OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Forrellat pivotant

El forrellat pivotant és un tipus d'acció d'arma de foc on el segellat de la recambra s'efectua mitjançant un forrellat de forma especial, que gira sobre un eix. El forrellat té forma de secció circular. Es manté en el seu lloc gràcies al martell, evitant que el cartutx retrocedeixi al moment de disparar. Al parar l'arma, el forrellat pot girar lliurement per recarregar-la.

## Història

A causa de les tècniques metal·lúrgiques del segle xix, igual que la majoria d'armes antigues fabricades per a cartutxos de pólvora negra, és possible que els fusells i pistoles que empren aquesta acció fabricats durant el segle XIX i principis del segle XX no siguin aptes per emprar munició moderna d'alta potència explossiva. A inicis del segle XX es van fabricar fusells de forrellat pivotant amb acer modern per a cartutxos amb pólvora sense fum, com el 7 x 57 Mauser.
El Fusell Remington de forrellat pivotant és una de les armes monotret més reeixides dissenyades. Té una acció forta i simple, molt fiable i poc susceptible a bloquejar-se per brutícia o ús brusc. Està parcialment basada en l'acció de recambra dividida, produïda per Remington durant la Guerra de Secessió. Aquest disseny va ser revisat per Joseph Rider durant 1865 i la primera arma basada en aquest, la pistola Remington Model 1865, va ser ofertada a l'Exèrcit i l'Armada dels Estats Units el 1866. Mentre que l'Exèrcit va rebutjar el disseny, l'Armada va comprar 5.000 pistoles.
El primer fusell basat en aquest disseny va ser presentat en l'Exposició Universal de París el 1867, passant a ser en menys d'un any el fusell militar estàndard de diversos països. Molts fusells de percussió i mosquets van ser transformats en armes amb forrellat pivotant en l'interval anterior al desenvolupament de fusells de forrellat més moderns. Els fusells Remington M1867 i Springfield Model 1871 empraven aquest forrellat.

## Vegeu també

* Acció de palanca
* Acció de bombament
* Forrellat lliscant
* Canó basculant
* Acció tipus caixa d'Anson

## Referències

* ↑ «Cartridge: Danish Remington». Arxivat de l'original el 20 de juliol 2018. [Consulta: 19 juliol 2018].
* ↑ Mercaldo, Luke; Firestone, Adam; Vanderlinden, Anthony. Allied Rifle Contracts in America. Wet Dog Publications, 2011, p. 165. ISBN 0-9707997-7-2.
* ↑ Mercaldo, Luke; Firestone, Adam; Vanderlinden, Anthony. Allied Rifle Contracts in America. Wet Dog Publications, 2011, p. 168. ISBN 0-9707997-7-2.
* ↑ Giletta, Jacques. Les Gardes Personnelles des Princes de Monaco. Taurus Editions, 2005. ISBN 2 912976-04-9.

## Bibliografia

* McLerran, Wayne. Browning Model 1885 Black Powder Cartridge Rifle; A Reference Manual for the Shooter, Collector & Gunsmith. (2008) TexasMac Publishing. ISBN 978-0-615-26561-2.

## Vegeu també

* Fusell Winchester
* Acció de bombament
* Canó basculant
* Escopeta de dos canons
* Escopeta retallada

## Enllaços externs

* Remington Rolling Block 1864 (anglès)
* El forrellat llevadís (anglès)
# Psychoda flexistyla

Psychoda flexistyla és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àfrica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Satchell, G.H., 1955. New species of East and Central African Psychodidae. Part 1. Revue de zoologie et de botanique africaines. 51:339-372.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Kryptopterus cheveyi

Kryptopterus cheveyi és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius del sud-est de Tailàndia i a les conques dels rius Mekong i Chao Phraya.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rainboth, W.J. 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.
# Kallur

Kallur fou un antic principat o palydam de l'Índia, a Tamil Nadu, modern districte de Vellore. En el seu territori hi havia situat el pas del mateix nom, un pas dels Ghats Orientals que discurreix per la vall de Damalcheruru passant per l'antic principat fins a territori d'Andhra Pradesh.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Princely States of India: "Kallur"
# Les ulleres

Les ulleres (The Spectacles, en l'original) és un conte humorístic d'Edgar Allan Poe, publicat per primera vegada en el diari Dollar Newspaper, al maig de 1844.

## Argument

Un jove d'ascendència francesa rep una quantiosa herència que li permet alternar en l'alta societat de Nova York. Una nit, en l'òpera, s'enamora perdudament d'una elegant dama que ha albirat de lluny. Fent ús de tots els seus ardits, en poc de temps aconsegueix enamorar-la i casar-se amb ella. Però la nit de noces li donarà una enorme sorpresa quan descobreix que en realitat la seua esposa és en realitat la seua rebesàvia que li ha gastat una broma.

## Bibliografia

* Sova, Dawn B. Edgar Allan Poe: A to Z.. Checkmark Books, 2001.
# Pau Barceló i Faix

Pau Barceló i Faix (Barcelona 1910 - 1997) fou un fotògraf català.

## Biografia

Abans de la guerra civil espanyola es dedicava a fer retrats, però des del 1950 alternà aquesta feina amb treballs publicitaris. També va fotografiar tots els muntatges de l'Agrupació Dramàtica de Barcelona del 1955 al 1963, i així s'especialitzà com a fotògraf d'espectacles i de concerts. Va reunir un gran arxiu que anys després va vendre a l'Institut del Teatre (Arxiu Barceló). També col·laborà en la il·lustració de llibres de les Publicacions de l'Abadia de Montserrat i del DINSIC.
Hom considera que la sobrea obra és un testimoni gràfic de primer ordre perquè ha sabut captar la sensibilitat i el pols de la vida dels darrers cinquanta anys. El 1992 va rebre la Creu de Sant Jordi.
El 2011 el Museu de les Arts Escèniques li va dedicar una exposició retrospectiva. Pau Barceló. L'escena en imatges (1954-1990). Es tractà d'una mostra fotogràfica amb motiu del centenari del naixement del fotògraf vinculat al món de l'espectacle. A part, conserva 513 fotografies originals del fotògraf català. Es troben a l'Escena Digital del MAE.
La mostra sorgeix de la selecció feta de l'arxiu del fotògraf que l'Institut del Teatre va adquirir l'any 1991. Més de 75.000 imatges que retraten la vida teatral i cultural de Catalunya des de l'any 1954 fins al 1990. El seu arxiu teatral, immens en nombre de negatius, és una eina molt important per estudiar i investigar el teatre català, ja que hi són presents gairebé totes les manifestacions artístiques de la ciutat de Barcelona, però també de les comarques de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Pau Barceló i Faix». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Web del museu
* ↑ Escena Digital - fotografies Pau Barceló i Faix

## Enllaços externs

* Fotografia de Pau Barceló
# Baldovar

Baldovar és un llogaret del municipi valencià d'Alpont (comarca dels Serrans). Està situat a dos quilòmetres i mig de la vila, i a 923 metres d'altura sobre el nivell del mar, en una petita vall, prop de la rambla d'Arquela. S'hi arriba des de la CV-353 que surt de la carretera d'Alpont a la Iessa. El nucli està dividit en tres barris: barri de Dalt, de Baix i el Puntal (aquest darrer menys habitat). La població ha anat minvant gradualment en els darrers quaranta anys fins a arribar als 93 habitants l'any 2003. De l'economia del llogaret destacar la instal·lació de la bodega vinícola de Sant Roc l'any 1958.
Pel que fa als monuments, l'ermita de Sant Roc és l'unic element remarcable, temple barroc del segle xvii.

## Celebracions

Celebra les festes patronals el dia 16 d'agost en honor de Sant Roc i la setmana prèvia, organitzada per l'associació cultural formada per veïns i estiuejants.
També és tradicional la festa dels Quintos (xics i xiques de la mateixa edat) la setmana següent a la Pasqua. Després de recórrer Camp de Baix, la Carrasca i Camp de Dalt, els quintos arriben a Baldovar el dimarts a la tarda realitzant una cercavila. A la nit organitzen una revetlla i l'endemà els festers recorren el poble demanant la voluntat als seus habitants per a acabar la festa per la vesprada amb un ball. Després d'aquest ritual, la comitiva es dirigeix cap al llogaret del Serral on continuaran la festa. Als anys noranta es va recuperar una de les tradicions més importants del lloc, les Carnestoltes.

## Referències

* ↑ «Baldovar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Los «kintos de ayer y de hoy» (en castellà). [Consulta: 12 novembre 2020].
# Predosa

Predosa, (la Përiosa en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Basaluzzo, Bosco Marengo, Capriata d'Orba, Carpeneto, Casal Cermelli, Castellazzo Bormida, Castelspina, Fresonara, Rocca Grimalda i Sezzadio.
Pertanyen al municipi les frazioni de Castelferro, Mantovana i Retorto.

## Galeria fotogràfica

* Vista del poble
* Església parroquial
* La plaça
* Ajuntament
# Keithsburg

Keithsburg és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 714 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Keithsburg tenia 714 habitants, 278 habitatges, i 199 famílies. La densitat de població era de 106,9 habitants/km².
Dels 278 habitatges en un 30,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,2% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 24,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 40.781 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.000 $ mentre que les dones 16.719 $. La renda per capita de la població era de 14.008 $. Aproximadament el 10,3% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Keithsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Keithsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# La Joséphine està embarassada

La Joséphine està embarassada (títol original en francès, Joséphine s'arrondit) és una pel·lícula francesa del 2016 dirigida per Marilou Berry. És la continuació de Joséphine del 2013, una adaptació de la sèrie de còmics homònima de Pénélope Bagieu. S'ha doblat al català.

## Referències

* ↑ «Pel·lícules - La Joséphine està embarassada». TV3. [Consulta: 22 abril 2023].
# Liang Xuan

Liang Xuan (xinès simplificat: 梁旋, pinyin: Liáng Xuán; Liucheng, 1982) guionista, productor i director de pel·lícules d'animació xinès.

## Biografia

Liang Xuan va néixer el 3 de març de 1982 a Liucheng, província de Liuzhou (Xina). Va voler entrar a estudiar a l'Acadèmia de Cinema de Pequin, però va ser rebutjat dos cops i va decidir estudiarenginyeria tèrmica i elèctrica a la Universitat de Tsinghua.
L'any 2003 va abandonar els estudis tècnics i va fundar conjuntament amb Zhang Chun la productora cinematogràfica B&T Studio. Entre el 2004 i el 2005 Liang va tenir la idea, que més tard acabaria convertint-se en la pel·lícula d' animació 大鱼海棠 (Big fish & Begonia).
Va començar el procés creatiu del llargmetratge juntament amb Zhang Chun, realitzant un curt que servís de mostra, ja que a causa de la manca de recursos la pel·lícula no es podia realitzar immediatament. No va ser fins al 2013 que la productora Beijing Enlight Media es va interessar pel projecte, gràcies a un tràiler de set minuts que van penjar a la xarxa social Sina Weibo.
A partir del 2013, i amb l'ajuda econòmica de Beijing Enlight Media, i una campanya de crowdfunding per internet, recaptant més d'1,58 milions de iuans de 3.996 internautes, van poder començar el desenvolupament del primer film de B&T Studio amb la col·laboració de Studio Mir.
A Liang Xuan i Zhan Chun, se'ls van sumar Wang Changtian, que es va encarregar de la producció, i Kiyoshi Yoshida, que es va fer càrrec de la part musical. Finalment, el llargmetratge es va presentar el 2016, però no va ser fins al 2018 que es va poder exhibir fora de la Xina.
Gràcies a l'èxit als Estats Units, Big fish & Begonia va ser una de les fermes candidates per guanyar l'Oscar de l'any 2019 a la millor Pel·lícula d'Animació.

## Big Fish & Begonia

El llargmetratge està inspirat en antigues llegendes tradicionals xineses. S'hi incorporen diversos elements de la cultura xinesa. Alguns crítics l'han comparat, pel que fa als components cinematogràfics i artístics, a una certa similitud amb les pel·lícules de l’estudi japonès d’animació Studio Ghibli.
Hi ha un projecte per l'any 2023 per fer Big Fish and Begonia 2.

## Referències

* ↑ «Liang Xuan - dafilms.com» (en anglès). [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ SensaCine.com.mx. «Xuan Liang» (en espanyol de Mèxic). [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ «梁旋». [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ 张春; 梁旋. «大鱼海棠2» (en xinès (Xina)). [Consulta: 15 novembre 2022].
# Baldovce

Baldovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1272.
# Frasnoy

Frasnoy és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 322 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 335 | 345 | 300 | 276 | 260 | 285 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Maurice Caffieri | |
# Predrag Matvejević

Predrag Matvejević (Mostar 7 octubre 1932 - Zagreb 2 de febrer 2017) fou professor titular del Departament de Llengua i Literatura Eslaves a la Universitat La Sapienza de Roma. També fou president del Consell de la Fundació Laboratori Mediterrani de Nàpols, vicepresident internacional del PEN club de Londres, membre del «grup de savis» de la Comissió Europea a Brussel·les i membre fundador de l'Associació Sarajevo de París i de Roma.
Va estudiar Filosofia Romana i Clàssica a les universitats de Sarajevo i de Zagreb. Doctor en Estètica Comparada per la Universitat de París III. Va dirigir la Càtedra de Literatura Francesa a la Universitat de Zagreb.
Les seves obres, escrites en croat i en francès, són una denúncia a la guerra fratricida i a la depuració ètnica a l'ex Iugoslàvia; entre les més conegudes trobem: Ces moulins à vent (1977), Lettres ouvertes-exercices de morale (1985), La Yougoslavité d'aujourd'hui (1982), Bréviaire méditerranéen (1987) -edició francesa el 1993, i guanyadora del premi Millor Llibre Estranger 1999 (França), Premi europeu Ch. Veillon (Suïssa), Premi Malaparte (Itàlia)-, Entre asile et exil (1995), Le miroir de la mer Méditerranéenne (2002) i L'autre Venise (2003), Premi Strega europeu (Itàlia). Fou condecorat pel govern francès amb la Legió d'Honor.

## Referències

* ↑ «Predrag Matvejević». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Karl Odermatt

Karl Odermatt (Lucerna, 17 de desembre de 1942) és un exfutbolista suís de la dècada de 1970.
Fou 50 cops internacional amb la selecció suïssa amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1966.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Basel i BSC Young Boys.

## Palmarès
### Basel

* Lliga suïssa de futbol: 1966-67, 1968-69, 1969-70, 1971-72, 1972-73
* Copa suïssa de futbol: 1962-63, 1966-67, 1974-75
* Copa de la Lliga suïssa de futbol: 1973

### Young Boys

* Copa suïssa de futbol: 1976-77

## Referències

* ↑ ; Matti, René«"Karli, none Gool!" Die Basler Fussball-Legende Karl Odermatt» (en alemany). christoph-merian-verlag, 2002. [Consulta: 16 novembre 2010].
* ↑ «Switzerland - Record International Players». rsssf, 2010. Arxivat de l'Switzerland - Record International Players original el 6 gener 2012. [Consulta: 16 novembre 2010].
# Pat Barker

Pat Barker (Thornaby-on-Tees, 8 de maig de 1943) es una escriptora anglesa guanyadora de diversos premis com el Booker de 1995.

## Trajectòria

Pat Barker va néixer al si d'una família monoparental (no va conèixer la seva mare) de classe obrera i va créixer amb els seus avis. Va estudiar Història a la London School of Economics i es va graduar el 1965. Fins al 1970 va treballar de professora, primer d'un col·legi i després de la seva alma mater, alhora que cuidava de la seva àvia malalta, que va morir el 1971. El seu cognom el va prendre del conegut zoòleg David Barker, amb qui es va casar el 1978, després d'haver-hi conviscut des del 1969. Va enviudar el 2009.
El 1982, en ple thatcherisme, va debutar al món de la literatura amb la novel·la de realisme social Union Street, obra de gran èxit concebuda com un fris de vides creuades dividida en set capítols, cada un dels quals està focalitzat en un personatge femení de classe treballadora, i que va ser adaptada al cinema el 1990 amb el títol d'Iris i Stanley i protagonitzada per Jane Fonda i Robert de Niro. Baker de seguida va publicar dos llibres que, com el primer, posen el focus d'atenció als problemes de les dones de classe treballadora i les seves relacions amb les seves parelles i l'alcohol: Blow Your House Down (1984) i The Century's Daughter (1986).

## Obra publicada

* Union Street (1982)
* Blow Your House Down (1984)
* The Century's Daughter (1986)
* The Man Who Wasn't There (1988)
* Regeneration Trilogy:
** Regeneration (1991)
** The Eye in the Door (1993)
** The Ghost Road (1995)
* Another World (1998)
* Border Crossing (2001)
* Double Vision (2003)
* Life Class (2007)
* Toby's Room (2012)
* Noonday (2015)
* The Silence of the Girls (2018)
* The Women of Troy (2021)

## Referències

* ↑ Ficha de Barker Arxivat 2013-01-16 a Wayback Machine., portal de literatura del Consejo Británico, en anglès, s/f; accés 17.03.2014
* 1 2 Maya Jaggi. Dispatches from the front, The Guardian, 16.08.2003; accés 17.03.2014
* ↑ Minibiografía de Pat Barker, El Poder de la Palabra, s/f; accés 17.03.2014
* ↑ Pons, Pere Antoni. «Realisme social de primera categoria: 'Union Street', de Pat Barker». Ara, 16-12-2023. [Consulta: 21 desembre 2023].
* ↑ «Pat Barker». Llegir en Català. [Consulta: 2 novembre 2023].
# Baldric

* Per a altres significats, vegeu «Baldric de Friül».
El baldric és una corretja o cingla que es duu en bandolera i té per funció sostenir l'espasa o el sabre, sigui directament o mitjançant beina, i com a opció alternativa al talabard. El català baldric equival a l'espanyol bálteo, fr. baudrier, it. bandoliera, port. bandoleira o boldrié, ang. baldric, al. Bandelier, etc.
Els baldrics s'havien usat des de l'antiguitat, atès que distribuïen el pes de manera més eficient que els cinturons o talabards, alhora que no restringien el moviment de les mans i donaven accés ràpid a l'arma.
En la vida civil el baldric havia estat ornament privatiu de la noblesa. A l'exèrcit formava part de l'equipament individual (sobretot entre la tropa de cavalleria i l'oficialitat) fins que s'hi adoptaren cinturons polivalents de nou tipus de què es podia penjar també la pistola o revòlver, a més de servir com a cenyidors de peces superiors llargues com la guerrera o el capot. El baldric ha restat d'ús exclusivament ornamental, per a uniformes de gala.
El baldric forma part de la iconografia popular, si més no com a part integrant de la indumentària dels mosqueters de Dumas, tan visitats pel cinema.
El nom de baldric també pot aplicar-se a la mena de bandolera ornamental de què penja un timbal, una corneta, etc.
# Frasnes-lez-Anvaing

Frasnes-lez-Anvaing (en picard Fraine-dilé-Anvegn) és un municipi belga de la província d'Hainaut a la regió valona. Està compost per les viles de Frasnes-lez-Anvaing, Frasnes-lez-Anvaing, Anvaing, Arc-Ainières, Cordes, Forest, Wattripont, Buissenal, Frasnes-lez-Buissenal, Hacquegnies, Herquegies, Montrœul-au-Bois, Moustier, Œudeghien, Dergneau i Saint-Sauveur. Limita amb els municipis d'Ath, Celles, Ellezelles, Leuze-en-Hainaut, Mont-de-l'Enclus, Renaix i Tournai.
# Parabuteo

Parabuteo és un gènere d'ocells rapinyaires de la família dels accipítrids (Accipitridae) que àrees de la zona Neotropical.
Parabuteo literalment significa "semblant a Buteo".

## Taxonomia

Considerat durant molt temps un gènere monospecífic, fa poc s'ha inclòs una espècie (leucorrhous) que era ubicada al gènere Buteo.
Així, la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, juliol 2022) aquest gènere està format per dues espècies:
* aligot culblanc (Parabuteo leucorrhous).
* aligot de Harris (Parabuteo unicinctus).

## Referències

* 1 2 «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 283. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Puerto Octay

Puerto Octay és una localitat de la zona sud de Xile, es troba a la província d'Osorno, a la regió de Los Lagos, a la vora del llac Llanquihue. Limita al nord amb Puyehue i Osorno, a l'oest amb Río Negro i Purranque, a l'est amb Puerto Varas i al sud amb Puerto Varas i Frutillar.

## Història

El seu origen es remunta a la colonització alemanya de 1852 impulsada per Bernhard Eunom Philippi i Vicente Pérez Rosales. Amb el temps s'ha transformat en un dels ports més importants del llac Llanquihue. El 22 de desembre de 1891 fou creada com a municipi sota la presidència de la república de Jorge Montt.

## Toponímia

La vila al principi es deia Puerto Muñoz-Gamero, en record del mariner que va explorar el llac Llanquihue, Benjamín Muñoz Gamero. El 1869, una de les primeres construccions fou el magatzem d'un colonitzador anomenat Cristino Ochs; i com que sempre tenia abast de mercaderies, la gent de la zona solia dir "donde Ochs hay" (on l'Ochs hi ha), expressió de la qual deriva el nom actual de Puerto Octay.

## Referències

* 1 2 3 welcomechile.com. «Historia de Puerto Octay». [Consulta: 13 maig 2017].
* ↑ La Segunda, 14-09-2010. URL accedida el 14-09-2010.
# Kežmarok

Kežmarok és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, és capital del districte de Kežmarok.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1251.

## Ciutats agermanades

* Lanškroun, República Txeca
* Příbram, República Txeca
* Lesneven, França
* Kupiškis, Lituània
* Hajdúszoboszló, Hongria
* Weilburg, Alemanya
* Bochnia, Polònia
* Gliwice, Polònia
* Nowy Targ, Polònia
* Zgierz, Polònia