OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luca Paolini

Luca Paolini (Milà, 17 de gener de 1977) és un ciclista italià, professional des del 2002.
Les seves principals victòries són una etapa a la Volta a Espanya de 2006 i una altra al Giro d'Itàlia de 2013. El 2004 guanyà la medalla de bronze al Campionat del Món de ciclisme.
Al Tour de França de 2015, va donar positiu en cocaïna en un control de la 4a etapa, i va ser exclòs de la cursa i de l'equip. El desembre del mateix any va reconèixer la seva dependència a conseqüència a la seva addició als somnífers.

## Palmarès

* 1998
** 1r al Giro del Canavese
* 1999
** 1r al Gran Premi de Poggiana
** 1r al Trofeu Ciutat de Brescia
* 2000
** Vencedor d'una etapa de la Volta a l'Argentina
** Vencedor d'una etapa del Tour de Normandia
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
** Vencedor de la Classificació de la muntanya de la Volta a Dinamarca
* 2001
** 1r al Gran Premi de Lugano
* 2002
** 1r al Giro del Piemont
* 2003
** 1r al Gran Premi Bruno Beghelli
* 2004
** 1r a la Fletxa Brabançona
** Medalla de bronze al Campionat del Món de ciclisme
* 2005
** Vencedor de 2 etapes del Tour of Britain
** Vencedor d'una etapa del Tour de Valònia
* 2006
** 1r al Gran Premi de la ciutat de Camaiore
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 2007
** Vencedor d'una etapa dels Tres dies de De Panne
* 2008
** 1r al Trofeu Laigueglia
** 1r a la Coppa Placci
* 2009
** 1r a la Coppa Bernocchi
** Vencedor d'una etapa de la Settimana Ciclistica Lombarda
* 2013
** 1r a l'Omloop Het Nieuwsblad
** Vencedor d'una etapa Giro d'Itàlia
* 2015
** 1r a la Gant-Wevelgem

### Resultats al Tour de França

* 2003. 69è de la classificació general
* 2006. 100è de la classificació general
* 2012. 108è de la classificació general
* 2014. 136è de la classificació general
* 2015. Exclòs (8a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2004. Abandona (19a etapa)
* 2006. Abandona (16a etapa). Vencedor d'una etapa
* 2011. 135è de la classificació general
* 2013. 107è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2013. 59è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. Porta el mallot rosa durant 4 etapes
* 2014. 111è de la classificació general
* 2015. 111è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Luca Paolini, positivo por cocaína en el Tour». sport.es, 10-07-2015 [Consulta: 12 juliol 2015].
* ↑ López-Egea, Sergi «Paolini: "Era un adicto y llegué a la cocaína"». elperiodico.com, 27-12-2015 [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «Luca Paolini confiesa su historia de somníferos y cocaína». mundodeportivo.com, 27-12-2015 [Consulta: 24 gener 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Luciogobius brevipterus

Luciogobius brevipterus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Gill T. N. 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Okiyama, M. 2001. Luciogobius adapel, a new species of gobiid fish from Japan. Bull. Natn. Sci. Mus., Tòquio, Ser. A, 27(2):141-149.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lloro bec-roig

El lloro bec-roig (Pionus sordidus) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida del nord de Veneçuela, Colòmbia, oest i est de l'Equador, est del Perú i centre de Bolívia.
# Lloro becgròs alaestriat

El lloro becgròs alaestriat (Tanygnathus megalorynchos) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita zones amb arbres poc denses al nord de Sulawesi, Talaud, Sangihe, Moluques, Tanimbar i Raja Ampat.
# Lucé (Orne)

Lucé és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 93 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lucé era de 93 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 13 eren unipersonals (9 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 13 parelles sense fills, 9 parelles amb fills i 9 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 60 habitatges, 45 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 7 estaven desocupats. Tots els 60 habitatges eren cases. Dels 45 habitatges principals, 36 estaven ocupats pels seus propietaris i 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 8 tenien dues cambres, 10 en tenien tres, 16 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Lucé el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 12 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 12 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 12 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 62 persones, 44 eren actives i 18 eren inactives. De les 44 persones actives 43 estaven ocupades (26 homes i 17 dones) i 1 aturada (1 home). De les 18 persones inactives 16 estaven jubilades i 2 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Lucé hi havia 16 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 594 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lucé a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lucé a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Her Afghanistan

Her Afghanistan és una organització que busca donar visibilitat a les dones afganeses. Fundada per l'analista Mariam Wardak i la periodista i escriptora Munaza Shaheed, té com a objectiu la iniciativa de demanar a la societat que donin suport a la causa de les dones afganeses gravant conferències informatives sobre la situació que viuen, compartint oportunitats de beques per dones i organitzant debats sobre la situació a l'Afganistan. La seva missió és capacitar les afganeses perquè aconsegueixin possibilitats i transformacions a través d’aquesta plataforma. Així, proporciona una plataforma de connexions, recursos i oportunitats, volent demostrar que el progrés de les dones contribueix directament a la prosperitat de tota la societat i animant les noies i les dones joves a triar carreres de seguretat, pau, política exterior i tecnologia.

## Objectius

* Proporcionar una plataforma de connexions, recursos i oportunitats.
* Transformar les percepcions de les dones afganeses.
* Crear un canal de dones per ocupar llocs de lideratge a l'Afganistan.
* Demostrar que el progrés de les dones contribueix directament a la prosperitat de tots.
* Influir en els líders del govern, el món acadèmic i la indústria per reconèixer el poder adquisitiu de les dones.
* Animar les noies i les dones joves a triar carreres de seguretat, pau, política exterior i tecnologia.

## Propostes

* Fer conferències: Proporcionant vídeos de 15 minuts per avançar en el coneixement de les dones afganeses en seguretat, pau, política exterior i tecnologia.
* Compartir materials: Compartir i penjar documents que puguin ser útils i eficaços en el camp de la seguretat, la pau, la política exterior i la tecnologia.
* Compartir oportunitats: Compartir oportunitats de beques per les dones de l'Afganistan perquè puguin accedir als coneixements i recursos que necessiten.
* Patrocinar discussions: Patrocinar i organitzar conferències a diversos països sobre l'Afganistan. Her Afghanistan recomana assistents i ponents, així com socis.
* Organitzar debats: Organitzar taules rodones a diversos països sobre l’Afganistan. Her Afghanistan ofereix col·laboradores perquè ajudin en l'organització de les sessions.
* Publica històries: Donar suport a veus afganeses joves en matèria de seguretat, pau, política exterior i tecnologia publicant els seus continguts relacionats amb el seu treball i èxits.

## Referències

* ↑ Kohan, Marisa «Las seis iniciativas que puedes apoyar para ayudar a las mujeres afganas». Público, 27-08-2021 [Consulta: 4 setembre 2021].
* ↑ «Her Afghanistan». [Consulta: 4 setembre 2021].
* ↑ «Her Afghanistan». [Consulta: 4 setembre 2021].
# Universitat Gonzaga

La Universitat Gonzaga (Gonzaga University en anglès i oficialment) és una universitat privada, catòlica, de la Companyia de Jesús (Jesuïtes), situada a Spokane (Washington), als Estats Units d'Amèrica. Forma part de l'Associació d'Universitats Jesuïtes (AJCU), en la qual s'integren les 28 universitats que la Companyia de Jesús dirigeix als Estats Units. Es denomina així en record a Sant Lluís Gonzaga.
Va ser fundada el 1887 pel pare jesuïta Joseph Cataldo, S.J., que volia crear una universitat jesuïta al nord-oest dels Estats Units. El campus inclou 94 edificis en els 131 acres (437,000 m²) que ocupa la universitat al llarg del llit del riu Spokane, en una zona residencial dels afores de Spokane. La Universitat Gonzaga competeix en la Divisió I de la NCAA, en la West Coast Conference. Un dels seus jugadors més destacats en la NBA va ser John Stockton, ex-jugador dels Utah Jazz.

## Referències

* ↑ «Gonzaga University Common Data Set 2014-2015, Part B». Gonzaga University. Arxivat de l'original el 2015-10-27. [Consulta: 3 abril 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Halichoeres hortulanus

Halichoeres hortulanus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes que es troba des del Mar Roig fins a Sud-àfrica, les Illes Marqueses, les Tuamotu, el sud del Japó i el sud de la Gran Barrera de Corall.
Els mascles poden assolir els 27 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Pal de rosa

* No s'ha de confondre amb palissandre.
El nom de pal de rosa fa referència a diverses fustes oloroses utilitzades en perfumeria, així com a fustes de color rosa o veta rosa utilitzades en ebenisteria.
En perfumeria, l'oli de pal de rosa prové d'un arbre de la família de les Lauraceae, originari de l'Amazones i Guiana, l'Aniba rosaeodora. L'explotació comercial així causada en fa una espècie en perill d'extinció. S'extreu principalment de la fusta molt fragant i de color entre groc palla i coure, però també es poden destil·lar totes les parts de la planta. Aquesta espècie va ser sobreexplotada a Guiana a principis del segle xx. Havent esdevingut rara, l'espècie està protegida per la UICN.
En ebenisteria, el nom "pal de rosa" correspon, entre altres coses, a arbres del gènere Dalbergia Dalbergia variabilis (o Dalbergia frutescens), molt utilitzats al segle xviii en marqueteria. Aleshores es va atribuir per extensió (i abús del llenguatge) a diverses espècies del gènere Dalbergia, de la família Fabaceae. Entre altres:
* Dalbergia maritima, també anomenada pal de rosa o rosa falsa de Madagascar ;
* Dalbergia sissoo, el "pal de rosa" de l'Índia Oriental ;
* Dalbergia cochinchinensis, pal de rosa siamès.
La vaguetat del terme "pal de rosa" prové en particular de referir-se al terme anglès rosewood, que designa una família formada per diverses varietats de Dalbergia; en general, el seus aspectes difereixen força del palissandre. Però la vaguetat també prové de la dificultat per a identificar amb precisió les espècies realment utilitzades al segle XVIII amb el mateix propòsit.

## Per mal ús del llenguatge

Altres Espècies o gèneres d'arbres produeixen fusta que de vegades també s'anomena, incorrectament, "pal de rosa" :
* Diverses espècies del gènere Pterocarpus, de la família Fabaceae, la fusta de les quals s'anomena generalment padouk, sobretot :
** Pterocarpus angolensis ,
** Pterocarpus africanus ,
** Pterocarpus indicus, el pal de rosa birmà o sang de drac,
** Pterocarpus soyauxii ;
* Swartzia fistuloides, un altre arbre de la família Fabaceae,
* Thespesia populnea o "porquer", un arbre de la família de les Malvaceae.

## Referències

* ↑ Varty, N. «The IUCN Red List of Threatened Species». IUCN Red List of Threatened Species, 03-01-1998 [Consulta: 18 setembre 2022].
# Bernardo Rolland de Miota

Bernardo Rolland de Miota, va ser un diplomàtic espanyol que, des de la seva posició de Cònsol General d'Espanya a París (1939-1943) va evitar la confiscació dels béns d'un grapat de jueus sefardites. Va intercedir per 14 jueus espanyols enviats al camp de Drancy, i va organitzar la repatriació d'altres 77, feina que va enllestir Alfonso Fiscowich. La seva actuació en favor dels jueus va provocar greus tensions amb les autoritats alemanyes de la França ocupada, i amb l'aleshores Ambaixador d'Espanya, Félix de Lequerica.
Rolland i altres diplomàtics espanyols que com ell, van ajudar els jueus a fugir de l'Holocaust van ser rescatats de l'oblit l'any 2000 quan el Ministeri d'Afers Exteriors d'Espanya va dedicar una pàgina web a la seva memòria, anomenada Diplomáticos españoles durante el Holocausto, sent Ministre Abel Matutes.
Posteriorment, l'any 2007, van ser homenatjats un altre cop en una exposició titulada Visados para la libertad organitzada per la Casa Sefarad a Madrid.
Bernardo Rolland, Julio Palencia Tubau i Sebastián Romero Radrigales han estat proposats l'any 2008 per la Fundació Raoul Wallenberg per a ser designats com a Justos entre les Nacions, distinció que l'estat d'Israel a aquelles persones que no sent de confessió o ascendència jueva, van ajudar els jueus víctimes de la persecució antisemita durant el Tercer Reich.

## Vegeu també

Altres diplomàtics que van protagonitzar accions per salvar als jueus perseguits pel nazisme:
* Angel Sanz Briz
* Eduardo Propper de Callejón
* Sebastián Romero Radrigales
* Miguel Angel Muguiro
* José Rojas Moreno
* Julio Palencia Tubau
* José Ruiz Santaella
* Juan Schwartz Díaz-Flores
* Giorgio Perlasca
* Aristides de Sousa Mendes

## Enllaços externs

* Web dedicada als diplomàtics espanyols per la Fundació Raoul Wallenberg Arxivat 2007-10-15 a Wayback Machine. (castellà)
* Relació completa de diplomàtics salvadors per la Fundació Raoul Wallenberg Arxivat 2009-07-22 a Wayback Machine. (castellà)
* Visados para la libertad - Diplomáticos españoles ante el Holocausto - web oficial de l'exposició organitzada per la Casa Sefarad Arxivat 2008-05-03 a Wayback Machine. (castellà)

## Referències

* ↑ «Diplomáticos españoles durante el Holocausto». Arxivat de l'original el 2001-08-22. [Consulta: 22 agost 2001].
# Wu Daozi

Wu Daozi (xinès simplificat: 吴道子; xinès tradicional: 吳道子; pinyin: Wú Dàozǐ) fou un pintor que va viure durant la dinastia Tang; nascut el 680 i mort cap al 760. Era originari de Yangdi, província de Henan.
Se'l considera un dels grans mestres de la pintura xinesa. Va viatjar molt realitzant murals en temples budistes i taoistes. També va dibuixar paisatges, animals, flors. Lamentablement, la major part dels seus treballs murals no s'han conservat. Es coneixen les seves obres per còpies posteriors o per talles en pedra.

## Llegenda

Marguerite Yourcenar la recull en una de les seves “Nouvelles orientales” (“Comment Wang-Fô fut sauvé.”): l'emperador Xuanzong va encarregar a Wu Daozi la realització d'un mural en el seu palau en el qual està repreasentatua vall amb fauna i flora. En un costat d'una muntanya havia pintat una porta que quan va obrir-la i tancar-la, després de traspassar-la, va desaparèixer per sempre.

## Bibliografia

* “Wu Daozi's Legacy in the Popular Door Gods (Menshen) Qing Shubao and Yuchi Gong “ de Mary H. Fong, Archives of Asian Art: Volum 42 1989.
* “Contes orientals” de Marguerite Yourcenar. Editorial: Empuries. 1989. ISBN 9788475962108

## Enllaços externs

* http://www.chinaonlinemuseum.com/painting-wu-daozi.php
* http://arts.cultural-china.com/en/77A4799A12032.html Arxivat 2014-10-16 a Wayback Machine.
Obra de Hu Ming, homenatge a diversos pintors, en la qual es representa els Vuitanta-set déus:
* http://hu-ming.com/
# Rasa de Cal Grill

La Rasa de Cal Grill és un torrent afluent per l'esquerra del Riu Negre, al Solsonès.

## Descripció

De direcció predominant cap a les 7 del rellotge, el seu tram inicial s'escola per la vall que es forma entre el Serrat Alt de Lladurs (al nord) i el Serrat de Sant Bartomeu (al SE).
Neix a 805 msnm a la collada que uneix els dos serrats citats i a poc més de 100 metres al nord del cim del segon, passa per sota la masia de Can Mascaró on actualment hi ha la seu del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya. Tot seguit travessa la carretera LV-4241b a l'alçada de Cal Grill i uns metres més avall passa a tocar de la Font de Cal Grill i ja s'adreça cap al Riu Negre on desguassa les seves aigües a 659 msnm després d'haver passat pel sud de Cal Puig-arnau.

## Termes municipals que travessa

La rasa realitza tot el seu recorregut pel terme municipal de Solsona

## Perfil del seu curs

Perfil del curs de la rasa de cal Grill :
| Recorregut (en m.) | Altitud (en m.) | Pendent |
| 0 | 805 | - |
| 250 | 725 | 32,0% |
| 500 | 713 | 4,8% |
| 750 | 703 | 4,0% |
| 1.000 | 692 | 4,4% |
| 1.250 | 686 | 2,4% |
| 1.500 | 673 | 5,2% |
| 1.698 | 659 | 7,1% |

## Xarxa hidrogràfica

La Rasa de Cal Grill no té cap afluent

## Enllaços externs

   * Institut Cartogràfic de Catalunya: Mapa de la seva conca
   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica del Riu Negre full de càlcul

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Halichoeres dispilus

Halichoeres dispilus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf de Califòrnia fins a Bahía Independencia (Perú), incloent-hi les Illes Galápagos.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Halichoeres girardi

Halichoeres girardi és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia.

## Referències

* ↑ BioLib
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Graff (cràter)

Graff és un petit cràter d'impacte que es troba als llimbs sud-oest de la Lluna, a l'oest de la depressió del Vallis Bouvard, a la part sud del mantell d'ejecció que envolta la conca d'impacte del Mare Orientale. Al sud-sud-oest apareix el cràter Catalán, de menor grandària.
La vora exterior d'aquest cràter és més o menys circular, amb una lleugera protuberància cap a fora en el seu costat sud. Les parets interiors no mostren un desgast significatiu, encara que presenta un anell de materials acumulats que envolta la plataforma interior. La part inferior és una cosa irregular, amb un petit cràter prop del punt mitjà i un altre al nord-est.
A causa de la seva ubicació, el cràter s'observa obliquament des de la Terra, i la seva visibilitat pot veure's afectada per la libració.
Aquest cràter es troba dins la conca Mendel-Rydberg, una àmplia depressió produïda per un impacte del Període Nectarià.

## Cràters satèl·lit

Per convenció, aquests elements són identificats als mapes lunars posant la lletra al costat del punt mitjà del cràter que està més prop de Graff.
| Cràters satèl·lit | Graff Coordenades Diàmetre A 41° 12′ S, 86° 06′ O﻿ / ﻿41.2°S,86.1°O﻿ / -41.2; -86.1﻿ (Graff A) 21 km O 42° 06′ S, 90° 42′ O﻿ / ﻿42.1°S,90.7°O﻿ / -42.1; -90.7﻿ (Graff U) 20 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.