OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tirant lo Banc

Tirant lo Banc va ser el cadafal faller que l'any 2014 va plantar l'Associació Cultural Fallera Na Jordana en secció especial.
Els artistes encarregats de realitzar-la van ser Latorre y Sanz, sobre dissenys de l'humorista gràfic Ortifus.
El cadafal, dissenyat per Ortifus, que tornava a les falles catorze anys després, representava l'edifici del Banc de València i incloïa multitud d'escenes satíriques representades per bancs de carrer. Des de la comissió es va buscar mantenir la sorpresa fins a l'últim moment, defugint de mostrar esbossos o maquetes abans de la plantà i ideant un nou acte, la descoberta, consistent en muntar una bastida per a ocultar el cadafal fins al dia 14 de març. El fet d'ocultar el cadafal durant la plantà va ser difícil, tant perquè hi havia escletxes entre les bastida per les quals es podia veure el procés de muntatge, com per la caiguda d'una de les teles la matinada del 13 de març, provocada pels forts vents i per les pluges que hi hagué aquella setmana. Tot i que la tela va ser reposada poc després, i que els aficionats a les falles van fer cas de la petició de Na Jordana de no mostrar a les xarxes socials cap imatge del cadafal abans de la destapada, el diari Las Provincias va publicar tant a internet com en el diari en paper (a doble pàgina) fotos de la falla abans de la descoberta. Esta filtració es va produir malgrat que des de Na Jordana es demanà a la redacció del diari conservador que no ho feren, petició ignorada malgrat que Las Provincias havia rebut per part de la comissió informació en exclusiva sobre la realització del cadafal, fet que havia provocat conflictes entre el dissenyador Ortifus i el diari on treballa, Levante-EMV, principal competència de Las Provincias. Malgrat tot, la descoberta es va realitzar de manera satisfactòria el catorze de març, un dia abans del dia de la plantà. El cadafal va rebre el huité premi de la Secció Especial i el segon d'Enginy i Gràcia en aquella categoria.

## Referències

* ↑ ¡A quemar bancos! notícia a El Mundo del 14 de març de 2014 (castellà)
* 1 2 3 4 5 Un any en construcció Arxivat 2015-04-20 a Wayback Machine. article sobre la falla a Malalt de Falles 29 de maig de 2014
* ↑ Falla Na Jordana 2014, de Ortifus, Latorre y Sanz a Cendra Digital 1 d'abril de 2014

## Enllaços externs

* Web de Na Jordana
# Udyaka (cràter)

Udyaka és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 7,7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim oroch, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Udyaka». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Torneig de les Amèriques femení

El Torneig de les Amèriques Femení és el campionat de bàsquet organitzat per la FIBA Amèrica, representant al continent americà de la Federació Internacional de Bàsquet on competeixen seleccions nacionals de bàsquet de tot el continent americà. Se celebra cada dos anys variant el seu objectiu. Serveix per a decidir les seleccions nacionals que, representant al continent americà, participaran en la següent edició del Campionat del Món de bàsquet femení o als Jocs Olímpics. Per a diferenciar-los s'acostuma a anomenar-los "pre-olímpic" i "pre-mundial".

## Historial

| Any | Final | Final | Final | 3r - 4t lloc | 3r - 4t lloc | 3r - 4t lloc |
| Any | Or | Resultat | Plata | Bronze | Resultat | Quart lloc |
| São Paulo 1989 | Cuba | 87 - 84 | Brasil | Canadà | 71 - 63 | Estats Units |
| São Paulo 1993 | Estats Units | 106 - 92 | Brasil | Canadà | 61 - 54 | Cuba |
| Hamilton 1995 | Canadà | 80 - 73 | Cuba | Puerto Rico | Lligueta | Argentina |
| São Paulo 1997 | Brasil | 101 - 95 | Estats Units | Cuba | 81 - 77 | Argentina |
| La Habana 1999 | Cuba | 90 - 87 | Brasil | Canadà | 80 - 37 | Mèxic |
| São Luís 2001 | Brasil | 88 - 83 | Cuba | Argentina | Lligueta | Canadà |
| Culiacan 2003 | Brasil | 90 - 81 | Cuba | Canadà | 71 - 34 | Mèxic |
| Hato Mayor 2005 | Cuba | Lligueta | Brasil | Canadà | Lligueta | Argentina |
| Valdivia 2007 | Estats Units | 101 - 71 | Cuba | Brasil | 73 - 41 | Argentina |
| Cuiabá 2009 | Brasil | 71 - 48 | Argentina | Canadà | 59 - 49 | Cuba |
| Neiva 2011 | Brasil | 74 - 33 | Argentina | Canadà | 59 - 46 | Cuba |
| Xalapa 2013 | Cuba | 79 - 71 | Canadà | Brasil | 66 - 56 | Puerto Rico |
| Edmonton 2015 | Canadà | 82 - 66 | Cuba | Argentina | 66 - 59 | Brasil |
| Buenos Aires 2017 | Canadà | 67 - 65 | Argentina | Puerto Rico | 75 - 68 | Brasil |

## Medaller

| Posició | Equip | | | | Total |
| 1 | Brasil | 5 | 4 | 2 | 11 |
| 2 | Cuba | 4 | 5 | 1 | 10 |
| 3 | Canadà | 3 | 1 | 7 | 11 |
| 4 | Estats Units | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 5 | Argentina | 0 | 3 | 2 | 5 |
| 6 | Puerto Rico | 0 | 0 | 2 | 2 |

## Enllaços externs

* Historial de campions a FIBA.com/archives
# Tractat de Melfi

El Tractat de Melfi o Concordat de Melfi va ser signat el 23 d'agost de 1059 entre el Papa Nicolau II i els prínceps normands Robert Guiscard i Ricard d'Aversa. Basat en els termes de l'acord, el Papa va reconèixer la conquesta normanda de la Itàlia meridional. A més, el papa va reconèixer Robert Guiscard com a duc de la Pulla i Calàbria i com a Comte de Sicília.

## Referències

* ↑ John Julius Norwich, The Normans in the South 1016-1130 (Londres: Longmans, 1967), p. 124

## Vegeu també

* Batalla de Civitate
* Llista de tractats
# Dia mundial del turisme

De 1980 ençà, l'Organització Mundial de Turisme de les Nacions Unides (OMT) ha celebrat el Dia mundial del turisme com a dia internacional el 27 de setembre. Aquesta data va ser triada aquell dia de l'any 1970, en ser adoptats els estatus de l'OMT. L'adopció d'aquests estatuts és considerada una fita en el turisme global. El propòsit d'aquest dia és conscienciar sobre la funció del turisme en la comunitat internacional i mostrar com afecta els valors socials, culturals, polítics i econòmics en tot el món. El lema del dia va ser "turisme sostenible" el 2017. El 2018 el lema va ser "turisme i la transformació Digital" i el 2019 "turisme i feines: un futur millor per a tothom".
En la dotzena sessió a Istanbul, Turquia, l'octubre del 1997, l'assemblea general de l'OMT va decidir designar un país amfitrió cada any per a actuar com el soci de l'organització en la celebració del Dia mundial del turisme. En la quinzena sessió a Pequín, Xina, l'octubre del 2003, l'assemblea va decidir el següent ordre geogràfic per a les celebracions del Dia mundial: 2006 a Europa; 2007 a Àsia del sud; 2008 a les Amèriques; 2009 a Àfrica i 2011 a l'Orient Mitjà.
El nigerià Ignatius Amaduwa Atigbi va ser qui va proposar la idea de celebrar el 27 de setembre de cada any com a Dia mundial del turisme. El 2009 va ser reconegut per aquesta contribució. El color del Dia mundial del turisme és el blau.

## Enllaços externs

* Dia mundial del Turisme - Lloc web oficial
# Un sac de billes (pel·lícula de 1975)

Un sac de billes és una pel·lícula francesa dirigida per Jacques Doillon el 1975, a partir de la novel·la homònima de Joseph Joffo.

## Argument

Narra les peripècies d'una família jueva que viu a París i que, en ser ocupada la capital, marxen al sud, on les coses semblen estar tranquil·les. Però també aquesta zona és ocupada i dos dels nois han d'intentar primer salvar-se de la persecució dels jueus i després guanyar-se la vida amb el seu enginy.

## Repartiment

* Richard Constantini: Joseph
* Paul-Eric Shulmann: Maurice
* Joseph Goldenberg: El Pare
* Reine Bartève: La mare
* Hubert Drac: Henri
* Gilles Laurent: Albert
* Michel Robin: Mantelier
* Dominique Ducros: Françoise
* Stephan Meldegg: Oficial perruqueria
* Axel Ganz: Oficial perruqueria
* Pierre Forget: El mestre
* Marc Eyraud: El capellà del tren
* Hélène Calzarelli: La jove del tren

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a l'IMDb
# Mir Samir

Mir Samir (en persa میرسمیر), també anomenat Mir Simir o Simirdar, és una muntanya de l'Hindu Kush, a l'Afganistan. La primera ascensió del cim va tenir lloc el 1959, malgrat la tradició local deia que no es podia escalar.

## Geografia

El Mir Samir es troba al costat est de la vall superior de Panjshir, Afganistan, a la frontera del Nuristan. Es troba uns 150 quilòmetres al nord de la ciutat de Jalalabad, i uns 160 quilòmetres al nord-est de la ciutat de Charikar.
Fins al 1966 es creia que el Mir Samir tenia 6.059 msnm, però la seva alçada s'ha revisat fins a situar-la en 5.809 msnm.
Els britànics van cartografiar l'Afganistan durant la Segona guerra anglo-afganesa del 1878-1880. Amb tot, els cartògrafs van haver de treballar sota foc i no van poder creuar l'Hindu Kush. El cartògraf Scott vaJalalabad (Nangarhar)

## Ascensions

Al llibre An Unexpected Light: Travels in Afghanistan Jason Elliot exposa que els afganesos creien que el "Mir Samir no podia ser escalat per l'home", motiu pel qual els estrangers que ho havien intentat no havien tingut èxit.
Eric Newby i Hugh Carless "gairebé van pujar" al cim el 1956, tal com es descriu a l'humorístic A Short Walk in the Hindu Kush, tot i que, en termes alpinistes, el seu reconeixement de l'Hindu Kush va ser considerat com un "esforç insignificant".
Harald Biller, líder de l'expedició de reconeixement de l'Hindu Kush de Nürenberg de 1959, va escalar el Mir Samir juntament amb la seva dona i els seus acompanyants el 24 de juliol de 1959, trobant-se amb trams de grau V. En aquella època es creia que la muntanya tenia 6.059 metres d'alçada. No sols fou el primer ascens del Mir Samir, sinó també "el primer ascens d'un gran cim a l'Afganistan".

## Referències

* 1 2 3 4 Chwascinski, Boleslaw «The Exploration of the Hindu Kush». Alpine Journal, 1966, pàg. 199–214.
* ↑ «Mir Samir». Encyclopædia Britannica, 2013. [Consulta: 23 abril 2013].
* 1 2 Diemberger, Adolf; Merrick, Hugh (trans.) «Development of Mountaineering in the Hindu Kush». Himalayan Journal, 27, 1966. Arxivat de l'original el 2013-09-26 [Consulta: 13 novembre 2020].
* ↑ Elliot, Jason. An Unexpected Light: Travels in Afghanistan. Picador, 1999, p. 173.
* ↑ Newby, Eric. A Short Walk in the Hindu Kush. Secker and Warburg, 1958.
* ↑ Diemberger, Adolf; Merrick, Hugh (trans.), "Development of Mountaineering in the Hindu Kush". Himalayan Journal 27 (1966)
* ↑ «AAC Publications - Asia, Afghanistan, Hindu Kush». [Consulta: 13 novembre 2020].
# Mira-sol

Mira-sol és una entitat de població i un districte de Sant Cugat del Vallès. Està situada a l'extrem oest del terme i al sud es troba unida a Valldoreix, una altra entitat de població de Sant Cugat. Actualment té les estacions de Mira-sol i Hospital General, del Metro del Vallès dels FGC (Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya).

## Referències

* ↑ «Cartografia topogràfica Sant Cugat del Vallès». [Consulta: 8 octubre 2017].
* ↑ «Mira-Sol». [Consulta: 8 octubre 2017].
* ↑ «plano_xarxa_web_imatge». Arxivat de l'original el 2017-10-08. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Morozeviczita

La morozeviczita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom en honor de Józef Marian Morozewicz (Rędziany, Polònia, 27 de març de 1865 - Varsòvia, Polònia, 12 de juny de 1941), professor de mineralogia de la Universitat de Jagiellonian.

## Característiques

La morozeviczita és un sulfur de fórmula química (Pb,Fe)₃Ge$_{1-x}$S₄. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional i publicada per primera vegada l'any 1975. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5. Forma una sèrie de solució sòlida amb la polkovicita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la morozeviczita pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, estannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, estibiocolusita, ovamboïta, maikainita, hemusita, kiddcreekita, polkovicita, renierita, vinciennita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Polkowice, a la localitat de Gmina Polkowice, dins el comtat de Polkowice (Voivodat de Baixa Silèsia, Polònia). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie.

## Referències

* ↑ «Morozeviczite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 gener 2021].
# Moros y cristianos (pel·lícula)

Moros y cristianos és una pel·lícula còmica espanyola de 1987, dirigida per Luis García Berlanga. El guió va ser escrit per Berlanga en col·laboració amb Rafael Azcona, essent aquesta la darrera col·laboració entre tots dos. Els exteriors van ser rodats a Xixona (L'Alacantí).

## Argument

Una família de Xixona, propietària d'una fàbrica de torrons, es desplaça a Madrid per promocionar els seus productes en una fira gastronòmica. Esta decisió la prenen contra l'opinió del patriarca de la família i creador de l'empresa, en Fernando Planchadell, que, fidel als seus principis, es resisteix a tota innovació.

## Repartiment

* Fernando Fernán Gómez: Don Fernando
* Agustín González: Agustín
* Rosa Maria Sardà: Cuqui Planchadell
* José Luis López Vázquez: Jacinto López
* Pedro Ruiz Céspedes: Pepe
* Andrés Pajares: Marcial
* Verónica Forqué: Monique
* María Luisa Ponte: Marcella
* Chus Lampreave: Antonia
* Luis Escobar: Fray Félix
* Antonio Resines: Olivares

## Premis i candidatures
### Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu secundària | Verónica Forqué | Guanyadora |
| Millor actor secundari | Agustín González | Candidat |
| Millor actor secundari | Pedro Ruiz | Candidat |
| Millor guió original | Luis García Berlanga Rafael Azcona | Candidats |

## Referències

* ↑ 'Moros y cristianos', una astracanada sobre los creadores de imagen, El País, 21 de maig de 1987
* ↑ Moros y cristianos a decine21.com
* ↑ Moros y cristianos a Fotogramas
* ↑ Moros y cristianos al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Moros y cristianos a Historia de nuestro cine, rtve.es
# Morosaglia

Morosaglia (en cors Merusaglia) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 1.008 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 550 | 694 | 750 | 854 | 883 | 1.008 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Vincent Cognetti | | |

## Personatges il·lustres

* Pascal Paoli
# Mirmidó

Mirmidó (en llatí Myrmidon, en grec antic Μυρμιδών) fou un militar atenenc que va viure al segle v aC.
Va dirigir una força de deu mil homes enviada per Ptolemeu I Sòter per sotmetre l'illa de Xipre sota el comandament suprem de Menelau (germà de Ptolemeu) l'any 315 aC. Després va ser enviat a Cària en ajut d'Asandre de Cària contra els generals d'Antígon el Borni, segons diu Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ Myrmidon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1129
# Mirni (Krasnooktiabrski)

Mirni - Мирный (rus) és un possiólok de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a 17,5 km a l'oest de Tulski i a 13 km al sud-oest de Maikop. Pertany al municipi de Krasnooktiabrski.
# Mirni

«Mirni» té aquests significats:
* Mirni (Altai), localitat del krai de l'Altai, a Rússia
* Mirni (Arkhànguelsk), ciutat de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia
* Mirni (Béloie), localitat pertanyent al municipi de Béloie (República d'Adiguèsia, Rússia)
* Mirni (Khakàssia), poble pertanyent al al districte de Xirà (República de Khakàssia, Rússia)
* Mirni (Krasnooktiabrski), localitat al municipi de Krasnooktiabrski (República d'Adiguèsia, Rússia)
* Mirni (Kuban), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Mirni (Kusxóvskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Mirni (Korenovsk), localitat pertanyent a la ciutat de Korenovsk (krai de Krasnodar, Rússia)
* Mirni (Mórevka), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Mirni (Novopokrovski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Mirni (Oktiabrski), localitat pertanyent al possiólok d'Oktiabrski (krai de Krasnodar, Rússia)
* Mirni (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Mirni (Sakhà), ciutat de la República de Sakhà, a Rússia
* Mirni (Stàvropol), localitat pertanyent al districte rural de Kurskaia (krai de Stàvropol, Rússia)
* Mirni (Tantsura-Kramarenko), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Mirni (Tbilísskaia), localitat pertanyent a la stanitsa de Tbilísskaia (krai de Krasnodar, Rússia)
* Mirni (Vostotxni Sossik), localitat pertanyent al khútor de Vostotxni Sossik (krai de Krasnodar, Rússia)
* Mirni (Calmúquia), localitat de la República de Calmúquia, a Rússia
* Mirni (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Mirni (Volgograd), localitat de l'óblast de Volgograd, a Rússia
# Mirni (Kusxóvskaia)

Mirni - Мирный (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. És a 17 km al nord-est de Kusxóvskaia i a 186 km al nord de Krasnodar. Pertany a la stanitsa de Kusxóvskaia.
# Motori Moderni

Motori Moderni va ser un constructor de motors italià que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
L'equip va ser fundat per l'enginyer de motors italià Carlo Chiti i va competir a la F1 entre les temporades 1985 fins a 1987.
Chiti era un ex-cap d'enginyers de l'equip de Fórmula 1 Alfa Romeo, i va crear Motori Moderni per fabricar motors V6 turbo per Minardi, coneguts com a Tipus 615-90. Els motors els va emprar Minardi en el cicle 1985 - 1987.
Després la companyia va desenvolupar un motor aspirat de 12 cilindres en boxer, conegut como el 1235, amb el suport de Subaru per utilitzar-lo a l'escuderia Coloni.
Després de deixar la Fórmula 1, es van utilitzar els motors en el Campionat Mundial de Resistència amb poc èxit.

## A la F1

Motori Moderni va debutar a la F1 el 5 de maig del 1985 al GP de San Marino disputat al circuit d'Imola. Ho va fer amb un monoplaça Minardi pilotat pel pilot italià Pierluigi Martini.
L'equip va disputar un total de vuitanta curses de F1, repartides en tres temporades consecutives (1985 - 1987) i amb dos equips diferents, Minardi i AGS, aconseguint una vuitena posició (en dues ocasions) com millor classificació en una cursa i no assolint cap punt pel campionat del món de constructors.
| Any | Equip | Pilot | # de GP's |
| 1985 | Minardi - Motori Moderni | Pierluigi Martini | 14 |
| 1986 | Minardi - Motori Moderni | Alessandro Nannini | 16 |
| 1986 | Minardi - Motori Moderni | Andrea de Cesaris | 16 |
| 1986 | AGS - Motori Moderni | Ivan Capelli | 2 |
| 1987 | Minardi - Motori Moderni | Adrián Campos | 16 |
| 1987 | Minardi - Motori Moderni | Alessandro Nannini | 16 |

## Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 80 (80) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Modrová

Modrová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1348.
# Modraïta

La modraïta és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la vesuvianita.

## Característiques

La modraïta és un sorosilicat de fórmula química Ca₁₉Fe²⁺Al₄(Al₆Fe²⁺₂)(◻₄)◻[Si₂O₇]₄[(SiO₄)₁₀](OH)(OH)₉. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de maig de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema tetragonal. És l'anàleg amb Fe(II) de la magnesiovesuvianita, així com l'anàleg Fe(II)Fe(II) de la vesuvianita, la ciprina, l'alumovesuvianita i la manganovesuvianita. Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.B - Estructures de sorosilicats amb grups barrejats de SiO₄ i Si₂O₇; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació».
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Nacional d'Eslovàquia, a Bratislava, amb el número de catàleg: M20413.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a una petita vall sense nom, al sud-oest del turó de Dolinkovský, a la localitat de Modra del districte de Pezinok (regió de Bratislava, Eslovàquia). Aquest indret és l'únic de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Modraite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 juliol 2024].
* 1 2 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 79». European Journal of Mineralogy, 36, 3, 25-06-2024, pàg. 525–528. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-525-2024 [Consulta: 13 juliol 2024].
* ↑ «Strunz-mindat (2024) Classification - Sorosilicates with mixed SiO4 and Si2O7 groups; cations in octahedral [6 and greater coordination]». Mindat. [Consulta: 13 juliol 2024].
# Monument funerari Família Ortoll Junqué

El Monument funerari Família Ortoll Junqué és una obra de l'academicisme de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Monument funerari de planta quadrangular amb sarcòfags laterals penjats d'accés des de l'interior. Capella coberta amb volta de quatre punts i cúpula semiesfèrica. Façana principal amb porta d'accés amb llinda i reixa, coronada per un arc de mig punt cec amb arquivolta. Columnes de fust llis i capitell a cada banda que suporten pinacles. Capcer motllurat. La façana posterior i les laterals segueixen les pautes compositives de la descrita, destacant en cada una un rosetó de mig punt.
Els materials emprats són la pedra i el totxo. Marbre al paviment i l'altar. Vitralls als rosetons. Ferro forjat a la reixa d'accés. Retaule de la crucifixió de marbre.
Hi ha la següent inscripció: Bartolomé Ortoll i Junqué i família

## Referències

* 1 2 3 «Monument funerari Família Ortoll Junqué». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].