13.828 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Front de Salvació Nacional (Romania)

Front de Salvació Nacional (romanès: Frontul Salvării Naţionale, FSN) va ser el nom del grup governant de Romania en les primeres setmanes després del cop d'estat contra el règim socialista de Nicolae Ceauşescu, que va posar fi a la revolució romanesa de 1989. Posteriorment, el FSN es va convertir en partit polític, i és l'antecessor de dos dels tres grans partits polítics romanesos de l'actualitat: el Partit Socialdemòcrata (PSD) i el Partit Demòcrata (PD).
El març de 1989, sis importants membres del Partit Comunista Romanès (PCR) van escriure una carta oberta al dictador Nicolae Ceauşescu on exposaven el seu desacord amb certs abusos de poder i la política econòmica de la República Socialista de Romania. L'anomenada Carta dels Sis va circular en mitjans de països capitalistes i va ser llegida a Radio Free Europe, on va ser descrita com el manifest d'una organització clandestina anomenada Front de Salvació Nacional. El 21 de desembre d'aquest mateix any, entre 80 i 100.000 persones es van reunir en els voltants de la seu del Comitè Central del PCR, acudint a una crida del mateix Ceausescu. Davant l'oposició manifestada pels assistents a la plaça, Nicolae Ceausescu va abandonar el lloc aconsellat pels seus col·laboradors militars, i després va ser capturat, jutjat i executat el 25 de desembre.
EL FSN va formar un govern interí, presidit per Ion Iliescu i amb Petre Roman com a Primer Ministre interí. La composició inicial de la FSN tenia diversos orígens: intel·lectuals, estudiants, oficials de l'exèrcit, però els dirigents van ser en la seva majoria ex funcionaris comunistes. I tot i que inicialment afirmaren que no es tractava d'un partit i que no pensaven presentar-se a les eleccions, el 6 de febrer de 1990 es constituïren en partit i es presentaren a les eleccions legislatives romaneses de 1990, en les que foren la força més votada amb més del 66% dels vots, i el seu candidat, Ion Iliescu, fou escollit president de Romania.
La gestió com a primer ministre de Petre Roman provocà molt descontentament dins el FSN, i el sector esquerrà, encapçalat per Iliescu, formà el Front Democràtic de Salvació Nacional. A les eleccions legislatives romaneses de 1992 fou derrotat pel FDSN i restà a l'oposició. El 28 de maig de 1993 el partit fou reanomenat Front de Salvació Nacional-Partit Democràtic, més tard Partit Democràtic i finalment es transformà en Partit Demòcrata-Liberal.

## Resultats electorals
### Cambra de diputats

| Any | Vots | Percentatge | Escons | Percentatge d'escons |
| 1990 | 9,089,659 | 66,31% | 263 | 66,41% |
| 1992 | 1,108,500 | 10,19% | 43 | 13,11% |

### Senat

| Any | Vots | Percentatge | Escons | Percentatge d'escons |
| 1990 | 9,353,006 | 67,02% | 91 | 76,47% |
| 1992 | 1,139,033 | 10,38% | 18 | 12,58% |

### President

| Any | # | Candidat | Vots (1a volta) | % | Vots (2a volta) | % |
| 1990 | 1er | Ion Iliescu | 12,232,498 | 85,07% | — | — |

## Referències

* Steven D. Roper, Romania: The Unfinished Revolution, Routledge, 2000, ISBN 9058230279
# Instrument de corda percudida

Els instruments de corda percudida són aquells instruments de corda en què aquesta es posa en vibració en ser colpejada per un petit martell o unes palanques unides a les tecles. L'instrument de tecla més destacat és el piano, altres exemples són el clavicordi, el quijongo, el santur i el teclat, que també pertany a una altra família d'instruments.

## Llista per continents
### Amèrica

* Berimbau
* Chapman Stick

### Asia

* Santour
* Yangqin

### Europa

* Clavicordi
* Cymbalum
* Roach
* Hackbrett
* Dulcimer
* Piano
* Piano-forte
* Salteri

## Referències

* ↑ Francisco Blasco Vercher; Vicente Sanjosé Huguet. Los instrumentos musicales. Universitat de València, 1 gener 1994, p. 149–. ISBN 9788437015439 [Consulta: 25 febrer 2011].

## Vegeu també

* Cordòfon
* Mecanisme de percussió del piano
# Paprikás

El Paprikás (en romanès Papricaș, en català pebre vermell) és una espècie de guisat amb molt de pebre a pebre vermell i sovint amb boletes de farina. És una de les variants més conegudes dels plats tradicionals hongaresos. El nom prové de l’ús generalitzat del pebre vermell, una espècia que s’utilitza habitualment a la cuina hongaresa.
També hi ha una variant del pebre vermell (паприкаш) a la cuina búlgara, però inclou petites quantitats de pebre vermell que s’afegeixen a la ceba picada al principi de la cocció i després s’afegeixen pebrots tallats a daus, generalment verds i dolços.

## Etimologia

La paraula paprikás vol dir "pebre vermell" en hongarès (pronunciat /'pa.pri.kaʃ/).

## Preparació i servei

És similar al goulash, un altre tipus de plat de pebrot. El menjar se serveix tradicionalment amb boletes, arròs o patates.
Els ingredients per fer paprikás consten de 2 potes de pollastre, 1/2 pit de pollastre, 2 cebes, 1 cullerada de pebre vermell, 2 grans d'all, 2 cullerades de farina, 3 cullerades de crema agra, 2 cullerades d'oli, sal i pebre. Si s'hi vol fer boletes calen 2 ous, 2 cullerades d’oli, 200 grams de farina i sal.
En oli calent, es posa la ceba ben picada, després la carn i es deixa fregir. S'hi espolsa una mica de sal, pebre i pebre vermell, s'hi afegeixen alls tallats a rodanxes i finalment es tapa amb aigua. Es deixa bullir sota la tapa durant 30 minuts. Després que la carn hagi bullit, s'hi ha d'afegir la nata barrejada amb la farina i fina amb una mica d’aigua. Es deixa bullir durant 3 minuts més.
Per a les boletes, s'han de batre els ous amb sal, afegir-hi la farina i l’oli. Cal barrejar-ho bé per obtenir una massa suau. Es fa bullir aigua i després, amb una culleradeta, agafar trossos de la massa i deixar-los bullir en aigua bullent. Quan pugen a la superfície ja estan preparats. S'ha de retirar i col·locar al bol amb la carn i la salsa i deixar-ho al foc 5 minuts més.

## Literatura

A la novel·la Dràcula de Bram Stoker de 1897, Jonathan Harker gaudeix de pebre vermell durant el seu viatge per les muntanyes dels Carpats fins al castell de Dràcula.

## Referències

* ↑ Gil., Marks,. Encyclopedia of Jewish food. Wiley, 2010. ISBN 978-0-544-18631-6.
* ↑ «Csirke Paprikas (Paprikas de pollo) Receta de Fusa1973» (en castellà). [Consulta: 1r setembre 2021].
* ↑ M, Innanja. «Dracula & Paprikahendl. A Book Review (part 1)» (en anglès), 13-05-2018. [Consulta: 1r setembre 2021].
# Nyquist (llenguatge de programació)

Nyquist és un llenguatge de programació destinat a l'anàlisi i la síntesi del so, basat en el llenguatge Lisp. És una extensió de la família XLISP de Lisp. Prové del llenguatge Fuge, que va ser creat per Chris Fraley. Un dels desenvolupadors posteriors de Fuge, Roger Dannenberg, va implementar Nyquist com una extensió sonora. Té la característica d'incloure el control del temps en la semàntica del mateix llenguatge. El 2009, funcionava amb les plataformes Linux, Apple Mac OS X i Microsoft Windows.

## Nyquist a Audacity

Audacity és un editor de sons tan lleuger com potent. Entre les seves opcions hi ha, precisament, la possibilitat de programar en una versió especial del llenguatge Nyquist. Per fer-ho, cal anar al menú efecte, després de crear una pista d'àudio i seleccionar una porció de temps. Allà cal seleccionar "Comando Nyquist... ", el qual permet programar amb Nyquist dins de l'entorn d'Audacity.
Una altra característica molt interessant de la relació Nyquist-Audacity és la possibilitat de desenvolupar plugins amb interfície visual, de manera ràpida i senzilla.

## Referències

* ↑ Roger Dannenberg. «Nyquist, A Sound Synthesis and Composition Language» (en anglès).
* ↑ «nyquist» (en anglès). digitalpedia.pl.
* ↑ Roger Dannenberg. «Nyquist Reference Manual» (en anglès).

## Enllaços externs

* Nyquist Software (anglès)
* Tutorial de Nyquist en Audacity (anglès)
# Ain Maatouf

Ain Maatouf (àrab عين معطوف) és una comuna rural de la província de Taounate de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.104 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Districte de Bratislava III

El districte de Bratislava III - (eslovac) Okres Bratislava III- és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Bratislava. Té una superfície de 74,67 km², i el 2013 tenia 62.546 habitants. És un dels cinc districtes de Bratislava.
# Intimissimi

Intimissimi és una marca italiana de roba fundada el 1996 especialitzada en vestits de bany, malles i leggings.[2]. És propietat del grup Calzedonia, el qual està format, a més a més, per les marques Falconeri, Tezenis i Calzedonia. Aquest grup va ser fundat l'any 1986 a Verona (Itàlia) per Sandro Veronesi. Va començar amb producció de mitjons, banyadors i altres articles de roba interior i, posteriorment, va anar abarcant més segments d'aquest sector, amb la creació de les marques Intimissimi, Tezenis i Falconeri.

### Trajectòria de la marca

Intimissimi va començar, en els seus primers anys de vida, amb unes 80 botigues en tot el món, des de països com Montenegro a República Txeca. En l'actualitat, compta amb més de 1.470 botigues. Ha patit un creixement espectacular des de la seva creació, la qual cosa ha consolidat la imatge de la marca.
Com a dades bàsiques del grup Calzedonia, cal dir que és una societat anònima i la seu es troba a Dossobuono di Villafranca di Verona (Itàlia). El model de negoci que la companyia desenvolupa és el de franquícia. Actualment, l'accionista majoritari del grup continua essent Sandro Veronesi, el qual va fundar la companyia.

### Distribució de la seva producció

La multinacional té la seu a Verona i té diverses plantes de producció en diferents països, per tant té un sistema multiplanta, ja que així pretén reduir costos. També, cal destacar que té milers de punts de venda distribuïts per tot el món.

### Imatge de marca

La imatge que pretén vendre Intimissimi és sinònim de sensualitat, bellesa, romanticisme, naturalitat i modernitat. Els valors, les creences i la filosofia del grup Calzedonia, en general, estan establerts partint d'una base de qualitat-preu, naturalitat, sostenibilitat i cooperació per aconseguir el millor producte.
La publicitat que empra la marca, i el grup en general, parteix de l'aparició de celebritats com Blanca Suárez o Monica Bellucci en els seus anuncis. No obstant, s'adapta a les necessitats i gustos de cada país, motiu pel qual no hi ha un anunci d'Intimissimi de caràcter universal.
Els eslògans de la marca han anat evolucionant en el temps. Actualment, la marca és anunciada sota l'eslògan: "Italian Lingerie", encara que ha tingut altres com: "A prop del cor de les dones" o "El somni italià".

## Referències

* ↑ Sabella, Marco. «Calzedonia, i ricavi crescono del 29% a 2,5 miliardi e superano il livello pre-pandemia» (en italià). Corriere de la Sera, 03-02-2022. [Consulta: 15 octubre 2023].
* ↑ «Calzedonia e Intimissimi se unen para vender juntas en un mismo local» (en castellà). Cinco Dias, 18-12-2002. [Consulta: 15 octubre 2023].
# Cobitis shikokuensis

Cobitis shikokuensis és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,5 cm de llargària total i les femelles 5,6.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

Viu en zones de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'illa de Shikoku (Japó).

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Suzawa, Y. 2006. A new loach, Cobitis shikokuensis (Teleostei: Cobitidae), from Shikoku Island, Japan. Ichthyol. Res. 53(4):315-322.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.