OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Brooklin Novo

Brooklin Novo és un barri de São Paulo, Brasil. És delimitat per l'avinguda Bandeirantes, Marginal Pinheiros, i Avinguda Santo Amaro del Santo en el districte Itaim Bibi de la ciutat. És envoltat pels barris de Brooklin Velho, Vila Olímpia, Moema, Vila Cordeiro, i el districte de Morumbi.

## Història

Donada la proximitat al barri de Vila Olimpia, essencialment el barri té la mateixa història, perquè tots dos van ser creats i desenvolupats alhora. S'estén en la zona inundable del Riu Pinheiros, que històricament ha inundat la zona.
El 1941, s'hi va establir la Societat Paulista eqüestre, una institució esportiva important en el país. Anys més tard, l'àrea es va convertir en una zona de cases residencials i adossades per famílies de classe mitjana.
Des de 1980, l'àrea va passar per un procés de gentrificació per l'ajuntament i govern estatal. Això va atreure una indústria enorme per la construcció residencial i comercial. Els anys 2000, es van construir i inaugurar les estacions Berrini de la Línia 9 (maragda) de CPTM i Octávio Frias de Oliveira, convertint la zona en un dels centres financers importants de la ciutat.

## Característiques

Avui, l'àrea és residencial i comercial i és un dels centres financers claus de São Paulo. La via principal del barri és l'avinguda Engenheiro Luís Carlos Berrini que té al llarg de la via aproximadament 100 edificis comercials. Acull la seu d'empreses de multinacional, hotels de luxe, canals de televisió central i consolats.

## Referències

* ↑ «Histórico | Subprefeitura Pinheiros | Prefeitura da Cidade de São Paulo» (en portuguès). [Consulta: 10 agost 2020].
* ↑ «Consulados». Arxivat de l'original el 2009-05-31.
* ↑ «Consulados Internacionais», 25-10-2011. Arxivat de l'original el 2011-10-25. [Consulta: 10 agost 2020].
# Fletxa Valona 1939

La Fletxa Valona 1939, 4a edició de la Fletxa Valona, es va disputar el 18 de juny de 1939, entre Mons i Rocourt, sobre un recorregut de 260 kilòmetres. El vencedor fou el belga Edmond Delathouwer, que s'imposà amb gairebé un minut d'avantatge sobre un duet perseguidor en l'arribada a Rocourt. El neerlandès Hubert Sijen i el belga Albert Perike completaren el podi.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Edmond Delathouwer (BEL) | Leducq-Mercier | 7h 14' 00" |
| 2 | Hubert Sijen (NED) | | + 55" |
| 3 | Albert Perikel (BEL) | Faber | + 55" |
| 4 | Albertin Disseaux (BEL) | Helyett-Hutchinson | + 1' 00" |
| 5 | Edgard De Caluwe (BEL) | Dilecta-Wolber | + 1' 00" |
| 6 | Camille Michielsen (BEL) | Lapebie | + 1' 00" |
| 7 | Médard Barbe (BEL) | | + 1' 00" |
| 8 | Constant Lauwers (BEL) | | + 1' 00" |
| 9 | Albert Beirnaert (BEL) | Alcyon | + 1' 00" |
| 10 | Camille Beeckman (BEL) | Helyett-Hutchinson | + 1' 00" |

## Referències

* ↑ «La Flèche Wallonne 1939». cyclingfever.com. [Consulta: 16 abril 2015].
* ↑ «4a edizione La Fléche Wallonne (1939)». museociclismo.it. [Consulta: 16 abril 2015].
* ↑ «La Fleche Wallone». cyclebase.nl. [Consulta: 16 abril 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Litvinénkove

Litvinénkove (en (ucraïnès): Литвиненкове, en rus: Литвиненково, Litvinénkovo) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 1.439 habitants. Pertany al districte de Bilogorsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Marion Telva

Marion Telva (Saint Louis, Missouri, Estats Units d'Amèrica, 26 de desembre de 1897 - Norwalk, Connecticut, 23 d'octubre de 1962) fou una cantant d'òpera estatunidenca mezzosoprano capdavantera al Metropolitan Opera de Nova York al llarg d'una dècada.

## Biografia

Telva va néixer a Saint Louis, Missouri, el 26 de desembre de 1897. Els seus pares eren immigrants alemanys, Herman i Elsa Taucke. Marion prendria Telva com a cognom artístic. Va estudiar amb la soprano alemanya Lilli Lehmann.
Al principi de la seva carrera, Telva va cantar amb l'Orquestra Simfònica de Saint Louis. Es va traslladar a Nova York el 1918 i va cantar a les esglésies i sinagogues locals abans de ser contractada pel Metropolitan Opera. Va debutar amb aquesta companyia el 1920 en l'òpera Manon Lescaut de Gioacomo Puccini. Va cantar molts papers com a mezzosoprano líder de la companyia fins al 1931. Entre els seus papers habituals va cantar els de Brangäne a Tristan und Isolde de Richard Wagner i Mary en Der fliegende Holländer del mateix compositor, a més de Lola en Cavalleria Rusticana de Pietro Mascagni. També va cantar altres papers, com ara la Princesa d'Èboli a Don Carlos de Verdi (1920–21) i Azucena en Il trovatore del mateix compositor (1923-24).
Telva és probablement coneguda sobre tot pel seu paper com a Adalgisa de Norma de Vincenzo Bellini que la companyia del Metropolitan va posar en escena en la temporada 1927-28. Telva va passar part de l'estiu, abans de al representació de Norma, estudiant l'òpera amb la soprano Rosa Ponselle, que cantaria el paper titular, i amb Tullio Serafin, llavors un dels directors musicals de la companyia. Un altre paper recordat és la seva aparició com a Mrs. Deane a l'estrena de Peter Ibbetson de Deems Taylor el 1931.
El 1930 es va casar amb Elmer Ray Jones, president de Wells Fargo, que va morir el 1961. Jones va construir un hotel a Taxco de Alarcón, Mèxic, i el va nomenar Rancho Telva en honor de la seva esposa.
Malgrat que Telva es va retirar al final de la temporada 1930-31, va fer una altra aparició al Metropolitan Opera durant la temporada 1932-33, en un concert especial. En la dècada de 1930, va acceptar alguns compromisos especials, com ara cantar la Missa Solemnis de Beethoven amb la Filharmònica de Nova York (1935).
El 23 d'octubre de 1962, va morir a Norwalk, Connecticut. Havia viscut tres dècades en Silvermine, una comunitat propera a Norwalk.

## Referències

* 1 2 «Marion Telva, Mezzo, Dies at 64. Starred at Met Opera in 1920's». , 24-10-1962.
* 1 2 3 4 5 6 "Marion Telva, Soprano, Dies". Schenectady Gazette, 24 d'octubre de 1962, p. 3.
* 1 2 3 4 5 Ellenberger, Allan R. "Marion Telva". Hollywoodland (blog). Consulta: 8 de gener de 2016.
* 1 2 3 Blesi, Sue. "Elmer Jones Was President of Wells Fargo for 31 Years". emissorian.com, November 5, 2014. Consulta: 8 de gener de 2016.
* ↑ Mesa, Franklin. Opera: An Encyclopedia of World Premieres and Significant Performances, Singers, Composers, Librettists, Arias and Conductors, 1597-2000. McFarland, 2007, p. 379.
* 1 2 Phillips-Matz, Mary Jane. Rosa Ponselle: American Diva. Upne, 1997, pp. 145–46; 224–25.
# Francisco Solano López

* No s'ha de confondre amb el President del Paraguai Francisco Solano López (president)..
Francisco Solano López (Buenos Aires, 26 d'octubre de 1928) és un prolífic dibuixant de còmics argentí, conegut principalment per la seva participació en la primera versió de l'obra El Eternauta, que li donà fama internacional. És una figura fonamental del còmic Argenti, l'any 2008 va ser distingit com Personalidad Destacada de la Ciudad Autónoma de Buenos Aires.
Comparteix nom amb l'heroi de la Guerra de la Triple Aliança Francisco Solano López, de qui hi és descendent.

## Bibliografia

* Llei 3056 de Govern de Buenos Aires Arxivat 2011-07-06 a Wayback Machine..

## Referències

* ↑ Llei 2873 del 13/11/2008. Publicat al BOCBA 3056.
* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.245. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 8 desembre 2014].

## Enllaços externs

* «Solano López, personalidad destacada de la Cultura ». [Consulta: 19 desembre 2008].
* «Solano López». [Consulta: 19 desembre 2008].
* «Solano López, Francisco». Diversos autors. [Consulta: 19 desembre 2008].
# Cal Tamarit

Cal Tamarit és una obra del Soleràs (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge unifamiliar de grans dimensions, feta de pedra després arrebossada i policromada en la seva major part; en alguns punts localitzats també trobem pedra vista. Està estructurada en planta baixa i dos pisos; la façana és força austera i les obertures estan disposades de forma simètrica, dos balcons a cada pis. L'entrada es fa per un arc adovellat de mig punt lleugerament desplaçada a la dreta; a la clau hi ha gravat un escut amb la data de 1864. A la part superior destaca una galeria d'arcades.

## Història

Tot i que és una de les cases més destacades de la comarca, per motius familiars està en litigi i es troba precintada.

## Referències

* 1 2 «Cal Tamarit». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2020].
# Tex Live

TeX Live és una distribució de programari lliure i multiplataforma per al sistema TeX. Inclou els principals programes relacionats amb TeX, paquets de macros LaTeX i fonts que són gratuïtes i de lliure distribució. Originalment, fou elaborat per Sebastian Rahtz, es va desenvolupant des de 1996. Disponible per a Windows, macOs i Linux, ha esdevingut la distribució que ha substituït a teTeX, que no té suport a llarg termini. És present per defecte a diverses distribucions Linux provinents de SUSE, RedHat, Debian o Ubuntu, entre d'altres. Altres sistemes operatius Unix com OpenBSD, FreeBSD i NetBSD també empren TeX Live.

## Referències

* ↑ «FAQ de CervanTeX: ¿Cómo consigo LaTeX y otros programas relacionados?». aq.upm. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ «Trabajando con LaTeX | learnlatex.org». Learnlatex. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ «Overleaf and TeX Live». Overleaf. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ «Installing packages - TeX Live - TeX Users Group». ftp.math.utah. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ «Distros - TeX Live - TeX Users Group». ftp.math.utah. [Consulta: 26 febrer 2023].
# Escó

Un escó (també se'n pot dir escon) és el seient dels parlamentaris en les diferents cambres de representació legislativa de cada país. Avui en dia aquest nom es fa extensiu a la seva acta de diputat.
Originalment un escó era un banc llarg amb respatller ample.
En funció de cada país i tipus de cambra (cambra alta o cambra baixa) el número varia, sent el seu nombre proporcional a la seva població o fix per territoris.
Actualment el Parlament de Catalunya compta amb 135 escons, el Parlament de les Illes Balears amb 59 escons i les Corts Valencianes compten amb 99 escons.

## Altres exemples

* Argentina: Cambra de Diputats, 257 escons; Senat 72.
* Bolívia: Cambra de Diputats, 130; Senat 27.
* Colòmbia: Congrés de la República: Cambra de Representants, 166; Senat, 102.
* Espanya: Congrés dels Diputats, 350; Senat, 259.
* Estats Units d'Amèrica: Cambra dels Representants, 435; Senat, 100.
* França: Assemblea Nacional, 577; Senat, 331.
* Itàlia: Cambra de Diputats, 630; Senat, 315.
* Regne Unit: Cambra dels Comuns, 646; Cambra dels Lords, 753.
* Romania: Cambra dels Diputats, 332; Senat, 137.
* Parlament Europeu: 753.

## Referències

* ↑ «escó». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.

## Vegeu també

* Parlament
* Cambra alta
* Cambra baixa
Viccionari
# Ferran de Mèdici (desambiguació)

Ferran de Mèdici és el nom dels següents personatges:
* Ferran I de Mèdici (1549 - 1609), Gran Duc de Toscana (1587 - 1609).
* Ferran II de Mèdici (1610 - 1670), Gran Duc de Toscana (1621 - 1670).
* Ferran III de Mèdici (1663 - 1713), príncep hereu del Gran Ducat de Toscana.
# Liantor

Liantor (en rus: Лянтор) és una ciutat de Rússia, del Districte Autònom Khanti-Mansi — Iugrà. La població és, segons el cens rus de 2021, de 40.977 habitants. Liantor es troba a la riba del riu Pim, un afluent de l'Obi, a 79 km al nord-oest de Surgut, a 184 km al nord-est de Khanti-Mansisk, a 625 km al nord-est de Tiumén i a 2.074 km al nord-est de Moscou.

## Història

Liantor fou fundada el 1967 al lloc d'un poble de pescadors per la descoberta d'un jaciment de petroli i de gas natural als voltants. Rebé l'estatus de vila urbana el 1980 i el de ciutat el 1992. L'economia de la ciutat es basa sobretot en l'extracció de petroli.

## Referències

* ↑ «Recensements et estimations de la population depuis 1897». — «Office fédéral de statistiques, Recensement de la population russe de 2010». — «Population résidente par municipalité de la fédération de Russie au Plantilla:1er janvier 2012». — «Population résidente par municipalité de la fédération de Russie au Plantilla:1er janvier 2013»..
# Mateu Noguera Socias

Mateu Noguera Socias (Llucmajor, Mallorca, 1923) és un esportista mallorquí impulsor de la pesca submarina a Mallorca.
Mateu Noguera impulsà a Mallorca l'esport de la pesca submarina al voltant de l'any 1940. En aquesta especialitat fou campió de les Illes Balears el 1950 i subcampió d'Espanya el 1962. A principis dels anys cinquanta col·laborà amb Jacques Cousteau en exploracions submarines a la zona de Cala Rajada, al nord-est de Mallorca. Mateu també va ser el pescador per excel·lència de la casa de Joan March; amb el fill del qual hi tingué una bona relació d'amistat.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 377. ISBN 84-8661702-2.
# La sort de ser dona

La sort de ser dona (títol original en italià: La fortuna di essere donna) és una pel·lícula italiana dirigida per Alessandro Blasetti estrenada el 1956. Ha estat doblada al català.

## Argument

Antonietta, una jove empleada, és fotografiada per casualitat i la seva foto apareix sorprenentment a la portada d'una revista. El seu promès vol denunciar la revista per això, però la curiositat porta a Antonietta a buscar el fotògraf, i entre ambdós neix una relació amorosa. Tanmateix, en la noia creix el desig de convertir-se en actriu, per la qual cosa busca tenaçment un contacte amb algú que pugui llançar-la a la fama. En el seu camí, Antonietta és utilitzada i manipulada pels qui li prometen l'èxit i la fama, i va deixant de banda el fotògraf que l'estimava sincerament.

## Repartiment

* Sophia Loren: Antonietta Fallari
* Charles Boyer: Conte Gregorio Sennetti
* Marcello Mastroianni: Corrado Betti
* Elisa Cegani: Elena Sennetti
* Nino Besozzi: Paolo Magnano
* Titina De Filippo: La mare d'Antonietta
* Giustino Durano: Federico Frotta
* Memmo Carotenuto: Gustavo Ippoliti
* Mario Scaccia:
* Margherita Bagni
* Anna Carena
* Mauro Sacripanti
* Piero Carnabuci
* Nino Dal Fabbro
* Salvo Libassi

## Referències

* ↑ esadir.cat. La sort de ser dona. esadir.cat.
* ↑ «La fortuna di essere donna». The New York Times.
# CAP Pardinyes

El CAP Pardinyes és un edifici de Lleida (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de configuració longitudinal, d'una sola planta i configurat a partir d'un eix central que recorre el centre d'extrem a extrem i que, a més, dona accés a les diferents dependències. Donat que l'accés se situa transversalment al punt intermedi de la disposició lineal, l'immoble genera diversos volums. La coberta s'aixeca sobre el corredor i permet l'entrada de llum zenital a l'interior.
Els murs són de formigó pintat de blanc. Les façanes exteriors no presenten obertures, sinó gelosies que permeten controlar l'entrada de llum depenent de l'estació de l'any.

## Referències

* 1 2 «CAP Pardinyes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 agost 2021].
# Estació d'Alzira

Mapa Rodalies València línia C-2 :
L'estació de tren d'Alzira d'Adif està situada al nord del nucli urbà i del riu Xúquer, a la Ribera Alta. Aquesta disposa de serveis de la línia C-2 de Rodalies València operada per Renfe. L'estació consta d'un edifici arran de terra que dona accés a les vies.
El 12 de juliol de 1845, es dona la concessió d'un ferrocarril de València a Madrid per Albacete, Almansa, Xàtiva i Alzira al britànic Wole, vingut a promoure la idea del ferrocarril a Espanya amb alguns dels seus compatriotes. Poc després, creen la Societat del Ferrocarril de Madrid a València, amb un capital de 240 milions de rals, però poc després d'haver realitzat alguns treballs, es convoca una assemblea general dels accionistes en 1847 per a la dissolució de la companyia. Els pocs treballs realitzats i els drets de concessió se cedeixen a l'espanyol Próspero Volney, però el nou conveni ja no es refereix més que al tram de Grau de València a Xàtiva (que portava en aquest moment el nom de Sant Felip de Xàtiva). A principis de 1851, Volney cedeix els seus drets a l'empresari valencià Josep Campo i Pérez. És ell qui construirà la Societat de Ferrocarrils del Grau de València a Xàtiva i establirà una verdadera xarxa. Abans de finals d'any, funda la Companyia del Ferrocarril de Xàtiva al Grau de València. La primera secció de València al Grau s'obri en 1852, l'estació va ser inaugurada l'1 de maig de 1853 amb l'obertura del tram Alzira-Benifaió.

## Serveis Ferroviaris

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| València-Nord | Algemesí | C-2 | Carcaixent | Carcaixent |

## Referències

* 1 2 «Almansa á Valencia y Tarragona (AVT) Compañía del Ferrocarril de Almansa á Valencia y Tarragona» (en castellà). spanishrailway.com, 10-02-2012. [Consulta: 25 novembre 2023].

## Vegeu també

* Rodalies València
# Fox Lake (Wisconsin)

Fox Lake és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.454 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fox Lake tenia 1.454 habitants, 615 habitatges, i 373 famílies. La densitat de població era de 401 habitants per km².
Dels 615 habitatges en un 27,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 39,3% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.607 $ i la renda mediana per família de 44.904 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.105 $ mentre que les dones 21.833 $. La renda per capita de la població era de 17.753 $. Aproximadament el 4,7% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fox Lake» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fox Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mariño

Mariño és el nom dels següents personatges:
* Mariño (Sucre), municipi a l'estat veneçolà de Sucre
* Diego Mariño Villar (Vigo, 1990), futbolista gallec que juga de porter
* Enrique Mariño Pinto (Belén, Boyacá, 1884 - Bogotà, Colòmbia, ?), advocat, polític i periodista colombià
* Xose Carlos Mariño Pereira (Antas de Ulla, 1970), futbolista gallec
Viccionari
# Ferenc Gyurcsány

Ferenc Gyurcsány (pronunciat diúrtxaany IPA: [ˈɟurtʃaːɲ]) (Pápa, Veszprém, Hongria 1961) polític hongarès i exprimer ministre d'Hongria.

## Infància i estudis (1961-1990)

Va néixer el 4 de juny de 1961, a la regió occidental de Veszprém. El 1984 va acabar els seus estudis de Magisteri i va començar els d'economia a la Universitat Janus Pannonius, a Pécs, va diplomar-se el 1990.

## Inicis polítics

Gyurcsány va començar la seva carrera política a les joventuts comunistes del KISZ (Kommunista Ifjúsági Szövetség), abans de convertir-se en vicepresident de la DEMISZ (Demokratikus Ifjúsági Szövetség), l'associació de Joves Democràtics d'Hongria, que és successora del KISZ.

## Empresari i comerciant (1990-2002)

A partir de la instauració de la democràcia a Hongria, el 1990, Gyurcsány va llançar-se al comerç i va fundar diverses empreses prósperes com ALTUS, que li van permetre de convertir-se amb la quinzena persona més rica del país (1992).

## Retorn a la política (2002)

El 2002 retornà a la política, com a conseller estratègic de Péter Medgyessy, cap del MSZP, primer partit de l'oposició, antic primer ministre. Després del retorn al poder dels antics comunistes reconvertits; el 21 d'abril de 2002, Gýurcsány va ser Ministre de Joventut, d'Esports i de la Infància (2002-2004). El gener de 2004 va convertir-se en el president del MSZP de la regió occidental de Győr-Moson-Sopron.

## Primer Ministre Hongarès (2004-2009)

L'estiu de 2004, Medgyessy va obligar a dimitir de tots els seus càrrecs a Gyurcsány, fet que va provocar perdre la confiança d'un dels seus socis de govern, i és forçat a dimitir. Gyurcsány és elegit Primer Ministre Interí el 25 d'agost de 2004 i investit el 29 de setembre de 2004.
La coalició entre el MSZP i SZDSZ veu en Gyurcsány, una imatge d'una jove i "moderna" Hongria. El govern de Gyurcsány és actiu i comunicatiu.
Dimití el 14 d'abril de 2009, per la seva impopularitat, i per la falta de consens parlamentari per governar el país, ja que els seus socis liberals abandonaren el govern l'1 de maig de 2008, al·legant motius de falta d'acord per a les reformes socials.
# Lepidocephalichthys birmanicus

Lepidocephalichthys birmanicus és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja cucs, larves d'insectes i algues.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Myanmar fins a Malàisia, incloent-hi la conca del riu Mekong i el riu Irrawaddy.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Lepidocephalichthys birmanicus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Botey

Botey és el nom dels següents personatges:
* Antoni Botey, diversos personatges
* Jaume Botey, diversos personatges
* Josep Maria Botey i Gómez (Granollers, 1943), arquitecte català
* Leopold Botey i Vila (Badalona, 1869 -1932), advocat, alcalde de Badalona, músic i compositor badaloní
* Josep Botey i Puig (el Masnou, 1869-1933), metge municipal del Masnou
# Terratrèmol d'Itàlia central de 2016

«Terratrèmol d'Itàlia central de 2016» té aquests significats:
* Terratrèmol d'Itàlia central d'agost de 2016
* Terratrèmol d'Itàlia central d'octubre de 2016