OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Virchow (cràter)

Virchow és un petit cràter d'impacte lunar que es troba en el sector del nord-oest del sòl interior del prominent cràter Neper. Aquesta última formació es troba prop del terminador oriental de la Lluna, en el bord sud del Mare Marginis. L'observació d'aquest àrea es veu obstaculitzada a causa de l'escorç, així com pels efectes de la libració.
Virchow té una forma distorsionada, amb un perímetre una mica poligonal, particularment en la meitat nord. El bord nord-oest sobresurt cap a l'exterior, donant al cràter una aparença asimètrica. Aquesta secció del brocal està en contacte amb la paret interna del cràter Neper. Les parets interiors de Virchow són relativament estretes, i el sòl interior és gairebé pla i freturós de trets resenyables.
Abans que la UAI li assignés el seu nom actual, aquest cràter tenia la denominació de Neper G.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Virchow (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 27 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 27 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Virchow» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-30. [Consulta: 27 juny 2018].
# Cuina (revista)

Cuina és una revista mensual catalana especialitzada en gastronomia. Està publicada en català i es difon arreu dels Països Catalans. És membre de l'Associació de Publicacions Periòdiques en Català, que la defineix com a "revista de gamma alta per assaborir els plaers de la bona taula, amb una edició acurada i unes fotografies de gran qualitat".
Originalment anomenada Descobrir Cuina, va néixer l'any 2000 de la mà d'Edicions 62. L'agost del 2009 va passar a anomenar-se "Cuina" i va renovar el seu disseny. L'abril de 2010 va estrenar el seu web. Durant la temporada 2009–2010, una part de l'equip de la revista feia una secció del programa Cabaret elèctric a iCat fm.
El 2011 va estar guardonada com a millor revista en els XII Premis de l'Associació de Publicacions Periòdiques en Català (APPEC). Segons el Baròmetre de la Comunicació i la Cultura del juliol de 2011, "Cuina" és la tercera revista més llegida a Catalunya amb 62.000 lectors mensuals.

## Vegeu també

* Llista de revistes de l'Associació de Publicacions Periòdiques en Català

## Referències

* ↑ «Cuina: menjar, beure, viure». Dialnet. [Consulta: 28 gener 2012].
* 1 2 «Nou disseny de la revista «Cuina»». El Punt, 28-08-2009. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ «Descobrir Cuina». Dialnet. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ «Descobrir Cuina es transforma en Cuina, amb un canvi de disseny i continguts». Gastroteca.cat, 21-08-2009. Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ «La revista 'Cuina' es renova per defensar la gastronomia com una part de la nostra cultura». Agència Catalana de Notícies/VilaWeb, 26-08-2009. Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ «Les revistes «Sàpiens», «Descobrir» i «Cuina» obren un espai a la xarxa». Agència Catalana de Notícies/El Punt, 29-04-2010. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ «"Sapiens", "Cuina" i "Descobrir": revistes a la xarxa». Espai Internet, 02-05-2010. Arxivat de l'original el 2010-05-07. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ «Cuina». iCat fm. Arxivat de l'original el 2014-02-21. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ «La Nit de les Revistes distingeix Roser Capdevila i 'Cuina', com a millor revista». Agència Catalana de Notícies, 02-02-2011. Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ «'Cuina' i 'L'Avenç', protagonistes de la Nit de les Revistes». diari Ara, 02-02-2011. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ «'Sàpiens', 'Descobrir' i 'Cuina', les revistes en català més llegides». diari Ara, 27-07-2011. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ «La revista 'Cuina' celebra el seu desè aniversari com a líder». diari Ara, 23-02-2011. [Consulta: 28 gener 2012].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de "Cuina"
Viccionari
# Turpial capnegre

El turpial capnegre (Icterus prosthemelas) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Hàbitat i distribució

Habita espesures de matolls i boscos de l'Amèrica Central, des del sud-est de Mèxic, a través de Costa Rica, fins l'oest de Panamà.

## Referències

* ↑ «Turpial capnegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Luigi Negri

Luigi Negri (Codogno, 4 d'agost de 1956) és un arquitecte i polític italià de la Lliga Lombarda-Lliga Nord que fou diputat entre els anys 1992 i 2001. En el seu mandat parlamentari, fou secretari de la Lliga Lombarda entre 1993 i 1995.;
La seva passió per la història de l'art el va portar a aprofundir sobretot en l'estudi de la porcellana i a col·leccionar-les. S'interessa en particular per l'estudi de la porcellana alemanya, especialment de Meissen, la primera de fabricació europea, que es remunta al 1710.

## Referències

* ↑ Epistocrazia: facciamo esami per qualsiasi cosa. Perché chi si candida a governarci non deve avere competenza e superare un esame?
* ↑ A #Senzasconti martedì 19 giugno Luigi Negri

## Enllaços externs

* Fitxa al Parlament
# Samia Yusuf Omar

Samia Yusuf Omar (somali: Saamiiyaa Yuusuf Omar) (Mogadiscio, 25 de març de 1991 - abril de 2012) fou una atleta olímpica somali. Samia va competir en els 200 metres en els Jocs Olímpics de Beijing 2008, malgrat no haver disposat de cap entrenament formal. El seu esforç en la competició va ser digne d'admiració, tot i que va arribar en l'últim lloc. S'havia criat i entrenat a la capital somali, Mogadiscio, enmig de la guerra, la pobresa, la manca completa d'instal·lacions d'atletisme i els prejudicis d'alguns sectors en contra de les dones que participen en els esports. A l'abril de 2012, Samia Yusuf Omar intentava travessar des de Líbia fins a Itàlia, quan la pastera en què viatjava es va enfonsar.

## Referències

* 1 2 «Somalia Olympic runner 'drowns trying to reach Europe'». BBC News Africa. [Consulta: 4 octubre 2014].

## Enllaços externs

* IAAF, perfil de Samia Yusuf Omar
* From weeds to world-class track for Somalia runner, Reuters (anglès)
# Cité de la Création

Cité de la Création o CitéCréation es tracta d'un grup d'artistes format a Lió l'any 1978, amb seu a Oullins, especialitzat a dur a terme grans murals de trompe l'oeil primer a la seva regió i després a ciutats de tots els països. Es va convertir en cooperativa l'any 1986, amb un equip de treball de dotze persones fixes, i n'ocupa a unes quaranta més per any als diferents llocs per on treballa. Van ser guardonats amb el premi Decenni Cultural, que atorga la UNESCO.

## Murals

Les seves obres tenen sempre una connexió amb la història del lloc on els pinten. Per regla general són pintades en parets en blanc. Alguns com el Fresque des Lyonneis, es retoquen d'acord amb els esdeveniments de notícies més actuals.
Un dels murals que els va proporcionar més fama va ser el Mur des Canuts, situat en el bulevard des Canuts a Lió, aquest fresc va ser un dels seus primers projectes i continua essent una de les seves principals obres. Aquesta pintura va ser realitzada el 1986 i reformada el 1997 i el 2012 té una extensió de 1200 m². El 29 d'octubre de 2003 es va inaugurar el mural de La Sarra, també a Lió, amb 3000 m² de paret pintada, és el que ha destronat en aquesta ciutat a l'anterior des Canuts.
* Estació de metro a Frankfurt
* Mural a Berlín
* Mural a Jerusalem

### Barcelona

El 1991, l'ajuntament de Barcelona va decidir encarregar a Cité de la Création la realització del mural a l'estil trompe l'oeil sobre una paret mitgera de 450 m² a l'actual plaça de Pablo Neruda, l'obra titulada Balcons de Barcelona, aquesta obra reprodueix una façana pròpia del barri de l'Eixample de principi del segle xx, als balcons de la qual es mostren prop de trenta personatges relacionats amb la política i cultura barcelonina.

## Referències

* ↑ «Cité de la Création voit les villes en grand et en couleurs» (en francès). La Tribune, 23-11-2006. Arxivat de l'original el 2015-06-07. [Consulta: 31 gener 2013].
* ↑ «Cité de la Création». [Consulta: 31 gener 2013].
* ↑ «Fresque interactive: mis en place hier de l'échafaudage». Le Progres. Arxivat de l'original el 2013-02-28. [Consulta: 31 gener 2013].
* ↑ «Paredes medianeras convertidas en lienzos de artista» (en castellà). El País, 06-05-2007. [Consulta: 31 gener 2013].
* ↑ Permanyer, Lluís. «Trampantojo del balcón de la fama». La Vanguardia, 07-02-1992. [Consulta: 1r febrer 2013].

## Bibliografia

* Guide de Lyon et ses murs peints réalisés par Cité de la Création. ISBN 2-84147-166-7 (francès)

## Enllaços externs

* Web oficial de CitéCréation
# Carsèols

Carsèols (en llatí: Carseoli) va ser una ciutat dels eqües situada a la via Valèria, entre Vària i Alba Fucens, a uns 70 km de Roma.
Titus Livi diu expressament que era una ciutat dels eqües, i l'any 301 aC els romans hi van voler establir una colònia, cosa que va provocar la seva ocupació pels marsos, i fins que no van ser derrotats la colònia no es va poder establir. Llavors, s'hi van instal·lar quatre mil colons. L'any 209 aC, el seu nom apareix entre les trenta colònies de dret llatí esmentades per Titus Livi, i va ser una de les dotze que no va poder aportar contingents a l'exèrcit romà; per això, els romans la van castigar. Era una fortalesa que va ser utilitzada de vegades com a presó per presoners de l'estat. A la guerra social es va despoblar, després de ser incendiada i assolada pels aliats italians, però es va recuperar i va rebre una colònia en temps d'August.
Durant l'Imperi va mantenir el rang de colònia, i al segle vii encara era una ciutat de les principals a la província de Valèria. Més tard es va despoblar, però no se sap en quina època va ser. Avui és la ciutat de Carsoli, que està a uns 5 km de l'antiga, les ruïnes de la qual es poden veure a Civita. Es conserva la muralla, algunes torres i un aqüeducte.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Carseoli». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 maig 2023].
# Your Sister's Sister

Your Sister's Sister és una comèdia dramàtica estatunidenca escrita i dirigida per Lynn Shelton i protagonitzada per Emily Blunt, Rosemarie DeWitt i Mark Duplas. Es va estrenar el 2011 en el Toronto International Film Festival.

## Argument

En Jack (Mark Duplass) que encara es troba molt afectat per la mort del seu germà fa un any accepta la invitació de la seva amiga Iris (Emily Blunt), exnovia del difunt, per pasar uns dies a un refugi de muntanya de la família. El que no sap és que la Hanna (Rosemarie DeWitt), germana de l'Iris, també hi ha anat a passar uns dies per refer-se d'un recent trencament. Aquesta trobada desencadenarà una sèrie de situacions inesperades.

## Repartiment

* Emily Blunt: Iris
* Rosemarie DeWitt: Hannah
* Mark Duplass: Jack
* Mike Birbiglia: Al

## Al voltant de la pel·lícula

La realitzadora Lynn Shelton formada en el cinema experimental ja havia col·laborat amb Mark Duplass com a actor en la seva anterior pel·lícula Humpday (2009), en aquesta ocasió explora amb subtilesa el triangle de relacions entre en Jack i les dues germanes Iris i Hannah. El film té una trama senzilla però amb girs que sense deixar de ser creïbles ens poden agafar desprevinguts, amb diàlegs realistes i emotius. El rodatge es va fer durant dotze dies a San Juan Islands, arxipèlag que forma part de l'estat de Washington. Your Sister's Sister va rebre crítiques positives. Basat en 134 comentaris recollits per Rotten Tomatoes, la pel·lícula té un 83% d'aprovació, amb una puntuació mitjana de 7 sobre 10.
La pel·lícula va obtenir el premi al millor repartiment en els Gotham Independent Film Award 2012 Rosemarie DeWitt va ser nominada al Premi Independent Spirit a la millor actriu secundària 2012.

## Referències

* ↑ Smith, Nigel. «'Your Sister's Sister'» (en anglès). Indiewire, 20-01-2012. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ Trashorras, Antonio. «El amigo de mi hermana» (en castellà). Fotogramas. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ Costa, Jordi. «Comedia sin proverbio» (en castellà). El País, 31-08-2012. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ Mueller, Matt. «Your Sister's Sister – review» (en anglès). The Guardian, 20-09-2011.
* ↑ «Your Sister's Sister» (en anglès). Rottentomatoes. [Consulta: 13 març 2016].
* ↑ Zakarin, Jordan. «Gotham Awards: 'Moonrise Kingdom' Wins Best Feature» (en anglès). The Hollywood Reporter, 26-11-2012. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ «Gotham Awards- Past Recipients». Arxivat de l'original el 2021-01-07. [Consulta: 13 març 2016].
* ↑ Cipriani, Casey. «Watch: Rosemarie DeWitt and Ellen Page Get 'Touchy Feely' in Trailer for Lynn Shelton's Latest» (en anglès). Indiewire, 14-06-2013. [Consulta: 13 març 2016].
# Valentín Gutiérrez de Miguel

Valentín Gutiérrez de Miguel (Jaén, 1891 - Madrid, 1975) va ser un periodista espanyol.

## Biografia

Nascut a Jaén en 1891, des de jovenet es va dedicar al periodisme. Va treballar com a redactor per al diari La Voz de Madrid des de 1918, ingressant també en l'Associació de la Premsa de Madrid en aquest mateix any. Posteriorment treballaria per a El Sol i El Socialista. Va ingressar en la Agrupació Socialista de Madrid en 1932.
Després de l'esclat de la Guerra civil va ingressar a l'Exèrcit Popular, i arribaria a ser comandant de la 112a Brigada Mixta, i, posteriorment, de la 65a Divisió. Al capdavant de la seva unitat va tenir un paper important durant els primers moments del Cop de Casado, al març de 1939. Poc després va ser nomenat comandant del IX Cos d'Exèrcit, que cobria el front d'Andalusia. Va ser detingut després del final de la contesa va ser detingut, jutjat i condemnat a mort.
Finalment, després de romandre alguns mesos a la presó, va ser indultat i temps després sortiria en llibertat condicional.

## Obres

* 1930 - La revolución argentina: relato de un testigo presencial. Madrid: CIAP.

## Referències

* ↑ Sueiro i Díaz-Nosty, 1985, p. 116.
* ↑ Engel, 1999, p. 101.
* ↑ Bahamonde Magre i Cervera Gil, 1999, p. 375.
* ↑ Bahamonde Magre i Cervera Gil, 1999, p. 375, 378.
* ↑ Cabanellas, 1978, p. 247.
* ↑ Martínez Bande, 1973, p. 222.
* ↑ Pérez Mateos, 2001, p. 247.
* ↑ Cardona, 1986, p. xi.
* ↑ Menéndez de las Heras, 2016, p. 62.

## Bibliografia

* Bahamonde Magro, Ángel; Cervera Gil, Javier. Así terminó la Guerra de España. Madrid: Marcial Pons, 1999. ISBN 84-95379-00-7.
* Cabanellas, Guillermo. La Guerra civil y la victoria. Tebas, 1978.
* Cardona, Gabriel. El 18 de julio: la sublevación paso a paso. I. Historia 16, 1986.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. Los cien últimos días de la República. Barcelona: L. de Caralt, 1973.
* Menéndez de las Heras, Juan Manuel. La epopeya de "El Chato". Bubok Publishing, 2016. ISBN 978-84-9916-154-9.
* Pérez Mateos, Juan Antonio. ABC: historia íntima del diario. Cien años de "un vicio nacional". Libro-Hobby-Club, 2002.
* Sueiro, Daniel. Historia del franquismo. Un imperio en ruinas. I. Argos Vergara, 1985.
# Defensa Owen

La defensa Owen (també coneguda com a defensa del fianchetto de dama o com a defensa grega) és una poc comuna obertura d'escacs caracteritzada pels moviments:
    1.e4 b6
Jugant 1...b6, les negres preparen el fianchetto de l'alfil de dama, que participarà així en la lluita pel centre. L'altra cara d'aquest pla és que les blanques poden ocupar el centre amb peons i guanyar avantatge d'espai. A més a més, 1...b6 no prepara l'enroc al flanc de rei (com si ho faria 1...g6), i és més difícil per les negres augmentar la pressió al centre amb ...f5, que afebleix el flanc de rei, del que ho seria la jugada corresponent al flanc de dama, ...c5 després de 1...g6. D'acord amb aquest criteri, la defensa Owen tindria una dubtosa reputació.
En lloc de fianquetar, les negres poden també jugar el seu alfil a la diagonal a6–f1 (la defensa Guatemala).
La defensa Owen és classificada sota el codi B00 per l'Enciclopèdia d'Obertures d'Escacs.

## Notes i referències

* ↑ David Hooper i Kenneth Whyld, The Oxford Companion to Chess (2a ed. 1992), p. 286. ISBN 0-19-866164-9
* ↑ http://www.geocities.com/siliconvalley/lab/7378/eco.htm&date=2010-02-20+10:14:24 Codis ECO amb els seus noms Arxivat 2015-04-03 a Wayback Machine. per Bill Wall.
* ↑ Christian Bauer, Play 1...b6, Everyman Chess, 2005, p. 5. ISBN 1-85744-410-8
* ↑ La defensa Owen va "gaudir d'una breu revifada en mans de l'MI Regan i el GM iugoslau Sahović. Desgraciadament, l'atenció que va rebre va fer sorgir línies més acurades per les blanques, de manera que actualment la defensa es considera insuficient." Garri Kaspàrov i Raymond Keene, Batsford Chess Openings 2, Collier Books, 1989, p. 228. ISBN 0-02-033991-7
* ↑ La defensa Owen és "vista per la teoria com a poc fiable". Nick de Firmian, Modern Chess Openings, 15a edició, Random House Puzzles & Games, 2008, p. 385. ISBN 978-0-8129-3682-7
* ↑ "La defensa Owen ... és considerada per la teoria actual com a sospitosa". Bauer 2005, p. 7. El moviment ...b6 ha estat jugada en el primer o segon moviment pels Grans Mestres Jonathan Speelman, Pavel Blatny, Tony Miles, Edvins Kengis, i Normunds Miezis, i pels Mestres Internacionals Bricard i Filipovic. Id., p. 6.

## Enllaços externs

* Marcin Maciaga, Flexible System of Defensive Play for Black – 1...b6
# United Airlines

United Airlines és un aerolínia nord-americana que té el seu centre de connexió principal a Chicago, Illinois, als Estats Units. Hubs / Aeroports principals: Chicago O'Hare (ORD), Denver (DEN), San Francisco (SFO), Washington D.C. Dulles (IAD) i Los Angeles (LAX). United Airlines ha passat per una època difícil, perquè després dels Atacs terroristes de l'11 de setembre de 2001 als Estats Units, United i American Airlines van perdre molts diners, ja que van ser les aerolínies amb avions segrestats per a atacar el World Trade Center. És membre de la Star Alliance.

## Vegeu també

* Vol 811 d'United Airlines
# Mancomunitat Intermunicipal Voluntària Alt Túria

La Mancomunitat Intermunicipal Voluntària Alt Túria és una mancomunitat de municipis de la comarca dels Serrans (País Valencià). Aglomera 5 municipis i 4.593 habitants, en una extensió de 520,40 km². Actualment (2007) la mancomunitat és presidida per José Cervera Hernández, del Partit Popular i regidor de l'ajuntament de Xelva.
Les seues competències són:
* Agricultura
* Cultura
* Escorxador
* Gabinet administratiu
* Indústria
* Mercats
* Sanitat
* Serveis Socials
* Turisme
* Urbanisme
Els pobles que formen la mancomunitat són:
* Aras de los Olmos
* Benaixeve
* Xelva
* Titaigües
* Toixa
# Romà Castelltort i Vila

Romà Castelltort i Vila (Valls, 28 de juliol de 1906- Mèxic, 19 de desembre de 1980) fou un atleta català especialitzat en marxa atlètica.
Fill de Romà Castelltort i Farrés natural de Valls i Mercè Vila i Domus natural de Baarcelona. Era cosí de les també atletes Rosa Castelltort i Vila i Dolors Castelltort i Vila, i germà de Maria Mercè Castelltort i Vila.
Formà part del FC Barcelona. Fou campió de Catalunya dels 30 km (1935) i quatre cops campió d'Espanya de 50 km marxa (1931, 1933, 1934, 1936). Superà el rècord català de les dues hores amb un total de 20.687 metres recorreguts, el 1931. També competí internacionalment amb la selecció espanyola.

## Palmarès
### Campió de Catalunya

* 30 km marxa: 1935

### Campió d'Espanya

* 50 km marxa: 1931, 1933, 1934, 1936

## Referències

* ↑ «Llibre de baptismes (1905-1915). Pàg.76. Imatge 78.». A.H.A.T. Valls. Parròquia de Sant Joan Baptista, 28-07-1906. [Consulta: 27 abril 2020].
* 1 2 3 4 «Romà Castelltort Vila». Gran Enciclopèdia Catalana, 30-06-2016. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ Mexico Distrito Federal.Registro de defunciones. 1980
* ↑ «Una família esportiva». La Rambla, 25-07-1932. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Forjadores de la història esportiva de Catalunya». Secretaria General de l'Esport de la Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 7 setembre 2016].
* 1 2 «Campionat de Catalunya de Marxa». fcatletisme.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-28. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat d'Espanya». RFEA. Arxivat de l'original el 2017-08-04. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Coll de la Quillana

El Coll de la Quillana és una collada que separa les conques de la Tet i de l'Aude situada entre els termes comunals dels Angles, de la comarca del Capcir, i de la Llaguna, de la del Conflent, tots dos de la Catalunya del Nord.
És a l'extrem nord del terme de la Llaguna i al sud del de Matamala, a prop al sud-est de l'extrem meridional del Llac de Matamala.
Presenta uns pendents molt poc pronunciats, per la qual cosa de vegades hom l'anomena també altiplà. N'és una prova el fet que compti amb un petit aeròdrom (l'Aeròdrom de Montlluís - la Quillana). Administrativament pertany a la comuna de la Llaguna, comarca del Conflent, però és a la zona de confluència del Capcir amb la Cerdanya i el Conflent).
L'altiplà que s'estén entorn del Coll de la Quillana conté, a més del dit aeròdrom, l'estació d'esquí de la Quillana i un refugi, a més de l'important Bosc Comunal de la Llaguna.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «78 - La Llaguna». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «La Llaguna». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Coll de la Quillana en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Géoportail, cartografia de França. Cal posar La Quillane Ouest / La Llagonne a la finestreta del cercador Arxivat 2007-10-25 a Wayback Machine. (francès)