OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jotiba

Jotiba o Vadi Ratnagiri és una muntanya a Maharashtra a l'antic estat de Kolhapur a uns 15 km al nord-oest de Kolhapur, formant part de la serra de Panhala, que deriva dels Ghats Occidentals i arriba fins al Kistna. Al cim hi ha un petit poble de 1.400 habitants que és considerat sagrat amb tres temples anomenats Kedarling, Kedareshwar i Ramling. El primer fou construït per Ranoji Sindhia el 1730, el segon per Daulat Rao Sindhia el 1808 i el tercer fou construït vers 1780 per Maljl Nilam Panhalkar. Un capella propera consgrada a Chopdai fou construïda per Priti Rao Himmat Bahadur el 1760. Fora del poble hi ha el temple de Yamai, construït també per Ranoji Sindhia i davant el qual hi ha dos cisternes una construïda per Jijabai Sahib el 1743 i l'altre (anomenada Jamadagnya) per Ranoji Sindhia. Una fira anual que commemora la destrucció d'un dimoni per la deïtat Jotiba, es fa una fira anual el març o abril.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Devesa

* Per a altres significats, vegeu «Devesa (desambiguació)».
La devesa o vedat és l'aprofitament agroforestal tradicional com a pastura de boscos aclarits sovint d'alzines i roures, però també d'altres arbres. La paraula prové del llatí medieval defensa pel fet que generalement eren tancades, privades o prohibides a terceres persones. N'hi havia que pertanyien al senyor o un monestir, altres eren un bé del comú d'una comunitat de veïns o d'un municipi. Té origen en la reconquesta, quan una part del terreny recuperat era tancat i dedicat a pastura per a les vacades. Era una resposta al deforestació descontrolada per garantir un subministrament de llenya, fusta, carbó, caça i pasturatges on ningú més tingués accés sense autorització.
Les deveses ocupen encara avui una part important del paisatge de l'oest de la península Ibèrica. Constitueixen un aprofitament agrícola extensiu. Ocasionalment es fa un conreu d'herbàcies entre els arbres. La pastura comprèn les herbes que creixen a redós dels arbres i les aglans a partir de la tardor. Durant l'estiu la producció vegetal en un clima mediterrani és mínima. Tenen un paper important en la cria de porcs ibèrics, que han de pasturar en llibertat a la devesa, condició indispensable segons la normativa per a les millores categories de qualitat de pernil ibèric.
Els animals que pasturen tradicionalment les deveses acostumen a ser porcs de raça ibèrica, bovins de races extensives i oví.

## Vegeu també

* Ban o devesa de muntanya
* Bovalar

## Referències

* 1 2 «Devesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Devesa». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* ↑ Bruguera i Talleda, Jordi; Fluvià i Figueras, Assumpta. «defendre 9. devesa». A: Diccionari etimològic. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (2004, 4ª edició), p. 271. ISBN 9788441225169.
* ↑ Ferrer i Mallol, 1990, p. 526.
* ↑ Ortega, Miriam Lopez. «Nueva normativa de calidad del jamón ibérico» (en castellà). Jamón Lovers, 11-01-2014. [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ Maté, Vidal «La dehesa, un ecosistema de leyenda» (en castellà). El País, 18-01-2014.

## Bibliografia

* Bolòs i Masclans, Jordi. «Les deveses i els bovalars». A: Els orígens medievals del paisatge català l'arqueologia del paisatge com a font per a conèixer la història de Catalunya. Barcelona: Institut d'Estudis catalans, 2004, p. 355-356. ISBN 9788472837454.
* Ferrer i Mallol, Maria Teresa «Boscos i deveses a la Corona catalano-aragonesa (s. XIV-XV)» (pdf). Anuario de estudios medievales, vol. 20, 1990, pàg. 485-539.
# Allà on viuen els monstres

* Per a altres significats, vegeu «Allà on viuen els monstres (pel·lícula)».
Allà on viuen els monstres (títol original en anglès Where the Wild Things Are) és el nom d'un llibre il·lustrat infantil creat per l'autor estatunidenc Maurice Sendak, originalment publicat el 1963 per Harper & Row. El 2000, l'Editorial Kalandraka el va traduir i editar en català. El director Spike Jonze n'ha fet una versió cinematogràfica.

## Referències

* ↑ Sendak, Maurice. Allà on viuen els monstres. Pontevedra: Kalandraka, 2000. ISBN 84-8464-008-6.
* ↑ Where the Wild Things Are a IMDb (anglès)

## Enllaços externs

* «Atracció de "Where the Wild Things Are" al Sony Metreon» (en anglès), 23-07-2004.
# Eduardo Mario Acevedo

Eduardo Mario Acevedo (Montevideo, 25 de setembre de 1959) és un exfutbolista professional i entrenador de futbol uruguaià. Va jugar a la posició de defensa a la selecció de futbol de l'Uruguai durant la Copa del Món de futbol de 1986.
El 2009 va ser entrenador del Club Nacional de Football, de la primera divisió uruguaiana. Actualment, es troba sense club.

## Internacional

Va ser internacional amb la Selecció de l'Uruguai un total de 42 partits, marcant 1 gol. Va guanyar la Copa d'Amèrica de 1983 i va formar part de l'equip uruguaià que va disputar la Copa del Món de futbol de 1986.

## Referències

* ↑ «Presencias en el seleccionado uruguayo» (en anglès). RSSSF, 12-08-2009. [Consulta: 8 setembre 2009].
* ↑ «Copa América 1983» (en anglès). RSSSF, 02-08-2007. [Consulta: 27 desembre 2009].
* ↑ «Plantel de Uruguay - Mundial 1986» (en castellà). Arxivat de l'original el 2010-03-29. [Consulta: 27 desembre 2009].
# Sant Jordi de Cercs

* Aquest article tracta sobre l'entitat de població de Cercs. Si cerqueu l'ermita, vegeu «Ermita de Sant Jordi de Cercs».
Sant Jordi de Cercs és una entitat de població del municipi de Cercs (Berguedà). És el poble més nou del municipi i de la comarca del Berguedà. Fou construït a principis de la dècada dels 70 per donar cabuda als habitants de l'antic poble de Sant Salvador de la Vedella, inundat per la construcció del pantà de la Baells en el curs del riu Llobregat, i es va inaugurar el 1976. Es troba a un quilòmetre de Cercs i està situat a una altitud de 720 metres sobre el nivell del mar. És el nucli més poblat del municipi, amb 655 habitants (2015)

## Festes

* 5 de gener: Cavalcada dels Reis Mags d'Orient. Tradicional Cavalcada dels Reis a tots els nuclis del municipi (Cercs, Sant Jordi, la Rodonella i Sant Corneli).
* 23 d'abril: Aplec a l'Ermita de Sant Jordi. El que caracteritza aquest aplec és el repartiment del panet que es fa després de la missa.
* Segon cap de setmana de maig: Festes del Roseret a Sant Jordi. Gran Cargolada el diumenge al matí/migdia.
* Tercer diumenge de desembre: Els Reis Mags van a buscar el carbó al Museu de les Mines de Cercs a Sant Corneli
* 26 de desembre: Arribada del Patge Reial Hassan a Cercs, Sant Jordi, la Rodonella i Sant Corneli

## Referències

* ↑ «Vila de Cercs». Ajuntament de Cercs. [Consulta: 28 febrer 2016].
* ↑ www.idescat.cat/
# Dasyatis sinensis

Dasyatis sinensis és una espècie de peix de la família dels dasiàtids i de l'ordre dels myliobatiformes.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic nord-occidental: Shanghai (la Xina).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Bibliografia

* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966. (anglès)
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units. (anglès)
* Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p. (anglès)
* Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p. (anglès)
* Nguyen, H.P. i H.L. Tran, 1994. Checklist of marine fishes in Viet Nam. Vol. 1. Amphioxi and Chondrichthyes. Science and Technics Publishing House, el Vietnam. (anglès)
* Nishida, K. i K. Nakaya, 1990. Taxonomy of the genus Dasyatis (Elasmobranchia, Dasyatidae) from the North Pacific. NOAA Tech. Rept. NMFS 90:327-346. (anglès)
* Ricker, W.E., 1973. Russian-English dictionary for students of fisheries and aquatic biology. Fisheries Research Board of Canada, Ottawa. (anglès)(rus)
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan. (llatí)(xinès)

## Referències

* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315. (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Joteïta

La joteïta és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el seu nom per la mina Jote, a Xile, on va ser descoberta.

## Característiques

La joteïta és un arsenat de fórmula química Ca₂CuAl[AsO₄][AsO₃(OH)]₂(OH)₂·5H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3. Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats a les col·leccions del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, amb els números de catàleg 63592 63593 i 63594.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Jote, al districte de Pampa Larga de Tierra Amarilla, a la província de Copiapó, Regió d'Atacama (Xile). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Joteite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 juny 2017].
# La sospita

La sospita (títol original: Il sospetto) és un pel·lícula italiana dramàtica dirigida per Francesco Maselli el 1975. Ha estat doblada al català.

## Argument

El feixisme obliga la direcció del Partit Comunista Italià a establir-se a París. A Itàlia, les detencions de militants delmen l'organització. Emilio és enviat en missió a la regió de Torí, per deixar fora de circulació els denunciants. Però serà aviat detingut amb els seus camarades.

## Repartiment

* Gian Maria Volontè: Emilio
* Annie Girardot: Teresa
* Renato Salvatori: Gavino Pintus
* Gabriele Lavia: Giacomo La Rosa

## Referències

* ↑ esadir.cat. La sospita. esadir.cat.
* ↑ «Il sospetto». The New York Times.
# Decatur (Mississipi)

Decatur és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 1.426 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Decatur tenia 1.426 habitants, 407 habitatges, i 269 famílies. La densitat de població era de 534,5 habitants per km².
Dels 407 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,5% hi vivien parelles casades, en un 18,2% dones solteres, i en un 33,9% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,5% tenia menys de 18 anys, un 41,8% entre 18 i 24, un 16,4% entre 25 i 44, un 14,9% de 45 a 60 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 21 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.333 $ i la renda mediana per família de 37.115 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.875 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 10.839 $. Entorn del 14,8% de les famílies i el 19,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Decatur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Decatur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Andzakhí Dzor

Andzakhí Dzor (armeni: Անձախի ձոր) fou un districte de Vaspurakan, a la part nord-est del Regne d'Armènia. El riu Kotor el travessava d'oest a est. Limitava a l'est amb el Zaravand i Her; al sud amb l'Albag (Gran Albag); a l'oest amb el Krjuniq; i al nord amb l'Aland Rot.

## Referències

* ↑ «Մեծ Հայքի վարչական բաժանումը» (en armeni). Arxivat de l'original el 2013-12-27. [Consulta: 2 novembre 2011].
* ↑ T. K. Hakobian (1981). Հայաստանի պատմական աշխարհագրություն (en armeni). Entrada «Միտք».
# Déu meu, però què t'hem fet?

Déu meu, però què t'hem fet? (en francès Qu'est-ce qu'on a fait au Bon Dieu?) és una pel·lícula francesa (del gènere comèdia) dirigida per Philippe de Chauveron, rodada el 2013 i estrenada el 16 d'abril de 2014. Ha estat doblada i subtitulada al català.

## Argument

Claude Verneuil, un notari gaullista, i la seva dona, Marie, són burgesos catòlics residents a Chinon (França) i pares de quatre filles: Isabelle, Odile, Ségolene i Laure. Les tres primeres filles es casen amb descendents d'immigrants a França i de diferents orígens ètnics i religions: Isabelle, advocada, està casada amb Rachid Ben Assem, musulmà i també advocat; Odile, dentista, està casada amb David Bénichou, empresari actualment aturat i jueu sefardita, i Ségolene, que és artista plàstica, està casada amb Chao Ling, un banquer xinès.
La parella Verneuil, en les reunions familiars, fa somriures forçats als seus gendres, lluitant per ocultar el seu racisme, especialment el marit, Claude. Aquestes cites es veuen entelades per comentaris amb tòpics i acudits sobre estrangers que sol fer Claude, de manera que Rachid, David i Chao no escatimen en respostes àcides, que es converteixen en baralles iròniques i insults entre ells.
Els Verneuil, desesperats, posen tota la seva confiança en la més jove, Laure, també advocada, perquè finalment porti a casa a un home catòlic. Fins i tot organitzen una reunió amb un noi blanc, ric, d'una família burgesa de la regió i que treballa en el sector de les finances als Estats Units. Però el que ells no saben és que Laure ja té xicot i amb intenció de casar-se. Quan anuncia als seus pares que el seu nuvi és un catòlic (anomenat Charles, com l'expresident de Gaulle) i que és encantador, aquests fins i tot 'disculpen' que de professió sigui actor. Però, en la primera reunió, descobreixen atordits que Charles Koffi és negre i provinent de Costa d'Ivori. Poc després, els pares de les famílies Verneuil i Koffi tenen una trobada per videoconferència, on resulta que el pare de Charles, André, és un exmilitar de l'exèrcit colonial francès rígid, intolerant i ressentit amb la colonització blanca a l'Àfrica. Aquí comença l'últim problema dels Verneuil...

## Repartiment

* Christian Clavier: Claude Verneuil
* Chantal Lauby: Marie Verneuil
* Émilie Caen: Ségolène Ling-Verneuil
* Frédéric Chau: Chao Ling
* Frédérique Bel: Isabelle Ben Assem-Verneuil
* Medi Sadoun: Rachid Ben Assem
* Julia Piaton: Odile Bénichou-Verneuil
* Ary Abittan: David Bénichou
* Élodie Fontan: Laure Koffi-Verneuil
* Noom Diawara: Charles Koffi
* Élie Semoun: el psicòleg
* Pascal Nzonzi: André Koffi, pare de Charles

## Referències

* ↑ Gordon, Pierre «"Qu'est-ce qu'on a fait au bon Dieu?" Chritian Clavier, le nouveau roi des comédies polémiques». France TV Info [Consulta: 1r gener 2018].
* ↑ «Qu'est-ce qu'on a fait au Bon Dieu?». [Consulta: 28 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Déu meu, però què t'hem fet? a Goita què fan, ara!
# Sant Jordi de Can Ribes

Sant Jordi és la capella particular del mas de Can Ribes, del terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental, dins de l'àmbit de l'antic poble de Bigues.
La capella forma part de l'edifici principal de la masia de Can Ribes.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Vallès Oriental. Barcelona: Arxiu Gavín i Editorial Pòrtic, 1990 (Inventari d'esglésies, 23). ISBN 84-7306-410-0.

## Enllaços externs

* Can Ribes en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Devesa de Saga

La Devesa de Saga és una de les tres urbanitzacions del municipi de Ger, al nord de Saga, en direcció al poble de Ger i és pràcticament connectada a aquest nucli.
Té una població de 8 habitants empadronats i la resta són segones residències. El seu nom prové del fet que era una devesa, lloc de pastura tradicional de boscos aclarits d'arbres, aquí principalment freixes i verns.

## Referències

* ↑ «POUMP de la Cerdanya» (pdf). Ajuntament de Ger, 01-07-2017. [Consulta: 4 setembre 2022].
* ↑ «Ger: Greixer, La Devesa de Saga, La Pleta de Saga, Niula i Saga.». Engel Voelkers. [Consulta: 4 setembre 2022].
# Julius Korngold

Julius Korngold (Brno, 24 de desembre de 1860 - Los Angeles, 25 de setembre de 1945) fou un destacat crític musical austríac. Va ser considerat el principal crític de Viena de principis del segle xx, quan la ciutat era vista com el centre de la música clàssica. És conegut per la seva defensa de les obres de Gustav Mahler en un moment en què molts no pensaven com ell. Va ser el pare del compositor Erich Wolfgang Korngold, amb qui va escriure el llibret de l'òpera Die tote Stadt (sota el pseudònim de Paul Schott).

## Referències

* ↑ Editors of the American Heritage Dictionaries. The Riverside Dictionary of Biography. Houghton Mifflin Harcourt, 2005, p. 457. ISBN 0-618-49337-9.
# Lepidoblennius haplodactylus

Lepidoblennius haplodactylus és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal que viu entre 0-3 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Josep Lluís Rovira Escubós

Josep Lluís Rovira Escubós és un advocat, economista i empresari català.
Ha tingut nombroses responsabilitats en empreses, corporacions econòmiques, entitats esportives i organitzacions cíviques. Entre altres càrrecs, estat president de la Petita i Mitjana Empresa de Catalunya, membre del Comitè Executiu i del consell assessor de la Cambra Oficial de Comerç, Indústria i Navegació de Barcelona, vocal del Comitè Organitzador de la Fira de Barcelona, conseller de la Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona, membre de la Junta Directiva de Foment del Treball Nacional, vocal de l'Institut d'Estadística de Catalunya i president del Grup Fiscal de la Cambra de Comerç Internacional. Actualment és membre del consell director d'APD Mediterranea.
A les eleccions generals espanyoles de 1977 va figurar en el número 19 de les llistes de la Unió del Centre i la Democràcia Cristiana de Catalunya per la província de Barcelona, que va obtenir dos escons al Congrés dels Diputats.
En 1989 fou inculpat pel Jutjat Número 6 de Barcelona en l'anomenat Cas Casinos, en el que també hi fou inculpat Lluís Prenafeta i Garrusta, però el cas fou arxivat per l'Audiència de Barcelona.
El Govern de Catalunya li concedí la Creu de Sant Jordi el 2013. Des del març de 2014 és cònsol de la República d'Estònia a Barcelona.

## Referències

* ↑ «Consell director d'APD». Arxivat de l'original el 2015-04-10. [Consulta: 4 abril 2015].
* ↑ Eleccions generals de 1977 Arxivat 2015-04-09 a Wayback Machine. a gencat
* ↑ Jordi Pujol y antón Cañellas, con máximas posibilidades article de Diario 16 del 10 de maig de 1977 publicat per la Fundació March
* ↑ Veinte años a vueltas con la justicia a La Vanguardia, 27 d'octubre de 2002
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 25 personalitats i 15 entitats». Web oficial de la Generalitat de Catalunya, 30-04-2013. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 2 abril 2014].
* ↑ «Consolat de la República d'Estònia a Barcelona». Gencat. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 7 d’abril 2014. [Consulta: 2 abril 2014].
# Dialectes de la regió de Voh-Koné

Els dialectes de la regió de Voh-Koné són una divisió de les llengües canac parlada a l'àrea tradicional de Hoot Ma Waap (Província del Nord de Nova Caledònia) que comprèn sis grups:
* Bwatoo (parlat a l'illot de Koniene, a Népoui, Baco, Oundjo i Gatope) 300 parlants (2009)
* Haeke (a Koné i Baco)
* Haveke (a Oundjo, Gatope i Tiéta), uns 450 parlants (2009)
* Hmwaveke (Tiéta, Haute Tipindje), uns 200 parlants (2009)
* Vamale (Teganpaïk, Tiouandé i Oué hava), amb uns 100 parlants (2000)
Aquests grup de parles també comprenen el waamang (comuna de Voh), actualment extingida i formen part de la branca malaiopolinèsia centreoriental de les llengües austronèsies.

## Referències

* ↑ Fitxa a Ethnologue
* ↑ Fitxa a Ethnologue
* ↑ Fitxa a Ethnologue
* ↑ Fitxa a Ethnologue
* ↑ Fitxa a Ethnologue

## Vegeu també

* Acadèmia de les Llengües Canac