OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Museu Egipci de Berlín

El Museu Egipci de Berlín (alemany: Ägyptisches Museum und Papyrussammlung) és la seu d'una de les col·leccions més importants del món d'artefactes de l'antic Egipte. La col·lecció forma part del Neues Museum.

## Història

El museu es va originar al segle xviii per la col·lecció d'art reial dels reis de Prússia. Alexander von Humboldt havia recomanat que es creés una secció egípcia, i els primers objectes van ser portats a Berlín en 1828 sota els auspicis de Frederic Guillem III de Prússia. Després de la Segona Guerra Mundial, durant la qual va sofrir greus danys, el museu fou dividit entre Berlín Est i Berlín Oest, i es reunificà de nou després de la reunificació alemanya.

## Col·lecció

La col·lecció inclou artefactes que daten entre l'any 4000 AC (període predinàstic) fins al període de domini romà, tot i que la majoria daten del govern d'Akhenaton (al voltant de 1340 aC)
L'obra més famosa en exhibició és l'excepcionalment ben conservat i vívid bust de la reina Nefertiti. La col·lecció va ser traslladada de Charlottenburg a l'Altes Museum en 2005 i fou reubicada en el recentment reconstruït Neues Museum en l'Illa dels Museus de Berlín a l'octubre de 2009.

## Vegeu també

* Staatliche Museen
* Museu d'Antiguitats Egípcies (al Caire)
* Karl Richard Lepsius
* Museu Egipci de Torí

## Galeria

* Figura d'una nena amb ung gat i una figura dempeus d'una dona jove. Dinastia XVIII, c. 1380 i Dinastia XIX, Abusir el Meleq i Tebes
* Cap de l'estàtua del rei Ptolemeu X (regnat 110-88 BC).;

## Referències

* 1 2 «Egyptian Museum and Papyrus Collection». Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 24 abril 2010].
* ↑ «Egyptian Museum and Papyrus Collection». Staatliche Museen zu Berlin. Arxivat de l'original el 2010-07-02. [Consulta: 24 abril 2010].

## Enllaços externs

* Ägyptisches Museum und Papyrussammlung (Staatliche Museen zu Berlin) (web oficial en anglès i alemany)
* Societat per a la promoció del Museu Egipci de Berlín (anglès)
* Flickr – Fotos preses al Museu Egipci
# Coracopsis

Coracopsis és un gènere d'ocells de la família dels psitacúlids (Psittaculidae).

## Taxonomia

S'ha considerat l'únic gènere viu de la subfamília dels coracopseins (Coracopseinae), amb el gènere extint Mascarinus. S'han descrit 4 espècies dins aquest gènere:
* lloro negre de les Seychelles (Coracopsis barklyi).
* lloro negre petit (Coracopsis nigra).
* lloro negre de les Comores (Coracopsis sibilans).
* lloro negre gros (Coracopsis vasa).

## Referències

* ↑ J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie, i E. de Juana (eds.). 2017. Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
# João Carlos dos Santos

João Carlos dos Santos, conegut com a João Carlos, (Sete Lagoas, Brasil, 10 de setembre de 1972) és un exfutbolista brasiler. Va disputar 10 partits amb la selecció del Brasil.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Misurata (districte)

El districte de Misurata (àrab: شعبية مصراته, xaʿbiyyat Miṣrāta, pronunciat Məṣrātah en àrab libi) és un dels vint-i-dos districtes o xabiyya en què se subdivideix políticament Líbia des de l'any 2007. La seva capital és la ciutat de Misurata. És banyat pel mar Mediterrani.

## Demografia i territori

El seu territori ocupa una superfície de només 2.770 quilòmetres quadrats. Dins del districte de Misurata viu una població d'uns 550.938 habitants. Si es consideren les dades anteriors es pot deduir que la densitat poblacional d'aquest districte és de 198,89 habitants per quilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia universal il·lustrada europea-americana. Espasa Calpe, 1996. ISBN 8423945006. «pàgina 992, entrada "Misurata"»
* ↑ Almanac Mundial 1998. Televisa, 1998. ISBN 1562590324. «Pàgina 401, entrada "Líbia: ciutats principals"»
* ↑ Lectum. Nou Diccionari Enciclopèdic Il·lustrat. 3. Sopena Argentina S. a., 1965. «Entrada: "Misurata"»
# Rozdólne (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Razdólnoie».
Rozdólne (ucraïnès: Роздольне, rus: Раздольное, Razdólnoie) és un assentament de tipus urbà (un possiólok) de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2021 tenia 7.124 habitants. Pertany al districte rural de Rozdólne.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ Приказ Россвязи от 31.03.2014 № 61 «О присвоении почтовых индексов объектам почтовой связи»
# Societat Fabiana

La societat Fabiana o Fabian Society és un moviment intel·lectual britànic que ha tingut un paper clau durant més d'un segle en el desenvolupament de les idees i les polítiques públiques progressistes, en l'àmbit del centreesquerra electoral.

## Objectius

Els seus objectius són els d'aportar solucions als reptes socials, econòmics i polítics tant del Regne Unit com de la resta del món industrialitzat en el context d'una societat canviant i una economia global.

## Activitat

La seva activitat principal és la d'explorar les idees i reformes que defineixen les polítiques progressistes dels propers segles.

## Història

És el laboratori d'idees més antic del Regne Unit, únic en la seva forma d'organització. Està afiliat al partit laborista però és una organització independent. A través de les seves publicacions, conferències i seminaris la societat és una plataforma per al debat públic obert.

## Fabians famosos

Entre els fabians més famosos hi ha en George Bernard Shaw, Flora Drummond, H.G. Wells, Beatrice i Sidney Webb, Oscar Wilde, Annie Besant, l'educadora socialista Margaret McMillan així com tots els primers ministres laboristes.

## Referències

* ↑ Belchem, John. Diccionario Akal de Historia del siglo XIX (en castellà). Madrid: Akal, 2007, p. 187. ISBN 9788446018483.

## Enllaços externs

* web oficial de la Fabian Society Arxivat 2021-05-17 a Wayback Machine.
* Història de la Fabian Society Arxivat 2004-10-14 at Archive.is per Edward R. Pease, el seu secretari durant 25 anys; al Projecte Gutenberg
# My Cloud

My Cloud és una línia d'emmagatzematge personal connectada a la xarxa i servidors multiusos, dissenyada i comercialitzada per Western Digital Corporation. My Cloud permet accedir al contingut des de qualsevol dispositiu. Aquest emmagatzematge és personal, centralitzat i fiable, ja que incorpora una còpia de seguretat connectada a la xarxa domèstica.

## Còpies de Seguretat
### Ordinadors

My Cloud permet realitzar una còpia de seguretat automàtica de tots els ordinadors de l'usuari, a més, el sofware de còpia WD SmartWare Pro compta amb unes flexibles opcions per ordinadors Windows, mentre que la unitat My Cloud és compatible amb Apple TIme Machine per
usuaris de Mac.

### Dispositius Mòbils

Quant a la còpia de seguretat de les fotos i videos dels dispositius mòbils dels usuaris es realitza a través de l'aplicació mòbil My Cloud. Aquesta aplicació permet alliberar espai de la seva tauleta o telèfon mòbil. A més, realitzarà una còpia de seguretat automàtica en el seu sistema d'emmagatzematge al núbol personal, fent possible guardar de manera segura les fotos i els videos.

## Especificacions tècniques

Compatible amb els sistemes operatius Windows® 10, Windows 8, Windows 7; Mac OS® X El Capitan, Yosemite, Mavericks o Mountain Lion. Requereix dispositius DLNA®/UPnP® per a la transmissió i un encaminador amb connexió a Internet.

### Hardware

El procesador de comunicació de My Cloud ARM Cortex-A9 consta de doble nucli Mindspeed Comcerto 2000 (M86261G-12) que funciona a 650 Hz. El port Gigabit Ethernet és un transceptor Ethernet Broadcom BCM54612E Gigabit. Altres components inclouen 256 MB de memòria RAM DDR3 Samsung K4B2G1646E i 512 KB de flash Winbound 25X40CL. La unitat és una WD Xarxa 2 TB (WD20EFRX).

### Software

Tot i que és possible que treballi amb un sistema operatiu personalitzat, els dispositius My Cloud funcionen amb My Cloud OS. Aquest sistema operatiu propietari ve instal·lat de manera predeterminada i conté una interfície gràfica fàcil d'utilitzar.

## Referències

* ↑ Brown, Ken. «Western Digital My Cloud 2TB NAS Review». Legit Reviews, 03-01-2014.
* ↑ «My Cloud - Almacenamiento en la nube personal | Western Digital (WD)» (en espanyol europeu). [Consulta: 25 novembre 2018].
# Muralles de Jerusalem

Les muralles de Jerusalem (àrab: أسوار القدس, aswār al-Quds; hebreu: חומות ירושלים‎) són les muralles que envolten la ciutat vella de Jerusalem. Van ser construïdes entre 1535 i 1538, quan Jerusalem formava part de l'Imperi Otomà, per ordre del sultà Suleiman I.

## Característiques

La longitud de les muralles és de 4.018 metres, l'altura mitjana és de 12 metres i l'amplada mitjana, 2,5 metres. Les muralles inclouen trenta-quatre torres de vigilància i vuit portes.
El 1981, les muralles de Jerusalem van ser agregades, juntament amb la ciutat vella de Jerusalem, a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la Unesco.
Les muralles de Jerusalem, que van ser construïdes originalment per protegir la ciutat d'intrusions, actualment serveixen sobretot d'atracció turística, ja que amb l'avenç de les arts de la guerra i de l'artilleria de gran calibre, ja fa molt temps que van deixar de servir com un mitjà de protecció per a la ciutat.

## Referències

* ↑ Report of the 1st Extraordinary Session of the World Heritage Committee

## Enllaços externs

* Muralles de Jerusalem a Unesco.org
# Coracopseins

Els coracopseins (Coracopseinae) són una subfamília d'ocells de la família dels psitacúlids (Psittaculidae), si bé sovint és inclosa als Psitàcids (Psittacidae) i modernament als psitricàsids (Psittrichasidae).

## Taxonomia

La subfamília està formada per dos gèneres (un d'ells extint) i 5 espècies:
* Gènere Mascarinus, amb una espècie extinta: lloro de la Reunió (Mascarinus mascarinus)
* Gènere Coracopsis, amb 4 espècies.

## Referències

* ↑ Handbook of the Birds of the World and BirdLife International Digital Checklist of the Birds of the World: Version 7 (December 2022)
* ↑ L Joseph, A Toon, EE Schirtzinger, TF Wright, R Schodde, (2012). "A revised nomenclature and classification for family-group taxa of parrots (Psittaciformes)". Zootaxa. 3205 (1): 26–40
# Kakuro

El kakuro és una classe d'enigma lògic que sovint és referit com una transcripció matemàtica del mots encreuats. Bàsicament, els enigmes del kakuro són problemes de programació lineal, i es poden resoldre utilitzant les tècniques de matriu matemàtica, encara que siguin resolts típicament a mà. Els enigmes del kakuro són regulars en la majoria, si no totes, de les publicacions matemàtiques i d'enigma lògic als Estats Units. Dell Magazines va proposar els noms de Cross Sums (Sumes Croades) i Cross Addition (Addició Croada), però també el nom japonès kakuro (l'abreviació japonesa de Kasane kurosu: 加算 クロス Addició + Creu) guanyà acceptació general i els enigmes apareixen titulats d'aquesta manera ara en la majoria de les publicacions. La popularitat de kakuro al Japó és immensa, només després del famós sudoku entre altres cèlebres ofertes de la famosa Nikoli.

## Funcionament

El kakuro consisteix en una graella amb cel·les blanques i cel·les negres. L'objectiu és d'omplir cada cel·la blanca amb un dígit de l'1 al 9. Les cel·les negres delimiten les cel·les blanques en regions que es poden interpretar com files horitzontals i verticals. A la cel·la negra corresponent a aquella fila s'hi indica el nombre total al que han de sumar els dígits d'aquella fila, a la cantonada superior dreta per horitzontals i inferior esquerra per verticals. Una fila no pot tenir el mateix dígit més d'una vegada.

## Sumes possibles

2 cel·les
3 cel·les
4 cel·les
5 cel·les
6 cel·les
7 cel·les
8 cel·les
9 cel·les

## Enllaços externs

* Joc en línia: Kakuro.com
# Misurina

Misurina (Miśorìna en cadorino) és una frazione (subdivisió territorial) d'Auronzo di Cadore, de la província de Belluno. És una localitat turística notable situada prop del llac homònim, no gaire distant de Cortina d'Ampezzo i envoltada dels Tres Cims de Lavaredo, del Monte Piana, del Monte Cristallo - Piz Popena, dels Cadini di Misurina i del Sorapiss. De Misurina surt la ruta que condueix al refugi Auronzo.

## Descripció

És així, a pocs metres de l'hotel principal, per als que arriben des d'Auronzo di Cadore al llarg del Val d'Ansiei o des de Cortina d'Ampezzo a través del Passo Tre Croci. Pels que arriben des de Dobbiaco, la carretera es pot albirar tan aviat com s'arriba al pendent del cim que comença al llac de Landro.
A la riba sud del llac, hi ha l'Institut Pío XII, un dels pocs centres del món (els altres són els de Briançon a França, Davos a Suïssa i Denver a Colorado) especialitzats en el tractament de l'asma infantil, a través del contacte directe amb la naturalesa circumdant, sense prendre drogues. L'aire de Misurina és en realitat extremadament pur gràcies a les extraordinàries condicions climàtiques i atmosfèriques del lloc.
El Giro d'Itàlia ha passat vàries vegades per la frazione.

## Infraestructures i transports
### Ferrocarrils

Del 1921 al 1962, operava el ferrocarril de via estreta de les Dolomites i Misurina tenia la seva pròpia estació ferroviària juntament amb el municipi de Carbonin.

## Galeria d'imatges

* El llac Misurina i el Sorapiss de fons.
* Marmarole i el Sorapiss des de Misurina.
* El llac de Misurina i l'Institut Pio XII.
* Els Tres Cims de Lavaredo des de Misurina.
* Els Cadini di Misurina des del Monte Piana.

## Referències

* ↑ «Rifugio Auronzo alle Tre Cime di Lavaredo» (en italià). [Consulta: 19 juny 2018].
# Sophonisbe (Corneille)

Sophonisbe és una tragèdia en cinc actes i en vers, escrita per Pierre Corneille, l'any 1663. És una de les obres més pobres de Corneille, que va intentar rivalitzar amb la Sophonisbe de Jean Mairet, que s'havia editat tres dècades abans, i també ho faria Voltaire en 1774.

## Argument

L'escena té lloc a al palau del rei de Cirta, capital del reialme de Sifax durant la Segona Guerra Púnica. Quan Àsdrubal va voler guanyar per a la seva causa el rei Sifax, li va oferir la mà de la seva filla Sofonisba. El seu ex promès Masinissa derrota i mata Sifax amb l'ajuda dels romans, destrueix Cirta i Sofonisba va caure en mans de Masinissa, que la volia per a ell i per lliurar-la de la captivitat que li esperava amb els romans, es va casar amb ella; però Escipió va exigir el lliurament de la princesa, i no podent evitar complir l'ordre del romà, Masinissa va proporcionar a la seva dona una dosi de verí per evitar la humiliació de la captivitat. Sofonisba es va prendre el verí sense dubtar i va morir, i Masinissa es va suïcidar a continuació.

## Repartiment

* Sifax, rei de Cirta
* Masinissa I, rei de Numídia
* Lélius, lloctinent d'Escipió, cònsol de Roma
* Lépide, tribú romà
* Bocchar, lloctinent de Sifax
* Mézétulle, lloctinent de Masinissa I
* Albin, centurió romà
* Sofonisba, filla d'Àsdrubal, general dels cartaginesos, i reina de Numídia
* Éryxe, reina de Gétulie
* Herminie, dama d'honor de Sophonisbe
* Barcée, dama d'honor d'Éryx
* Patge de Sophonisbe
* Guardes

## Referències

* ↑ Corneille, Pierre. Chief Plays of Corneille (en anglès). Princeton University Press, 2015, p. 40. ISBN 1400874971.

## Enllaços externs

* Text de Sophonisbe de Pierre Corneille, en francès Arxivat 2013-12-12 a Wayback Machine.
# Moëlan-sur-Mer

Moëlan-sur-Mer (en bretó Molan) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.489 habitants. El consell municipal ha aprovat la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 3 103 | 3 258 | 3 609 | 3 656 | 3 839 | 4 201 | 4 132 | 4 325 | 4 432 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 4 370 | 4 360 | 4 595 | 4 653 | 4 963 | 5 213 | 5 410 | 5 481 | 5 726 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 5 887 | 6 315 | 6 640 | 6 720 | 6 659 | 6 520 | 6 543 | 6 810 | 6 517 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 6 653 | 6 276 | 6 297 | 6 501 | 6 596 | 6 592 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1959-1983 | Louis Orvoën | MRP |
| 1983-1995 | Joseph Le Bourhis | |
| 1995 | Maurice Hasson | |
| 1995-2001 | Remy Dubues | PS |
| 2001-2008 | Nicolas Morvan | UMP |
| 2008- | René Haidon | PS |
# Compactació (geologia)

La compactació en geologia es refereix al procés pel qual un sediment progressivament perd la seva porositat degut a l'efecte de la càrrega. Això forma part del procés de litificació. Quan una capa de sediment es diposita originàriament conté un marc de partícules amb el seu espai porós omplert normalment per l'aigua. A mesura que més sediments es dipositen sobre la capa l'efecte d'increment de la càrrega redueix la porositat per un empaquetament més eficient i per compressió elàstica i pressió de dissolució. La porositat inicial d'un sediment depèn de la litologia La fangolita comença amb una porositat >60%, la pedra sorrenca típicament ~40% i els carbonats de vegades del 70%. La porositat es redueix amb la fondària.

## Compactació diferencial

Si hi ha una variació en el gruix i compactabilitat d'una seqüència, la càrrega per dipòsits posteriors pot elevar la quantitat de compactació. Això té aplicació en la prospecció de petroli i gas natural.

## Referències

* ↑ Sclater, J.G. & Christie, P.A.F. 1980. Continental stretching: an explanation of the post-mid-Cretaceous subsidence of the Central North Sea Basin. Journal of Geophysical Research, 85, 3711–3739
* ↑ http://energy.cr.usgs.gov/WEcont/regions/reg3/P3/tps/AU/au314412.pdf%7C%5BEnllaç+no+actiu%5D USGS report on the Songliao Basin
# Teatro Politeama

El Teatro Politeama o Teatro Politeama Garibaldi és un teatre situat a la plaça Ruggero Settimo (vulgarment anomenada plaça Politeama), en el centre de Palerm, (Sicília). La forma interior és de ferradura, amb dues files de llotges i amb capacitat per a 950 espectadors. Va ser dissenyat per Giuseppe Damiani Almeyda i construït entre 1867 i 1874. És d'estil neo-clàssic. Almeyda s'inspirà en els edificis de Pompèia.

## Enllaços externs

* Informació sobre el teatre Arxivat 2008-12-01 a Wayback Machine.
# Sabí d'Heraclea

Sabí d'Heraclea (Sabinus) fou un bisbe d'Heraclea de Tràcia seguidor de l'heretgia de Macedoni de Tràcia i un dels primers escriptors sobre els concilis eclesiàstics.
La seva obra portà el títol Συναγωγὴ τῶν Συνοδῶν i és esmentada sovint per Sòcrates i altres historiadors eclesiàstics. Va viure vers el final del regnat de Teodosi II, que va regnar del 422 al 450.
# Sophonisba Breckinridge

Sophonisba Breckinridge (Lexington, 1 d'abril de 1866 - Chicago, 30 de juliol de 1948) Sophonisba Preston Breckinridge fou una advocada, escriptora i activista estatunidenca que destacà com a reformadora social, científica i innovadora en educació superior.
Formà part de la Lliga Internacional de Dones per la Pau i la Llibertat.

## Obra
### Algunes publicacions

* The Delinquent Child and the Home, 1912 (amb Edith Abbott)
* Public Welfare Administration, 1927
* Women in the Twentieth Century, 1933
* The Family and the State, 1934
* The Wage-earning Woman and the State: a reply to Miss Minnie Bronson (1910)
* Papers presented at the conferences held during the Chicago Child Welfare Exhibit, The Child in the City (Nova York, Amo Press, 1970 - reimprés de l'edició del 1912)
* Truancy and Senar-Attendance in the Chicago Schools: a study of the social aspects of the compulsory education and child labor legislation of Illinois (1917)
* Madeline McDowell Breckinridge: a Leader in the New South. Chicago, Illinois: The University of Chicago Press, 1921.
* Family Welfare Work in the Metropolitan Community: selected case records (1924)
* Public Welfare Administration in the United States, select documents (1927)
* The Illinois adoption law and its administration (1928)
* The Ohio poor law and its administration ... and appendixes with selected decisions of the Ohio Supreme Court (1934)
* Public welfare administration, with special reference to the organization of state departments; outline and bibliography; supplementary to Public welfare administration in the United states: select documents (1934)
* Social work and the courts; select statutes and judicial decisions (1934)
* The development of poor relief legislation in Kansas, by Grace A. Browning... and appendixes with court decisions edited by Sophonisba P. Breckinridge (1935)
* The Michigan poor law: its development and administration with special reference to state provision for medical care of the indigent / per Isabel Campbell Bruce i Edith Eickhoff, editada amb una nota introductòria i decisions judicials seleccionades per Sophonisba P. Breckinridge (1936)
* Indiana poor law; its development and administration, with special reference to the provisions of state care for the sick poor (1936)
* The Tenements of Chicago, 1908–1935 (Nova York: Arno Press, 1970; reimpressió de l'edició del 1936)
* The illegitimate child in Illinois, by Dorothy Frances Puttee ... and Mary Ruth Colby ... edició de Sophonisba P. Breckinridge (1937)
* State administration of child welfare in Illinois (1937)
* The Illinois poor law and its administration (1939)
* The Stepfather in the Family (1940)

## Referències

* ↑ «Breckinridge, Sophonisba Preston 1866 - 1948». WLH Women's Legal History. [Consulta: 17 gener 2017].
* ↑ Fitzpatrick, Ellen F. «Endless Crusade: Women Social Scientists and Progressive Reform». Oxford University Press, 1990. Arxivat de l'original el 29 de juny de 2011.
* ↑ «Find in a library: The wage-earning woman and the state : a reply to Miss Minnie Bronson» (en anglés). www.worldcat.org. [Consulta: 18 abril 2017].