OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Col·legi Alemany de Barcelona

El Col·legi Alemany de Barcelona (en alemany, Deutsche Schule Barcelona, abreviat a DSB) és un centre educatiu fundat l'any 1894 a Barcelona i situat des de 1977 a Esplugues de Llobregat.
L'any 1894 el mossèn de la comunitat evangèlica alemanya, Otto Amstberg, va fundar el Col·legi Alemany de Barcelona orientat a l'aconfessionalitat. L'any 1901 va segregar-se de la comunitat evangèlica i passà a formar part de l'associació escolar Schulverein. El primer edifici propi de l'escola va ser construït l'any 1904 al carrer de Santa Anna (actual carrer Moià), en uns terrenys de l'església evangèlica (construïda en 1903), amb la qual compartí el pati. L'any 1910 s'iniciaren els cursos vespertins de llengua alemanya per a adults. L'any 1936, en esclatar la Guerra Civil Espanyola, el col·legi es va tancar. Les classes per als alemanys evacuats van impartir-se a Königswinter, els nens, i a Herchen, les nenes. El 1939, en acabar la guerra, es va tornar a obrir l'escola a l'edifici antic.
El 5 de juny de 1945 es va tancar l'escola per indicació dels aliats. El 1947 es van crear dues escoles alemanyes privades, l'Escola Miramar i el Col·legi La Salud, que es fusionaren el 1950 amb el nom de Col·legi Sant Albert Magne. L'any 1951 es reobre oficialment el Col·legi Alemany de Barcelona, reconegut per les autoritats alemanyes. L'any 1977 es trasllada el col·legi a les actuals instal·lacions d'Esplugues de Llobregat.

## Personatges il·lustres

Entre els seus antics alumnes hi figuren personatges com:
* Adi Enberg
* Jordi Pujol
* Joan Antoni Samaranch
* Salvador Espriu
* Antoni Tàpies
* Òscar Tusquets
* Joan Anton Maragall i Garriga
* Àlex Brendemühl
* Álvaro Soler
* Fernando Carro de Prada

## Vegeu també

* Sistema educatiu d'Alemanya
* Col·legi Alemany de València

## Referències

* 1 2 3 Historia del Colegio Alemán de Barcelona Arxivat 2009-04-13 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ La Vanguardia, 18/07/2011, En España hay 137 colegios internacionales
* ↑ Mestre i Godes, Jesús. «Adi Enberg». El Jardí de Sant Gervasi i Sarrià, 18-11-2016. [Consulta: 2 abril 2022].
* ↑ El Mundo, La mujer de Montilla: 'Prefiero que mis hijos sepan alemán'
* ↑ La Vanguardia, 8/05/2010, Juan Antonio Samaranch, la última entrevista Arxivat 2011-08-03 a Wayback Machine.
* ↑ «"A Fondo" amb Salvador Espriu - RTVE.es», 01-02-2010. [Consulta: 18 maig 2020].
* 1 2 EL PONT D'ESPLUGUES, desembre de 2008, pàgina 28, Antoni Tàpies y Òscar Tusquets, ex alumnos del centro, abren sus puertas a estudiantes del colegio
* ↑ Cullell, Pere. L'oasi català. Barcelona: Planeta, 2001, p. 193.
* ↑ El País, 27/12/2007, "Soy 'indie' a mi pesar; no es una elección, sino algo inevitable"
* ↑ Álvaro Soler: 'Me puse de meta dos años. Si no conseguía nada, olvidaría la música', El Mundo

## Enllaços externs

* Deutsche Schule Barcelona Arxivat 2012-04-16 a Wayback Machine. (castellà) (alemany)
# Turpial d'Audubon

El turpial d'Audubon (Icterus graduacauda) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Hàbitat i distribució

Habita matolls amb mezquite, bosc obert, horts, ciutats i boscos de ribera de les terres baixes del sud dels Estats Units i Mèxic des del sud de Texas, Nuevo León, Tamaulipas, San Luis Potosí, Nayarit, Jalisco i Guanajuato, cap al sud, a través de les terres altes, fins Chiapas.

## Referències

* ↑ «Turpial d'Audubon». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Ptolemeu Quennos

Ptolemeu Quennos (grec antic: Πτολεμαῖος Χέννος, 'guatla') fou un gramàtic grec d'Egipte de començament del segle ii.
Les seves obres foren περὶ παραδόξου ἱστορίας; un drama històric titulat Σφίγξ; un poema èpic en 24 rapsòdies titulat Άνθόμηρος i altres. El seu treball ha estat editat diverses vegades, la primera el 1675 a París per Schottus a l'obra Historiae Poeticae Scriptores, (pàgina 303 volum 8).

## Referències

* ↑ Pàmias i Massana, Jordi. Ferecides d'Atenes. Històries. Vol. II. Fundació Bernat Metge, 2008, p. 28, nota 106.
* ↑ Smith, William. «Ptolemaeus.13. Of Alexandria, surnamed Chennus, flourished under Trajan and Hadrian». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Chlorogalum

Chlorogalum és un gènere de plantes amb flors, de la família de les Agavàcies. És una planta endèmica i es troba principalment a l'Amèrica del Nord, sobretot en la part occidental, com per exemple, Califòrnia, Oregon i Baixa Califòrnia Nord.

## Taxonomia

* Chlorogalums angustifolium
* Chlorogalum grandiflorum
* Chlorogalum parviflorum
* Chlorogalum pomeridianum
* Chlorogalum purpureum

## Sinonímia

* Laothoe Raf. (1837).

## Referències

* ↑ Sinònims Kew
* Pfosser, M. and Speta, F. (1999) Phylogenetics of Hyacinthaceae based on plastid DNA sequences. Annals of the Missouri Botanical Garden, 86, 852-875.
# Charlie Bell

Charlie Bell és el nom dels següents personatges:
* Charlie Bell, empresari australià, president executiu de McDonald's.
* Charlie Bell, jugador de bàsquet.
# Col·lector d'escapament

En enginyeria automotriu, un col·lector d'escapament (també anomenat llumenera o múltiple) és una unió de tubs o conductes que recull els gasos d'escapament d'1 o més cilindres d'un motor tèrmic alternatiu, a la sortida de la culata del motor, agrupant-los en un sol tub. La seva contrapart és el col·lector d'admissió que abasteix la barreja de combustible i aire (o només aire) a cada un dels pistons. Cal aclarir que, si no s'uneixen diversos conductes en un sol conducte de gasos llavors, no hi ha col·lector, com és el cas d'un escapament per cada pistó o motors d'un sol pistó (en casos de motors d'una vàlvula d'escapament per cada pistó).

## Fabricació

Normalment són fabricats per emmotllament a la sorra de ferro o algun metall o aliatge que resisteixi les altes temperatures dels gasos d'escapament, en el cas dels col·lectors poden ser fabricats mitjançant tubs doblegats i soldats a bases per a la seva connexió al capdavant del motor i units al col·lector. Poden estar recoberts o no amb pintura ceràmica per a protecció de la temperatura o estètica i / o cobertes amb una placa aïllant tèrmica per mantenir l'àrea del motor el més lliure de calor, en el cas dels automòbils.

## Funcionament

L'objectiu d'un bon col·lector d'escapament és no obstruir el lliure flux dels gasos d'escapament, que farien disminuir la potència del motor, però han de reforçar l'efecte de buit que es produeix en l'instant de tancament / obertura de les vàlvules d'escapament / admissió, ja que el final de sortida de l'escapament atreu l'aire fresc de l'admissió al cilindre per efecte d'inèrcia, buit, l'efecte de ressonància (ja que la pressió dins de la cambra de combustió es veu influïda per la velocitat de transmissió del so en el gas; que són ones de pressió; ja 1/4 d'ona en ressonància es tindria la mínima pressió dins de la càmera a màxima pressió al col·lector o tub d'escapament) i fenòmens de turbulència i interferència entre les fuites dels altres cilindres. Seguint les lleis generals dels gasos ideals i la a: back pressure. Bàsicament un col·lector d'escapament ha d'estar dissenyat per augmentar l'efecte de depressió que es produeix quan els gasos de postcombustió el travessen i així afavorir la sortida del cilindre d'aquests, i permet que entri més aire fresc millorant l'ompliment del cilindre.

## Vegeu també

* Col·lector d'admissió
* Tub d'escapament
# Humanoide

El terme humanoide es refereix a qualsevol ésser l'estructura corporal del qual s'assembla a la d'un ésser humà.

## Descripció

El terme humanoide descriu homínids no humans i per descomptat la majoria dels primats així com diverses criatures mitològiques i organismes artificials (robots), especialment en el context de la ciència-ficció i la ficció fantàstica. Un androide és un robot humanoide.
Normalment una mena d'humanoide fictici té el mateix aspecte exterior que un ésser humà, sent bípede, però difereix en detalls com ara els colors, forma i qualitats del rostre, presència de cabell, estatura i pes, tipus de pell, "afegits" com banyes, urpes, cues o altres, estructura d'extremitats i llinatge taxonòmic (descendent de rèptils, peixos, rosegadors, marsupials o vegetals en comptes de primats). Els rèptils humanoides són una concepció comuna.
La majoria dels alienígenes en cinema i televisió són humanoides, ja que d'aquesta manera és possible que un actor humà interpreti el personatge sense acudir a tècniques avançades.
Algunes persones troben improbable que l'univers es trobi poblat per criatures sense relació entre si totes les quals es vegin humanes, mentre que altres (incloent alguns biòlegs) pensen que una espècie evolucionaria naturalment cap al bipedisme en arribar a la sapiència com se la coneix.

## Éssers humanoides, en la mitologia, les llegendes, les teories conspiratives i l'Ovniologia
### Rèptils Humanoides

Segons l'autor de teories conspiracioniste David Icke aquests reptoides són la força oculta darrere del control mundial sobre la humanitat.
Zecharia Sitchin diu haver traduït les tauletes sumèries que es referien a una raça alienígena, els Anunnaki, a qui els atribueix aparences potencialment rèptils, que havien creat als humans per treballar com a esclaus en les seves mines d'Àfrica. Segons l'autor Anton Parks aquests rèptils humanoides han creat la civilització de Sumeria.

## Referències

* ↑ David Icke, The Biggest Secret: The Book That Will Change the World, UK, Bridge of Love Publications, 1999. ISBN 0-9526147-6-6
* ↑ Anton Parks, Le secret des étoiles sombres, ediciones Nenki

## Vegeu també

* Elektro, primer robot que va ser creat per la Westinghouse Electric Corporation
Viccionari
# Urojaini

«Urojaini» té aquests significats:
* Urojaini (Kuban), localitat del krai de Krasnodar (Rússia)
* Urojaini (Novopokróvskaia), localitat del krai de Krasnodar (Rússia)
* Urojaini (Tikhoretsk), localitat del krai de Krasnodar (Rússia)
* Urojaini (Stàvropol), localitat del krai de Stàvropol (Rússia)
* Urojaini (Calmúquia), localitat de la República de Calmúquia (Rússia)
# Quilopond

El quilopond (símbol kp), també anomenat freqüentement quilogram-força (símbol kgf), és una antiga unitat de força que es defineix com aquella força que imparteix una acceleració gravitatòria normal/estàndard (9,80665 m/s² o 32,184 peus/s²) a la massa d'un quilogram.
La unitat de força del Sistema Internacional d'unitats és el newton
* 1 kp = 9,81 kg·m·s$^{-2}$ o, cosa que és el mateix,
* 1 kp = 9,81 N
Les Normes NBA EA-95 defineixen les característiques dels acers en kp/mm².

## Vegeu també

* Força
* Sistema Tècnic d'Unitats
# Hauerita

L'hauerita és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser descoberta l'any 1846 a una mina prop de Banská Bystrica, a Eslovàquia, i rep el seu nom en honor dels dos geòlegs austríacs que la van estudiar: Joseph R. Hauer (1778-1803) i Franz R. Hauer (1822-1899). Pertany al grup pirita de minerals.

## Característiques

L'hauerita és un sulfur simple de manganès, encara que és freqüent que porti com a impureses ferro i silici. De la mateixa manera que tots els membres del grup de la pirita en què s'enquadra, cristal·litza sistema cristal·lí cúbic. L'hàbit sol ser granular massiu i/o agregats globulars quan es troba en granit, mentre que a la resta de roques sol tenir cristalls octaèdrics de cares ben formades. La seva duresa és de 4 a l'escala de Mohs, de fractura desigual i d'exfoliació perfecta en {100} i {001}.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'hauerita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaita, cattierita, erlichmanita, fukuchilita, geversita, insizwaita, krutaita, laurita, penroseita, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, dzharkenita, gaotaiita, alloclasita, costibita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, anduoita, clinosafflorita, löllingita, nisbita, omeiita, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jolliffeita, krutovita, maslovita, michenerita, padmaita, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, willyamita, changchengita, mayingita, hollingsworthita, kalungaita, milotaita, urvantsevita i rheniita.

## Formació i jaciments

És un mineral format a baixa temperatura, comunament associat amb aigües solfatàriques en zones volcàniques i amb dipòsits de sals marines, dipòsits d'argila rica en sofre i a partir de roques extrusives descompostes. Sol trobar-se associada a altres minerals com: sofre natiu, realgar, guix o calcita.

## Referències

* ↑ «Hauerita» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 agost 2014].
* ↑ «Pyrite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 agost 2014].
# Charlie Brown

Charlie Brown és el personatge principal de la tira còmica —i la seva posterior entrada en el camp de l'animació de la mà de Bill Melendez— coneguda pel nom de Peanuts, creada per Charles Schulz (1922-2000). El primer esment escrit del nom de Charlie Brown data del 30 de maig del 1948, a l'àlbum Li'l Folks del mateix autor. Va fer el seu debut oficial a la sèrie Peanuts el 2 d'octubre de 1950. El 1965 va rebre l'honor de parèixer a la portada del setmanari Time.
El 1968, les Edicions 62 van publicar el primer àlbum traduït al català: És diumenge, Charlie Brown! Va ser l'inici d'una sèrie de quaranta-cinc obres traduïdes per Antoni Pigrau i Joan Ramon Vallverdú. Charlie i el seu inseparable Snoopy van celebrar els 65 anys amb una pel·lícula en 3-D, dirigit per Steve Martino per la productora Blue Sky, que es va s'estrenar el 2015. La pel·lícula va ser estrenat en català al dia de Nadal del mateix any.

## Referències

* ↑ «Charlie Brown». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Frattini, Eric; Palmer, Óscar. Guia Básica del Cómic (en castellà). Madrid: Nuer ediciones, 1999, p.46. ISBN 8480680547 [Consulta: 21 agost 2014].
* ↑ Latson, Jennifer «Why Peanuts Endures: “The Football is Always Pulled Away”» (en anglès). Time, 02-10-2014.
* ↑ «Portada: The world according to Peanuts» (en anglès). Time, 09-04-1965, pàg. 1.
* ↑ «Peanuts (1968, edicions 62)» (en castellà). Tebeosfera. [Consulta: 6 maig 2017].
* ↑ «Charlie Brown i Snoopy, com no els havies vist mai». Ara, 18-03-2014.
* ↑ «'Charlie Brown i Snoopy' s'estrena en català a 30 sales el dia de Nadal». govern.cat, 23-12-2015. Arxivat de l'original el 2017-10-14 [Consulta: 6 maig 2017]. Arxivat 2017-10-14 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Piquer, Eva «Charlie Brown sóc jo». Catorze - Cultura Viva, 11-02-2017.

## Enllaços externs

* «Tràiler de la pel·lícula ‘Charlie Brown i Snoopy’». [Consulta: 6 maig 2017].
# Chris Benoit

Christopher Michael Benoit (21 de maig de 1967 - 24 de juny de 2007), va ser un lluitador professional canadenc, que va treballar a l'empresa World Wrestling Entertainment (WWE) des del 1985 al 2007. Segons l'informe de la policia Benoit va matar la seva dona i el seu fill i posteriorment es va suïcidar. Els motius del doble assassinat encara no s'han aclarit. Poc després de coneixe's la seva mort, la WWE li va rendir un homenatge de tres hores,un cop es va saber el que va passar, la WWE va decidir no mencionar-lo més.

## Enllaços externs

* Perfil a "Online World of Wrestling (anglès)
# Copa croata de bàsquet

La copa croata de bàsquet (anomenada Kup Krešimira Čosića, en honor de l'històric jugador Krešimir Ćosić, mort el 1995) és la segona competició croata de basquetbol. Es juga des del 1992, i només cinc equips han aconseguit fins ara esdevenir-ne guanyadors, el KK Split, KK Cibona, el KK Zadar, el KK Zagreb i el KK Cedevita.

## Historial

| Any | Guanyador | Finalista |
| 1992 | KK Split | KK Cibona Zagreb |
| 1993 | KK Split | KK Zadar |
| 1994 | KK Split | KK Cibona Zagreb |
| 1995 | KK Cibona Zagreb | KK Zrinjevac |
| 1996 | KK Cibona Zagreb | KK Split |
| 1997 | KK Split | KK Cibona Zagreb |
| 1998 | KK Zadar | KK Zagreb |
| 1999 | KK Cibona Zagreb | KK Split |
| 2000 | KK Zadar | KK Cibona Zagreb |
| 2001 | KK Cibona Zagreb | KK Zadar |
| 2002 | KK Cibona Zagreb | KK Zadar |
| 2003 | KK Zadar | KK Cibona Zagreb |
| 2004 | KK Split | KK Zadar |
| 2005 | KK Zadar | KK Cibona Zagreb |
| 2006 | KK Zadar | KK Zagreb |
| 2007 | KK Zadar | KK Zagreb |
| 2008 | KK Zagreb | KK Cibona Zagreb |
| 2009 | KK Cibona Zagreb | KK Zagreb |
| 2010 | KK Zagreb | KK Cibona Zagreb |
| 2011 | KK Zagreb | KK Zadar |
| 2012 | KK Cedevita | KK Zagreb |
| 2013 | KK Cibona Zagreb | KK Cedevita |
| 2014 | KK Cedevita | KK Zagreb |
| 2015 | KK Cedevita | KK Zadar |
| 2016 | KK Cedevita | KK Zadar |
| 2017 | KK Cedevita | KK Jolly Šibenik |
| 2018 | KK Cedevita | KK Cibona Zagreb |
| 2019 | KK Cedevita | KK Cibona Zagreb |
| 2020 | KK Zadar | KK Cibona Zagreb |

## Palmarès

| Club | Guanyador | Finalista |
| KK Cibona | 7 | 11 |
| KK Zadar | 7 | 7 |
| KK Cedevita | 7 | 1 |
| KK Split | 5 | 2 |
| KK Zagreb | 3 | 6 |
| KK Zrinjevac | 0 | 1 |
| KK Jolly Šibenik | 0 | 1 |

## Enllaços externs

* Copa croata a vilacom Arxivat 2006-09-04 a Wayback Machine.
# Uapití de Tule

El uapití de Tule (Cervus canadensis nannodes) és una subespècie de uapití que només viu als herbassars i aiguamolls de Califòrnia. És l'espècie de uapití americà més petita, amb un pes mitjà de 205-225 kg en els mascles adults i 170-192 kg en les femelles adultes. Les cries s'assemblen als cérvols femella, amb el pelatge marró amb taques blanques. Quan arribaren els europeus, mig milió de uapitís de Tule vivien a aquesta regió, però el 1895, la pèrdua d'hàbitat i la caça n'havien reduït la població a només 28 individus. A la dècada del 1970 s'implementaren mesures ecologistes per protegir l'espècie. Actualment n'hi ha més de 4.000 individus salvatges.

## Referències

* 1 2 Kanewske, Rachel. «The Biogeography of the Tule Elk». Universitat Estatal de San Francisco.
* ↑ Brick, Michael «Bow Hunters' Quest: Stalking an Elk and a Record». New York Times, 06-01-2009 [Consulta: 26 maig 2010].
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Pòrcia (germana de Cató)

Pòrcia (en llatí Porcia) va ser la germana de Cató d'Útica.
Va créixer i va ser educada amb seu germà a la casa del seu oncle Marc Livi Drus, ja que els pares havien mort quan era molt jove. Es va casar amb Luci Domici Aenobarb, que era cònsol l'any 54 aC, i, com també ho era el seu germà, un dels caps del partit aristocràtic. Segons diu Ciceró, era a Nàpols quan el seu marit va quedar assetjat a Corfinium per Juli Cèsar l'any 49 aC. L'any següent, el 48 aC va perdre al seu marit a la batalla de Farsàlia i ella mateixa va morir cap al final del 46 aC o començament de l'any 45 aC. Ciceró va pronunciar el seu panegíric al funeral, on també va parlar Marc Terenci Varró.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 497.
* ↑ Ciceró. Epistulae ad Atticum IX, 3
# Hauffenia kerschneri

Hauffenia kerschneri és una espècie de gastròpode d'aigua dolça de la família Hydrobiidae endèmica d'Àustria. Viu a l'aigua dolça.

## Subespècies

* Hauffenia kerschneri kerschneri (Zimmermann, 1930)
* Hauffenia kerschneri loichiana (Haase, 1993)

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ Reischütz, P. (2010). "Hauffenia kerschneri." 2010 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2010. [Consulta: 19 abril 2023]
* ↑ BioLib (anglès)
# Cleònim d'Atenes

Cleònim (en llatí Cleonymus, en grec antic Κλεώνυμος) fou un orador atenenc enemic d'Aristòfanes, que el considerava un pestilent, diminut, golós, perjuri i covard, com l'acusa a l'obra Els ocells. Sembla que l'any 424 aC en una batalla, Cleònim va deixar caure el seu escut i va fugir.

## Referències

* ↑ 1.Cleonymus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 799
# Judy Holliday

Judith Tuvim, coneguda artísticament com a Judy Holliday (21 de juny de 1921, Nova York – 7 de juny de 1965, Nova York) va ser una actriu estatunidenca.
Judy Holliday comença la seva carrera en un espectacle de night club, per tal de figurar en comèdies musicals a Broadway. El 1946, coneix l'èxit amb el seu paper de Billie Dawn a l'obra Nascuda ahir, que la porta a interpretar el paper principal de l'adaptació cinematogràfica realitzada per George Cukor el 1950; una actuació per a la qual obté l'Oscar a la millor actriu. Després d'algunes aparicions en pel·lícules durant els anys 1950, reprèn el seu paper d'Ella Peterson en l'adaptació de la comèdia musical Bells Are Ringing el 1960.
El 1952, en el marc de la caça de bruixes, Judy Holliday és obligada a provar que no és membre del Partit comunista. Si no va ser a la llista negra del cinema, ho va ser a la ràdio i a la televisió durant gairebé tres anys.
Mor el 7 de juny de 1965 d'un càncer de mama. Té la seva estrella al Passeig de la Fama de Hollywood al 6901 de Hollywood Boulevard.

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Paper | Notes |
| 1938 | Too Much Johnson | Extra | paper curt |
| 1944 | Greenwich Village | Revuer | No surt als crèdits |
| 1944 | Something for the Boys | | No surt als crèdits |
| 1944 | Winged Victory | Ruth Miller | |
| 1949 | Adam's Rib | Doris Attinger | Nominada − Globus d'Or a la millor actriu secundària |
| 1949 | Un dia a Nova York (On the Town) | Daisy | No surt als crèdits, només veu |
| 1950 | Nascuda ahir (Born Yesterday) | Emma 'Billie' Dawn | Oscar a la millor actriu Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica |
| 1952 | The Marrying Kind | 'Florrie' Keefer | Nominada − BAFTA a la millor actriu |
| 1954 | It Should Happen to You | Gladys Glover | |
| 1954 | Tururut! (Phffft!) | Nina Tracey nascuda Chapman | Nominada − BAFTA a la millor actriu |
| 1956 | The Solid Gold Cadillac | Laura Partridge | Nominada − Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica |
| 1957 | Full of Life | | |
| 1960 | Bells Are Ringing | | Nominada − Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica |

## Referències

* ↑ «Judy Holliday». Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 3 abril 2020].
* ↑ "Judy Holliday credits", imdb.com, 21 de febrer de 2010