OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Universitat de Hagen

La Universitat de Hagen (alemany: FernUniversität in Hagen, informalment sovint anomenada FU Hagen) és una universitat pública de recerca que se centra principalment en l'ensenyament a distància. Tot i que el seu campus principal es troba a Hagen, Rin del Nord-Westfàlia, Alemanya, la universitat manté més de 50 centres d'estudi i recerca a Alemanya i a tot Europa. Segons l'Oficina Federal d'Estadística d'Alemanya, és la segona universitat més gran d'Alemanya. La universitat va ser fundada l'any 1974 com a universitat pública de recerca per l'estat de Nordrhein-Westfalen i va començar les seves activitats de recerca i docència el 1975. Es va fundar seguint la idea de la Universitat Oberta del Regne Unit per oferir oportunitats d'educació superior i contínua a través d'un sistema d'educació a distància a Alemanya.
La universitat atorga les mateixes qualificacions que altres universitats alemanyes del campus i manté els mateixos requisits. Inicialment, la universitat només tenia tres facultats amb 1.304 estudiants a temps complet i parcial, però avui la universitat s'ha convertit en la principal institució d'educació a distància d'Alemanya.
Les facultats de la Universitat de Hagen atorguen títols de grau, postgrau i postdoctoral. Tots els títols que atorga la Universitat de Hagen són equivalents als que atorguen les universitats alemanyes tradicionals. La Universitat de Hagen atorga títols i investiga en els camps de l'administració d'empreses i l'economia, les matemàtiques, la informàtica, el dret, la psicologia, els estudis culturals i les ciències polítiques. La universitat ha produït molts antics alumnes notables en els camps del dret, l'economia, els negocis i la política, entre ells dos guanyadors del premi Gottfried Wilhelm Leibniz, 1 premi Gossen, almenys 25 professors universitaris, nombrosos membres. del parlament alemany, i l'exministre d'Afers Exteriors i vicecanciller d'Alemanya, Guido Westerwelle.
La Universitat de Hagen és membre de l'Associació Universitària Europea (EUA), l'Associació Europea d'Universitats d'Ensenyament a Distància (EADTU) i està acreditada per diverses agències.

## Referències

* ↑ «Studierende an Hochschulen – Fachserie 11 Reihe 4.1 – Wintersemester 2021/2022 (Letzte Ausgabe – berichtsweise eingestellt)». [Consulta: 12 December 2022].
* ↑ «Prof. Dr. Peter Gumbsch, Institutsleiter» (en alemany). Fraunhofer-Institut für Werkstoffmechanik IWM. [Consulta: 12 febrer 2023].
* ↑ «Gossen-Preis für Roman Inderst» (en alemany). Goethe Universität, 09-09-2010. [Consulta: 21 December 2023].
* ↑ «Einzelansicht» (en alemany). Fachbereich 02 – Wirtschaftswissenschaften, 07-02-2023. [Consulta: 12 febrer 2023].
# Troussures

Troussures és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 188 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Troussures era de 188 persones. Hi havia 56 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 16 parelles sense fills, 28 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 75 habitatges, 58 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 75 habitatges eren cases. Dels 58 habitatges principals, 55 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 5 tenien tres cambres, 15 en tenien quatre i 38 en tenien cinc o més. 45 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 34 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Troussures el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 12 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 12 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 12 |
| 8 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 130 persones, 85 eren actives i 45 eren inactives. De les 85 persones actives 77 estaven ocupades (46 homes i 31 dones) i 8 estaven aturades (4 homes i 4 dones). De les 45 persones inactives 11 estaven jubilades, 16 estaven estudiant i 18 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Troussures hi havia 64 unitats fiscals que integraven 182,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 21.270 €.

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa immobiliària i 3 d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Troussures hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ «Revenus fiscaux des ménages en 2008». Arxivat de l'original el 2012-08-29. [Consulta: 5 abril 2011].
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Troussures a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Troussures a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# VFP

VFP té els següents significats:
* Partit Feixista de Totes les Rússies (del seu nom en rus Всероссийская Фашистская Партия, transliterat Vserossískaia Faixístskaia Partiia), partit polític històric de Rússia
* Partit Flamenc Federalista (del seu nom en neerlandès Vlaemsche Federalistische Partij), partit polític del Flandes francès
* Violència filio-parental, conjunt de conductes d'agressió cap als pares
* Visual FoxPro, llenguatge de programació orientat a objectes produït per Microsoft
* Vector Floating Point, instruccions per operar amb coma flotant dels microprocessadors del tipus Advanced RISC Machines
# Beissug

«Beissug» té aquests significats:
* Riu Beissug: un riu del krai de Krasnodar a Rússia
* Beissug (Ólguinskaia): una població del krai de Krasnodar i l'stanitsa d'Ólguinskaia
* Beissug (Vísselki): una població amb les stanitses d'Aleksandronévskaia i Novodonétskaia.
# Xena

«Xena» té aquests significats:
* Astronomia: nom informal per a referir-se a Eris
* Televisió: la protagonista de la sèrie de televisió Xena: Warrior Princess.
* Agricultura: nom utilitzat per la pagesia del Vallès Occidental per denominar el detritus fermentat, generalment d'origen animal, i també a les ciutats, d'allò que es treu dels pous morts que hi havia sota les comunes de les cases, Exemples: "per les clavagueres baixa xena” també: “el riu és brut, hi ha xena”. Era utilitzat per adobar els horts i altres conreus. Vegeu fems.
# North East Stars Football Club

El North East Stars Football Club és un club de futbol de Trinitat i Tobago de la ciutat de Sangre Grande.

## Història

És un club de recent fundació al país, ja que nasqué l'any 2001, jugant a la lliga ECFU. El 2002 esdevingué professional ingressant a la màxima competició del país.

## Palmarès

* Lliga de Trinitat i Tobago de futbol:
** 2004, 2017, 2023-24
* Copa de Trinitat i Tobago de futbol:
** 2003

## Referències

* ↑ «Trinidad and Tobago - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Trinidad and Tobago - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Xemurxà

Xemurxà (en rus: Шемурша) és un poble de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia, que el 2010 tenia 86 habitants. Pertany al districte municipal de Kuzovàtovo.

## Referències

* ↑ «МО Коромысловское Ульяновской области». Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 1r gener 2021].
# Cal Sant (Balsareny)

Cal Sant o casa Martí és un edifici del municipi de Balsareny (Bages) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció entre mitgeres, de dues plantes, amb coberta a dues aigües i amb el carener paral·lel a la façana. La façana presenta una simetria total: una estreta porta d'accés i una gran porta per banda --destinada a fins comercials--, als baixos. El primer pis, destinat per habitatge, és dominat per un gran balcó corredís amb tres sortides. Diverses ornamentacions decoren l'edifici, sobretot a la part superior on hi ha un rellotge de sol i signes del zodíac entre altres ornaments. L'edifici és un exemplar freqüent de casa de propietaris rurals, traslladats al poble.

## Història

Aquesta construcció era el domicili d'una de les propietats més importants de Balsareny, sobretot pel que fa al nucli antic. Cal sant (Casa Martí) i cal Sabala (Casa Torrents) eren els amos de pràcticament tot el nucli urbà.

## Referències

* 1 2 «Cal Sant». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 desembre 2014].
# Mare de Déu de Farners

L'església de la Mare de Déu de Farners és una ermita construïda als peus del castell de Farners, a 5 quilòmetres de Santa Coloma de Farners.
La construcció inicial del segle xi estava ubicada a l'actual absis, si bé no es conserva. La construcció actual de l'absis semicircular i allargat, amb un diàmetre de 3,60 metres i cobert amb una volta de quart d'esfera allargada, correspon a l'any 1200 quan també es va ampliar amb el presbiteri i cambril de la Verge. Aquesta reconstrucció va ser gràcies a Raimon de Farners, que la donà a la diòcesi de Girona per al seu culte, en l'acte de consagració celebrat el 23 d'abril del 1200 pel bisbe de Girona Arnau de Creixell.
Al llarg del segle xviii s'amplià l'ermita amb un creuer amb cúpula el·líptica, nau d'entrada i porxo deixant-la com és en l'actualitat; l'any 1883 es construí l'escala i el cor.
A dins hi ha un senzill retaule barroc amb la Verge de Farners, una talla romànica del segle xii restaurada recentment. És una de les poques que encara conserven els vestits. És un xic moreneta i va ser modificada en la seva estructura a finals del segle xix, quan es decidí vestir-la. L'any 1998 va ser restaurada pel Servei de Restauració de la Generalitat. La Mare de Déu es troba en actitud d'acolliment i amb els braços a prop del Fill, en senyal de mostrar-lo al devot que la visita. El Nen Jesús porta a la seva mà esquerra la bola del món. Durant la invasió francesa, la imatge va romandre a l'església parroquial des del 1809 fins al 1814. En temps de la Guerra Civil, dos joves colomencs la van salvar de la profanació que va patir el santuari. El 21 de maig de 1939 tornava a ser en el seu cambril, portada per una gran riuada de feligresos en solemne romiatge. Els goigs que es canten són escrits per Josep Franquet i Serra amb una tornada que va repetint "Sigueu nostra protectora gran Regina de Farners". Fruit de la devoció que molts colomencs tenen a aquesta Marededéu, podem trobar moltes persones que porten el nom de Farners.L'aplec de l'ermita es celebra el diumenge de l'Ascensió, el diumenge anterior a la Pentecosta.
Per darrere el retaule hi ha el cambril de la Verge. El retaule, restaurat l'any 1997, està adornat amb les escultures dels dos sants locals: sant Salvador d'Horta a la dreta i sant Dalmau a l'esquerra. Sota els peus de la verge, s'han conservat les antigues pintures que representen les Ànimes del Purgatori. L'altar a la dreta del creuer, té una imatge de sant Enric emperador i l'altar de l'esquerra, té les imatges de Sant Joaquim i Santa Anna amb la Marededéu.

## Enllaços externs

* Fitxa turisme Santa Coloma de Farners

## Referències

* 1 2 3 Rodríguez i Vilagran, Àngel. Maria als Santuaris del Bisbat de Girona. Segona. Girona: Bisbat de Girona. Delegació de Pastoral de Turisme i Santuaris, 2004. ISBN 849301420-6.
* ↑ «Goigs a la Mare de Déu de Farners». [Consulta: 2017].
* ↑ «Aplec de Farners». [Consulta: 2023].
# Nicolas Loir

Nicolas Pierre Loir (París, 1624 - París, 1679), va ser un pintor i gravador francès, especialitzat en al·legories religioses i històriques.
Segons el RKD va ser alumne de Sébastien Bourdon i Simon Vouet, i posteriorment es va fer seguidor de Nicolas Poussin. Va viatjar a Itàlia en els anys 1647-1649, i el 1650 va tornar a París. El 1669, el seu deixeble François de Troy es va casar amb la seva cunyada Jeanne Cotelle. Roger de Piles va incloure en la seva llista de notables artistes francesos, anotant que era fill d'un orfebre i molt bon delineant. Cornelis de Bie va escriure un poema commemoratiu del seu art a la pàgina 491 de la seva obra Het Gulden Cabinet.

## Referències

* 1 2 Nicolas Pierre Loir in the RKD

## Enllaços externs

* Nicolas Pierre Loir a Artnet.(anglès)
# Notaden melanoscaphus

Notaden melanoscaphus és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Hero, J.-M., Horner, P. & Roberts, D. 2004. Notaden melanoscaphus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Notació sangalense

La notació sangalense o de Sant Gal es un tipus d'escriptura musical que es va estendre per Suïssa, Alemanya, Bohèmia, Polònia, Hongria, el nord d' Itàlia i algunes zones d' Escandinàvia. Un dels màxims exponents d'aquest tipus de notació va ser l'abadia suïssa de Sant Gal. Com es pot observar al Cantotiorum de Sant Gal en l'any 920 en aquest monestir ja s'utilitzava una notació perfectament codificada.
El signes bàsics d'aquest tipus d'escriptura musical eren virga (/) i tractulus (_). Aquestes signes indicaven respectivament un ascens o un descens, sempre tenint en compte la nota anterior en el de l'ascens o la posterior en el descens. Com el sistema era massa ambigu alguns copistes varen afegir signes alfabètics per tal de fer-ho més precís: i (inferius: per sota), e (equaliter: igualment) i iv (inferius valde: molt per sota. Tots els demes signes que conformen aquest tipus de notació varen sorgir a partir de les combinacions dels anteriors. A partir d'aquest sistema es començà a plantejar també la indicació del ritme amb signes alfabètics com: t (tenere: mantenir), c (celeriter: ràpidament) i mc (mediocriter celeriter: moderadament ràpid).
El principal manuscrit de notació sangalesa (Einsiedeln 121, Gradual del s. X-XI) conté unes 5.000 lletres per a precisar la interpretació. Aquesta notació va continuar emprant-se fins al segle xiv, i va deixar d' utilitzar-se perquè els signes es varen encriptar fins a tal punt que no es podien reconèixer.

## Referències

* ↑ Montes, Carlos «La interpretación del canto gregoriano en sus notaciones: sangalesa, lorena y cuadrada.». Música y fe, 2015, pàg. 23-25. Arxivat de l'original el 2013-06-12 [Consulta: 7 juliol 2017].
# Notaden

Notaden és un gènere de granotes de la família Myobatrachidae que es troba a l'Austràlia septentrional i central.

## Taxonomia

* Nom binomial
* Notaden bennettii (Günther, 1873)
* Notaden melanoscaphus (Hosmer, 1962)
* Notaden nichollsi (Parker, 1940)
* Notaden weigeli (Shea and Johnston, 1988)

## Referències

* IUCN (anglès)
# VESA

VESA (Video Electronics Standards Association o Associació d'estàndards d'electrònica de vídeo) és una organització internacional de normalització per a gràfics d'ordinador, fundada el 1989 per NEC Home Electronics i vuit altres fabricants d'adaptadors de pantalla de vídeo.
L'objectiu inicial de VESA era produir un estàndard per a pantalles de vídeo SVGA amb resolució 800×600. Des de llavors VESA ha publicat una sèrie de normes, sobretot en relació amb la funció de perifèrics de vídeo en ordinadors personals.

## Estàndards

Principals estàndards de VESA:
* Bus VESA (VLB), usat com un port d'alta velocitat per a vídeo (abans de l'aparició de l'AGP)
* VESA BIOS Extensions (VBE), usat per a crear un estàndard que suportés modes de vídeo avançats (a alta resolució i milers de milions de colors).
* VESA Display Data Channel (DDC), que permet als monitors autoidentificar-se a les targetes gràfiques a les quals estan connectats. No obstant això, el format actual d'identificació és anomenat EDID (Extended Display Identification Data).
* VESA Display Power Management Signaling, que permet als monitors comunicar que tipus de modes d'estalvi d'energia tenen.
* Digital Packet Video Link (DPVL), un estàndard de connexió de pantalla que permet actualitzar només parts de la pantalla
* Una sèrie de patents sobre pantalles planes, connectors de vídeo i sincronització de vídeo digital.

## Referències

* ↑ «VESA Backgrounder» (en anglès). VESA. Arxivat de l'original el 2010-06-28. [Consulta: 19 octubre 2010].
* ↑ Fernando Guerrero. «Local Bus» (en castellà), 19-10-2010. Arxivat de l'original el 2010-05-23. [Consulta: 19 octubre 2010].
* ↑ «Standards Summaries» (en anglès). VESA. Arxivat de l'original el 2005-12-17. [Consulta: 19 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (anglès)
# Wijk bij Duurstede

Wijk bij Duurstede és un municipi de la província d'Utrecht, al centre dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 23.194 habitants repartits per una superfície de 50,30 km² (dels quals 2,69 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Bunnik i Utrechtse Heuvelrug, a l'oest amb Houten i al sud amb Culemborg i Buren (Gelderland).

## Centres de població

* Cothen
* Langbroek
* Wijk bij Duurstede

## Administració

Consistori municipal :
| Partit | % 2002 | % 2006 | Reg. 2002 | Reg. 2006 |
| PvdA | 13,8 | 18,4 | 2 | 4 |
| VVD | 23,4 | 17,9 | 5 | 3 |
| GroenLinks | 19,5 | 15,7 | 4 | 3 |
| CDA | 19,5 | 14,4 | 4 | 3 |
| SP | - | 14,1 | - | 3 |
| PCG | 8,6 | 9,0 | 1 | 2 |
| Burger Belangen '96 | 15,2 | 8,2 | 3 | 1 |
| D66 | - | 2,3 | - | 0 |
| Total | 60,0 | 59,8 | 19 | 19 |

## Enllaços externs

* www.wijkbijduurstede.nl
# Cantó de Seiches-sur-le-Loir

El cantó de Seiches-sur-le-Loir és una antiga divisió administrativa francesa del departament de Maine i Loira, situat al districte d'Angers. Té 13 municipis i el cap es Seiches-sur-le-Loir. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Bauné
* Beauvau
* La Chapelle-Saint-Laud
* Chaumont-d'Anjou
* Cornillé-les-Caves
* Corzé
* Fontaine-Milon
* Jarzé
* Lézigné
* Lué-en-Baugeois
* Marcé
* Seiches-sur-le-Loir
* Sermaise

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1964 | Étienne Rabouin | Divers droite, després RPF, després UNR |
| 1964-1966 | Camille Girardeau | RPR |
| 1966-2001 | Christian Martin | CD, després UDF-CDS |
| 2001-2008 | André Lainard | Divers gauche |
| 2008-2015 | Marc Bérardi | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.872 | 8.311 | 8.183 | 9.059 | 9.576 | 10.079 | 12.160 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Wijdemeren

Wijdemeren és un municipi de la província d'Holanda Septentrional, al centre-oest dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 23.437 habitants repartits per una superfície de 76,55 km² (dels quals 28,46 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Weesp, a l'oest amb Loenen, a l'est amb Hilversum i al sud amb Breukelen i De Bilt.

## Centres de població

* Ankeveen
* Boomhoek
* Breukeleveen
* 's-Graveland
* Kortenhoef
* Loosdrecht
** Nieuw-Loosdrecht
** Oud-Loosdrecht
* Muyeveld
* Nederhorst den Berg
* Overmeer

## Ajuntament

El consistori està format per 19 regidors:
* CDA, 5 regidors
* PvdA, 3 regidors
* VVD, 4 regidors
* Dorpsbelangen Loosdrecht, 3 regidors
* Dorpsbelangen Wijdemeren, 2 regidors
* GroenLinks 2 regidors

## Enllaços externs

* www.wijdemeren.nl
# Boragànguetxuv

Boragànguetxuv (en rus: Борагангечув) és un poble de la república del Daguestan, a Rússia. Segons el cens del 2010 tenia 1.635 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 30 juliol 2022].
* 1 2 Село Ортатюбе на карте
# Beatriu de Vesci

Beatriu de Vesci (Castell d'Alnwick - Knaresborough, c. 1125) va ser una noble del segle xi de la casa de Vesci.
Filla i hereva de Ivo de Vesci i la seva dona Alda, Beatriu de Vesci va ser una de les hereves més riques de la seva època. Va ser la primera muller de Eustace fitz John, també conegut com a Estacius fitz John de Burgo, conestable de Cheshire i Knaresborough.
Segons algunes fonts, Beatriu va tenir dos fills, William i Geoffrey, tot i que també es coneix que va morir en el part el seu primer i únic fill William de Vesci. William va agafar el cognom de la seva mare i va ser l'iniciador de la casa de barons de Vesci. WIlliam va ser Sheriff de Northumberland del 1157 fins al 1170 i Sheriff de Lancashire del 1166 al 1170.
Després de la mort del seu marit, les seves terres van passar al seu fill William d'acord amb el rei Enric II.

## Referències

* ↑ Ed., Geldard,. Northumberland strongholds. Londres: Frances Lincoln, 2009. ISBN 9780711229853.
* ↑ Wurts, John S. Magna Carta (en anglès). Brookfield Publishing Company, 1942.
* ↑ Lise., Hull,. Understanding the castle ruins of England and Wales : how to interpret the history and meaning of masonry and earthworks. Jefferson, N.C.: McFarland, 2009. ISBN 9780786434572.
* ↑ Browning, Charles Henry. Magna charta barons and their descendants; with the story of the great charter of King John. Baltimore: Genealogical Pub, 1969, p. 129.
* ↑ 1814-1892., Burke, Bernard,. A genealogical history of the dormant, abeyant, forfeited, and extinct peerages of the British empire. New ed. Baltimore: Genealogical Pub. Co, 1978. ISBN 0806307897.
* ↑ Tout, T. F. «Eustace fitz John (d. 1157), justice and baron» (en anglès). Oxford Dictionary of National Biography. DOI: 10.1093/ref:odnb/9780198614128.001.0001/odnb-9780198614128-e-9614.
* ↑ Chalmers, George. Caledonia, Or an Account, Historical and Topographic, of North Britain, from the Most Ancient to the Present Times: With a Dictionary of Places, Chorographical and Philological (en anglès). Cadell and Davies, 1807.
* ↑ «High Sheriff of Lancashire genealogy project» (en anglès). [Consulta: 7 març 2018].
* ↑ Dalton, Paul «Eustace Fitz John and the Politics of Anglo-Norman England: The Rise and Survival of a Twelfth-Century Royal Servant». Speculum, 71, 2, 1996, pàg. 358–383. DOI: 10.2307/2865417.
# Bec de coral cuanegre

El bec de coral cuanegre o bec de corall cuanegre (Estrilda troglodytes) és una espècie d'ocell de la família dels estríldids (Estrildidae) que habita zones àrides i conreus de l'Àfrica Subsahariana des del sud de Mauritània, Senegal i Gàmbia, cap a l'est, a través del sud de Mali, Burkina Faso, Guinea, Costa d'Ivori, sud de Níger, Ghana, Togo, Benín, Nigèria, Camerun, República Centreafricana, sud de Txad, i centre i sud del Sudan, fins al nord-oest d'Etiòpia, Eritrea, Uganda i oest de Kenya.
Utilitzat com a ocell de gàbia, s'ha introduït a molts indrets, com ara Hawaii i Puerto Rico. Als Països Catalans han constituït petites poblacions de forma molt localitzada. A causa del seu potencial colonitzador i constituir una amenaça greu per a les espècies autòctones, els hàbitats o els ecosistemes, aquesta espècie fou inclosa al Catàleg Espanyol d'Espècies Exòtiques Invasores, aprovat pel Reial Decret 630/2013, de 2 d'agost, i està prohibida a Espanya la seva introducció al medi natural, possessió, transport, trànsit i comerç.

## Referències

* ↑ «Bec de coral cuanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
* 1 2 Fitxa de bec de corall cuanegre al SIOC Rev. 09/12/2012
* ↑ «BOE-A-2013-8565 Real Decreto 630/2013, de 2 de agosto, por el que se regula el Catálogo español de especies exóticas invasoras.». [Consulta: 10 setembre 2024].