OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Lockwood Kipling

John Lockwood Kipling (Pickering, North Yorkshire, Anglaterra, 6 de juliol de 1837 - Tisbury, Wiltshire, Anglaterra, 26 de gener de 1911) va ser professor d'art, il·lustrador i el pare de l'escriptor Rudyard Kipling i nomenat Company (Companion) de l'Orde de l'Imperi Indi (CIE).
Des de jove va rebre una educació artística, a partir d'obtenir una feina com a ajudant d'un arquitecte Britànic. El 1865 obté una plaça docent a l'Escola d'Art Jeejeebhoy, a la ciutat de Bombai (L'Índia). Aquell mateix any va néixer el seu fill, el famós escriptor Rudyard Kipling (autor de El Llibre de la Selva, del qual farà uns gravats que il·lustraran una de les seves primeres edicions).
Les seves tasques com a professor d'art li faran guanyar un gran prestigi en el món de l'estètica, fet que li permetrà accedir a un bon càrrec al Museu de Belles Arts de Lahore.
# Juan Navarro Reverter y Gomis

Juan Navarro Reverter y Gomis (València, 1874 - 1933) fou un advocat i polític valencià, fill del polític Juan Navarro Reverter. Fou Ministre d'Hisenda en 1896-1897, 1906-1907 i 1912.

## Biografia

Es llicencià en dret per la Universitat de Madrid, i mercè els oficis del seu pare el va succeir com a diputat del Partit Liberal pel districte de Sogorb-Viver a les eleccions generals espanyoles de 1903, 1905, 1907, 1910, 1914, 1916, i dins la fracció liberal-demòcrata de Manuel García Prieto a les de 1918, 1919, 1920 i 1923.
Durant aquests anys fou secretari del Congrés dels Diputats el 1905, Director General de Presons, Director General de Correus i Telègrafs i el desembre de 1922 governador civil de Madrid. El 16 de novembre de 1922 va participar en la constitució de la Compañía Arrendataria de Fósforos, SA. Quan es proclamà la Dictadura de Primo de Rivera es retirà de la política.

## Referències

* ↑ Boletín oficial de la Província de Madrid, desembre de 1922
* ↑ Juan Navarro-Reverter Gomis Arxivat 2015-06-30 a Wayback Machine. a marcheval.com

## Enllaços externs

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* «Juan Navarro Reverter y Gomis». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Juan Carlos Sanromán Elexpuru

Juan Carlos Sanromán Elexpuru (Vigo, 23 d'octubre de 1971) és un exfutbolista gallec, que jugava com a migcampista.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Celta de Vigo. La temporada 90/91, amb els viguesos a Segona Divisió, debuta amb el Celta, tot jugant 19 partits eixe any. No es consolida i retorna al filial. La temporada 92/93, ara amb l'esquadra gallega a la màxima categoria, hi juga un partit de lliga, l'únic de la seua carrera a primera divisió.
La temporada 93/94 apareixeria en un partit de Copa del Rei. Acaba la temporada al CF Extremadura, amb qui ascendeix a Segona Divisió. A la campanya següent recala al Reial Múrcia, de Segona B. Entre 1995 i 1997 milita al filial del Deportivo de La Corunya, però sense debutar amb el primer equip.
L'estiu de 1997 marxa al Llevant UE, amb qui juga 14 partits i marca un gol a Segona Divisió. A mitja temporada retorna a Galícia per jugar amb el Racing de Ferrol. Amb els ferrolans hi retornaria a la categoria d'argent a la campanya 00/01.
Al mercat d'hivern de la temporada 00/01 fitxa pel Cartagonova. Roman dues temporades més al conjunt departamental, quan s'incorpora a les files del CD Ourense. El 2007 deixa l'equip ourensà i recala al Céltiga, un modest equip gallec, i a la campanya posterior, al Nigrán, de la Primera Regional.

## Enllaços externs

* Fitxa de Juan Carlos Sanromán Elexpuru a bdfutbol
* Fitxa de Juan Carlos Sanromán Elexpuru a footballdatabase
# Juan Carlos Rulfo

Juan Carlos Rulfo (Ciutat de Mèxic, 24 de gener de 1964), és un cineasta mexicà.

## Biografia

Juan Nepomuceno Carlos Pérez Rulfo Aparicio, és fill de l'escriptor mexicà Juan Rulfo i de Clara Aparicio de Rulfo, va cursar els seus estudis en la Universitat Autònoma Metropolitana Unitat Xochimilco (UAM-X), i en el Centre de Capacitació Cinematogràfica (CCC) de la ciutat de Mèxic. Hereu de la tradició del seu pare, Juan Carlos ha sabut traduir a la narrativa cinematogràfica les atmosferes rurals mexicanes que el seu pare va consagrar en el seu literatura i al mateix temps forjar per si mateix una carrera que l'ha desmarcat de l'ombra paterna per a demostrar el seu talent.
La seva òpera prima va ser el curtmetratge El Abuelo Cheno y otras historias (1995) realitzat amb el suport del CCC on narra la vida del seu avi. El 1999 es projecta el seu primer llargmetratge Del olvido al no me acuerdo documental filmat a la regió de Llano Grande a Jalisco, lloc on va néixer el seu pare, per a realitzar entrevistes als habitants preguntant si van conèixer a Juan Rulfo. El resultat és un documental on la figura del seu pare passa a segon pla i el més important són les històries i vides dels entrevistats, entre ells la seva pròpia mare. Amb aquest film, Juan Carlos va guanyar quatre Arieles en les categories d'òpera prima, millor fotografia, millor edició i millor so; posicionant-se com un dels directors mexicans contemporanis més importants.
El 2006 es projecta el seu segon llargmetratge: En el hoyo, un documental realitzat a la ciutat de Mèxic sobre la construcció de l'ampliació de l'avinguda Perifèric Sud en aquesta ciutat. En aquest film, el director s'enfoca a retratar als treballadors involucrats en l'obra viària i a mostrar-nos el costat humà d'una construcció tan important per a la capital mexicana. Amb aquest documental, Juan Carlos va guanyar el premi al millor documental internacional en el Festival de Cinema de Sundance.
Posteriorment va realitzar un Documental Llargmetratge en referència a la vida de les persones familiars dels qui emigren i que per diverses causes ja no tornen: Los que se quedan.
El seu següent treball va ser en 2011: De Panzazo! codirigit per Carlos Loret de Mola, que fa un estudi de l'educació a Mèxic. El seu treball més recent és Carriere 250 Metros (2011), pel·lícula estrenada en el vuitantè aniversari de Jean-Claude Carrière, en el marc del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià.

## Filmografia

* Carriere 250 Metros, llargmetratge (2011).
* De panzazo, llargmetratge (2011).
* Madero muerto, memoria viva, migmetratge (2010).
* Será por eso, curtmetratge (2010).
* Los que se quedan, llargmetratge (2008).
* En el hoyo, llargmetratge (2006).
* El crucero, curtmetratge (2006).
* Del olvido al no me acuerdo, llargmetratge (1999).
* El abuelo cheno y otras historias, curtmetratge (1995).

## Referències

* ↑ Juan Carlos Rulfo Arxivat 2019-12-23 a Wayback Machine. al Directorio de Realizadores Mexicanos
* ↑ Juan Carlos Rulfo Arxivat 2021-09-21 a Wayback Machine. al web del Festival de Morelia
* ↑ Juan Carlos Rulfo a sensacine.com
# Josep Mainar i Pons

Josep Mainar i Pons (Barcelona 1899 - 1996) fou ebenista, dissenyador de mobles, historiador de l'art i folklorista.

## Biografia

L'any 1928 es va iniciar en la decoració d'interiors. Des del 1930 va col·laborar a Mirador, D'Ací d'Allà, Arts i Bells Oficis i Butlletí dels Museus. Col·laborador de Santiago Marco des del 1933, va dirigir el condicionament dels departaments de cultura i finances de la Generalitat de Catalunya. Va ésser, a més, secretari general i tècnic del Foment de les Arts Decoratives (FAD) entre els anys 1933 i 1957, i director del Saló de la Llar Moderna entre els anys 1951 i 1957.
Fou professor al FAD des de l'any 1935 fins a l'any 1947 i a l'Escola Massana des de l'any 1966 fins a l'any 1971. Va col·laborar als volums col·lectius L'art català i L'art català contemporani, i és autor del volum Llibre del moble català (1976), del Diccionari dels oficis del moble i de l'agençament (1976), i de Vuit segles de moble català (1990).
Per altra banda, és notable la seva dedicació al foment de la sardana i del ball popular; aquesta vessant folklorista el va portar a fundar i dirigir la revista La Sardana (1921-1923) i a ésser membre fundador de l'Obra del Ballet Popular (1950), que va presidir del 1958 al 1964. Va dirigir l'obra en tres volums La sardana (1970), entre d'altres.
L'any 1982 li fou concedida la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.

## Fons personal

El seu fons personal es conserva a l'Arxiu Nacional de Catalunya. El fons conté la documentació generada i rebuda per Josep Mainar; destaca especialment, la documentació produïda en funció de la seva activitat professional relacionada amb el disseny de mobles, l'ebenisteria i la història de l'art (incloent-hi conferències, correspondència, fotografies, material de treball, etc.). També cal destacar tota la documentació que conserva sobre el Foment de les Arts Decoratives, l'Escola Massana, l'Escola Abedul i el Saló de la Llar Moderna relacionada tota ella amb la didàctica i les tècniques de la decoració i del moble (inclou correspondència, textos de lliçons, actes i acords, fitxes, dissenys, catàlegs, il·lustracions i material gràfic divers). Per altra banda, de la mateixa manera té un interès especial la documentació produïda en funció de les activitats culturals i folkloristes del productor del fons, vinculades al moviment sardanista i al foment de la sardana i del ball popular (l'Obra del Ballet Popular, l'Esbart Verdaguer, l'Esbart Folklore de Catalunya i altres esbarts). Aquesta documentació està constituïda per circulars, correspondència, conferències de Josep Mainar, programes, memòries, publicacions, etc. Finalment, el fons conserva documentació personal i familiar, i documentació sobre el productor del fons.

## Referències

* ↑ «Arxiu Generalitat - Josep Mainar i Pons». Arxivat de l'original el 2007-10-01. [Consulta: 1r setembre 2007].
* ↑ «Josep Mainar i Pons». Arxiu Nacional de Catalunya. [Consulta: juliol 2013].

## Enllaços externs

* Fons Josep Mainar i Pons a l'Arxiu Nacional de Catalunya.
# Portimonense Sporting Clube

El Portimonense Sporting Clube és un club de futbol de la ciutat de Portimão, Portugal. El club fou fundat el 1914.

## Palmarès

* Segona divisió portuguesa de futbol:
** 2016-17
* II Divisão (tercera categoria):
** 2001

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2016-07-22 a Wayback Machine.
# Sphoeroides cheesemanii

Sphoeroides cheesemanii és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda.

## Observacions

No es pot menjar, ja que és verinós per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1800. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 2. i-lxiv + 1-632.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Julia Gillard

Julia Eileen Gillard (Y Barri, Gal·les, 29 de setembre de 1961) fou Primera Ministra d'Austràlia i la líder del Partit Laborista. Des de 1998 és membre de la Cambra de Representants d'Austràlia per la circumscripció de Lalor.
El 24 de juny de 2010 es va convertir en la primera dona de la història d'Austràlia al capdavant del govern del país, després que renunciés al càrrec el seu predecessor, el també laborista Kevin Rudd, per a evitar una moció de censura després de perdre el suport del seu partit. Gillard fou presidenta fins al juny de 2013.
Després que Rudd dimitís en perdre el suport del partit arran de la revocació de la llei de retallades en les emissions de gasos que ell mateix havia impulsat, fou elegida per substituir-lo i, un cop en el càrrec, convocà eleccions anticipades, que se celebraren el mes d'agost de 2010. Al setembre Julia Gillard esdevenia la primera ministra d'Austràlia. Confirmà el lideratge en el congrés extraordinari que convocà al febrer del 2012 i durant el seu mandat dedicà els esforços a les polítiques del medi ambient i les mesures destinades a afrontar el creixent nombre de sol·licitants d'asil. Al juny del 2013, Rudd la derrotà en unes noves eleccions com a líder del Partit Laborista i Gillard dimití com a primera ministra.

## Referències

* 1 2 Ortiz de Zárate, Roberto. «Julia Eileen Gillard». CIDOB. [Consulta: 28 juliol 2021].
* 1 2 «Julia Eileen Gillard | enciclopèdia.cat». [Consulta: 28 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Pàgines oficials federals de l'HOR per Julia Gillard Arxivat 2010-07-01 a Wayback Machine. (anglès)
# Jungermanniàcies

Les jungermanniàcies (Jungermanniaceae) són una família d'hepàtiques folioses de la classe Jungermanniopsida. Tenen una distribució molt àmplia. Diversos gèneres que anteriorment estaven inclosos dins aquesta família actualment estan classificats dins les famílies Myliaceae o Solenostomataceae. La majoria d'espècies es troben en les regions de clima temperat.
# Josep Antoni Sombiela i Mestre

Josep Antoni Sombiela i Mestre (València, segle xviii — 25 de gener de 1825) fou un polític i jurista valencià. Estudià filosofia i dret a la Universitat de València. Més tard hi fou catedràtic de jurisprudència. També fou degà del Col·legi d'Advocats. Quan el 1808 començà la Guerra del Francès era comandant del batalló d'Estudiants Artillers Urbans i fou membre de la Junta Suprema de Govern del Regne de València, en la que fou vocal del Tribunal de Seguretat Pública.
El 14 de febrer de 1810 fou elegit diputat a les Corts de Cadis, en les que va formar part de les comissions de Justícia i Memorials. S'hi va distingir juntament amb Francesc Xavier Borrull i Vilanova pel seu antiliberalisme. Tot i així fou un dels signants de la Constitució espanyola de 1812. També fou nomenat president de les Corts Espanyoles del 24 de juny al 23 de juliol de 1813. Fou elegit diputat suplent a les Corts de 1813.
Després de la guerra fou oïdor de l'Audiència de València, on el 1822 participà en la defensa del general Francisco Javier de Elío, que fou executat per les noves autoritats liberals.

## Obres

* Discurso sobre los tribunales protectores de la fe (1813).
* Manifiesto que escribió en un calabozo el general don Francisco Xavier Elío... (1823)

## Referències

* ↑ «José Antonio Sombiela y Mestre» (en castellà). Congrés dels Diputats.
* ↑ Biografia Arxivat 2012-06-28 a Wayback Machine. a cadiz2012.es
* ↑ «Diputats valencians a les Corts de Cadis». Arxivat de l'original el 2013-07-13. [Consulta: 11 març 2012].
* ↑ «Josep Antoni Sombiela i Mestre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Karalla

Karalla fou un regne a la regió d'Armènia que s'esmenta cap al 2300 aC, quan n'era rei Assur Li I. Potser és el mateix regne que apareix 1500 anys després amb el nom de Karallu.
Reis:
* Assur Li I
* Assur Li II

## Referències

* Cassin, Elena; Bottéro, Joean; Vercoeur, Joan. Los Imperios del Antiguo Oriente del Paleolítico a la mitad del segundo milenio (en castellà), 1970, p. . ISBN 84-323-0118-3.
# Kalanchoe crundallii

Kalanchoe crundallii és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, que pertany a la família Crassulaceae.

## Descripció

És una planta perenne glabra pruïnosa una mica carnosa.
Les tiges són simples, erectes o decumbents, teretes, de fins a 90 cm d'alçada, fins a 1,4 cm de diàmetre a prop de la base, arrelant ocasionalment.
Les fulles són peciolades, una mica carnoses, amb pecíol aplanat, de 5 a 20 mm de llarg i uns 5 mm d'ample, làmina de color verd cera a verd groguenc, sovint vorejat de vermell, orbicular, rarament àmpliament oblong o obovat, de 3 a 7 cm de llarg i de 2 a 5,5 cm d'ample, punta àmpliament arrodonida, base cuneada, marges sencers o crenats.
Les inflorescències són curtes formant panícules cimoses oblongues, pedicels prims, d'1 a 1,5 mm.
Les flors varien en el transcurs de l'antesi d'erectes a pèndules, finalment erectes de nou; sèpals carnosos, deltoides, de 2 a 5 mm de llarg i d'uns 2 mm d'ample; corol·la de color groc verdós a groc intens, tenyida de vermell a les parts que no estan exposades a la llum directa del sol, de color vermell corall amb taques vermelles més fosques quan s'exposen al sol, tubs cilíndrics de 4 angles lleugerament encongits a la gola, de 14 a 15 mm; pètals ovats, àmpliament arrodonits a la punta, apiculats, lleugerament recurvats, de 3 a 4 mm de llarg i d'uns 3 mm d'ample; estams inserits per sobre de la meitat del tub de la corol·la, inclosos.
És una espècie decorativa, sobretot a causa dels colors variables de les flors en funció de l'exposició a la llum. La posició variable de les flors durant la seva antesi també és notable i s'acompanya de canvis de color (cabdells erectes, groguencs, flors obertes penjants, vermelles, flors marcides erectes, marró-vermelles).

## Distribució

Planta endèmica de la província Limpopo de Sud-àfrica. Creix entre còdols de les zones boscoses.

## Taxonomia

Kalanchoe crundallii va ser descrita per Frans Verdoorn.

### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
crundallii: epítet atorgat en honor del botànic britànic Albert Henry Crundall.

## Referències

* ↑ «Kalanchoe crundallii». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Kalanchoe crundallii Verd.». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.
* ↑ Smith, Gideon F.; Estrela Figueiredo, Abraham E. van Wyk. «Kalanchoe (Crassulaceae) in Southern Africa: Classification, Biology, and ...».
# Kalanchoe densiflora

Kalanchoe densiflora és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una herba perenne glabra, de tija erecta, de 0,3 a 3 m d'alçada.
Les fulles són peciolades, oblongues, ovades o suborbiculars, de fins a 18 cm de llarg i 10 cm. ample, vèrtex obtús, base cuneada, marges crenats, de color verd clar; pecíol de fins a 3 cm. llarg, aplanat i acanalat per sobre, lleugerament eixamplat a la base.
La inflorescència és un cim paniculat densament florit de fins a 30 cm de llarg; pedicels d'1 a 4 mm de llarg, visiblement eixamplat per sota de la flor, glabre, rarament poc pilós (var. subpilosa Cuf. d'Etiòpia).
Les flors són erectes; calze-lòbuls triangular-subulats, de 2 a 8 mm. de llarg i de 1 a 1,5 mm d'ample, llargs, atenuats, connats a la base durant 0,1 a 0,3 mm., glabres, poques vegades poc pilosos (var. subpilosa); tub de la corol·la de groc pàl·lid a verdós; pètals de color groc a taronja fosc, taronja vermellós o vermell; tub de 8-12 mm. llarg; lòbuls oblong-lanceolats a amplament obovats, de 2 a 5 mm de llarg i de 1,5 a 4 mm d'ample, truncats o retusos, mucronats (mucró de 0,2 a 1 mm. de llarg).

## Distribució

Planta endèmica de Etiòpia, Kenya, Sudan, Tanzània, Uganda, i Rep. Dem. del Congo.

## Taxonomia

Kalanchoe densiflora va ser descrita per Robert Allen Rolfe i publicada al Bulletin of Miscellaneous Information, Royal Gardens, Kew 1919: 263. 1919.

### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
densiflora: epítet de les paraules llatines densi = 'dens' i flora = 'flor'.

### Sinonímia

* Kalanchoe bequaertii De Wild.

## Referències

* ↑ «Plants of the World Online». Kew Science.
* ↑ «Kalanchoe densiflora Rolfe». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.
# Kazimierz Kropidłowski

Kazimierz Kropidłowski (Starogard Gdański, 16 d'agost de 1931 - Starogard Gdański, 20 de desembre de 1998) fou un atleta polonès, especialista en el salt de llargada, que va competir durant la dècada de 1950.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en el salt de llargada al Campionat d'Europa d'atletisme de 1958. Es proclamà quatre vegades campió de Polònia, dues a l'aire lliure (1957, 1959) i dues es pista coberta (1954, 1956). Millorà dues vegades el rècord de Polònia en salt de llargada.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on fou sisè en la prova del salt de llargada del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, quedà eliminat en sèries en la mateixa prova.

## Millors marques

* Salt de llargada. 7.82 metres (1959)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «European Championships (Men)». [Consulta: 29 novembre 2021].
* ↑ «Kazimierz Kropidłowski – Polski Komitet Olimpijski» (en polonès). [Consulta: 8 desembre 2021].
* ↑ «Olympedia – Kazimierz Kropidłowsk». [Consulta: 8 desembre 2021].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 8 desembre 2021].
# Kazimierz Kordylewski

Kazimierz Kordylewski (11 d'octubre de 1903, Poznań, Polònia - 11 de març de 1981, Cracòvia, Polònia) fou un astrònom polonès, conegut per haver descobert els núvols de Kordylewski –anomenats així en honor seu– el 1956. Es tracta d'unes concentracions de pols còsmica als punts lagrangians del sistema Terra-Lluna de les quals se'n confirmà l'existència finalment el 2018.
Kordylewski estudià a la Universitat de Poznań i a la Universitat Jagellònica i obtingué un doctorat el 1932.

## Referències

* ↑ Royal Astronomical Society «Earth's dust cloud satellites confirmed» (en anglès). EurekAlert!, 26-10-2018.
* ↑ Slíz-Balogh, Judith; Barta, András; Horváth, Gábor «Celestial mechanics and polarization optics of the Kordylewski dust cloud in the Earth–Moon Lagrange point L5 – I. Three-dimensional celestial mechanical modelling of dust cloud formation» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 480, 4, 11-11-2018, pàg. 5550–5559. DOI: 10.1093/mnras/sty2049.
* ↑ Slíz-Balogh, Judith; Barta, András; Horváth, Gábor «Celestial mechanics and polarization optics of the Kordylewski dust cloud in the Earth–Moon Lagrange point L5 – Part II. Imaging polarimetric observation: new evidence for the existence of Kordylewski dust cloud» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 482, 1, 01-01-2019, pàg. 762–770. DOI: 10.1093/mnras/sty2630.
* ↑ Hockey, Thomas. The Biographical Encyclopedia of Astronomers. Springer Publishing, 2009. ISBN 978-0-387-31022-0 [Consulta: 22 agost 2012].

## Enllaços externs

* Pàgina sobre Kazimierz Kordylewski (anglès)
* http://www.kordylewski.pl (polonès)
# Kimiko Shiratori

Kimiko Shiratori (白鳥 公子, 6 de juny de 1968) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1984. Va disputar 5 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1984 | 3 | 0 |
| 1985 | 0 | 0 |
| 1986 | 2 | 0 |
| Total | 5 | 0 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
# Kimiria

Kimiria és un riu d'Orissa, un distributari deltaic del riu Brahmani al districte de Cuttack, que surt del seu principal a l'altre costat del poble de Rajendrapur i després de rebre les aigües del Genguti, el Kelo, i el Birupa, retorna al Brahmani al poble d'Indpur.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.