OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cal Vilaró (Lluçà)

Cal Vilaró és una masia de Lluçà (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia orientada a migdia amb teulada a dues aigües. Adossat a la façana principal hi ha un altre cos de la mateixa alçada que està conformat per dues arcades i que comuniquen amb la pallissa on antigament hi havia un oratori. Al darrere de la casa hi ha un pou-cisterna. Una galeria a la façana esquerra comunica amb una masoveria feta el 1941.
A l'oratori es conserven tres talles de fusta que representen a la Verge del Roser, Sant Antoni i Sant Josep.

## Història

Pere Vilaró fou canonge de Lluçà entre els anys 1238 i 1242. El Vilaró entra en la llista de masos que pagaven cens a la batllia de Lluçà segons consta en el capbreu de l'any 1434. Segons la documentació que existeix en el mas des del 1632 hi vivia la família Jordà. A l'any 1792 hi ha un escrit en què es concedeix permís per tenir un oratori.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Vilaró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2017].
# Claude Le Ber

Claude Le Ber (Mont-Saint-Aignan, 7 de juny de 1931 - Bordeus, 13 de juliol de 2016) fou un ciclista francès professional entre 1954 i 1958. Els seus èxits esportius més destacats els aconseguí a la Volta a Espanya, on guanyà dues etapes el 1956.

## Palmarès

* 1955
** Campió de França de persecució
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Marroc
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Luxemburg
* 1956
** 1r a la París-Limoges
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Espanya

### Resultats al Tour de França

* 1955. Abandona (3a etapa)
* 1956. 59è de la classificació general
* 1957. Fora de control (1a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1957: 73è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1956. Abandona. Vencedor de 2 etapes
* 1958. Abandona

## Referències

* ↑ «matchID - Moteur de recherche des décès». [Consulta: 13 agost 2022].
* ↑ «Sud Gironde – CYCLISME — — Un ex grand coureur est mort, Claude Le Ber». [Consulta: 13 agost 2022].
* ↑ Crasset, Guy. World encyclopedie cycling = Wereld encyclopedie wielrennen = Welt Encyclopedie Radrennen = Mondiale encyclopedie ciclismo = Mondial encyclopedie ciclismo = Mundial encyclopedie cyclisme / [3 P-Z.]. [Eeklo]: De Eeclonaar, 2002, p. 1069. ISBN 90-74128-74-2.
* ↑ Archives, Cycling. «Claude Le Ber» (en anglès). [Consulta: 13 agost 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Stephanachne

Stephanachne és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
Aquest gènere es troba a la Xina i a l'est de Rússia.

## Taxonomia

* Stephanachne monandra
* Stephanachne nigrescens
* Stephanachne pappophorea

## Referències

* Grassbase - The World Online Grass Flora (anglès)
* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2012-10-05. [Consulta: 5 març 2010].
# Teissín

Teissín (en rus: Тейсин) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2018 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Cal Vinyaire (Lladurs)

Cal Vinyaire és una masia enrunada situada al poble de Lladurs, al municipi del mateix nom, al Solsonès.

## Enllaços externs

   * Pla d'ordenació urbanística municipal (POUM) del Lladurs: Catalogació d'aquesta masia
# Barranc de Valaran

El barranc de Valaran és un barranc del Pallars Sobirà, que neix al vessant nord-est del Pic des Miques i desemboca a la Noguera Pallaresa.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Quercus lobbii

Quercus lobbii és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies del subgènere Cyclobalanopsis.

## Distribució

Creix al nord-est de l'Índia (Monts Khàsia, a 1500 m) i a l'oest de Yunnan (Xina), entre els 2800 als 3300 m.

## Morfologia

És un arbre que assoleix els 15 m d'alçada. Les branques són glabres, amb lenticel·les de color gris bru. Les fulles fan 7-13 per 3-5 cm, oblongo-el·líptiques a poques vegades oboval; subcoriàcies, àpex acuminat, base arrodonida o cuneada estret, de color verd brillant, glabres per sobre, de color groc blanquinós, densament estavellat peludes per sota, marge apical serrat en 3/4 parts de la fulla. A la part inferior de la fulla n'hi ha entre 13 a 16 parells de venes prominents, planes o lleugerament elevades per sobre. El pecíol fa entre 1,5 a 2 cm de llarg, glabres. Els estils de tall 3-4, connats a la base. Les glans són subglobosos o ovoides en general, d'1,5 cm de llarg, 1,2 cm de diàmetre, lleugerament aplanades en l'àpex, glabres, cicatriu ampla en la base, elevats, amb una cúpula tancada 1/3 a 1/2, d'uns 8 mm de llarg, 1,5 cm d'ample, tomentosa, blanquinosa per fora, 6-8 anells concèntrics amb vora dentada. Les glans maduren al cap de 2 anys.

## Hàbitat

En el seu hàbitat natural, creix en pinedes i rouredes.

## Sinonímia

* Q. lineata Bl.var. lobbii
* Q. Cyclobalanopsis lobbii
* Q. cyclobalopsis lineata (Blume) Oerst. var. lobbii
# City of Kings

City of Kings és el desè àlbum del raper X-Raided, lliurat en conjunt amb el raper Kingpen. Va ser llançat el 2 de juliol de 2002 per Out of Bounds Records en una producció anecdòtica de X-Raided i Big Hollis.

## Llista de cançons

* "Sac-A-Intro"- 2:04
* "Respect for None"- 3:50
* "What Can They Say"- 4:15
* "The Monster Mash"- 4:25 (Featuring Luni Coleone)
* "City of Kings"- 3:50
* "It Will Never Happen"- 3:56
* "Otherwise" (Neglection)- 4:15
* "The Process"- 0:51
* "Relentless"- 3:50
* "Bomb Guts"- 4:05
* "Off the Deep End"- 2:40
* "Repercussions" (A Time to Ride)- 3:49
* "Retaliation" (Coming for Me)- 4:43
* "We Did That"- 2:10

## Referències

* ↑ X-Raided a sputnikmusic.com
* ↑ City of Kings Arxivat 2016-11-16 a Wayback Machine. a a1yola.com
* ↑ City of Kings a discogs

## Enllaços externs

* City of Kings a allmusic.com
# Todi becample

El todi becample (Todus subulatus) és una espècie d'ocell de la família dels tòdids (Todidae) que habita boscos i matolls de la Hispaniola i la propera illa de la Gonâve.
# Stil·leïta

La stil·leïta és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de l'esfalerita. Va ser anomenada en honor de Hans Wilhelm Stille (1876–1966), geòleg alemany del camp de la tectònica.

## Característiques

La stil·leïta és un selenur de fórmula química ZnSe. Cristal·litza en el sistema cúbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la stil·leïta pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, estannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, estibiocolusita, ovamboïta, maikainita, hemusita, kiddcreekita, polkovicita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.

## Jaciments

La stil·leïta va ser descoberta a la mina Shinkolobwe (Katanga, República Democràtica del Congo). També ha estat descrita a dos indrets d'Alemanya, la província de La Rioja (Argentina), a Manitoba (Canadà) i a Amman (Jordània).

## Referències

* ↑ «Stilleite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Latorica

El Latorica - (ucraïnès) Латориця (Latorítsia) - és un riu de la conca del Danubi. Neix als Carpats Orientals (a Ucraïna), prop del poble de Nijni Vorota. Flueix des d'Ucraïna (156,6 km) fins a Eslovàquia (31,4 km), 188 km en total i cap a l'oest a través de les ciutats de Svaliava, Mukàtxeve, Solomonovo, Txop i Velke Kapussani.
Té una conca de de 7740 km². i conflueix amb l'Ondava a Zemplín, on dona lloc al riu Bodrog, que alhora és afluent del Tisza, que desemboca al Danubi.

## Referències

* ↑ Plán manažmentu povodňového rizikavčiastkovom povodí Bodrogu Arxivat 2021-08-30 a Wayback Machine. , pàg. 51
# Sílvia Pons i Seguí

Sílvia Pons i Seguí (es Mercadal, 1978) és una escriptora i docent universitària catalana. En l'àmbit literari ha conreat l'article, l'assaig, el teatre, la narració curta i la poesia. Ha participat en recitals poètics arreu dels Països Catalans amb el nom de ploma poètic de Madò Idò.
En el món audiovisual va ser directora del concurs televisiu Bocamoll (TV3, 2007-2011) i subdirectora del concurs televisiu Picalletres (TV3, Localia TV i Xarxa de Televisions Locals). Ha estat també guionista i rastrejadora de continguts al magazín Divendres i realitzadora del documental Mon pare et fou faroler, entre d'altres produccions.

## Obra publicada

* Barber, Cristòfol. Es Mercadal, instants d'un segle. Cent anys de memòria en imatges. Es Mercadal: Ajuntament des Mercadal, 2004. ISBN 84-609-1445-3.
* Fornells, la identitat d'un poble en imatges. Es Mercadal: Ajuntament des Mercadal, 2008. ISBN 978-84-606-4599-3.
* Posau ordre en aquest poble!. Eivissa: Balàfia Postals, 2013. ISBN 978-84-616-6450-4.

## Referències

* ↑ Bañón, Laura. «El millor espot contra la violència de gènere» (en castellà). Menorca, 27-11-2012. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «La menorquina Sílvia Pons Seguí, poeta invitada a la final del Poetry Slam» (en castellà), 24-01-2020. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «Pons Seguí, Sílvia». Xarxa de Biblioteques de Menorca. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ Gon, Manu. «Neus Roig y Silvia Pons i Segui, ganadores del Ciutat d’Eivissa» (en castellà). Periódico de Ibiza y Formentera, 04-12-2012. [Consulta: 6 març 2022].
# Californication

«Californication» té aquests significats:
* Música
** Àlbum del grup musical Red Hot Chili Peppers, vegeu Californication (àlbum)
** Cançó del grup musical Red Hot Chili Peppers, vegeu Californication (cançó)
* Televisió: sèrie de televisió estatunidenca, vegeu Californication (sèrie)
# Puntius compressiformis

Puntius compressiformis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al llac Inle (Myanmar).

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cockerell, T. D. A. 1913. Observations on fish scales. Bulletin of the Bureau of Fisheries v. 32 (for 1912): 117-174, Pls. 32-40.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K.C., 1999. The freshwater fishes of the Indian region. Narendra Publishing House, Delhi - 110006, Índia. 551 p.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Todi de Puerto Rico

El todi de Puerto Rico (Todus mexicanus) és una espècie d'ocell de la família dels tòdids (Todidae) que habita boscos i matolls de Puerto Rico.
Com és habitual al gènere Todus és de colors brillants i té el dors verd i el ventre blanquinós, però a diferència de les altres espècies la zona vermella és reduïda i es limita a la gola. Amb 11 cm de longitud i 6 grams de pes, és el més petit dels coraciformes.
És insectívor, tot i que de vegades complementa la dieta dels seus polls amb fruits.

## Referències

* ↑ BirdLife International 2012. Todus mexicanus. The IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2. Consultat el 5 de març de 2016.
* ↑ Gilliard, E. Thomas. Las aves. Barcelona: Seix Barral, 1967, pag. 255.
* ↑ Merola, Michele «Fruit in the diet of nestlings of the Puerto Rican Tody, a tropical insectivore». Wilson Bulletin, 107, 1, pàg. 181–182.
# Stimula

En la mitologia romana Stimula era la deessa que incitava la passió en les dones, especialment a les Bacants, durant les festivitats al déu Bacus. La seva contrapart grega era Semele, mare de Dionís.
A més se la relaciona amb l'economia, en provocar els comerciants perquè s'afanyessin als seus negocis.

## Referències

* ↑ Llivi, ab urbe condita 39.12
# La Xina dels Ming a la mort de Tai Tsu (1399-1400)

La China dels Ming va patir el 1399 la mort de l'emperador Tai Tsu.
El 1399 l'emperador Ming, Tai Tsu, va morir, deixant al seu net de setze anys i hereu, Hui Ti, havent de lluitar per retenir el poder. Tamerlà es va assabentar d'aquesta notícia poc després del seu retorn de l'Índia, però ja estava decidit a marxar cap a l'oest, a Síria, Egipte i a la guerra amb Baiazet I. A través de la seva xarxa d'espies, diplomàtics i comerciants, Tamerlà es va mantenir informat sobre l'estat de les coses al cor de la Xina. El jove governant fou pressionat per un dels seus oncles insatisfets, el príncep de Pequín, que aspirava al tron imperial i l'exèrcit del qual era el més poderós de l'imperi. Declarant que era el lleial servent de l'emperador, el príncep va dirigir les seves forces cap al sud en el que va anomenar "Guerra per Pacificar els problemes". Sota la disfressa de lluitar contra els ministres de la cort que, segons va afirmar, eren pertorbadors de la pau, el príncep va fer la seva candidatura pel poder suprem. La guerra duraria quatre anys. Quan Pekín i els seus territoris estaven en plena desorganització serà quan Timur començarà a preparar el seu darrer objectiu: l'atac a l'Imperi Celestial.

## Referència

* The Timurid Empire and the Ming China
# Sílvia Muñoz i Escudé

Sílvia Muñoz i Escudé (Terrassa, Vallès Occidental 18 de setembre de 1979) és una exjugadora d'hoquei sobre herba catalana.
Es formà al Club Deportiu Terrassa, on desenvolupà gran part de la seva carrera esportiva jugant en les posicions de centrecampista i davantera. Amb el club terrassenc aconseguí vuit Campionats de Catalunya, quatre Lligues espanyoles i tres Copes de la Reina. La temporada 2005-06 jugà a l'HC Rotterdam, de la lliga neerlandesa, fitxant l'any següent pel Club de Campo Villa de Madrid, amb el qual aconseguí un títol de Lliga (2006-07). El 2008 tornà al CD Terrassa, on es retirà al final de la temporada 2011-12.
Internacional amb la selecció espanyola d'hoquei sobre herba en 230 ocasions, debutà amb 17 anys i participà als Jocs Olimpics de Sidney 2000, Atenes 2004 i Pequín 2008, arribant a ser la capitana de la selecció. També competí en sis Campionats d'Europa, destacant el subcampionat aconseguit el 2003, i tres Campionats del Món. Després de la seva retirada professional, s'ha dedicat a la medicina esportiva, treballant com a metge de la selecció absoluta.
Entre d'altres reconeixements, fou guardonada amb la medalla d'Or del Mèrit Esportiu i la medalla a l'Esperit Esportiu de l'Ajuntament de Terrassa (2001).

## Palmarès
### Clubs

* 8 Campionats de Catalunya d'hoquei sobre herba femení: 1996-97, 1997-98, 1998-99-, 1999-00, 2000-01, 2001-02, 2004-05, 2009-10
* 5 Lligues espanyoles d'hoquei sobre herba femenina: 1999-00, 2000-01, 2001-02, 2004-05, 2006-07
* 3 Copes espanyoles d'hoquei sobre herba femenina: 1998, 2000, 2001
* 5 Campionat d'Espanya d'hoquei sala femení

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'argent al Campionat d'Europa d'hoquei sobre herba femení: 2003
* 1 medalla d'argent al Campionat del Món d'hoquei sala: 2007

## Referències

* ↑ «Sílvia Muñoz Escudé | enciclopedia.cat». [Consulta: 9 agost 2024].
* ↑ «La RFEH homenajea a Silvia Muñoz y Nuria Camón». Marca, 21-05-2012. [Consulta: 12 maig 2022].
* ↑ Estapé, Sergi. «“Estar a l’staff tècnic no té res a veure amb ser jugadora». Diari de Terrassa, 17-01-2022. [Consulta: 12 maig 2022].
* ↑ «Medalla a l'Esperit Esportiu (1992-)». Ajuntament de Terrassa. [Consulta: 12 maig 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Sílvia Muñoz i Escudé - FIH (anglès)
# Can Lledó (Lliçà d'Amunt)

Can Lledó és una masia de Lliçà d'Amunt inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de planta rectangular. La façana és simètrica: al pis noble hi ha cinc obertures, les laterals i la central tenen balcó i les d'entremig balustrada. La porta és de dovelles d'arc rebaixat. Coberta a dues vessants i carener paral·lel a la façana, amb balustrada de pedra i en el centre un campanar d'espadanya. Adossada al lateral esquerre de la masia hi ha una torre de secció quadrada amb coberta plana de paredat amb maó els cantells i a les obertures d'arc apuntat, rematada amb un ràfec i balustrada.

## Història

La documentació més antiga de la casa es remunta a l'any 1296. Es distingeixen tres etapes constructives: la primera dataria del s. XVI quan la casa ja pertanyia al marquesat de Montsolis. Aquesta construcció abastaria la banda posterior de l'edifici. Una segona etapa del s. XVIII de la que possiblement és fruit la façana principal, on es troben balcons i balustrades. La darrera etapa, del s. XIX, englobaria la torre i el cos d'arcades laterals, on s'utilitza el maó vist i formes historicistes. L'any 1910 el marquès va vendre la casa a la família Molins.
Fins aproximadament la dècada dels 60 del s.XX el mas de Can Lledó fou un exemple d'explotació agrícola tradicional catalana. El mas estava format per la Masia, els conreus (amb unes 100 hectàrees) i els estables (porcs, ovelles, vaques, aviram i cavall). El règim de producció agrícola era de "quint", és a dir una cinquena part de la collita de cereals pertocava al senyor i l'altra part als masovers que la conreaven i hi vivien, tot i que una part del pis noble de la masia era l'habitatge dels senyors per quan hi anaven. Posteriorment el mas s'anà subdividint i actualment la masia i alguns terrenys són encara de la família Molins.

## Referències

* 1 2 «Can Lledó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 setembre 2013].
# Benfluorex

El benfluorex, comercialitzat sota el nom de Mediator pels Laboratoris Servier entre 1976 i 2009, és un principi actiu farmacèutic, químicament proper a la norfenfluramina, una substància tòxica ella mateixa molt pròxima a l'amfetamina.
El reconeixement de la toxicitat del benfluorex va comportar el final de la seva comercialització a diversos països, però a França no va ser fins a l'any 2009, i gràcies a la insistència d'Irène Frachon, pneumòloga de Brest, que va permetre donar a conèixer la toxicitat del Mediator. Els altres fenfluramines, igualment tòxics, s'havien deixat de comercialitzar el 1997.
Per una sentència del 20 de setembre de 2017, el Tribunal de cassació va reconèixer la responsabilitat dels Laboratoris Servier, confirmant el imputabilitat dels problemes cardiovasculars al Mediator: "l'estat dels coneixements científics no permetia ignorar els riscos d'hipertensió arterial pulmonar i valvulopaties induïdes pel benfluorex".

## Referències

* ↑ Rapport i annex sobre Mediator, IGAS
* ↑ Mediator: la responsabilité civile de Servier validée, Le Figaro, 22/09/2017]
* ↑ Mediator : la responsabilité des Laboratoires Servier est scellée, Dalloz actualité, 01/12/2017
# Pàvlovsk

Pàvlovsk - Павловск (rus) - és una ciutat de l'óblast de Vorónej, a Rússia.

## Història

El 1709 Pere I el Gran transferí els ports fluvials de Vorónej a un nou lloc i hi construí una nova fortalesa, que fou anomenada Sereda, després Ossered i més endavant Osserédskaia. El 1711 s'hi desplaçà una guarnició des de la fortalesa de Sant Pau, prop de la mar d'Azov, i la fortalesa prengué el nom de Pàvlovskaia, i la vila que hi havia al voltant, Pàvlovsk.
A finals del segle xviii Pàvlovsk perdé la seva importància i començà a decaure.
Durant la Segona Guerra Mundial la línia de front passà per la ciutat de Pàvlovsk a partir del juliol del 1942. Les forces de la Wehrmacht foren repel·lides a l'oest pel front de Vorónej, el gener del 1943.
# Coll de la Senyoral

El Coll de la Senyoral és un coll situat a 1.112,8 m alt a cavall dels termes comunals d'Arles i de Sant Llorenç de Cerdans, tots dos de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord.
És al sud-est del terme d'Arles i al nord-est del de Sant Llorenç de Cerdans, al nord-est de la Serra de la Garsa.

## Referències

* ↑ El Coll de la Senyoral en els ortofotomapes de l'IGN
# Torre Vella de Salou

La Torre Vella de Salou, o Torre de Carles V, és una torre de defensa construïda a Salou.
Construïda al municipi de Salou, Província de Tarragona, Catalunya, l'any 1530 amb l'objectiu de repel·lir els atacs i saquejos de pirates i corsaris sards i sarraïns, que eren constants en aquesta zona de la costa catalana.
Els saquejos pirates que atemorien la població de Salou s'havien interromput després de la Conquesta de Mallorca es van reprendre la segona meitat del segle xiv, ara des del nord d'Àfrica, i portaren que el 1384 s'instal·lés durant un temps el frare Guillem de Sanmartí com a guaita marítim permanent, però pocs anys més tard es produí el saqueig de Barenys, i nous atacs el 1515 i 1522. L'any 1527, després de detectar-se la presència de Khair ed-Din Barba-rossa es va construir la torre de Barenys, i finalment l'any 1530, Pere de Cardona, l'arquebisbe de Tarragona, va ordenar construir la torre Vella per defensar la vila, però això no va dissuadir els pirates, que van atacar de nou el 1543, 1547, 1549, 1550, 1552, 1558, 1562, 1563, 1582, 1584 i 1587.
La torre ha estat modificada en la seva part interior, mentre que l'exterior presenta bàsicament, el seu aspecte original amb l'escut heràldic de Pere de Cardona, damunt la portalada. L'edificació annexa data, en la seva major part, del segle xviii, i el segle XX es va construir un pont per unir ambdues construccions.
El 1974 va ser adquirida per l'Ajuntament de la localitat i incorporada al seu patrimoni artístic. La Torre Vella ha estat condicionada per acollir casaments civils, exposicions i altres esdeveniments culturals, que la converteixen en un important equipament per als salouencs.

## Referències

* 1 2 Insa Montava, Josep. La Costa Daurada arran de mar. Cossetània Edicions, 2006, p.90. ISBN 8497911733.
* ↑ «Torre Vella». Patronat de Turisme de Salou. Arxivat de l'original el 2010-06-05. [Consulta: 15 març 2011].
# Stimigliano

Stimigliano és un comune (municipi) de la Província de Rieti, a la regió italiana del Laci, situat a uns 45 km al nord de Roma i a uns 25 km al sud-oest de Rieti. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 2.286 habitants.
Stimigliano limita amb els següents municipis: Collevecchio, Forano, Ponzano Romano, Sant'Oreste i Tarano.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 28 gener 2020].