OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mário Centeno

Mário José Gomes de Freitas Centeno (Olhão, 9 de desembre de 1966) és un economista i polític portuguès, actual governador del Banc de Portugal des de 2020. Anteriorment, va ser ministre de Finances del Govern de Portugal des del 26 de novembre de 2015 fins al 15 de juny de 2020, i president de l'Eurogrup des del 13 de gener de 2018 al 13 de juliol de 2020.

## Biografia

Centeno és llicenciat en Economia i màster en Matemàtiques aplicades per l'Institut Superior d'Economia i Gestió (ISEG) de la Universitat Tècnica de Lisboa. És doctor per l'Escola de Negocis Harvard de la Universitat Harvard.

## Trajectòria

Va ser economista del Banc de Portugal des de 2000, i Director Adjunt del Departament d'Estudis Econòmics d'aquest departament entre el 2004 i el 2013. Entre el 2004 i el 2013, també va ser membre del Comitè de Política Econòmica de la Unió Europea. Entre el 2007 i el 2013 va ser president del Grup de Treball per al Desenvolupament d'Estadístiques Macroeconòmiques al Consell Superior d'Estadística. També és catedràtic d'Economia a l'Institut Superior d'Economia i Gestió de Lisboa.
A partir de 2014, va ser professor de la ISEG, Universitat de Lisboa i va treballar com a assessor del Banc Central de Portugal. A més va exercir d'assessor econòmic del líder socialista António Costa i encarregat de coordinar el programa econòmic del partit socialista per a les eleccions legislatives de 2015.
Després de l'elecció de António Costa com a primer ministre de Portugal, al novembre de 2015, Centeno va ser designat ministre de Finances de Portugal. El 2017 va ser elegit president de l'Eurogrup, assumint el càrrec el 13 de gener de 2018.
El 2020, va abandonar els seus càrrecs després de ser nomenat pel Consell de Ministres de Portugal com a governador del Banc de Portugal el 16 de juliol.

## Referències

* 1 2 «Mário Centeno - Ministro das Finanças» (en portugués). [Consulta: 12 desembre 2015].
* 1 2 «Ministro das Finanças: doutorado em Harvard, polémico, liberal» (en portugués). Expresso, 24-11-2015. Arxivat de l'original el 11 de desembre de 2017. [Consulta: 12 desembre 2015].
* 1 2 «Um liberal de esquerda talhado em Harvard» (en portugués). Diário Económico, 25-11-2015. Arxivat de l'original el 3 de març de 2016. [Consulta: 12 desembre 2015].
* 1 2 «Centeno: (Re)made in USA» (en portugués). Visão, 20-11-2015. [Consulta: 12 desembre 2015].
* 1 2 «Mário Centeno, de “ministro-sombra” a ministro das Finanças» (en portugués). Público, 24-11-2015. [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ Khalip, Andrei «Bank of Portugal economist Centeno named finance minister» (en anglès). Reuters, 25-11-2015.
* ↑ «Mario Centeno, nuevo gobernador del Banco de Portugal» (en castellà). abc, 16-07-2020. [Consulta: 3 gener 2021].

## Enllaços externs

* Biografía por CIDOB (castellà)
# Mpangi Merikani

Mpangi Merikani (Kinshasa, 4 d'abril de 1967) és un exfutbolista del Zaire de la dècada de 1980 i 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Zaire.
Pel que fa a clubs, destacà a Cercle Sportif Imana i Daring Club Motema Pembe, Jomo Cosmos, Rabali Blackpool, Real Rovers i Santos.

## Referències

* ↑ ; Cazal, Jean-Michel«International Matches 1988 - Africa». RSSSF, 02-02-2005.
* ↑ ; Mazet, François«African Nations Cup 1992». RSSSF, 23-09-2002.
* ↑ Courtney, Barrie. «African Nations Cup 1996 - Final Tournament Details». RSSSF, 18-03-2002.
* ↑ «Okitakatshi crée son école de foot à Johannesbourg» (en francès). leopardsfoot.com, 23-06-2010.
* ↑ «Chiefs trap Rabali» (en afrikaans). Die Burger Laaste, 24-09-1995. Arxivat de l'original el 3 de juliol 2011. [Consulta: 7 febrer 2020].
* ↑ «Rangers settle in at the top». mg.co.za, 05-05-1997.
* ↑ «The gods smile on Mamelodi Sundowns». dispatch.co.za, 08-05-1998.
# Tapati

Tapati és una festa tradicional Rapa Nui que es realitza durant 10 dies al febrer des del 1975. Aquesta va començar sent una festa solament per als indígenes, però ara és una instància per a compartir la cultura amb els turistes que arriben en aquesta època de l'any. Durant aquests dies, la població Rapa Nui es divideix en aliances que van guanyant puntuació per a coronar la seva candidata com a reina.

## Competicions

Aquestes pretenen recrear els esports ancestrals com:
Vaka Tuai: cada equip ha de recrear un embarcació tradicional polinésica per a després viatjar amb aquesta.
Takona: competició de pintura corporal. Els concursants mantenen la tècnica de barrejar pigments naturals i de descriure davant la comunitat el significat de la seva pintura.
Riu: competició en què els més experimentats de cada grup interpreten cants rituals que relaten històries èpiques i llegendes del poble rapanui.
Hoko Haka Opo: competició entre grups musicals representatius de cada equip, en què destaca l'habilitat coral dels participants a interpretar temes de manera alternada amb els grups rivals, sense repetir ni equivocar-se en les lletres.
Haka Pei: concurs en què joves arriscats llisquen en troncs de plàtans en un pendent de 45° i 120 m de longitud pel turó Pu'i. Els esportistes arriben a velocitats de fins a 80 km/h.
Pora: competició en què cal nedar sobre un flotador de boga. Mesura la resistència i la destresa dels competidors que cobreixen una distància de 1.500 m, amb vestits típics i pintura corporal.
Tau'a Rapa Nui: competició esportiva que es realitza a Rano Raraku. A manera de triatló, s'alternen tres modalitats de curses tradicionals: Vaka Ama (piragüisme en petites canoes de boga), natació amb Pora (flotador de boga) i Aka Vingui (córrer amb dos caps de plàtans transportats en una vareta sobre els muscles).
Titingi Mahute: concurs de treball amb mahute (planta introduïda pels primers habitants polinèsics), en què després de processar la matèria primera, es confeccionen vestits típics.

## Enllaços externs

* Fotografies de Tapati anteriors Arxivat 2007-12-11 a Wayback Machine..
# Micheline Calmy-Rey

Micheline Calmy-Rei, nascuda el 8 de juliol de 1945 a Sion (Valais), és una política suïssa. Originària de Chermingnon, va estudiar en l'escola de Comerç de Saint-Maurice, i va obtenir el seu graduat comercial en Sion, després la seva Llicenciatura en Ciències Polítiques en l'Institut Universitari d'Estudis Superiors Internacionals de la Universitat de Ginebra.
Va estar al capdavant d'una empresa difusora de llibres fins a 1997. Membre del Partit Socialista Suís, va presidir la secció ginebrina dues vegades, la primera de 1986 a 1990 i la segona de 1993 a 1997. El 1981 va ser escollida diputada al Gran Consell Ginebrí des de 1981, el qual va presidir de 1992 a 1993. El 1997 va ser escollida al Consell d'Estat (Parlament). Va presidir el Consell d'Estat el 2001-2002.
El 4 de desembre de 2002, després d'haver estat designada candidata del seu partit juntament amb la friburguesa Ruth Lüthi, va ser escollida en la sisena votació amb 131 vots contra 68 de la senyora Lüthi. Una vegada en el Consell Federal, va dirigir el Departament Federal de Finances fins al 2003; any en el qual passa a ocupar-se del Departament Federal d'Assumptes Estrangers. Entre la no reelecció de Ruth Metzler-Arnold en 2003 i l'elecció de Doris Leuthard en 2006, va ser l'única dona en el Consell Federal.

## Referències

* ↑ Leisinger, Benjamin K. Human Security & Business (en anglès). BoD – Books on Demand, 2007, pàg. 293. ISBN 978-3-907625-39-2.
# Más claro agua

Más claro agua a ser un programa de televisió espanyol presentat per Isabel Durán que se centrava en l'anàlisi de l'actualitat mitjançant un debat. El programa, emès per 13 TV de dilluns a divendres a les 11.40 hores, es va estrenar el 2 de juliol de 2012 sota el nom de La tertulia de Curri, ja que anteriorment era presentat per Curri Valenzuela. Després de l'abandó de la presentadora per a afrontar nous reptes professionals, la cadena va decidir finalitzar el programa, que va tenir la seva última emissió el 29 de juliol de 2016.

## Format

Más claro agua repassa la actualitat i compta amb l'opinió i l'anàlisi de diferents experts de l'àmbit de la política, l'economia i la societat. Durant els 135 minuts del programa, l'espai compta amb entrevistes, reportatges, debats i tertúlies per a desgranar les últimes notícies i tota l'actualitat de la jornada. D'altra banda, el públic hi pot participar a través del telèfon i el correu electrònic.

## Història

El dilluns 2 de juliol de 2012 a les 12.45 hores, 13 TV va estrenar La tertulia de Curri, un espai conduït per la periodista Curri Valenzuela que analitza l'actualitat diària mitjançant un debat. No obstant això, el dilluns 28 de gener de 2013, La tertulia de Curri va ser substituïda per Más claro agua, ja que Curri Valenzuela havia comunicat a la cadena la seva intenció de deixar el programa. Així, el format es va mantenir sota una denominació diferent i amb Isabel Durán com a presentadora. Curri Valenzuela va passar a ser analista ocasional del programa.
Finalment, després de 800 programes, Isabel Durán va anunciar el final de la seva etapa com a presentadora de Más claro agua a 13 TV. D'aquesta manera, la cadena va decidir cessar les emissions del programa per a buscar un altre format, de diferent temàtica, a partir de la temporada 2016/2017.

## Col·laboradors

Els comentaristes polítics habituals de la tertúlia van ser Alfonso Rojo, Julia Navarro, Jesús Cintora, Pilar Gómez, Manuel Marín, Miguel Ángel Rodríguez, Víctor Arribas, Carmen Tomás, Edurne Uriarte, Montse Suárez, Jaime González i Luis Losada Pescador.

## Referències

* ↑ 'La tertulia de Curri', principal novedad de 13tv en su parrilla estival
* ↑ Curri Valenzuela ficha por 13TV para presentar 'La tertulia de Curri'
* ↑ Isabel Durán sustituye a Curri Valenzuela, que pasa a ser tertuliana en las mañanas de 13tv
* ↑ «Isabel Durán se despide de las mañanas de 13TV tras 800 programas». Arxivat de l'original el 2016-11-02. [Consulta: 11 març 2019].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial > 13tv.es
* Twitter oficial de 13 TV
# Tape-automated bonding

Tape-automated bonding (amb acrònim anglès TAB. traduït enllaç automàtic de cinta) és un procés que col·loca xips de semiconductors (matrius) com a circuits integrats en una placa de circuit flexible (FPC) connectant-los a conductors fins en un suport de pel·lícula de poliamida o poliimida (com els noms comercials Kapton o UPILEX). Aquest FPC amb la matriu (unió de plom interior TAB, ILB) es pot muntar a la placa del sistema o del mòdul o muntar-se dins d'un paquet (unió de plom exterior TAB, OLB). Normalment, l'FPC inclou d'una a tres capes conductores i totes les entrades i sortides de la matriu de semiconductors es connecten simultàniament durant la unió TAB. La unió automatitzada de cintes és un dels mètodes necessaris per aconseguir el muntatge de xip-on-flex (COF) i és un dels primers mètodes de processament de bobina a bobina (també anomenat R2R, bobina a bobina) en la fabricació d'electrònica.
El muntatge TAB es fa de manera que els llocs d'unió de la matriu, generalment en forma de cops o boles fetes d'or, soldadura o material conductor anisòtrop, es connectin a conductors fins a la cinta, que proporcionen els mitjans per connectar la matriu a el paquet o directament a circuits externs. Els cops o les boles es poden localitzar al dau o a la cinta TAB. Els sistemes de metal·lització compatibles amb TAB són:
* Coixinets d'Al a la matriu < -> Cu xapat daurat a les zones de la cinta (enllaç termosònic).
* Al cobert amb Au en coixinets a la matriu < -> Zones de cintes amb cops d'Au o Sn (unió de bandes).
* Coixinets d'Al amb protuberància d'Au a la matriu < -> Zones de cinta xapades en Au o Sn (unió de bandes).
* Coixinets d'Al amb protuberàncies de soldadura a la matriu < -> Au, Sn o zones de cinta amb soldadura (unió de bandes).

## Referències

* ↑ «Lecture: Interconnection in IC assembly» (en anglès). http://portal.unimap.edu.my. Arxivat de l'original el 2021-04-11. [Consulta: 16 setembre 2022].
* ↑ Greig, W. J.. Integrated Circuit Packaging, Assembly and Interconnections (en anglès). Springer, 2007, p. 129–142. ISBN 0-387-28153-3.
* ↑ Lau, J. H.. Handbook of Tape Automated Bonding 645 p. (en anglès). Springer, 1982. ISBN 978-0442004279.
* ↑ «[0,{%22name%22:%22XYZ%22},-123,797,1 Roadmaps of Packaging Technology, Integrated circuit Engineering, Chapter 9 (editors D. Potter and L. Peters), Chip bonding at the first level, 9-1...9-38]» (en anglès). http://smithsonianchips.si.edu.+[Consulta: 16 setembre 2022].
# Molí arrosser de San Sabba

El Molí arrosser de San Sabba és un museu de Trieste (Itàlia). Abans de ser un museu va ser un edifici industrial construït el 1913 per a la manipulació de l'arròs, utilitzat a partir de l'ocupació nazi d'Itàlia el mes de setembre de 1943 com a camp de presoners. Per a guerrillers partisans, presos polítics i jueus era l'avantsala de la deportació als camps nazis. També va servir magatzem de béns saquejats i com espai per a l'execució d'ostatges. El 1944 fins i tot s'hi va posar en funcionament un crematori. El 1965, el molí d'arròs de Sant Sabba va ser declarat Monument Nacional per Decret del President de la República i el 1975 fou restaurat i convertit en museu.
El 5 de setembre de 1938, seguint l'exemple del III Reich alemany, Itàlia aplicava un conjunt de lleis racials en contra de la població jueva. El feixisme de Mussolini controlava tota la societat i reprimia els seus opositors en presons i camps de concentració. L'alineament entre Roma i Berlín durant la Segona Guerra Mundial va provocar que Itàlia fos atacada repetidament per l'aviació aliada. La primavera de 1943, els exèrcits anglès i nord-americà van desembarcar a Sicília i el mes de juliol Mussolini era arrestat. Com a conseqüència, Itàlia va ser ocupada progressivament per l'exèrcit alemany i es creà la República Social Italiana, de caràcter feixista, a la zona nord del país. Davant la repressió alemanya contra la població, sorgí un moviment de resistència partisana al nazisme que dugué a terme sabotatges i donà suport a l'exèrcit aliat que alliberaria el país.

## Referències

* 1 2 «Museu del Molí arrosser de San Sabba». espaisdememoria.cat. Memorial Democràtic de Catalunya. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 26 setembre 2016].
# Riquer

«Riquer» té aquests significats:
* Toponímia:
** Santa Maria de Riquer, llogaret del municipi nord-català de Catllà
** Riquer Alt, caseriu al municipi d'Alcoi
** Riquer Baix, caseriu al municipi d'Alcoi
** Riu Riquer, curs d'aigua a l'Alcoià, vegeu riu Serpis
** Restes arqueològiques del Salt del riu Riquer
** Serra del Riquer, accident geogràfic entre els municipis de Monistrol de Calders, Mura i Talamanca
* Biografies:
** Alexandre de Riquer i Ynglada (1856-1920), intel·lectual i artista català, comte de Casa Dávalos
** Antoni Riquer (? - 1492), catedràtic, advocat i síndic a Corts
** Bertran Riquer (segle XIII - 1320), arquitecte gòtic, autor de la capella de Santa Àgata del Palau Reial Major de Barcelona
** Borja de Riquer i Permanyer (1945), catedràtic d'Història Contemporània a la UAB
** Francesc Riquer i Bastero (? - 1409), franciscà, bisbe de Monreale, Osca, Vic i Sogorb-Albarrassí
** Francesc de Borja de Riquer i de Ros (1768-1849), marquès de Benavent
** Josep Maria de Riquer i Palau (1897- 1978), escriptor i dibuixant
** Martí de Riquer i de Comelles (1820-1888), militar carlí, marquès de Benavent i comte de Casa Dávalos
** Martí de Riquer i Morera (1914-2013), escriptor i filòleg català, comte de Casa Dávalos
# Singhiella cardamomi

Singhiella cardamomi és una espècie d'hemípters del gènere Singhiella, de la família dels Aleiròdids.
Va ser descrita científicament per primera vegada per David & Subramaniam el 1976.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
* ↑ Vasantharaj David, B.; Subramaniam, T. R. «Studies on Some Indian Aleyrodidae». Records of the Zoological Survey of India, 70, 1-4, 01-12-1976, pàg. 133. DOI: 10.26515/rzsi/v70/i1-4/1976/161970. ISSN: 2581-8686.
# Muros (Sardenya)

Muros (en sard, Muros) és un municipi italià, dins de la província de Sàsser. L'any 2007 tenia 754 habitants. Es troba a la regió del Tataresu. Limita amb els municipis de Cargeghe, Osilo, Ossi i Sàsser.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Rita Desole in Tolu | Llista cívica |
Viccionari
# Muhammad Ait Kutmur

Shaikh Muhammad Ait Kutmur (segle XIV) fou un amir (general) de Tamerlà.
Va tenir una actuació destacada en la campanya del Mogolistan del 1389. Durant la campanya de l'Índia (1398) Tamerlà va saber que una sèrie de petits rages de l'entorn de Tulunba, que s'havien sotmès al seu net Pir Muhammad ibn Jahangir (governador de Kunduz, Balkh, Kabul, Gazni i Kandahar) que el precedia, estaven revoltats; Timur va enviar als amirs Shah Malik i Shaikh Muhammad Ait Kutmur a devastar els territoris d'aquests rages, de manera que servis d'exemple per a altres; els dos amirs van entrar als seus camps i van matar a unes dos mil persones i es van fer també molts presoners. El 28 d'octubre del 1398 Tamerlà va abandonar Tulunba. En la batalla contra Nusrat Kukeri (germà del cap local Shaikh Kukeri) a la vora d'un llac llac proper al riu Beas, a la vista de la població de Chavanaz, Ait Kutmur va dirigir l'ala esquerra junt amb Shah Malik.

## Referències

* ↑ Yazdi Sharaf al-Din Ali, Zafarnama, Trad. al francès de Petis de la Croix sota el títol “Histoire de Timur Bec”, IV, 11
* ↑ Ibid, IV, 12
# Consell Metropolità de l'Horta

El Consell Metropolità de l'Horta (CMH) fou un organisme de gestió supramunicipal creat l'any 1987 i integrat pels 44 municipis de l'històrica comarca de l'Horta de València. Se creà com a hereu de la Corporació Administrativa Gran València, activa entre els anys 1949 i 1986. El CMH fou dissolt l'any 1999 per una majoria del Partit Popular.
El CMH fou oficialment posat en marxa el 15 de gener de 1987 i fou oficialment liquidat el 18 de maig de 2001.

## Presidents

* José Morales Gracia, PSPV-PSOE (1999-1999)

## Referències

* ↑ Ley de la Generalitat Valenciana 12/1986, de 31 de diciembre de 1986, de Creación del "Consell Metropolità de l'Horta" (DOGV)
* ↑ Decret de dissolució de la CAGV al BOE
* ↑ Diario El País, 24/11/1999
# Tape-out

En el disseny d'electrònica i fotònica, la sortida de cinta (en anglès tape-out) és el resultat final del procés de disseny de circuits integrats o plaques de circuits impresos abans d'enviar-los a la fabricació. El tapeout és específicament el punt en què el gràfic de la fotomàscara del circuit s'envia a la instal·lació de fabricació.
Històricament, el terme fa referència als primers dies del disseny del circuit imprès, quan l'" il·lustració" ampliada (per a una major precisió) per a la fotomàscara es va "enganxar" manualment amb cinta de línia negra (normalment crepe Bishop Graphics) i també làmines Rubylith. A l'era de la postguerra dels anys 1940 i 1950, les tècniques desenvolupades per a la reproducció de circuits ràpida i de baix cost van evolucionar cap a la fabricació en 2D replicada fotogràficament. El verb "tapeout" ja s'utilitzava àmpliament per al procés i es va adoptar per a la fabricació de transistors, que va evolucionar cap a enfocaments de circuit integrat complet.
Actualment, el terme tapeout s'utilitza per descriure la creació de la pròpia fotomàscara a partir del fitxer CAD electrònic aprovat final. Els dissenyadors poden utilitzar aquest terme per referir-se a l'escriptura del fitxer final en disc o CD i la seva posterior transmissió a la foneria de semiconductors; no obstant això, en la pràctica actual, la foneria realitzarà comprovacions i realitzarà modificacions al disseny de la màscara específiques del procés de fabricació abans de la separació real. Aquestes modificacions de les dades de la màscara inclouen:
* Acabat d'encenall que inclou designacions i estructures personalitzades per millorar la fabricabilitat del disseny. Exemples d'aquests últims són un anell de segellat i estructures de farciment.
* Producció d'un disseny de retícula amb patrons de prova i marques d'alineació.
* Preparació de disseny a màscara que millora les dades de disseny amb operacions gràfiques i ajusta les dades per emmascarar els dispositius de producció. Aquest pas inclou tecnologies de millora de la resolució (RET), com ara la correcció de proximitat òptica (OPC) que corregeix el comportament ondulat de la llum en gravar les característiques a escala nanomètrica dels circuits integrats més moderns.

## Referències

* ↑ Magee, Mike. «What the Hell is… a tapeout?» (en anglès). The Register, July 14, 1999. [Consulta: April 2, 2009].
* ↑ «What is Tapeout?» (en anglès). https://anysilicon.com,+17-05-2016.+[Consulta: 9 febrer 2023].
* ↑ J. Lienig, J. Scheible. «Chap. 3.3: Mask Data: Layout Post Processing». A: Fundamentals of Layout Design for Electronic Circuits (en anglès). Springer, 2020, p. 102–110. DOI 10.1007/978-3-030-39284-0. ISBN 978-3-030-39284-0.
* ↑ «Chip Tapeout Design Flow — docs-ee documentation» (en anglès). https://docs-ee.readthedocs.io.+[Consulta: 9 febrer 2023].
# Molí d'Adell (Amposta)

El molí d'Adell és un edifici d'Amposta inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Se situa entre la carretera en direcció a Sant Jaume d'Enveja i el canal de la dreta, als afores de la vila. Actualment conserva la xemeneia, de maçoneria, de secció rodona piramidal, i part de les estructures exteriors del molí. L'estructura és de dues naus de planta rectangular, de diversos pisos de maçoneria, amb teulada a doble vessant, de teula àrab. Hi havia un pis a sota, on era el banc de moles, les esquelladores i els cons blanquejadors -amb la peculiaritat de ser d'eix horitzontal-, i al pis de sobre hi havia els sedassos, les nories i les llimpies.

## Història

El molí fou construït el primer decenni de 1900 per José Adell Garcia, amb el nom de "Arrocera del Ebro". Va funcionar fins als anys 1964-65, data en què, en espatllar-se algunes de les màquines, es va desmantellar definitivament. Funcionava amb màquina de vapor.
La seva especialitat era l'arròs glacejat, un tipus d'arròs especial setinat amb una parafina, que es comercialitzava en saquets d'un quilo amb la marca "Manelic".

## Referències

* 1 2 3 «Molí d'Adell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Molí d'Adell». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Riquesa d'espècies

La riquesa d'espècies és el nombre d'espècies diferents representades en una comunitat ecològica, paisatge o regió. La riquesa de espècies és simplement un recompte d'espècies, i no té en compte l'abundància de l'espècie ni les seves distribucions d'abundància relativa. La riquesa d'espècies de vegades es considera sinònim de diversitat d'espècies, però la mètrica formal de diversitat d'espècies té en compte tant la riquesa d'espècies com la uniformitat d'espècies.

## Referències

* ↑ Colwell, Robert K. «Biodiversity: Concepts, Patterns and Measurement». A: Simon A. Levin. The Princeton Guide to Ecology. Princeton: Princeton University Press, 2009, p. 257–263.
# Singhiella chitinosa

Singhiella chitinosa és una espècie d'hemípters del gènere Singhiella, de la família dels Aleiròdids.
Va ser descrita científicament per primera vegada per Takahashi el 1937.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Nawish

Nawish és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 22.79 ° de latitud nord i 198.75 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 77 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el tres de juliol del 2015 i fa referència a Nawish, esperit guardià dels camps de la mitologia dels acoma.

## Referències

* ↑ "Nawish". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.