OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wes Craven

Wesley Earl Craven (Cleveland, Ohio, 2 d'agost de 1939 - Los Angeles, 30 d'agost de 2015) va ser un guionista i director de cinema estatunidenc, conegut per ser el creador de nombroses pel·lícules de terror, destacant-ne sagues com Scream o Malson a Elm Street.
Era fill de pares baptistes. Wes es graduà en literatura i psicologia al Wheaton College d'Illinois, i va obtenir-ne un màster als seminaris de literatura a la Universitat Johns Hopkins. Abans d'iniciar la seva relació amb la indústria del cinema com a editor de so fou professor d'anglès i humanitats en instituts d'ensenyament mitjà.
Gran part de l'obra de Craven comparteix l'exploració de la natura de la realitat. Per exemple, a Malson a Elm Street es tracten les conseqüències dels somnis a la vida real; a The Serpent and the Rainbow es retrata a un home que no pot distingir entre la realitat i una sèrie de visions; a Scream els personatges fan referència a pel·lícules de terror similars a les situacions que ells viuen; etc.

## Filmografia

Filmografia

### Director

* L'última casa de l'esquerra (The Last House on the Left) (1972)
* The Hills Have Eyes (1977)
* Les dues cares de Júlia (1978)
* Deadly Blessing (1981)
* El monstre del pantà (1982)
* Malson a Elm Street (1984)
* The Hills Have Eyes Part II (1985)
* Amiga mortal (Deadly Friend) (1986)
* The Serpent and the Rainbow (1987)
* Shocker (1989)
* El soterani de la por (1991)
* El nou malson (1994)
* Vampire in Brooklyn (1995)
* Scream (1996)
* Scream 2 (1997)
* Music of the Heart (1999)
* Scream 3 (2000)
* Cursed (2005)
* Red Eye (2005)
* Scream 4
* 25/8 (2009)
* A Nightmare on Elm Street (2010)
* My Soul to Take (2010)

### Productor

* Together (1971)
* Kent State (1981)
* A Nightmare on Elm STreet 3: Dream Warriors (1987)
* The People Next Door (1989)
* Shocker (1989)
* Night Visions (1990)
* The People Under the Stairs (1991)
* Nightmare Cafe (1992)
* Laurel Canyon (1993)
* Wes Craven's New Nightmare (1994)
* Mind Ripper (1995)
* El senyor dels desitjos (Wishmaster) (1997)
* Holleyweird (1998)
* Carnival of Souls (1998)
* Don't Look Down (1998)
* Dracula 2000 (2000)
* They Shoot Divas, Don't They (2002)
* Feast (2005)
* Els turons tenen ulls (The Hills Have Eyes) (2006)
* The Breed (2006)
* The Hills Have Eyes Part II (2007)
* The Last House on the Left (2009)
* Scream 4 (2011)
* Coroner at the Randalls (cameo) (2011)
* Scream (2015)
* The Girl in the Photographs (2015)

### Actor

* Bosses de cadàvers (Body Bags) (1993)
* Wes Craven's New Nightmare (1994)
* Jay and Silent Bob Strike Back (2001)
* Inside Deep Throat (2005)
* The Tripper (2007)
* Diary of the Dead (2008)
* Castle (cameo) (2013)
* Scream (2015)

## Referències

* ↑ «Muere Wes Craven, padre de Freddy Krueger» (en castellà). El País, 31-08-2015. [Consulta: 31 agost 2015].
* ↑ «biografia de Wes Craven». The New York Times.
* ↑ «filmografia de Wes Craven». The New York Times.

## Enllaços externs

* Wes Craven - Lloc web oficial
* Pàgina oficial de Wes Craven al YouTube
# Weiler-la-Tour

Weiler-la-Tour (luxemburguès Weiler zum Tuer, alemany Weiler zum Turm) és una comuna i vila a l'est de Luxemburg, que forma part del cantó de Luxemburg. Comprèn les viles de Weiler-la-Tour, Hassel i Syren.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 1.017 | 76,99% |
| Forasters | 304 | 23,01% |
| - portuguesos | 26 | 1,97% |
| - francesos | 66 | 5,00% |
| - italians | 53 | 4,01% |
| - belgues | 33 | 2,50% |
| - alemanys | 31 | 2,35% |
| - iugoslaus | 9 | 0,68% |
| - altres | 86 | 6,51% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 1.321 |
| 01/01/2002 | 1.341 |
| 01/01/2003 | 1.349 |
| 01/01/2004 | 1.360 |
| 01/01/2005 | 1.368 |
# Washington Nationals

Els Washington Nationals (literalment Nacionals de Washington en català) són un club professional de beisbol estatunidenc de la ciutat de Washington DC que disputa la Lliga Nacional de MLB. La franquícia va tenir la seu a la ciutat canadenca de Montreal durant molts anys amb el nom de Expos de Montreal.

## Palmarès

* Campionats de la MLB (1): 2019
* Campionats de la Lliga Nacional (1): 2019
* Campionats de la Divisió Est (5): 1981,2012, 2014, 2016, 2017

## Evolució de la franquícia

* Nationals de Washington (2005-present)
* Expos de Montreal (1969-2004)

## Colors

Vermell, blau marí, i blanc.

## Estadis

* Nationals Park (2008-present)
* RFK Memorial Stadium (2005-2007)
* Estadi Hiram Bithorn (Estadio Hiram Bithorn) (San Juan, Puerto Rico) (2003-2004)
* Estadi Olímpic (Stade olympique) (Mont-real) (1977-2004)
* Parc Jarry (Montreal) (1969-1976)

## Números retirats

* Jackie Robinson 42

## Referències

* ↑ Els Expos van jugar 22 partits com a local a San Juan durant els anys 2003 i 2004, i la resta a Montreal

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2007-01-19 a Wayback Machine.
* Washington Nationals a espn
* Washington Nationals a FOX Sports
# Waltenschwil

Waltenschwil és un municipi del cantó d'Argòvia (Suïssa), situat al districte de Muri. El 2018 tenia 2.933 habitants.

## Enllaços externs

* Waltenschwil - Lloc web oficial
# William Edward Boeing

William Edward Boeing (1 d'octubre de 1881 - 28 de setembre de 1956) va ser un pioner de l'aviació que va fundar la companyia Boeing.

## Biografia

William E. Boeing va néixer a Detroit, Michigan i era fill d'un immigrant alemany enriquit amb negocis de fusta i mineral de ferro. Va estudiar a la Universitat Yale (Sheffield Scientific School) i el 1903 la va deixar per iniciar la seva aventura empresarial aprofitant-se de les oportunitats que sorgien en el món de la indústria de la fusta en el nord-est dels Estats Units. El 1910, va assistir a una demostració aèria a Califòrnia i des de llavors va descobrir la seva veritable passió pel món aeronàutic. Cinc anys més tard va aprendre a volar a Los Angeles (Califòrnia) a l'escola que dirigia Glenn Martin i va comprar el seu primer avió: un hidroavió Martin.
Aquests primers vols que William E. Boeing realitzava, a poc a poc es van anar convertint en professionals; ell i el seu amic G. Conrad Westervelt començaven a dissenyar les peces d'avió que ells trobaven que milloraven el disseny inicial.
Anys després, en el 1916 Boeing va fundar la companyia Pacific Aero Products, just un any abans que els Estats Units entressin a la Primera Guerra Mundial (1917). L'edifici que va ser la primera factoria d'avions es trobava al costat del riu Duwamish i era un graner fet de fusta denominar el "graner vermell" (Red Barn). Boeing va canviar el nom de la companyia pel de Boeing Airplane Company i va rebre comandes de l'Exèrcit dels Estats Units d'Amèrica.

## Enllaços externs

* Companyia Boeing
* Biografia Oficial

## Referències

* ↑ Allen, Oliver E. Las Primeras líneas aéreas (en castellà). Barcelona: Folio, DL 1994, p. 63. ISBN 84-7583-945-2.
# Watsonia fourcadei

El gènere Watsonia o Suurkanol està format per plantes robustes caducifolies o a vegades perennes, les fulles són dures i fibroses en forma de daga amb nervadures i marges molt marcats. Les flors tenen la forma de trompeta i són de color vermellós o ataronjat.

## Descripció

Watsonia fourcadei és una planta de la família de les Iridaceae, que creix en les regions de Sud-àfrica. El gènere Watsonia va ser descrit en el 1752 per Philip Miller del Chelsea Physic Garden. Aquesta espècie en concret és perenne, d'uns 2 metres i amb fulles en forma de llança. Les flors són cilíndriques en forma de tub d'uns 40-50 mm de llarg, amb filaments de 38-45 mm de llarg, les bràctees interiors són profundament bifurcades i els fruits són cònics. Viuen en sòls sorrencs i pedregosos situats en pendents al sud-est i sud del Cap.

## Etimologia

El nom afrikaans comú Kanol és una versió fonèticament modificada de la paraula original knol holandesa, és a dir, un corm, y s'aplica a moltes espècies de corms, encara que principalment a espècies de Watsonia. Normalment va acompanyat d'un prefix per exemple descriptiu com rooikanol (corm vermell) si les flors són de color vermell o en aquest cas, suurkanol, perquè el corm té un gust agre. El nom també es combina amb pypie com en kanolpypie, per ser el nom afrikaan per a referirse a l'aspecte de tub llarg en miniatura de les flors.

## Referències

* ↑ «Watsonia fourcadei a EOL» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2015].
* ↑ «Watsonia fourcadei a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2015].

## Bibliografia

* MANNING, J. Field Guide to FYNBOS. Struik Publishers, Second impression 2008. ISBN 9781770072657. Pàg 120.
# Willemstad (Curaçao)

Willemstad és la capital territorial de Curaçao, una illa del mar Carib que forma un país constituent del regne dels Països Baixos. Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat des del 1997.
La seva població a dia 1 de gener de 2008 era de 140.796 habitants. El nucli històric de la ciutat consta de dues parts: Punda i Otrobanda. Estan separats per la badia de Santa Anna, una entrada que condueix al gran port natural denominat «Schottegat».

## Història

Punda es va establir el 1634, quan els holandesos capturaren l'illa d'Espanya. El nom original de Punda originalment va ser de l'holandès "punt". Otrobanda, que va ser fundada el 1707, és la nova secció de la ciutat i es considera el centre cultural de Willemstad. El seu nom originari del papiament significa "l'altra banda". Punda i Otrobanda estan connectats pel pont Reina Emma, un llarg pont de pontons. El centre de la ciutat de Willemstad compta amb un conjunt d'arquitectura colonial que es veu influenciada pels estil holandès. El centre de la ciutat, amb la seva peculiar arquitectura de port d'entrada, s'ha convertit en un patrimoni mundial de la UNESCO. La ciutat era la capital de les Antilles Neerlandeses abans de la seva dissolució l'any 2010.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Historic Area of Willemstad, Inner City and Harbour, Curaçao» (en anglès). [Consulta: 4 març 2021].

## Enllaços externs

* Curaçao Arxivat 2012-12-23 a Wayback Machine.
# Willemstad

«Willemstad» té aquests significats:
* Willemstad (Curaçao), ciutat de l'illa de Curaçao del mar Carib que forma un país constituent del regne dels Països Baixos
* Willemstad (Brabant del Nord), llogaret dels Països Baixos
* Willemstad (província de Groningen), llogaret dels Països Baixos
* Willemstad (província de Frísia), llogaret dels Països Baixos
# William Babell

William Babell (1690-1722) fou un organista i compositor anglès, deixeble de Händel, avantatjà el seu mestre com a organista, i fou músic particular de Jordi I.
Les seves peces per a clavicordi sobre motius del Rinaldo de Händel són tan difícils, que molt poques persones les podien executar a part d'ell. Les altres obres consisteixen en solos de concerts per a violí i flautes.

## Referències

* Tom 7 de l'Enciclopèdia Espasa (ISBN 84-239-4502-2)
# William B. Franklin

William Buel Franklin (27 de febrer de 1823 – 8 de març de 1903), fou un oficial de carrera de l'Exèrcit dels Estats Units i un oficial de la Unió en la Guerra Civil dels Estats Units. Va arribar al rang de comandant de cos en l'Exèrcit del Potomac, lluitant en el primer tram de la Guerra Civil en diverses i notables batalles, en el Teatre Oriental de la Guerra de Secessió.
# Willys-Overland Jeepster

El Jeepster era un automòbil tot terreny venut sota la marca nord-americana Jeep. El Jeepster original, presentat per Willys-Overland el 1948, no va aconseguir trobar quota de mercat i va ser deixat de produir ràpidament. El nom va ser reviscut cap al 1966 amb un nou model, el C-101 Jeepster Commando. Una altra vegada, les vendes no van aconseguir les expectatives, i AMC (successora de Willys-Overland) va retirar de producció el model en 1972 i es va deixar de vendre el 1973.
Motors:
* 1948-1950 - Willys L134 4 cil. en línia - 134.1 in ³ (2,197 cm ³)
* 1949-1950 - Willys L148 6 cil. en línia -148.5 in ³ (2,433 cm ³)
* 1950 - Willys F134 4 cil. en línia -134.2 in ³ (2,199 cm ³)
* 1950 - Willys L161 6 cil. en línia -161 in ³ (2,638 cm ³)

## Antecedents

Després de la Segona Guerra Mundial, el titular de la marca Jeep, Willys, va creure que el mercat per al Jeep de tipus militar es limitaria als agricultors i forestals, pel que va començar a produir el «CJ» (o jeep civil) per cobrir aquest segment en creixement. Willys després va començar a produir el nou Jeep Rural (Willys Jeep Station Wagon) el 1946, i després la camioneta Jeep a 1947 (Willys Jeep Truck). En adonar-se d'una bretxa en la seva línia de productes, Willys desenvolupa el Jeepster per creuar entre els seus camionetes tipus «utilitaris», per al mercat d'automòbils de passatgers. En el procés, el fabricant d'automòbils desenvolupa el Jeepster ", un dels més atrevits dissenys d'automòbils dels Estats Units després de la guerra.
Willys-Overland no tenia la maquinària per formar parafangs d'embotició profunda o formes complicades, de manera que el vehicle va haver d'usar un disseny simple i costats plans. el dissenyador industrial Brooks Stevens va dissenyar una línia de vehicles de la postguerra per Willys utilitzant una plataforma comuna que inclou la rural i camioneta Jeep, així com un cotxe obert esportiu de dues portes que es concep com un cotxe esportiu per als veterans de la Segona Guerra Mundial.

## Vegeu també

* Jeep

## Referències

* 1 2 Matar, George. "1948-1951 Jeepster" Hemmings Classic Car - December 1, 2005 (en inglés) Consultado el 2011-04-12.
* ↑ htm HowStuffWorks.com 1948-1951 Willys Jeepster - (en anglès) - Consultat el 05/17/2013
* ↑ willys-jeepster1.htm HowStuffWorks.com 1948 Willys Jeepster Development - (en anglès) - Consultat el 05/17/2013

## Enllaços externs

* A Little History of the Jeepster ... Arxivat 2013-04-06 a Wayback Machine.
* Willys (1908 - 1963)
# Vive la France

Vive la France és una pel·lícula francesa del 2013 dirigida per Michaël Youn, produïda per Légende Film i distribuïda per Gaumont. És protagonitzada per Michaël Youn i José Garcia, en els papers de dos germanastres que viuen aventures per França.

## Sinopsi

Taboulistan és un país petit fictici entre l'Afganistan, el Kirguizstan i el Tadjikistan, pràcticament desconegut per la resta del món. La seva única notorietat és haver creat el taboulé, però els libanesos els han "robat" la recepta. Ara el seu líder desitja donar a conèixer el seu país. Per això el seu fill ha desenvolupat l'estratègia del "terrorisme publicitari". Per a aquesta missió tan important, s'ha escollit dos germans del Taboulistan, en Muzafar i en Feruz, qui fan de pastor, per ser enviats a França a promocionar el seu país. El mètode: segrestar l'avió en què viatjaran a França i destruir la Torre Eiffel. Tanmateix, el vol presenta alguns inconvenients i finalment arriba a l'aeroport de Còrsega i no al de París, i això fa que els dos germans hagin de viure tot d'infortunis i aventures gracioses.

## Repartiment

* José Garcia: Muzafar
* Michaël Youn: Feruz
* Isabelle Funaro: Marianne
* Ary Abittan: Jafaraz Ouechmagül
* Jérôme Commandeur: guàrdia del centre de retenció
* Vincent Moscato: Oncle Momo
* Guilaine Londez: Tieta Nanette
* Franck Gastambide: Kévin
* Jean-François Cayrey: Taxi París
* Moussa Maaskri: Adadat Uechmugul
* Claude Perron: treballadora de Sécu
* Hamid Najah: pare de Muzafar i Feruz
* Sandra Juguete, Magali Lerbey, Teddy Melis i Martial Bezot: militants a la manifestació
* Luc Palun: amo del Bar Marsella
* Mohamed Aribi, Mohamed Youri, Sean Obispo, Yoann Moissi, Rayane Yahia i Clément Lacroix: joves als carrers de Marsella
* Pierre Diot: metge cap de l'hospital de Marsella

## Referències

* ↑ Plantilla:Citaweb
* ↑ Plantilla:Citaweb
# Wisteria sinensis

La glicina o glícine a l'Alguer (Wisteria sinensis o Glycine sinensis), també anomenada anglesina, és una planta perenne llenyosa, caducifòlia i enfiladissa molt emprada en jardineria, apreciada per les seves flors abundants. És nativa de les províncies xineses de Guangxi, Guizhou, Hebei, Henan, Hubei, Shaanxi, i Yunnan, però avui es cultiva arreu del món on el clima ho permet.
Pot fer de 20 a 30 m de llargada. Les fulles són de fins a 25 cm, compostes imparipinnades. Els folíols són de 2 a 6 cm. Les flors pengen en raïms; són fragants i, típicament, tenen un color lila, però també poden ser blanques o blaves. Floreixen a la primavera. El seu fruit és un llegum.
La glicina resisteix força el fred (Zona climàtica de resistència 5-9) i prefereix els sòls humits. Floreix només passat el període juvenil, cosa en la qual pot emprar molts anys. Pot viure més de cent anys.
Totes les parts de la planta tenen el glucòsid anomenat, en anglès, wisterin, què resulta tòxic si s'ingereix. Aquest glucòsid ha causat enverinaments en infants en molts països, produint gastroenteritis.
Ha passat a ser una planta invasora en alguns llocs, com ara moltes parts de l'est dels Estats Units, on el clima s'assembla molt al de la Xina.

## Galeria

* Glicina al Jardí Tsubo-en Zen a Lelystad, Països Baixos.
* Glicina que creix salvatge, com a planta invasora, al costat de la carretera a Carolina del Sud, EUA.

## Vegeu també

* Anglesina

## Referències

* ↑ «glicina». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «glicina». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Wisteria sinensis». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Sanna i Useri, 1988, p. 571.
* ↑ "Fes de casa teva un jardí. Apunts de jardineria, març 2013" Arxivat 2015-02-27 a Wayback Machine., Ajuntament de Barcelona, Material Didàctic 2013. Accedit el 27 de febrer del 2015.
* ↑ USDA Plants profile

## Bibliografia

* Sanna i Useri, Josep. Diccionari català de l'Alguer. L'Alguer/Barcelona: Fundació del II Congrés de la Llengua Catalana i Editorial Regina, 1988. ISBN 84-7129-391-9.
# Wisła Płock SA

El Wisła Płock Spółka Akcyjna és un club de futbol polonès de la ciutat de Płock.

## Història

El club va néixer l'any 1947. El seu principal triomf fou la copa polonesa de l'any 2006. Evolució del nom:
* 1947: Elektryczność Płock
* 1950: ZS Ogniwo Płock (fusió amb ZS Ogniwo)
* 1955: ZS Sparta Płock (fusió amb ZS Sparta)
* 1955: PKS [Płocki KS] Wisła Płock
* 1963: ZKS Wisła Płock
* 1992: ZKS Petrochemia Płock
* 1999: KS Petro Płock
* 2000: Orlen Płock
* 2002: ZKS Wisła Płock

## Palmarès

* Copa polonesa de futbol:
** 2006
* Supercopa polonesa de futbol:
** 2006

## Referències

* ↑ «Poland - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Wisła Płock». 90minut.pl. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* (polonès) Web oficial
* (polonès) Wisłą Płock a 90minut.pl
# El dinar dels remers

El dinar dels remers (en francès: Le déjeuner des canotiers) és un quadre de 1881 del pintor impressionista francès Pierre-Auguste Renoir, que es conserva en la Col·lecció Phillips, a Washington D. C.
El quadre mostra un grup d'amics de Renoir descansant en una terrassa del restaurant Maison Fournaise sobre el riu Sena en Chatou, França. L'escena mostra un clima d'alegria popular que s'assembla a una obra anterior seva, Ball al Moulin de la Galette (1876). D'altra banda, Renoir ja havia retratat tant el local com el tema del rem en una altra obra, Déjeuner chez Fournaise (1875).

## Descripció

En aquesta obra, Renoir representa als seus amics i clients habituals de l'establiment, com el pintor i mecenes, Gustave Caillebotte, assegut en primer pla a la dreta, parlant amb la atriz Angèle Legault i el periodista Adrien Maggiolo. També en el primer pla, a l'esquerra, es veu a la futura esposa de Renoir, Aline Charigot, il·luminada per un raig de sol jugant amb un gosset. Darrere, dempeus i en samarreta blanca, el fill dels Fournaise, l'encarregat dels vaixells de rem, contempla la reunió. Acomodada en la barana està la seva germana Alphonsine escoltant al baró Barbier, situat d'esquena a l'espectador. La noia al centre, lleugerament a la dreta, bevent, és Ellen Andrée, una actriu que va ser model també per a altres impressionistes com Degas, Édouard Manet, i Henri Gervex. En la part posterior apareixen, un home amb barret de copa i els amics de Renoir, Lestringuez i Lhote, que parlen amb l'actriu Jeanne Samary.
La composició s'ordena seguint dues diagonals, la primera agrupa als homes en samarreta (remers), la segona va des del faldó esquerre de les estovalles fins al costat dret del fons, d'aquesta forma es crea profunditat. En la intersecció destaca la taula amb les estovalles blanques i la seva naturalesa morta o bodegón on hi ha un barril, ampolles, copes i una cistella de fruita.
En aquest quadre Renoir va capturar una gran quantitat de llum. Com es pot apreciar, la major quantitat de llum ve de la gran obertura en la balconada, darrere de l'home en samarreta i barret. Les samarretes de tots dos homes en el fons i les estovalles de taula actuen en conjunt per reflectir aquesta llum i enviar-la a través de tota la composició. A diferència d'altres obres impressionistes, en aquesta es pot apreciar certa nitidesa en les formes.
El quadre va tenir un paper protagónista en la pel·lícula La fabulosa destinació de Amélie Poulain (2001), de Jean-Pierre Jeunet.
Va ser exposat en la setena exposició impressionista, en 1882. El marxant Durand-Ruel va comprar l'obra i la va donar a conèixer pel món. La va presentar a Londres, Nova York i Boston, entre altres ciutats. En 1923 va comprar l'obra el col·leccionista Duncan Phillips per 125 000 dòlars.

## Referències

* 1 2 3 4 «Luncheon of the Boating Party – Pierre-Auguste Renoir. (anglès)
* 1 2 «Personnages. (francès)
* ↑ Kuhl, Isabel. Impresionistas. La celebración de la luz. Parragon Books, 2009, p. 140-141. ISBN 9781407562414.

## Bibliografia

A. González Prieto, Renoir. Grans Mestres de la pintura. Barcelona, 2006 ISBN 978-84-9820-360-8
# Villa Orozco

Villa Orozco és una obra noucentista de Castellterçol (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Villa Orozco es troba al nucli antic de Castellterçol. És una casa aïllada de la tipologia ciutat-jardí. La coberta és composta i sobresurt una torre mirador. Hi ha un cos central i diversos cossos laterals de reduïdes dimensions. Les obertures són rectangulars excepte les de la torre que són d'arc de mig punt.

## Referències

* ↑ «Villa Orozco». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Registre lingüístic

El registre lingüístic o varietat diafàsica són tipus de llenguatges emprats en funció de la situació d'ús o de context. Va estretament lligada a la precisió lèxica i es detecta segons la relació que tenen l'emissor i el receptor.

## Cinc registres

Se'n poden distingir principalment cinc, que s'agrupen en dos grans grups: els formals i els informals.
Els registres formals s'adeqüen a la normativa i són propis de situacions comunicatives distants o compromeses: són el registre literari, el científico-tècnic i l'estàndard.
Els registres informals no sempre s'adeqüen a la normativa i són propis de situacions comunicatives properes o no compromeses: són el registre col·loquial i el vulgar.
* a) El registre literari és el propi de la literatura. És un registre culte que normalment inclou mots poc corrents, mots que hom considera cultes, i, en alguns casos, també mots dialectals.
* b) El registre científico-tècnic és el propi de la ciència i la tecnologia. Normalment inclou mots poc corrents, propis del camp de la ciència o la tecnologia que hom tracta, i en general fuig dels trets dialectals.
* c) El registre estàndard també s'adequa a la normativa, però fuig tant dels trets dialectals com de mots poc corrents o d'altres de propis del registre científic i tècnic, de tal manera que pot ser entès per la majoria de parlants.
* d) El registre col·loquial és el propi dels usos informals, amb la inclusió de trets dialectals, així com d'altres de considerats incorrectes, però fugint del paraules i expressions que hom considera malsonants o grolleres.
* e) El registre vulgar és també propi dels usos informals, però amb una total manca de refinament, amb la possibilitat d'incloure no només paraules i expressions considerades incorrectes, sinó també de malsonants o grolleres.

## Vegeu també

* Significat evocat

## Referències

* ↑ Castellà, Josep M. TXT, la lingüística textual aplicada al comentari de textos. Edicions Universitat Barcelona, 2005, p. 6. ISBN 8447529932.