OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Johnny Carey

John James Carey (23 de febrer de 1919 - 22 d'agost de 1995), conegut com a Johnny Carey o Jackie Carey, fou un futbolista irlandès de la dècada de 1940 i entrenador.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Manchester United FC, essent capità de l'equip entre 1946 i 1953. Fou internacional amb la selecció d'Irlanda unificada (IFA) i amb l'Estat Lliure d'Irlanda (FAI). Com a entrenador destacà a Blackburn Rovers FC, Everton FC, with Nottingham Forest FC o la selecció d'Irlanda.

## Palmarès
### Manchester United

* FA Cup (1): 1948
* First Division (1): 1951-52
* FA Charity Shield (1): 1952

## Referències

* ↑ Ponting, Ivan «Obituary: Johnny Carey». The Independent, 24-08-1995 [Consulta: 15 agost 2014].
* ↑ Manchester United fansite Arxivat 28 de setembre de 2007 a Wayback Machine.
* ↑ «Manchester United Legends». Arxivat de l'original el 2006-10-22. [Consulta: 16 setembre 2018].
* ↑ «Manchester United Stats». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 3 maig 2007].
* ↑ England international results
* ↑ «Ireland debut». Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 16 setembre 2018].
* ↑ The Boys In Green - The FAI International Story (1997): Sean Ryan
* ↑ Ireland (FAI) stats
* ↑ «Everton manager». Arxivat de l'original el 2006-11-17. [Consulta: 16 setembre 2018].
* ↑ «Nottingham Forest manager». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 setembre 2018].
# Josep Grau Casas

Josep Grau i Casas (Barcelona, 8 de setembre de 1888 - 25 de març de 1952) va ser un enginyer i esperantista català. És germà de Jaume Grau i Casas.
Va aprendre la llengua auxiliar internacional esperanto el 1909. Va fundar un grup d'esperanto local, va ser president i secretari dels Jocs Florals Internacionals, aconseguint el principal premi en un d'ells. Va ser un actiu propagandista de la llengua internacional mitjançant articles, conferències i cursos. També va traduir poemes dels principals poetes catalans, com Àngel Guimerà, Jacint Verdaguer i Joan Maragall. De fet, després del seu germà Jaume, Josep Grau Casas és el principal traductor de la Kataluna Antologio. També va ser el redactor de la Kataluna Esperantisto, la revista de la Kataluna Esperantista Federacio, antecedent de l'Associació Catalana d'Esperanto. Internacionalment, va ser membre del Lingva Komitato.
Pel que fa a la seva activitat com a enginyer, a la dècada dels anys 20 va ser un expert en tècniques radiològiques. Va ser director de Siemens AG a Catalunya, així com d'Ildea, una societat de medicina comprada el 1927 per l'empresa alemanya. Va escriure diverses obres d'aquesta temàtica, com Los rayos X y sus principales aplicaciones (1926) o El recent tub Coolidge de raigs catòdics: els seus antecedents (1927).
Josep Grau Casas també va fer algunes traduccions a la llengua catalana. Així, va ser el primer traductor de Rabindranath Tagore al català. Es tractava d'una part de Kabuliwala i per la seva traducció al català l'esperantista barceloní es va basar en la versió en esperanto que n'havia fet Irach Jehangir Sorabji. El text va sortir publicat a la revista Thermis el 1915.

## Referències

* 1 2 3 Ivan Širjaev; Ludoviko Kökény; Vilmos Bleier; Kálmán Kalocsay. Enciklopedio de Esperanto (en esperanto). Budapest: Literatura Mondo, 1933-1934.
* ↑ «Necrològica de Josep Grau Casas». La Vanguardia, 26-03-1952. [Consulta: 28 desembre 2014].
* ↑ «Nuestra historia» (en castellà). Siemens. Arxivat de l'original el 2012-01-11. [Consulta: 28 desembre 2014].
* ↑ Tagore, Robindra Nath «El Kabulá». Thermis [Vilanova i la Geltrú], 8 i 9, octubre i novembre 1915, pàg. 2-3 i 9-11 [Consulta: 2 febrer 2022].
# Jolly Roger

La Jolly Roger és el nom donat a la bandera de proa pirata que representa els símbols escollits pels pirates. La utilització d'una bandera negra és assenyalada per primera vegada el 1700 per un vaixell anglès atacat pel pirata francès Emmanuel Wynne, a l'altura de Cuba. L'expressió Jolly Roger apareix per primera vegada el 1724 en el llibre Història general dels pirates atribuït a un Captain Johnson que alguns creuen ser un pseudònim de Daniel Defoe.

## Origen

L'origen del nom és desconegut i molt discutit. Segons alguns, el terme anglès jolly roger seria una deformació de joli rouge ('roig bonic'), sent el roig el color inicial de certes banderes de proa dels pirates francesos. No hi ha desgraciadament cap font d'època que testifiqui l'ús de l'expressió joli rougel per marins francòfons. De fet, els capitans de nau, no sols els pirates, tenien de vegades dues banderes de proa: l'una negra o blanca per a requerir al vaixell inspeccionat l'ordre de rendir-se sense combat; la segona, roja, significava 'sense treva' i mort garantida per a tota la tripulació del vaixell abordat. La bandera roja "sense treva" és emprada cap a la fi del segle xvii per les marines reials (francesa i anglesa) així com pels corsaris dels dos països. Diversos historiadors anglesos prefereixen una explicació basada en la utilització del sobrenom Old Roger per a parlar del diable.

## Imatgeria

El cap de mort i les tíbies, els símbols més coneguts, eren ja presents en la imatgeria mortuòria al segle xv. La seva presència sobre una làpida no és de cap manera una prova que l'ocupant fos pirata. El sabre és un altre element que hi apareix de vegades i simbolitza la força; el rellotge de sorra, al qual s'hi afegien de vegades unes ales, simbolitza la fugida del temps. Entre els altres símbols, un es fixa en el cor perforat per una llança, de vegades acompanyat de gotes de sang.
Actualment, vaixells de lleure arboren algun cop de manera humorística la "bandera pirata". Molts s'exposen a una multa; la tramesa de tal bandera de proa seria efectivament castigada per la llei. Ara bé, cap text reglamentari no prohibeix l'ús d'aquesta bandera de proa, hissada sota les fletxes de babord.

## Exemples de Jolly Roger

Noti's que la majoria de les banderes atribuïdes a personatges cèlebres són d'invenció recent o, en els millors dels casos, són interpretacions modernes a partir de descripcions antigues i sovint incompletes.
* Calico Jack Rackham
* Emanuel Wynne
* Barbe Noire (Edward Teach)
* Henry Every
* Thomas Tew
* Stede Bonnet
* Edward England
* Christopher Moody
* John Quelch
* Bartholomew Roberts
* Bartholomew Roberts
* Walter Kennedy
* Edward Low
* Richard Worley
* Christopher Condent

## Enllaços externs

* Le Jolly Roger. Llista de banderes de proa pirates.
# Jollyville

Jollyville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 15.813 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jollyville tenia 15.813 habitants, 5.897 habitatges, i 4.145 famílies. La densitat de població era de 1.034,8 habitants/km².
Dels 5.897 habitatges en un 42,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,2% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 20,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,7% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 41,3% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 66.999 $ i la renda mediana per família de 74.851 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.048 $ mentre que les dones 32.004 $. La renda per capita de la població era de 28.113 $. Aproximadament el 2,2% de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jollyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jollyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Sanjō

* Per a altres significats, vegeu «Emperador Sanjō».
Sanjō (三条市, Sanjō-shi) és una ciutat de la prefectura de Niigata, al Japó.
El 2015 tenia una població estimada de 101.775 habitants. Té una àrea total de 431,01 km².

## Geografia

Sanjō està situada al centre de la prefectura de Niigata. El riu Shinano creua la ciutat de sud a nord.

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. [Consulta: març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Sanjō (japonès)
# Moustéru

Moustéru (en bretó Mousteruz) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 594 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 460 | 537 | 511 | 597 | 609 | 594 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | André Le Filous | |
| 2008- | Gérard Hervé | |
# Unió del Poble Cors

Unió del Poble Cors (en cors Unione di u Populu Corsu, UPC) fou un partit polític fundat per Max Simeoni el 14 de juliol de 1977, que es proclama nacionalista cors, dins la branca autonomista. Manté bones relacions amb CDC i el Partit Nacionalista Basc.
Va continuar la tasca de l'Associu di i Patriotti Corsi (APC), fundada el 1976 pels germans Max Simeoni i Edmond Simeoni per a donar suport als processats pels fets d'Aléria. A les eleccions legislatives de 1981 va demanar el vot per a François Mittérrand, qui havia promès la concessió de l'autonomia per a Còrsega.
A les primers eleccions a l'Assemblea de Còrsega de 8 d'agost de 1982 va obtenir el 10, 61% dels vots i 7 escons, la principal força nacionalista, però baixà al 6,22% i 3 escons a les eleccions de 1984. El 1986 es presentà en la coalició Unità Naziunalista, després Corsica Nazione, però abandonà la coalició el 1992 per apostar definitivament pel fi de la lluita armada. A les eleccions al Parlament europeu de 1989 formà part de la llista ecologista Per un Avvene Corsu i Max Simeoni esdevingué diputat. A les eleccions a l'Assemblea de Còrsega de 1998, dirigida per François Alfonsi, van obtenir el 4,95% dels vots i cap escó. Finalment, el 2002 es va dissoldre per a formar el nou Partit de la Nació Corsa.

## Referències

* Ghjacumu Thiers, Aureli Argemí i Roca; Jordi Bañeres Dossier Còrsega Altres Nacions núm 6 1984
* Fitxa d'Eurodiputat de Simeoni
# Troup

Troup és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2007 tenia 2.082 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Troup tenia 1.949 habitants, 731 habitatges, i 491 famílies. La densitat de població era de 320,2 habitants per km².
Dels 731 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,1% hi vivien parelles casades, en un 17,1% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 17,6% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.969 $ i la renda mediana per família de 35.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.761 $ mentre que les dones 18.370 $. La renda per capita de la població era de 13.554 $. Aproximadament el 13,6% de les famílies i el 18,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Troup». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Troup». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Vall dels nobles

La Vall dels nobles és el nom turístic, contraposat a la Vall dels Reis o Vall de les Reines, situat a l'oest de Luxor, a la Necròpolis Tebana, prop del Temple de Hatshepsut a Deir el-Bahari i d'altres temples destacats com el Ramesseum, que compren sis necròpolis de nobles, membres de la familia reial, alts funcionaris i sacerdots de diverses èpoques de l'antic Egipte, però sobretot de l'època de l'Imperi Nou:
* Gurnat Murrayi, nobles de l'Imperi Nou
* Sheikh Abd al-Gurnah, nobles de la dinastia XVIII, entre les que cal esmentar les de Nakht, Menna, Sennefer, Ramose, i Rekhmire.
* Al-Khokha, cinc tombes de l'Imperi Antic i d'altres de nobles de les dinasties XVIII i XIX.
* Al-Assassif, tombes de l'Imperi Nou i del Tercer Període Intermedi.
* Dra Abu al-Naga, faraons de la dinastia XVII i alts funcionaris de les dinasties XVIII i XIX.
* Al-Tarif (necròpolis dels Antef), faraons de la dinastia XI, de finals del Segon Període Intermedi i principis de l'Imperi Mitjà.
A vegades s'hi inclou la necròpolis del poble de Deir al-Madinah, també anomenada Vall dels Artesans, dins d'aquest conjunt de tombes repartides en diverses valls. De fet, la nomenclatura oficial actual de les tombes de la Vall dels Nobles s'identifica amb les sigles "TT" (de l'anglès Theban Tomb, Tomba Tebana) i el número de la tomba, nomenclatura que també inclou les tombes dels artesans de Deir al-Madinah. Aquestes tombes, tot i pertànyer a personatges d'inferior categoria social tenen unes mides i una riquesa artística similar a les de molts nobles. Les tombes dels nobles situades al voltant del complex de temples de Deir el-Bahari s'anomenaven abans amb la nomenclatura "DB" (sigles de Deir el-Bahari) i el número de la tomba, però avui dia també se'ls aplica la nomenclatura "TT".
Les tombes dels nobles, especialment les de Deir el-Medina, han ajudat molt a conèixer la vida quotidiana a l'Antic Egipte, ja que contenen imatges i textos sobre diverses professions i oficis, així com escenes del dia a dia dels seus ocupants.
Moltes tombes s'han identificat gràcies als cons funeraris que habitualment es deixaven a les capelles de les tombes dels nobles. Aquests cons contenien el nom i la professió o càrrec del difunt i, a vegades, algunes oracions. Dels 400 jocs de cons registrats, només uns 80 provenen de tombes catalogades.

## Referències

* ↑ The Tombs of the Nobles. (anglès)
* ↑ «Funerary Cones of the 18th Dynasty». Digital Egypt. UCL. [Consulta: 24 juny 2013].

## Enllaços externs

* Notes sobre els Cons funeraris egipcis. Objectes oblidats Arxivat 2008-11-21 a Wayback Machine.. Societat Catalana d'Egiptologia. Inclou una llista de les tombes tebanes.
* Valley of the Nobles. Supreme Council of Antiquities (SCA). (anglès)
# US Bank Tower

La US Bank Tower, també conegut com a Library Tower, és el nom d'un gratacel de Los Angeles.
És l'edifici més alt de la ciutat de Los Angeles i el vuitè més alt dels Estats Units. Aquest gratacles de 310 metres fou construït entre els anys 1987 i 1989 com al First Interstate World Center (Primer Centre Mundial Interestatal) i és un dels pocs gratacels en aquesta ciutat tan afectada pels terratrèmols. La torre pot resistir terratrèmols de fins a 8,3 de magnitud segons l'escala de Richter.
El cost d'aquest edifici fou de 350 milions de dòlars americans i fou dissenyat per l'estudi d'arquitectes Pei Cobb Freed & Partners.
Des que el propietari original, el First Interstate Bank (Primer Banc Interestatal), es fusionà amb l'empresa Wells Fargo Bank l'edifici passà a ser congut pel nom de Library Tower, ja que una part de l'edifici forma part de les instal·lacions de la Los Angeles Central Library (Biblioteca Central de Los Angeles). El març de 2003, l'empresa US Bancorp adquirí l'edifici, i des d'aleshores passà ser congut amb el nom d'US Bank Tower.
Al sostre dels 73 pisos es troba el punt d'aterratge d'helicòpters situat damunt d'un edifici més elevat del món. També s'hi troben dos logotips il·luminats de la US Bancorp de 23 metres d'alçada cada un.

## Objectiu terrorista

El president dels Estats Units, George W. Bush, feu conèixer el 9 de febrer de 2006 que l'organització terrorista Al-Qaida havia planejat un atac amb avió sobre la US Bank Tower. A causa d'aquest fet, molts recordaren els atacs terroristes de l'11 de setembre de 2001 sobre el World Trade Center de Nova York.

## Al cinema

A la pel·lícula Independence Day, aquest és el primer edifici que els extraterrestres destruiexen.

## Als videojocs

Aquest gratacel, i també alguns altres edificis a prop d'aquest surten al videojoc Grand Theft Auto: San Andreas a la ciutat de Los Santos, en el qual s'hi pot pujar i també s'hi pot trobar una motxilla de paracaigudes, i a vegades, un helicòpter.

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial
# Roca Colom

La Roca Colom és un cim a 2.507 m situat en el triterme entre les comunes de Mentet (Conflent) i Prats de Molló i la Presta (Vallespir) i el municipi de Setcases (Ripollès).
És a prop de l'extrem sud-est del terme de Mentet, al nord-est del de Setcases i al nord-oest del de Prats i Molló i la Presta. És al sud-oest de la Mort de l'Escolà, al sud-est de la Portella de Callau i del Puig de la Llosa, al sud del Pla de Campmagre.
Pertany al circ del Concròs, pel costat sud-oest. Hi conflueixen la carena principal dels Pirineus amb la carena que baixa del Canigó, de manera que al cim hi conflueixen les valls les valls del Tec (que neix al seu vessant oriental), el Tet, pel costat del terme de Mentet, i el Ter, per la banda del circ de Concròs.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC
El cim és pla i ampli, amb un conjunt de pedres que permeten assegurar el punt culminant. Ofereix una vista de l'entorn, amb les muntanyes del circ d'Ulldeter, el Pic de la Dona, la Portella de Mentet, el Puig de Coma Ermada i, als peus, el circ del Concròs. L'ascensió es pot fer per camí ben fressat, bé des de l'estació d'esquí de Vallter per la Portella de Mentet, o bé des de la collada Fonda pel coll de Pal.
Per Roca Colom passen moltes de les rutes de senderisme de la zona meridional del massís del Canigó, així com una variant del GR 11.
Te la curiositat que és el primer cim de la carena fronterera (i dels Pirineus de la Catalunya Sud) que supera els 2.500 msnm venint de la Mediterrània.
* Vista del massís del Canigó des del Roca Colom.
* Vistes del Roques Blanques i pic de la Llosa des de la Roca Colom. En segon terme s'observen els cims del sector d'Ulldeter (Bastiments, Gra de Fajol, Bacivers, pic de la Dona…)
* Vessant sud de la Roca Colom, des de les canals dels Estanys.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «86 - Mentet». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan. «125 - Prats de Molló i la Presta». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montboló - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Sant Llorenç de Cerdans i Serrallonga». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La Roca Colom en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Roca Colom». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
* ↑ Ruta de Vallter al Costabona
* ↑ Gel, Carles. Costabona Alta Vall del Ter. Guia.. Granollers: Alpina, 2018. ISBN 978-84-8080-568-8.
# Roca Cinglada

La Roca Cinglada és una muntanya de 1.344,5 metres d'altitud al terme municipal de Rialb, a la comarca del Pallars Sobirà, dins de l'antic terme de Surp. És al nord-est del poble de Rodés, al sud-est del Turó de la Collada. És al sud-oest de les Bordes de la Botella i de les Planelles, i al nord del paratge de Collegats.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* La Roca Cinglada en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Saint-Florent-des-Bois

Saint-Florent-des-Bois és un municipi francès, situat al departament de la Vendée i a la regió del País del Loira.

## Agermanaments i intercanvis
### Agermanaments

* Röthenbach, Baviera, des de 1989 Web del municipi Arxivat 2008-04-17 a Wayback Machine.
* Silkstone, Gran Bretanya, des de 1991 Web del municipi
* Crasna, Romania, des de 2008

### Intercanvi des de 1988

L'Avenir, Quebec, (situat al costat de Drummondville agermanada amb la Roche-sur-Yon).

### Associació Saint-Florent

Aquest municipi està adherit a l'associació "Saint Florent de France" que agrup 7 municipis que tenen de nom Saint Florent:
* Saint Florent sur Cher (Cher)
* Saint Florent le Jeune (Loiret)
* Saint Florent (Haute Corse)
* Saint Florent le Vieil (Maine et Loire)
* Saint-Florent-sur-Auzonnet (Gard)
* Saint Florent (Deux Sèvres), antic municipi fusionat amb Niort el 1969.
# S/2015 (136472) 1

S/2015 (136472) 1, anomenat MK 2 per l'equip de descobridors, és l'únic satèl·lit conegut del planeta nan Makemake. Es calcula que té 175 km de diàmetre i un semieix major, de com a mínim 21.000 km. Les observacions que van acabar amb el seu descobriment començaren a l'abril de 2015; utilitzaren la càmera de Camp Ample 3 del Telescopi espacial Hubble i la seva descoberta fou anunciada el 26 d'abril de 2016.

## Observacions

Un examen preliminar de la imatgeria suggereix que S/2015 (136472) 1 té una reflectivitat similar al carbó vegetal, que el fa un objecte extremadament fosc. Això és una mica sorprenent perquè Makemake és el segon objecte conegut més brillant del cinturó de Kuiper. Una hipòtesi per a explicar aquest fet és que la seva gravetat no és prou forta per impedir que gels volàtils però brillants siguin expulsats a l'espai quan la llum del Sol l'escalfa.
Caldran observacions posteriors per tal de determinar l'òrbita de S/2015 (136472) 1. Si es tractés d'un cos circular, voldria dir que S/2015 (136472) 1 es formà a partir d'un impacte antic, però si fos el·líptic, podria ser que hagués estat capturat.
Alex Parker, el director de l'equip que efectuà l'anàlisi de les imatges al Southwest Research Institute, digué que l'òrbita de S/2015 (136472) 1 sembla estar alineada sobre la vora als observatoris a la Terra. Això el faria molt més difícil de detectar perquè es perdria en la resplendor de Makemake la major part del temps; això, juntament a la seva superfície fosca, hauria contribuït a les dificultats per observar-lo en investigacions anteriors.

## Referències

* 1 2 «HubbleSite – NewsCenter – Hubble Discovers Moon Orbiting the Dwarf Planet Makemake (04/26/2016) – The Full Story». hubblesite.org. [Consulta: 26 abril 2016].
* ↑ Parker, A. H.; Buie, M. W. & Grundy, W. M. et al. (2016-04-25), "Discovery of a Makemakean Moon", arΧiv: [astro-ph.EP]
* ↑ Chang, Kenneth «Makemake, the Moonless Dwarf Planet, Has a Moon, After All». The New York Times, 26-04-2016 [Consulta: 26 abril 2016].
* ↑ Parker, A. «A Moon for Makemake». Planetary Society, 02-05-2016. [Consulta: 2 maig 2016].
* ↑ «Hubble Spies A Moon Orbiting A Distant Dwarf Planet». Popular Science. [Consulta: 26 abril 2016].
* 1 2 3 Mike Wall. «Distant Dwarf Planet Makemake Has Its Own Moon». Space.com, 26-04-2016. [Consulta: 26 abril 2016].