OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roger (Sant Bartomeu del Grau)

El Roger és un edifici de Sant Bartomeu del Grau (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici format per dues construccions de planta rectangular unides per l'interior i fetes amb diferents etapes constructives, determinades a partir dels tipus de murs. Tot el conjunt queda cobert per un teulat a doble vessant. La meitat de la casa presenta el mur fet de pedres irregulars, mentre que l'altre meitat és feta de maó. Tot l'exterior dels murs estava arrebossat, però actualment es conserva en mal estat i parcialment cimentat. L'edifici té dos pisos golfes i diverses construccions annexes que es fan servir de corts.

## Referències

* ↑ «Roger». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 març 2019].
# Ronald Gillespie

Ronald J. Gillespie, C. M. (Londres, 21 d'agost de 1924 - 26 de febrer de 2021) va ser un professor de química a la Universitat McMaster al Canadà, especialista en el domini de la Teoria de repulsió de parells electrònics de la capa de valència. Va ser nomenat membre de l'Orde del Canadà el 29 de juny de 2007.
Es va formar a la Universitat de Londres, on va obtenir una llicenciatura en ciències el 1945, un doctorat el 1949 i un doctorat (D. Sc.) el 1957. Va ser professor a la University College de Londres a Anglaterra del 1950 al 1958. El 1958 es va traslladar a la Universitat McMaster a Hamilton, Ontario (Canadà), on es va convertir en professor titular el 1960. Va acabar la seva carrera com a professor emèrit. Va ser nomenat membre de la Royal Society of Canada el 1965.
Ronald Gillespie va treballar en el Teoria de repulsió de parells electrònics de la capa de valència, que va desenvolupar ell mateix amb el professor Ronald Nyholm. Ha escrit diversos llibres sobre aquesta teoria.
També va treballar en la interpretació del radi covalent de l'àtom de fluor. Per a la majoria d’àtoms, el radi covalent és la meitat de la longitud d’un enllaç químic entre dos àtoms idèntics en una molècula neutra. El càlcul és més difícil en el cas del fluor a causa de la seva elevada electronegativitat i el seu petit radi atòmic. Gillespie va fer una avaluació teòrica d’aquest radi covalent mitjançant un examen de les longituds d’enllaç entre el fluor i diversos altres àtoms.

## Publicacions (en anglès)

* Chemical Bonding and Molecular Geometry : From Lewis to Electron Densities (Topics in Inorganic Chemistry) de Ronald J. Gillespie i Paul L. A. Popelier
* Atoms, Molecules and Reactions : An Introduction to Chemistry de Ronald J. Gillespie
* Chemistry de Ronald J. Gillespie, David Humphreys, Colin Baird, i E. A. Robinson

## Referències

* ↑ «Ronald Gillespie Obituary - Dundas, ON» (en anglès). [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ «Order of Canada». [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ Robinson, Edward A. (Peter) «The career and scientific work of Ronald J. Gillespie: an appreciation and overview» (en anglès). Coordination Chemistry Reviews, 197, 1, 01-02-2000, pàg. 3–19. DOI: 10.1016/S0010-8545(99)00187-3. ISSN: 0010-8545.
* ↑ Rabinovich, Daniel «Chemical Bonding and Molecular Geometry: From Lewis to Electron Densities (Gillespie, Ronald J.; Popelier, Paul L. A.)». Journal of Chemical Education, 80, 1, 01-01-2003, pàg. 31. DOI: 10.1021/ed080p31. ISSN: 0021-9584.
# Rus (dolç)

El Rus és una especialitat dolça típica de la Bisbal d’Empordà (Baix Empordà). Està elaborat amb farina, mantega, clares d’ou, llet, avellanes i pinyons. És d’estructura allargada, igual que el bisbalenc.
El ven i el prepara una de les pastisseries del poble, Can Massot. La pastisseria Massot data de l’any 1860.
Juntament amb el Bisbalenc de la Pastisseria Sans, el Càntir i el Mil·lenni de la Pastisseria Font, i les Galetes Graupera, formen part de la típica gastronomia bisbalenca.
Dins el municipi bisbalenc, Rus i Bisbalenc tenen una històrica rivalitat.

## Referències

* ↑ «Pastisseria Massot».
* ↑ «Rus o bisbalenc» (en catalan), 11-11-2016.
* ↑ «Rus o Bisbalenc?», 23-02-2018.
# Rus (Jaén)

Rus és un municipi de la Província de Jaén (Andalusia), situat a la comarca de la Loma i al sud del riu Guadalimar. En forma part la pedania d'El Mármol

## Referències

Viccionari
# Cosmètica de l'enemic

Cosmètica de l'enemic (títol original en anglès, A Perfect Enemy) és una pel·lícula de thriller psicològic del 2020 dirigit per Kike Maíllo basat en la novel·la d'Amélie Nothomb Cosmètica de l'enemic. La pel·lícula és una coproducció internacional espanyola, alemanya i francesa, protagonitzada per Tomasz Kot i Athena Strates al costat de Marta Nieto i Dominique Pinon. S'ha doblat al català per TV3.

## Sinopsi

La trama segueix el malson psicològic que es produeix després de la trobada casual entre un arquitecte i una dona molt xerraire en un aeroport.

## Repartiment

* Tomasz Kot com a Jeremiasz Angust
* Athena Strates com a Texel Textor
* Marta Nieto com a Isabelle
* Dominique Pinon com a Jean Rosen
* Freyja Simpsoncom aas Feline
* Janosh Hetzel com a Frank Hoffmann

## Producció

La pel·lícula és una coproducció espanyola, alemanya i francesa de Sábado Películas, Barry Films, The Project i Hessen-Invest Film.

## Estrena

La pel·lícula es va presentar al 53è Festival de Cinema de Sitges el 16 d'octubre de 2020. Es va estrenar a Filmin el 29 de gener de 2021, tot convertint-se en el llançament més gran de la plataforma fins a aquesta data.

## Rebuda

Segons el lloc web d'agregació de ressenyes Rotten Tomatoes, Cosmètica de l'enemic té una puntuació d'aprovació del 86% basada en 14 comentaris de la crítica, amb una valoració mitjana d'un 6 sobre 10.
Phil Hoad de The Guardian va puntuar la pel·lícula amb 3 estrelles sobre 5, considerant que era un "eurothriller ben escrit i tortuós".
Sergio F. Pinilla de Cinemanía va valorar la pel·lícula amb 3 sobre 5 estrelles, en considerar que la història "funciona", i que l'espectador se sent "atrapat a la sala d'espera d'aquest aeroport, a mercè del parany i dels relats mòrbids d'una desconeguda". Va resumir la pel·lícula com un "psicothriller que relaciona allò perfecte amb l'(auto)destrucció".

## Referències

* ↑ «Pel·lícules - Cosmètica de l'enemic». TV3. [Consulta: 30 març 2023].
* ↑ Goodfellow, Melanie. «Pulsar Content posts first deals on 'A Perfect Enemy' (exclusive)». ScreenDaily, 21-02-2020.
* 1 2 3 Rivera, Alfonso. «Review: A Perfect Enemy». Cineuropa, 16-10-2020.
* 1 2 Hoad, Phil. «A Perfect Enemy review – devious Euro-thriller with the manic pixie dream girl from hell». The Guardian, 29-06-2021.
* 1 2 3 4 Mury, Cécile. «A Perfect enemy». Télérama, 21 December 2021.
* ↑ García, Julián. «'Cosmética del enemigo': esos abominables fantasmas del pasado». El Periódico de Catalunya, 16-10-2020.
* ↑ ««Cosmética del enemigo» es el estreno más visto en la historia de Filmin». 73tv, 02-02-2021.
* ↑ «A Perfect Enemy» (en anglès). RottenTomatoes. [Consulta: 15 gener 2022].
* ↑ Pinilla, Sergio F. «Cosmética del enemigo». Cinemanía, 28-01-2021.

## Enllaços externs

* Cosmètica de l'enemic al Catálogo de Cinespañol de l'ICAA
# Verruquins

Els verruquins (llatí: Verrucini) foren un poble gal dels Alps, a la Provença. Tenien per veïns al suelters i als camatulicis. El seu nom s'hauria conservat en la vila de Verinhon entre Draguinhan (al departament del Var) i Riez.

## Referències

* ↑ «De Hispania, Galia e Italia» (en castellà). historia-del-arte-erotico.com.
# Colldeberri

Colldeberri és un coll a 1.337,9 m d'altitud situat en la carena que separa els termes de Senterada i del Pont de Suert (antic terme de Viu de Llevata).
És al nord de la Capcera i al sud del Pui de Canals, també al sud de Pinyana i al sud-oest de Cadolla.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Vilatge de Santa Imbénia

El Vilatge de Santa Imbénia (en alguerès, estàndard Santa Imbènia, en italià Sant'Imbenia) és un conjunt format per un nurag i un grup de cabanes de l'Alguer, que van ser construïdes al principi de l'edat de ferro. Es troben a prop de la Vil·la romana de Santa Imbénia. El conjunt està catalogat com a Bé Cultural per la Regió Autònoma de Sardenya.

## Descripció

El nurag consisteix en una torre central i una muralla corbada que inclou dues torres més petites i una entrada.
Les cases, circulars i rectangulars, estan dividides en sales connectades amb patis centrals. Els edificis estan separats per carrers estrets. Un dels més interessants és el que feia les funcions de magatzem, on s'hi ha trobat 43,7 kg de coure, que es guardava dins una àmfora fenícia de finals del segle viii aC o principis del segle VII aC. Es va trobar una quantitat similar de coure en una segona àmfora similar, però de fabricació neuràlgica. S'ha trobat ceràmica fenícia i grega de mitjans del segle viii aC, que es considera el producte més antic de les importacions a la Mediterrània central. S'observa un gust per la ceràmica orientalitzant elaborada entre els grecs i els fenicis de manera cogestionada, sense una ànsia competitiva, almenys fins al segle viii aC i la primera meitat el VII AC. No obstant, els grecs no van mantenir la presència estable tant de temps com els fenicis, dels que s'han trobat molts utensilis d'ús diari.

## Història

El nurag és del bronze mitjà, i el poble de cabanes del començament de l'edat de ferro. Està situat en un lloc estratègic en la ruta marítima que té com a principi o com a fi la Península Ibèrica, i és proper a zones riques en plata, ferro i coure, el que va convertir l'espai en un centre neuràlgic del comerç. El segle VII aC l'assentament es va reduir i els fenicis van decidir centrar-se en les seves colònies i les altres costes de Sardenya.
Les primeres investigacions sistemàtiques van ser realitzades entre 1982 i 1990 per Susanna Bafico, Fulvia Lo Schiavo, Ida Oggiano i David Ridgway.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Alghero, Complesso di Sant'Imbenia». Patrimoni. Regione Autonoma della Sardegna. [Consulta: 22 setembre 2018].

## Bibliografia complementària

* S. Bafico-R. D'Oriano-F. Lo Schiavo, "Il villaggio nuragico di Sant'Imbenia ad Alghero (SS). Nota preliminare", in Atti del III Congresso Internazionale di Studi Fenici e Punici, Tunis, 1995, pp. 87-98;
* "Fenici e indigeni a Sant'Imbenia (Alghero)", in Phoinikes b Shrdn. I Fenici in Sardegna: nuove acquisizioni, catalogo della mostra, (Oristano, Antiquarium Arborense, luglio-dicembre 1997), a cura di P. Bernardini-R. D'Oriano-P.G. Spanu, Cagliari, La Memoria Storica, 1997, pp. 45-53;
* I. Oggiano, "La ceramica fenicia di Sant'Imbenia", in La Ceramica fenicia di Sardegna: dati, problematiche, confronti. Atti del Primo Congresso Internazionale Sulcitano (Sant'Antioco, 19-21 settembre 1997), a cura di P. Bartoloni-L. Campanella, collana "Collezione di studi fenici", Roma, 2000, pp. 235-58.
# Viamão

Viamão és una ciutat de Rio Grande do Sul al Brasil. En grandària és el municipi més gran de la regió metropolitana de Porto Alegre i el setè més poblat de l'estat.

## Referències

* ↑ «Viamão - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Viamão - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Viana de Cega

Viana de Cega és un municipi de la província de Valladolid, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1056 | 1337 | 1637 | 1716 |
# Villar del Buey

Villar del Buey és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Comprèn els nuclis de Cibanal, Pasariegos, Formariz de Sayago, Fornillos de Fermoselle i Pinilla de Fermoselle.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 990 | 929 | 829 | 801 |
# Vignale

Vignale (en cors Vignale) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 165 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 208 | 213 | 210 | 213 | 173 | 165 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Charlotte Terrighi | | |
# West Lafayette (Indiana)

West Lafayette és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 28.778 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Lafayette tenia 28.778 habitants, 10.462 habitatges, i 3.588 famílies. La densitat de població era de 2.016,6 habitants/km².
Dels 10.462 habitatges en un 14,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 27,6% hi vivien parelles casades, en un 4,4% dones solteres, i en un 65,7% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 10,4% tenia menys de 18 anys, un 54,6% entre 18 i 24, un 16,9% entre 25 i 44, un 10,3% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 137,2 homes.
Entorn del 9,5% de les famílies i el 38,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Campus de la universitat de Purdue

El campus de Purdue està situat a West Lafayette, Indiana, a la banda oest del riu Wabash. State Street, que és alhora la carretera estatal 26 d'Indiana, divideix les bandes nord i sud del campus. La majoria dels edificis acadèmics estan concentrats a les bandes est i sud del campus, amb les residències d'estudiants a l'oest, i les instal·lacions esportives al nord. Hi ha vuit línies d'autobús que són gratuïtes per a estudiants, professors i personal administratiu.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Lafayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Lafayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# WASP-7b

WASP-7b o HD 197286 b és un planeta extrasolar descobert el 2008. Té un període de 5 dies i és lleugerament més petit que Júpiter, tenint aproximadament la mateixa massa però de forma més densa.

## Referències

* 1 2 Michaël Gillon «WASP-7: a bright transiting-exoplanet system in the southern hemisphere» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 11-12-2008, pàg. 89–91. DOI: 10.1088/0004-637X/690/1/L89.
* 1 2 3 4 Luigi Mancini «The GAPS Programme with HARPS-N at TNG. XIV. Investigating giant planet migration history via improved eccentricity and mass determination for 231 transiting planets» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-06-2017, pàg. A107. DOI: 10.1051/0004-6361/201629882.
* ↑ Carole Ann Haswell «ExoClock Project. III. 450 New Exoplanet Ephemerides from Ground and Space Observations». The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 2023, pàg. 4. DOI: 10.3847/1538-4365/AC9DA4.
* ↑ «Homogeneous studies of transiting extrasolar planets - V. New results for 38 planets» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2012, pàg. 1291–1323. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2012.21756.X.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Hellier et al. «WASP-7: A BRIGHT TRANSITING-EXOPLANET SYSTEM IN THE SOUTHERN HEMISPHERE». The Astrophysical Journal Letters, vol. 690, 1, December 11, 2008, pàg. L89-L91. DOI: 10.1088/0004-637X/690/1/L89.

## Enllaços externs

* http://www.superwasp.org/wasp_planets.htm Arxivat 2012-03-07 a Wayback Machine.
Coordenades: 20$^h$ 44$^m$ 10$^s$; −39° 13′ 31″
# Vilobí Club de Futbol

El Vilobí Club de Futbol fou un club de futbol català del municipi de Vilobí d'Onyar, a la Selva.

## Història

El club va ser fundat l'any 1975. Durant els anys 90 el club visqué una gran etapa futbolística amb la participació durant onze temporades consecutives a la Tercera Divisió catalana de futbol. L'any 2001, després de baixar a Primera Catalana, el club decidí renunciar a la categoria i quedar-se només amb diversos equips de futbol base. L'any 2004 el club es fusionà amb el Girona FC i desaparegué.
El mateix any 2004 un grup de pares compromesos en l'esport dels seus fills, van voler donar resposta a les inquietuds que en aquell moment hi havia, sobretot després de la desaparició total del Club de Futbol Vilobí i finalment l'any següent o sigui el 2005 varen decidir fundar l'A.E.VILOBÍ (Associació Esportiva Vilobí) al poble de Vilobí d'Onyar, Comarca de la Selva Província de Girona.

## Temporades

* 1983-84: 1a Territorial 1r
* 1984-85: Territorial Preferent 4t
* 1985-86: Territorial Preferent 10è
* 1986-87: Territorial Preferent 7è
* 1987-88: Territorial Preferent 8è
* 1988-89: Territorial Preferent 2n
* 1989-90: Territorial Preferent 1r
* 1990-91: 3a Divisió 5è
* 1991-92: 3a Divisió 10è
* 1992-93: 3a Divisió 15è
* 1993-94: 3a Divisió 8è
* 1994-95: 3a Divisió 4t
* 1995-96: 3a Divisió 8è
* 1996-97: 3a Divisió 6è
* 1997-98: 3a Divisió 9è
* 1998-99: 3a Divisió 15è
* 1999-00: 3a Divisió 11è
* 2000-01: 3a Divisió 19è

## Referències

* ↑ «Edición del domingo 3 junio 2001, Página 37 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 20 desembre 2017].
* ↑ «Edició de dilluns 4 juny 1984, Página 28 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 20 desembre 2017].
* ↑ «Edición del lunes 3 junio 1985, Página 23 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 20 desembre 2017].
* 1 2 «Edición del lunes 9 junio 1986, Página 29 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 20 desembre 2017].
* ↑ «Edición del lunes 6 junio 1988, Página 32 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 20 desembre 2017].
* ↑ «Edición del lunes 5 junio 1989, Página 44 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 20 desembre 2017].
* ↑ «Edición del lunes 4 junio 1990, Página 26 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 20 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Informació del club
# Vilne (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Vólnoie».
Vilne (en (ucraïnès): Вільне) és un assentament de tipus urbà (un possiólok) de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2021 tenia 1.926 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Vilnia

El Vilnia o Vilnelė (en polonès Wilejka o Wilenka, en belarús Вільня/Vilnia) és un riu de Lituània. Neix prop de la població de Vindžiūnai, 5 km al sud de Šumskas, a la frontera entre Lituània i Belarús.
El Vilnia té una longitud de 79,6 km i la seva conca té 624 km². Durant uns 13 km, el riu transcorre per la frontera entre Lituània i Belarús, i els 69 km restants transcorrent íntegrament en territori lituà fins a desembocar al riu Neris a Vílnius. Eventualment, les seves aigües, via el transvasament del Neris al Neman, flueix fins al mar Bàltic. La seva confluència amb el Neris cau justament dins la ciutat de Vílnius, i el nom del riu probablement dona el nom a la ciutat.
Rescloses al llarg del seu curs contribueixen al seu cabal.
Una sèrie de pous d'accés a l'aigua subterrània del riu, perforats al segle xx, segueixen sent una font important d'aigua potable a la ciutat a finals del segle xx.
El nom del riu prové de la paraula en lituà Vilnis ("una surgència") o vilnyti ("sorgir").
Vilnelė, la forma diminutiva de l'original hidrònim Vilnia, va esdevenir d'ús popular a Lituània i en gran part reemplaçat aquest últim.
En un esforç per restaurar la migració aigües amunt de salmònids a la conca, una escala de peixos va ser construïda al Vilnia l'any 2000.

## Referències

* 1 2 «IMPACT OF SMALL HYDRO-POWER PLANTS ON SALMONID FISHES SPAWNING MIGRATIONS». Vilnius University Institute of Ecology. Arxivat de l'original el 2020-04-12. [Consulta: 24 febrer 2010].
* ↑ Marcel Cornis-Pope, John Neubauer. History of the literary cultures of East-Central Europe: junctures and disjunctures in the 19th and 20th centuries. John Benjamins Publishing, 2004, p. 15. ISBN 978-90-272-3453-7.
* ↑ Cetkauskaite, Anolda; Zarkov, Dmitry; Stoskus, Liutauras «Water-Quality Control, Monitoring and Wastewater Treatment in Lithuania 1950 to 1999». AMBIO: A Journal of the Human Environment. AMBIO: A Journal of the Human Environment, 30, 4, 2001, pàg. 297. DOI: 10.1579/0044-7447-30.4.297 [Consulta: 24 febrer 2010].
* ↑ «Changes in groundwater supply and consumption in Vilnius in the twentieth century». University of Helsinki. Arxivat de l'original el 2011-06-11. [Consulta: 24 febrer 2010].
# Volta a Castella i Lleó 2006

La Volta a Castella i Lleó 2006 va ser la 21a edició d'aquesta cursa ciclista que transcorre per Castella i Lleó. Es va disputar entre el 20 al 14 de març de 2006, sobre un total de 643,2 km, repartits entre cinc etapes.

## Classificacions finals
### Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Aleksandr Vinokurov | Liberty Seguros-Würth | 16h 35' 12" |
| 2 | Luis León Sánchez | Liberty Seguros-Würth | + 21" |
| 3 | José Luis Rubiera | Discovery Channel Pro Cycling Team | + 26" |
| 4 | Egoi Martínez | Discovery Channel Pro Cycling Team | + 1'08" |
| 5 | José Azevedo | Discovery Channel Pro Cycling Team | + 1'12" |
| 6 | Michele Scarponi | Liberty Seguros-Würth | + 1'21" |
| 7 | Gustavo César Veloso | Kaiku | + 1'24" |
| 8 | Francisco Pérez | Caisse d'Epargne-Illes Balears | + 1'29" |
| 9 | Janez Brajkovič | Discovery Channel Pro Cycling Team | m. t. |
| 10 | Haimar Zubeldia | Euskaltel-Euskadi | + 1'45" |

### Altres classificacions

* Classificació per punts. Aleksandr Vinokurov (Liberty Seguros-Würth)
* Classificació de la muntanya. Manuel Beltran (Discovery Channel)
* Combinada. Aleksandr Vinokurov (Liberty Seguros-Würth)
* Classificació per equips. Discovery Channel

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a | 20 de març | Valladolid - Valladolid | 10 km (CRI | Àngel Edo | Àngel Edo |
| 2a | 21 de març | Almenara de Adaja - Olmedo | 157 km | Iaroslav Popòvitx | Aleksandr Vinokurov |
| 3a | 22 de març | Zamora - Salamanca | 147,6 km | José Vicente García | Aleksandr Vinokurov |
| 4a | 23 de març | Àvila - Navacerrada | 154,4 km | Marco Fertonani | Aleksandr Vinokurov |
| 5a | 24 de març | La Granja - Segòvia | 162 km | Aleksandr Vinokurov | Aleksandr Vinokurov |

## Enllaços externs

* Volta a Castella i Lleó (castellà)
* Resultats a museociclismo.it