OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Beau Geste (pel·lícula de 1939)

Beau Geste és una pel·lícula estatunidenca de William A. Wellman, estrenada el 1939. És una adaptació de la novel·la homònima de Percival Christopher Wren de 1924.

## Argument

'Beau', John i Digby Geste són tres germans inseparables adoptats per la rica Lady Brandon. La desaparició sobtada del seu safir, el 'Blue Water', empeny els germans a fugir de la casa. Es troben a la Legió estrangera, on s'enfronten tant al seu sergent sàdic com als rebels àrabs...

## Repartiment

* Gary Cooper: Michael 'Beau' Geste
* Ray Milland: John Geste
* Robert Preston: Digby Geste
* Brian Donlevy: Sergent Markoff
* Susan Hayward: Isobel Rivers
* J. Carrol Naish: Rasinoff
* Albert Dekker: Legionari Schwartz
* Broderick Crawford: Hank Miller
* Charles Barton: Buddy McMonigal
* James Stephenson: Henri de Beaujolais
* Heather Thatcher: Lady Patricia Brandon
I, entre els actors que no surten als crèdits :
* Nestor Paiva: Caporal Golas
* George Regas: Guia àrab

## Nominacions

1940
* Oscar al millor actor secundari per Brian Donlevy
* Oscar a la millor direcció artística per Hans Dreier i Robert Odell

## Rebuda

És la millor de les adaptacions de les novel·les de Percival Christopher Wren. Destaca per estar rodat en flashback i tornar a explicar el principi de la narració al final del film des d'un punt de vista diferent. El 1966 es va rodar una poc atractiva versió en color dirigida per Douglas Heyes.

## Referències

* ↑ «Beau Geste». [Consulta: 11 gener 2012].
* ↑ Torres, pàg. 74

## Bibliografia

* Torres, M. Espasa, Madrid, 1999. Diccionario Cine (en castellà). ISBN 84-239-9412-0.
# José Cirilo Macizo Cañadas

José Cirilo Macizo Cañadas (Castilléjar, 9 de juliol de 1951) és un antic futbolista espanyol de la dècada de 1970.

## Trajectòria

Nascut a Andalusia, es formà futbolísticament a Catalunya. Amb l'equip Amateur del Barcelona es proclamà campió d'Espanya l'any 1971. A continuació jugà al Barcelona Atlètic, i el 1975 debutà amb el primer equip barcelonista. Jugà al Barça fins 1979, incloses dues cessions al Racing de Santander. En total disputà 54 partits i marcà 2 gols amb el Barça. A continuació jugà tres temporades al Recreativo de Huelva i acabà la seva carrera al CE Badia Cala Millor.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 «José Cirilo Macizo Cañadas». Gran Enciclopèdia Catalana, 28-02-2014. [Consulta: 7 maig 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# José Christiano Piñeiro De Araújo

José Christiano Piñeiro De Araújo (Pernambuco, 6 d'agost de 1977) és un exfutbolista brasiler, que ocupava la posició de davanter. Va ser internacional sub-18 amb Brasil.

## Trajectòria

Comença a destacar al Rosario Central argentí. La temporada 93/94 debuta amb el primer equip, tot sumant dos partits. A l'any següent marxa al CD Marathón d'Hondures.
A la campanya 95/96 recala al Cóndor Club colombià i la posterior al Reial Valladolid de la primera divisió espanyola, encara que roman inèdit a l'equip castellà. El 1997 retorna al Marathón.
Es retira el 2003, després d'haver militat la darrera temporada al SC Bom Jesus brasiler i al CD Esmeraldas-Petrolero de l'Equador.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# José Cidoncha Molina

José Maria Cidoncha Molina (Badajoz, Extremadura, 19 d'abril de 1970) és un exfutbolista extremeny que jugava com a defensa. Posteriorment ha fet d'entrenador de futbol.

## Trajectòria

Fet al planter de l'Atlètic de Madrid, Cidoncha va passar pel filial, l'Atlético Madrileño, però no va arribar a debutar en el primer equip. En 1992 passa al CD Badajoz, a Segona Divisió, on crida l'atenció del Reial Valladolid, que l'hi incorpora el 1994.
La 1994/95 és l'única campanya que Cidoncha juga a primera divisió. Apareix en 23 ocasions en un equip que passa per un mal any i queda penúltim de la categoria, salvat del descens només per l'afer administratiu que va conduir a la lliga de 22 equips. Però, tot i que el Valladolid va romandre a Primera i Cidoncha va ser dels que més van jugar, el 1995 deixa Castella i fitxa per l'Almeria CF, a Segona B.
A partir d'ací, Cidoncha va militar sobretot en equips de la categoria de bronze del futbol espanyol, com el Màlaga CF (96/97), el Real Jaén (97/98), el Jerez CF (98/00), el CD Toledo (00/01), de nou al Badajoz (01/03) i al Jaén (03/05) i el CD Linares (des del 2005).

## Anecdotari

Jugant a les files del Toledo, un gol seu va contribuir que l'equip castellanomanxec eliminés el Reial Madrid CF de la Copa del Rei.
# José Oscar Flores

José Oscar "Turu" Flores (Buenos Aires, 16 de maig de 1971) és un exfutbolista argentí, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Va iniciar la seua carrera al Club Atlético Vélez Sársfield el 1990, formant part d'una de les etapes daurades del club, tot guanyant diversos títols domèstics, continentals i mundials. El davanter, en aquest període, hi va contribuir amb 45 gols en 153 partits.
El 1996 dona el salt a Europa i recala a la UD Las Palmas. Va ser el fitxatge més car fet per un equip de Segona Divisió, 550 milions de les antigues pessetes. Amb l'equip canari va sumar 35 gols en 68 partits, però que no van servir per assolir l'ascens de categoria.
Per la temporada 98/99 fitxa pel Deportivo de La Corunya, tot marcant 14 gols a la seua estrena a la màxima categoria. A l'any següent, el Deportivo es va proclamar campió de lliga, gràcies a un triplet atacant format pel mateix Turu Flores, el portuguès Pauleta i el neerlandès Makaay. A partir d'aquest moment, la seua carrera comença a declinar, i durant les següents quatre temporades seria següent en diversos equips de la competició espanyola.
El 2004 hi retorna al seu país per militar a Club Atlético Independiente. El 2006, mentre juga amb el Club Atlético Aldosivi, de la Primera B Nacional argentina, el davanter va anunciar la seua retorada. Però al març del 2007 va fitxar pel FC Lyn Oslo de Noruega, en companyia del seu compatriota Matías Almeyda. Tan sols hi va jugar 45 minuts d'un encontre de Copa abans de penjar les botes definitivament.

## Internacional

Va ser internacional amb l'Argentina en dues ocasions.

## Palmarès
### Vélez Sársfield

* Torneig Apertura: 1995
* Torneig Clausura: 1993, 1996
* Copa Libertadores: 1994
* Copa Intercontinental: 1994
* Copa Interamericana: 1994
* Supercopa Sudamericana: 1996
* Màxim golejador del campionat argentí de futbol: 1995 Clausura

### Deportivo La Coruña

* Lliga espanyola: 99/00
* Supercopa espanyola: 2000

### RCD Mallorca

* Copa del Rei: 2003

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# José Oubrerie

José Oubrerie (Nantes, 9 de novembre de 1932 - Lexington, 10 de març de 2024) va ser un arquitecte francès que fou l'assistent de Le Corbusier i un antic col·laborador de l'agència Corbu. Va ser professor d'arquitectura a la Knowlton School of Architecture de la Universitat Estatal d'Ohio.

## Projectes

* Firminy, Église Saint-Pierre amb Le Corbusier; 1960-70, 1970-78, 2003-06
* Miller House (Lexington, Kentucky) 1988-1992
* French Cultural Center, Damasc, Síria; 1988
* Centre Le Corbusier, Zúric, Suïssa; 1963-1967 amb Le Corbusier, G. Jullian, et al.

## Publicacions

* G. Gresleri, L. Benevolo, G. Trebbi, P. L. Cervellati, L. M. Colli, I. Zannier, C. de Seta, J. Oubrerie, E. Masi, K. Frampton, "L'Oriente di Jeanneret", Parametro, 1986,143, p. 1-1, 6-64

## Referències

* ↑ José Oubrerie Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Société française des architectes (SFA)
* ↑ Roche, Daniel. «French architect José Oubrerie dies at 91» (en anglès americà), 11-03-2024. [Consulta: 25 març 2024].
* ↑ http://moderna.humanflow.com Arxivat 2011-07-12 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* José Oubrerie e Le Corbusier : Saint-Pierre de Firminy-Vert : continuità o tradimento?. Milano: Skira, cop. 2014. ISBN 9788857217284.
* Architecture with and without Le Corbusier : José Oubrerie architecte. Hong Kong: Oscar Riera Ojeda Publishers, cop. 2012. ISBN 9789881512574.

## Enllaços externs

* «José (Roger) Oubrerie». [Consulta: 31 gener 2016].
* Currículum al web de la Càtedra Blanca de la Universitat Politècnica de València Arxivat 2021-10-07 a Wayback Machine.
# John Lombe

John Lombe va ser un filador de seda del segle xviii a Derby, Anglaterra.
Va néixer a Norwich, aproximadament el 1693, fill d'un teixidor. Germà de Thomas Lombe, qui després de la seva mort faria fortuna com a comerciant de seda a Norwich i a Londres.
Al segle xviii el centre per a la producció de mitges de seda s'havia traslladat als Midlands de Londres i la demanda de seda filada superava l'oferta.
El germà de John, Thomas, havia aconseguit feina en una fàbrica de seda, construïda a Derby per l'inventor i enginyer George Sorocold. El molí va ser construït al riu Derwent, a la ciutat de Derby. Es creu que pot haver estat la primera instància on treballadors es van reunir sota un mateix sostre a treballar una maquinària impulsada per una font d'energia inanimada.
Els italians havien estat utilitzant el poder de les màquines filadores des de principis del segle xvii, segons una descripció publicada per Vittorio Zonca, Leonardo da Vinci havia esbossat un model similar, però la de Zonca era més completa, no se sap si hi va haver contacte. John va ser enviat pel seu germà per investigar les màquines filadores a Itàlia. Segons la història, va obtenir ocupació en una de les botigues italianes, on s'utilitzava un mecanisme secret per filar la seda. Entrava a les botigues d'amagat i de nit i va dibuixar tot el diagrama de funcionament a la llum de les espelmes. Després tornaria a Anglaterra el 1716 amb la còpia dels dissenys.

## Referències

* Cooper, B., (1983) Transformation of a Valley: The Derbyshire Derwent Heinemann, republished 1991 Cromford: Scarthin Books
# John Loader Maffey

John Loader Maffey, 1r Baró Rugby, GCMG, KCB, KCVO, CSI, CIE (1 de juliol de 1877 - 20 abril de 1969) fou un funcionari colonial britànic.
Maffey era el fill més jove de Thomas Maffey, un viatjant de Rugbi, Warwickshire, i la seva muller Mary Penelope, filla de John Loader. Fou educat a l'escola de Rugbi i a l'Església de Crist, a Oxford.

## Carrera

Maffey va entrar al Servei Civil Indi el 1899, i com a destí més destacat va servir de Secretari Privat del Virrei de l'Índia Frederic Thesiger Lord Chelmsford de 1916 a 1920 i Comissari Principal de la Província de la Frontera del Nord-oest de 1921 a 1924. Després d'un desacord amb el govern britànic el 1924, Maffey va dimitir del Servei Civil Indi. El 1926 fou nomenat governador general del Sudan, seguint el 1933 el seu nomenament com a Sots-secretari d'Estat permanent per les Colònies. A petició de Winston Churchill es va convertir en el primer representant del Regne Unit a Irlanda el 1939, un càrrec que va ocupar durant els anys de guerra i fins a la seva jubilació el 1949.
Durant la guerra Maffey era indubtablement el diplomàtic estranger més important resident en Dublín, donades les complicacions de la política de neutralitat d'Irlanda. Nomenat com a "Representant britànic a Irlanda", però no com ambaixador a causa de l'Acte de 1936 sobre Relacions Exteriors, aviat va establir una bona relació de treball amb Éamonn de Valera. De Valera estava personalment a favor de la supervivència de democràcia, però no confiava necessàriament que els britànics cuidessin els interessos d'Irlanda. Maffey fou vital per mediar entre el "guerrer" Churchill i el "cap" de Valera. Quan de Valera fou substituït per una coalició, encapçalada per John Costello, el 1948, Maffey altre cop va establir una bona relació amb els seus membres, encara que era mordaç sobre la manera barroera en la qual es manejava la declaració de la República: "Costello ha manejat l'afer en una picada de mans igual com un afeccionat".
El 1947 Maffey fou nomenar par com a Baró Rugby, de Rugbi, al comtat de Warwick.

## Família

Lord Rugby es va casar amb Dorothy Gladys Huggins, filla de Charles Lang Huggins, el 28 d'agost de 1907. La seva filla Penelope Aitken va esdevenir una socialista coneguda, i la mare del que fou cap del Partit Conservador Jonathan Aitken i l'actriu Maria Aitken i l'àvia de l'actor Jack Davenport. Lord Rugby va morir l'abril de 1969, als 91 anys. Fou succeït a la baronia pel seu fill més major Alan Loader Maffey.

## Títols

* 1877–1916: John Loader Maffey
* 1916–1920: John Loader Maffey, CIE
* 1920–1921: John Loader Maffey, CSI, CIE
* 1921–1931: Sir John Loader Maffey, KCVO, CSI, CIE
* 1931–1934: Sir John Loader Maffey, KCMG, KCVO, CSI, CIE
* 1934–1935: Sir John Loader Maffey, Kcb, KCMG, KCVO, CSI, CIE
* 1935–1947: Sir John Loader Maffey, GCMG, KCB, KCVO, CSI, CIE
* 1947–1969: El Just Honorable Lord Rugby, GCMG, KCB, KCVO, CSI, CIE

## Referències

* Oxbury, Harold. Great Britons: Twentieth-Century Lives. Londres: Promotional Reprint Company Ltd, 1993.
* Kidd, Charles, Williamson, David (editors). Debrett's Peerage and Baronetage (1990 edition). New York: St Martin's Press, 1990.
# Juan Nepomuceno Méndez Sánchez

Juan Nepomuceno Méndez Sánchez (Tetela, Puebla, 2 de juliol de 1820 - Ciutat de Mèxic, 29 de novembre de 1894), fou president interí de Mèxic d'11 de desembre de 1876 fins al 17 de febrer de 1877.
Abans d'arribar a la presidència va participar en el combats contra els nord-americans el 1847. El 1854 es pronuncià a favor del Pla d'Ayutla. Al costat del general Zaragoza derrotà els francesos a la batalla de Puebla el 5 de maig de 1862, com a militant de l'Exèrcit d'Orient contra la invasió francesa. Realitzà la revolta de Tuxtepec el 1876. Durant aquest episodi, en ocupar la Ciutat de Mèxic, Porfirio Díaz va voler guardar les formes legals i va nomenar Méndez com a president interí. Al seu torn, el nou cap de l'executiu va nomenar Díaz general en cap de l'exèrcit d'operacions, amb l'encomana de reduir les últimes forces de Sebastián Lerdo de Tejada i de José María Iglesias, els quals també reclamaven per la seva banda la presidència. Quan Porfirio Díaz va aconseguir imposar-se militarment als seus enemics a principis de 1877, Méndez li va lliurar el poder. Més tard va ser governador de l'estat de Puebla en dues ocasions (1880 i 1885) i president de la Suprema Cort Militar.

## Referències

* ↑ «JUAN N. MÉNDEZ - Bicentenario» (en castelà). Arxivat de l'original el 2009-06-24. [Consulta: 26 agost 2014].
* ↑ Biblioteca Digital UANL, Nuevo León, México, 1933 (castellà)
* ↑ Instituto Nacional de Estudios Históricos de México, San Ángel, México, D.F (INEHRM) (castellà)
* ↑ Gobernates de México, Panorama Editorial, 1985 (castellà)
* ↑ Gobernates de México, Editorial Universo, México, 1988 (castellà)
* ↑ Diccionario Porrúa de Historia, Biografía y Geografía de México, Porrúa, México, 1971 (castellà)
* ↑ Resumen Histórico de los Gobernanes de México, Escorpio, S.A. de C.V., México, 1989 (castellà)
# Juan Carlos Sarnari

Juan Carlos Sarnari (Santa Fe, 22 de gener de 1942 - Bogotà, 21 d'abril de 2023) fou un futbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1966.

## Referències

* ↑ rsssf: Copa Libertadores top scorers Arxivat 2015-10-31 a Wayback Machine.
* ↑ rsssf: Argentina 1966 World Cup squad
* ↑ «Juan Carlos Sarnari, su único título fue con Santa Fe» (en castellà). El Tiempo, 25-02-2011.
# Joseph Steichen

Joseph Steichen (Ciutat de Luxemburg, 31 de juliol de 1855 - Ciutat de Luxemburg, 23 de març de 1938) fou un banquer i jutge luxemburguès.
Fou membre del Consell d'Estat de Luxemburg entre el 31 de desembre de 1898 i el 23 de març de 1938. Del 27 de febrer de 1931 al 20 de febrer de 1932 presidí aquesta institució.

## Distincions

* Gran Oficial de l'Orde de la Corona de Roure (promoció de 1929)
* Gran Oficial de l'Ordre de la Corona de Bèlgica
* Oficial de la Legió d'Honor de França

## Referències

* 1 2 3 «Avis mortuarie» (en francès). ELuxemburgensia.lu, 26-03-1938. Arxivat de l'original el 2020-10-09. [Consulta: 3 novembre 2015].
* ↑ «Membres depuis 1857» (en francès). Conseil-etat.public.lu. Arxivat de l'original el 2009-11-03. [Consulta: 3 novembre 2015].
* ↑ «Présidents depuis 1857» (en francès). Conseil-etat.public.lu. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 3 novembre 2015].
* ↑ «Mémorial du Grand-Duché de Luxembourg / Memorial des Großherzogtums Luxemburg» (en francès). Legilux.public.lu, 04-01-1929. [Consulta: 3 novembre 2015].
# Joseph Souham

Joseph Souham (30 de maig de 1760, Lubersac, Llemosí - 28 d'abril de 1837, Versalles) fou un militar francés que lluità a les Guerres de la Revolució Francesa i a les Guerres Napoleòniques, arribant al grau de general de divisió de l'Imperi.
Va néixer a Lubersac (occità: Libèrçac), a la Corresa, el 1760. Entre el 1782 i 1786 va servir amb els cuirassers del rei. Quan esclatà la Revolució Francesa va prendre partit pels revolucionaris. El 1792 s'enrolà al II batalló de Voluntaris de la Corresa amb els qui lluità a les batalles de Jemappes i de Dunkerque amb el grau de tinent-coronel.
El 1793 rebé el grau de general de brigada el 30 de juliol i el de general de divisió el 20 d'agost. Va prendre part a la campanya de Flandes del 1794. El 29 abril les seves tropes venceren als austríacs prop de Kortrijk i el 18 maig a la batalla de Tourcoing, quan el cap de l'exèrcit Charles Pichegru va caure, prengué el comandament i portà els seus homes a la victòria.
El 1799, sospitós d'haver participat en intrigues monàrquiques fou apartat del servei. L'any següent fou readmès a l'exèrcit i participà en la campanya del Danubi. Però, es va veure embolicat en nou complot amb els seus antics caps, Moreau i Pichegru i va haver de deixar novament l'exèrcit entre 1800 i 1808.
El 1808 fou destinat a l'exèrcit de Catalunya sota les ordres del general Saint-Cyr. Fou ferit a la batalla de Vic, el que l'hi valgué el títol de comte. El 1812, André Masséna el va posar al front de l'exèrcit de Marmont que havia estat vençut a la batalla dels Arapiles. A l'octubre de 1812 va anar a reforçar l'exèrcit de Portugal i amb l'ajut de les seves tropes, els francesos trencaren el setge de Burgos que havia imposat el duc de Wellington.
El 1813 va rebre el comandament d'una de les divisions del mariscal Michel Ney. A les seves ordres va lluitar a les batalles de Lützen i de Leipzig.
Va prendre part pels Borbons en la primera i segona restauracions. Es retirà el 1832 i morí a Versalles el 28 d'abril de 1837. El seu nom està gravat l'Arc de Triomf de París.

## Referències

* ↑ Oman, Charles William Chadwick. A History of the Peninsula War. vol.3. Clarendon Press, 1908, p. 226.
# Joseph Somers

Joseph Somers (Wommelgem, 29 de maig de 1917 - Anvers, 25 de maig de 1966) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1936 i 1950.
Durant aquests anys aconseguí 32 victòries, entre elles una Volta a Bèlgica i dues Bordeus-París.

## Palmarès

* 1936
** 1r a Kontich
** 1r a Deurne-Zuid
** 1r a Lier
** Vencedor d'una etapa del Circuit de l'Oest
* 1937
** 1r a la Bordeus-París
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1938
** 1r a Lier
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1939
** 1r de la Volta a Bèlgica i vencedor de 3 etapes
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Suïssa
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Luxemburg
* 1941
** 1r a Bassevelde
** 1r a les Tres Viles Germanes
* 1942
** 1r a Merksem
* 1943
** 1r del Gran Premi de Bèlgica
** 1r a Kortrijk
** 1r del Gran Premi de les Nacions
* 1944
** 1r al Gran Premi de Valònia
** 1r a Rumbeke
* 1945
** 1r a Zonhoven
** 1r a Eisden
** 1r a Schaarbeek
** 1r a Sint-Truiden
** 1r a la Brussel·les-Sint-Truiden
** Vencedor d'una etapa a la Dwars door België
* 1946
** 1r al Circuit de les Ardenes flamenques - Ichtegem
* 1947
** 1r a la Bordeus-París
* 1950
** 1r a Tremelo

## Enllaços externs

* Palmarès de Joseph Somer
# Josep M. Coll i Soler

Josep M. Coll i Soler (Sant Pere de Ribes, 5 de juny de 1890 - Girona, 4 de desembre de 1976) fou un dominic, historiador i assagista català.
Nascut a Sant Pere de Ribes, va estudiar humanitats, filosofia al Seminari de Barcelona. El 1910 ingressà al Convent de Corias, de l'orde dels Dominics. Inicià els estudis de teologia a Salamanca, el 1912 fou traslladat a Barcelona i els finalitzà a Solsona. El 15 de gener de 1915 fou fet prevere. De 1917 a 1919 fou destinat a València, on exercí de professor. El 1919 tornà a Barcelona per continuar amb la tasca educativa. De 1927 a 1933 fou destinat al Convent de Concepción de Xile, on ocupà diversos càrrecs dins l'orde dominicà. El 1933 fou nomenat Superior del Convent de Manacor i poc després passà a Madrid, dedicant-se de ple a les activitats literàries. Salamanca, Oviedo i Alfaro foren destinacions abans de ser assignat el 1950 a Barcelona i poc després a Girona, on ajudà a restaurar el convent dominic i on morí el 1976.
Dedicà bona part de la seva vida a la recerca històrica de Catalunya i l'orde dels Dominics. Fou membre de l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona i publicà estudis de tema literari medieval. Col·laborà amb nombroses revistes, com ara "La Paraula Cristiana", "Anales del Instituto de Estudios Gerundenses", "Ilerda", "Ausa" i "Analecta Sacra Tarraconensia". D'entre els nombrosos estudis destaquen Algunas referencias inéditas sobre los cronistas Desclot, Muntaner y Descoll (1950), Los castillos de San Pedro de Ribas, la Geltrú, Sitges y Miralpeix (1959) i El trovador Guillem de Ribas, señor del Castillo de San Pedro de Ribas (1961).

## Referències

* 1 2 3 4 Batlle i Pla, Lluís «In Memoriam Rvd. P. Josep M.ª Coll i Soler, O. P». Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, 23, 1976, pàg. 359-364 [Consulta: 14 abril 2020].
* 1 2 «Josep M. Coll i Soler». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Articles publicats per Josep M. Coll i Soler a Analecta Sacra Tarraconensia
# Josep M. Segimon Rodés

Josep M. Segimon Rodés (Reus, 1858 - 1926) fou alcalde de Reus. Era religiós i políticament conservador. Fou nomenat alcalde el 1925 sota el dictador Primo de Rivera. Va morir en el càrrec al cap de pocs mesos, a l'abril de 1926. Té un carrer dedicat a Reus.

## Referències

* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 11. ISBN 9788497916929.
# José María David Suárez Núñez

José María David Suárez Núñez (Santiago de Compostel·la, 17 de juliol de 1932 - 4 de juny de 1987) fou un metge i polític gallec, senador en la legislatura constiuent.
Va cursar el batxillerat en el Col·legi Esciencia de Santiago. Va acabar la carrera de Medicina en la Universitat de Santiago de Compostel·la el 1955. Del 1956 al 1958 es va especialitzar en l'estranger: Anglaterra, França, Bèlgica i Portugal. Va fer l'oposició a la Càtedra d'Anatomia en l'Escola d'Estomatologia Central de Madrid. Lligat als moviments polítics de tot signe ideològic. Va formar part del Grup Diego de Muros que escrivia sobre temes de planificació universitària en periòdics gallecs. Fou Acadèmic de la Reial Acadèmia Gallega de Medicina.
A les eleccions generals espanyoles de 1977 fou escollit senador per UCD per la província de la Corunya. El 1981 es va barallar el seu nom com a candidat de la UCD a la presidència de la Xunta de Galícia a les primeres eleccions autonòmiques, però finalment no hi participà. Del 1978 al 1984 fou rector de la Universitat de Santiago de Compostel·la, i des del 1984 membre del consell administrador d'Editorial Compostela, encarregada d'El Correo Gallego. També fou membre de l'Assemblea de Parlamentaris de Galícia.

## Referències

* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Suárez Núñez, candidato de UCD a la presidencia de la Junta de Galicia, por Perfecto Conde, El País 11/06/1981.

## Enllaços externs

* Obituari a El País
# Jullundur

«Jullundur o Jalandhar» té aquests significats:
* Divisió de Jullundur o Divisió de Jalandhar
* Districte de Jullundur o districte de Jalandhar
* Jullundur o Jalandhar, ciutat pakistanesa