OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jambalaia

La jambalaia és un plat típic de la gastronomia cajun. La seva base és l'arròs i els seus principals ingredients són pollastre, cuixot cru, llagostins i molt de pebre. Existeix també a la Provença una especialitat feta a base d'arròs amb pollastre i safrà. Sol ser un plat coent, que pot ser preparat amb un gust típicament fort, fent servir qualsevol combinació de carn de vaca, porc, pollastre, cuixot, xoriço fumat o peix, normalment barrejat amb tomàquet.
Segons l'Oxford English Dictionary, la paraula prové de l'occità jambalaia, terme que Frederic Mistral descriu com un «plat d'arròs [amb safrà] amb guisat de pollastre» i, figurat, «mescla».
La recepta és notablement descrita per René Jouveau, en el seu llibre sobre la cuina provençal.
El mot es troba per la primera vegada en una poesia occitana anomenada Leis amours de Vanus vo Lou paysan oou théâtré de 1837. El plat va donar nom a la segona novel·la d'Albert Forns, de títol Jambalaia, publicada el 2016.

## Notes

* ↑ «Jambalaya: history, origins and etymology» (en anglès).
* ↑ Frederic Mistral. Lou Tresor dóu Felibrige (en francès). II, p. 152.
* ↑ René Jouveau. La Cuisine provençale de tradition populaire (en francès). Éditions Jouveau, p. 140.
# Jesper Nøddesbo

Jesper Nøddesbo (Herning, 23 d'octubre de 1980) és un jugador d'handbol danès, que va jugar al FC Barcelona, habitualment a la posició de pivot.
Actualment és jugador de l'equip danes Bjerringbro-Silkeborg.

## Carrera esportiva

És campió d'Europa en guanyar el 2008 el Campionat d'Europa de Noruega amb l'equip d'handbol danès. Va rebre una medalla de bronze al Campionat d'Europa del 2006, i de nou en el Campionat del Món de 2007.
Noddesbo va ser màxim golejador de la lliga danesa d'handbol de 2006.
La temporada 2013-2014, va guanyar cinc títols amb el FC Barcelona, en un gran any en què l'equip només no va poder guanyar la Copa d'Europa, i a la Lliga ASOBAL va guanyar tots 30 partits disputats, amb un nou rècord de gols, 1146.

## Palmarès
### KIF Kolding

* Lliga danesa (2005, 2006)
* Copa de Dinamarca (2005, 2007)

### FC Barcelona

* Lliga de Campions de l'EHF (2011,2015)
* Lliga ASOBAL (2011, 2012, 2013, 2014, 2015,2016,2017)
* Copa ASOBAL (2010, 2012, 2013, 2014,2015,2016)
* Supercopa d'Espanya (2009, 2010, 2012, 2013,2014,2015,2016,2017)
* Copa del Rei (2009, 2010, 2014,2015,2016)

## Referències

* ↑ «Fitxa de Jesper Nøddesbo». Web del FC Barcelona. Arxivat de l'original el 2009-08-28. [Consulta: 1r juny 2014].
* 1 2 «Ple de triomfs històric per al Barça d'handbol». Lloc web del FC Barcelona, 23-05-2014. [Consulta: 1r juny 2014].
# Jardinella acuminata

Jardinella acuminata és una espècie de gastròpode d'aigua dolça de la família Hydrobiidae.

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Ponder, W.F. (1996). "Jardinella acuminata." 1996 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1996. [Consulta: 15 agost 2023]

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Australian Non-Marine Invertebrates (anglès)
* Recovery plan for the community of native species dependent on natural discharge of groundwater from the Great Artesian Basin (anglès)
* Encyclopedia of Life (anglès)
* GBIF (anglès)
# Jardin naturel

El Jardin naturel és un jardí públic del 20è districte de París.
Creat el 1995, la plaça s'estén sobre 6300m². Aquest jardí parisenc no és com els altres, consisteix en una plantació de vegetals salvatges característics de diferents medis naturals de Île-de-France. Es tracta d'una veritable reserva de biodiversitat. Una bassa acull granotes, tritons i nenúfars.

## Situació

El jardí es troba al peu del cementiri del Père-Lachaise, accessible pel carrer de Lesseps o el carrer de la Réunion.
# Jardiner bru

El jardiner bru (Amblyornis inornata) és una espècie d'ocell de la família dels ptilonorínquids (Ptilonorhynchidae). Habita la selva humida de les muntanyes del nord-oest de Nova Guinea.
# Jean Lassalle (baríton)

Jean Lassalle (Lió, França 14 de desembre de 1847 - París, 7 de setembre de 1909) fou un baríton francès, i des del 1872 un dels membres més prominents de la Grande Opéra de Paris.
Era fill d'un comerciant de seda. Va deixar Lió i va anar a París perquè volia ser pintor. Va estudiar cant al Conservatori Nacional de París amb Novelli. Va fer el seu debut el 1886 a l'Òpera de Lieja com Saint Bris a Les Huguenots de Meyerbeer. Després de les seves aparicions als teatres d'òpera de Lilla, Tolosa, la Haia i Brussel·les, es va incorporar el 1872 a la gran Òpera de París, on va fer el seu debut a Guillaume Tell de Rossini. Durant molts anys va pertànyer entre els membres més prominents d'aquesta òpera. Sovint hi va cantar amb als seus amics, els germans De Reszke. Sobretot fou apreciat al Covent Garden, on també va cantar les temporades 1879-1881 i 1888-1893. El 1894 es retirà i donà algunes representacions per l'estranger, dedicant-se ensems a negocis i empreses industrials.
Ja el 1902 va realitzar gravacions en cilindre amb àries d'Ascanio in Alba, Le Roi de Lahore i Polyeucte.

## Referències

* ↑ Fischer, Jens Malte. «Jüdische Sänger: Eigenart und Schicksal». A: Große Stimmen: Von Enrico Caruso bis Jessye Norman (en alemany). Springer, 2016, p. 641. ISBN 9783476034618.
* 1 2 Günther, Klaus. Magische Töne : Kastraten, Primadonnen und Tenöre ; ein unterhaltsamer Spaziergang durch 300 Jahre Gesangsgeschichte (en alemany). Múnic: Literareon, 2014, p. 140. ISBN 3-8316-1789-9.
* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. 29, L-Leon. Espasa-Calpe, 1976. ISBN 84-239-4529-4.
* 1 2 Kutsch, 2004, p. 2624.
* ↑ «Jean Lassalle» (en anglès). Forgotten Operasingers. [Consulta: 3 març 2016].

## Bibliografia

* Kutsch, Karl-Josef. «Lassalle, Jean, Bariton». A: Grosses Sängerlexikon. (en alemany). volum 4. 4th ed. Berlín: K.G. Saur, 2004, p. 2624. ISBN 978-3-598-44088-5.
# Jean Ricardou

Jean Ricardou (Canes, 17 de juny de 1932-23 de juliol de 2016) va ser un escriptor francès emmarcat en el moviment literari del Nouveau roman i autor de novel·les experimentals influïdes per autors com Alain Robbe-Grillet, d'assaigs sobre novel·la i teatre, així com de crítica literària. Va ser col·laborador de la influent revista Tel Quel des de 1962 fins a 1971. Ricardou anomenava textique la disciplina en la qual s'inscriuen els seus escrits teòrics. A més de la seva tasca teòrica, va ser acadèmic i actualment és conseller de programació i edició del centre cultural internacional de Cerisy-la-Salle.

## Obres
### Novel·les i contes

* L'observatoire de Cannes, novel·la, Minuit, París 1961, 202 p.
* La prise de Constantinople, novel·la, Minuit, París 1965, 272 p.
* Les lieux-dits, petit guide d'un voyage dans le livre, novel·la, Gallimard, París 1969, 162 p.
* Révolutions minuscules, contes, Gallimard, col·lecció "Le chemin", París 1971, 172 p.
* La cathédrale de Sens, contes, Les Impressions Nouvelles, París 1988, 208 p.

### Assaigs

* Problèmes du Nouveau Roman, assaigs, Seuil, col·lecció "Tel Quel", Paris 1967, 210 p.
* Pour une théorie du Nouveau Roman, assaigs, Seuil, col·lecció "Tel Quel", Paris 1971, 270 p.
* Le Nouveau Roman, assaig, Seuil, col·lecció "Ecrivains de toujours", Paris 1973, 190 p.
* Nouveaux problèmes du roman, assaigs, Seuil, col·lecció "Poétique", Paris 1978, 360 p.
* Une maladie chronique, assaig, Les Impressions Nouvelles, Paris 1989, 90 p.

## Referències

* ↑ «Décès de l'écrivain Jean Ricardou, spécialiste du Nouveau Roman». [Consulta: 25 juliol 2016].
* ↑ «Jean Ricardou». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Jean Ricardou». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ (francès) Jean Ricardou, article a L'Inconvénient, número 14 (août 2003), p.160
* ↑ (francès) Lloc web del Centre Culturel International de Cerisy-la-Salle
# Jean Ravier

Jean Ravier (París, 20 d'octubre de 1933 - 24 de setembre de 2022) fou un històric escalador d'origen francès.
Destacat escalador, va formar sovint cordada amb el seu germà bessó Pierre, coneguts ambdós com els bessons de Bordeus. Plegats, van ser pioners indiscutibles de l'escalada als Pirineus durant els anys 50 i 60. Actualment, és el seu fill Christian qui perpetua una nissaga d'alpinistes que han realitzat grans ascensions per tot el món, però amb l’activitat centrada sobretot a la nostra serralada. El seu cognom signa més de 200 vies als Pirineus. A l'Himàlaia del Nepal, Jean Ravier va formar part de l'expedició francesa que, liderada pel mític Lionel Terray, el 1962 va realitzar la primera ascensió del Jannu o Kumbhakarna (7.710 m), una ascensió que també va estar integrada per altres històrics alpinistes com Robert Paragot. L'abast de la seva activitat va ser tan destacada, especialment pel que fa al Pirineu, que els "Bessons Ravier" és el nom d'un pic de 3.160 metres del cordal del Posets i, tot i ser francesos, tots dos van ser nomenats membres d'honor del GAME el 1997.
Jean i Pierre van néixer l’any 1933 a París, i tres anys més tard es van traslladar per motius laborals del seu pare a Bordeus. El 1939, quan esclata la Segona Guerra Mundial, es desplacen al poble pirinenc de Tusaguèth. D’adolescents, els bessons ja havien pujat al Mont Perdut i al Vinyamala, i als seus precoços divuit anys havien escalat el Corredor de Gaube i la cara nord-oest del Petit Pic d'Ossau. De la gran quantitat d'itineraris oberts per la històrica cordada al Pirineu central, el més difícil fou el pilar de l'Embarradère, al Pic de Mieidia d'Aussau. Altres ascencions destacades foren la paret nord de la Forcanada, la difícil agulla d'Ansabère o l'esperó dels Esparrets, al Mont Perdut. També, la cara nord del Pitó Carré, la tàpia nord de la Torre de Marboré o la desafiadora paret sud del Tozal del Mallo.

## Referències

* 1 2 «Mor Jean Ravier, històric escalador dels Pirineus». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC), 28-09-2022 [Consulta: 1r octubre 2022].
* 1 2 «Fallece Jean Ravier, historia del pirineísmo. Formó una cordada imprescindible con su hermano gemelo Pierre. Su apellido firma más de 200 vías en los Pirineos. También fue uno de los compañeros de Lionel Terray en la primera ascensión del Jannu en 1962». Desnivel, 27-09-2022 [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ «Hautes-Pyrénées: Jean Ravier, montagne du pyrénéisme, s'en est allé». La Depeche du Midi, 27-09-2022 [Consulta: 1r octubre 2022].
# Joel Plante

Joel Plante (Massachusetts, 1975) és un enginyer de so i de masterització estatunidenc, conegut per la participació en alguns dels àlbum de Pink Floyd, i guanyador d'un Grammy juntament amb James Guthrie per la reedició de l'àlbum Amused to Death l'any 2015, en la categoria de Millor àlbum de so envoltant.
Actualment treballa amb James Guthrie en el seu estudi das boot recoding, situat al llac Tahoe a Califòrnia.

## Treballs

Ha treballat en multitud d'àlbums com a enginyer de so i masterització, entre altres amb els següents:
* Pink Floyd: masterització a The Piper at the Gates of Dawn, A Saucerful of Secrets, More, Ummagumma, Atom Heart Mother, Meddle, Obscured by Clouds, The Dark Side of the Moon, Wish You Were Here, Animals, The Wall, The Final Cut, A Momentary Lapse of Reason, The Division Bell, Echoes: The Best of Pink Floyd, Discovery, etc
* David Gilmour: Rattle That Lock
* Roger Waters: Amused to Death, Roger Waters The Wall
* Kate Bush: des de Lionheart l'any 1978, fins a The Other Sides el 2019.

## Premis

* 58a edició dels premis Grammy: categoria Best Surround Sound Album per Amused To Death (2015).

## Referències

* ↑ «Amused To Death 5.1 Surround reissue wins Grammy Award» (en anglès). Acoustic Sounds News. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ «AllMusic - Joel Plante» (en anglès). AllMusic. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ «GRAMMY Award Results for Joel Plante» (en anglès). Recording Academy Grammy Awards. [Consulta: 14 octubre 2020].
# Joan Dagas i Puigbó

Joan Dagas i Puigbó fou un advocat i polític català, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Llicenciat en dret, nasqué a Ripoll però s'establí a Puigcerdà, on hi exercia d'advocat. Membre del Partido Reformista de Melquíades Álvarez, a les eleccions generals espanyoles de 1923 aconseguí guanyar al candidat de la Lliga Regionalista, Eusebi Bertrand i Serra en el seu feu del districte de Puigcerdà. Tanmateix va perdre l'escó en proclamar-se el setembre de 1923 la dictadura de Primo de Rivera.

## Referències

* ↑ La Verdad Arxivat 2015-07-22 a Wayback Machine., 24 de febrer de 1914
* ↑ El Gall de Ripoll Arxivat 2015-07-22 a Wayback Machine., 24 d'abril de 1923
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# John Sumegi

John Sumegi (Orange, 27 d'octubre de 1954) és un piragüista australià, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real, on va disputar dues proves del programa de piragüisme. Destaca la vuitena posició aconseguida en la prova del K-2 500 metres. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, tornà a disputar dues proves del programa de piragüisme. Guanyà la medalla de plata en el K-1 500 metres, mentre en el K-4 1.000 metres fou quart.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del Món en aigües tranquil·les de 1979.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – John Sumegi». [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ «Medal Winners – Olympic Games and World Championships (1936–2007)» p. 1–83. International Canoe Federation, 2008. Arxivat de l'original el 18 maig 2018.
# Jean Fléchet

Jean Fléchet (Lió, 5 de novembre de 1928) és un director cinematogràfic i escriptor francès. El 1952 es va diplomar a l'Institut des hautes études cinématographiques (IDHEC), i després de treballar un temps al Marroc i a París. El 1961 va fundar Les Films verts. Vinculat al renaixement cultural occità, fou un dels animadors de Tecimeoc (Televisió i cinema, meridional i occità) i va realitzar alguns films en occità, entre els quals destaca L'Orsalhèr (1983), primer llargmetratge totalment en gascó.

## Filmografia

* 1964: La Sartan, 20 minuts
* 1964: La Fam de Machougas, 52 minuts
* 1965: L'Enseignement philosophique, cinc entrevistes filmades per la Radiotelevisió Escolar, conduïdes per Dina Dreyfus
* 1970: Le Traité du rossignol, 100 minuts
* 1978: Le Mont Ventoux
* 1983: L'Orsalhèr, 110 minuts

## Referències

* ↑ cf. René Prédal, 900 cinéastes d'aujourd'hui (1988, Editions du Cerf-Télérama)

## Vegeu també

* Literatura occitana
# Joonas Cavén

Joonas Ilmari Cavén (Nokia, Finlàndia, 9 de gener de 1993) és un jugador de bàsquet finlandès que pertany a la plantilla del Tampereen Pyrinto de la Korisliiga, la primera categoria del bàsquet finès. Amb 2,11 metres d'alçada, juga en la posició d'aler.

## Carrera esportiva

Va començar a jugar a les categories inferiors del Tampereen Pyrinto, arribant a debutar al primer equip el 2011, disputant tres partits. L'agost de 2011 va fitxar pel Joventut Badalona de la Lliga ACB, i jugaria cedit al seu filial de la LEB Plata, el Club Bàsquet Prat. En la temporada 2013-14 va debutar amb el primer equip verd-i-negre, arribant a vestir la samarreta de l'equip badaloní en sis ocasions.
A l'octubre de 2014 va signar contracte amb l'NBA D-League per ser inclòs en el Draft, on va sortir elegit en la desena posició pels Reno Bighorns. El gener de 2015 va ser traspassat als Delaware 87ers a canvi dels drets sobre Melvin Johnson III i Elijah Pittman. El juny de 2015 va tornar al seu país, a l'equip del qual va sortir, el Tampereen Pyrinto.

### Selecció finesa

Caven és un habitual des de la seva etapa juvenil a la selecció de Finlàndia, on ha passat per totes les categories, i disputat nombrosos campionats europeos. Ha debutat també amb la selecció absoluta, amb la qual va disputar l'Eurobasket 2015.

## Referències

* ↑ «Joonas Cavén, talento finlandés de 2.11 para el CB Prat Joventut» (en castellà). Solobasket, 23-08-2011 [Consulta: 27 maig 2018].
* ↑ «Joonas Cavén | Eurobasket 2015» (en anglès). FIBA Europe. [Consulta: 27 maig 2018].

## Enllaços externs

* Joonas Cavén jugador a l'ACB
# Jesús Rueda Ambrosio

Jesús Rueda (Badajoz, 19 de febrer de 1987) és un futbolista professional extremeny, que ocupa la posició de migcampista.
Format al planter del Reial Valladolid, a la temporada 08/09 debuta amb el primer equip a la màxima categoria. La temporada 09/10 és cedit al Córdoba CF, de Segona Divisió.

## Enllaços externs

* «Fitxa i estadístiques del jugador». bdfutbol.com.
* «Perfil i estadístiques de Jesús Rueda» (en alemany). transfermarkt.de. [Consulta: 21 abril 2011].
# Josef Argauer

Josef Argauer (Viena, 15 de novembre de 1910 – 10 d'octubre de 2004) va ser un entrenador de futbol austríac.
Va ser l'entrenador de la selecció d'Àustria de futbol durant la Copa del Món de la FIFA de 1958.

## Enllaços externs

* Josef Argauer a worldfootball.net
# John Landy

John Landy (Hawthorn, 12 d'abril de 1930 - Castlemaine, 24 de febrer de 2022), AC, CVO, MBE fou un atleta i polític australià, guanyador d'una medalla olímpica.

## Biografia

Va néixer el 12 d'abril de 1930 a Hawthorn, suburbi de la ciutat de Melbourne, població situada a l'estat de Victòria.
El 1955 fou nomenat membre de l'Orde de l'Imperi Britànic (MBE) i el 2001 company de l'Orde d'Austràlia (AC). Així mateix fou nomenat comandant del Reial Orde Victorià durant la visita d'Isabel II del Regne Unit a Austràlia aquell mateix any.

## Carrera esportiva

Especialista en curses de mitja o llarga distància, va participar als 22 anys en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia), on va participar sense èxit en els 1500 metres i els 5000 metres.
En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia), la seva ciutat natal, fou l'encarregat de realitzar el Jurament Olímpic en la cerimònia inaugural dels Jocs per part dels atletes i posteriorment aconseguí guanyar la medalla de bronze en la prova dels 1500 metres.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat una medalla de plata en els Jocs de l'Imperi Britànic i de la Comunitat.

## Carrera política

L'1 de gener de 2001 Landy fou nomenat Governador de l'estat de Victòria, càrrec que exercí fins al 7 d'abril de 2006.
# John Langworthy Fuller

John Langworthy Fuller (Brandon, 22 de juliol de 1910 - Cambrigde, 8 de juny de 1992) va ser un biòleg estatunidenc i un dels pioners de la genètica de comportament. Fuller va ser un investigador del Jackson Laboratory (1947-1970) i professor de psicologia de la Universitat de Binghamton des de 1970 fins a la seva retirada en 1977.

## Treballs seleccionats
### Llibres

* John L. Fuller; W. R. Thompson Behavior Genetics (en anglès), 1960.
* John Paul Scott; John L. Fuller Genetics and the Social Behavior of the Dog (en anglès), 1965.
* John L. Fuller; W. R. Thompson Foundations of Behavior Genetics (en anglès), 1973.
* John L. Fuller; Edward C. Simmel Perspectives in Behavior Genetics (en anglès), 1986.

## Referències

* 1 2 Henderson, Norman D. «John Langworthy Fuller (1910-1992)». Behavior Genetics, 23, 2, 1993, pàg. 109–111. DOI: 10.1007/BF01067413. ISSN: 0001-8244.
* ↑ Dewsbury, Donald A. «A history of the behavior program at the Jackson Laboratory: An overview.». Journal of Comparative Psychology, 126, 1, 2012, pàg. 31–44. DOI: 10.1037/a0021376. ISSN: 1939-2087.
* ↑ John Langworthy Fuller. «Of Dogs, Mice, People, and Me». A: Studying Animal Behavior: Autobiographies of the Founders. Chicago: University of Chicago Press, 1985.
# Joan Barbany i Pujol

Joan Barbany i Pujol (Granollers, 1927 - 25 d'abril de 2010) fou un jugador català d'handbol a onze i handbol a set.
Jugava de davanter i fou un gran golejador a la seva època. Començà a jugar el Frente de Juventudes de Granollers, marxant al cap de poc temps a jugar al FC Barcelona on guanyà els campionats d'Espanya i Catalunya d'handbol a onze els anys 1947 i 1949. Després retornà a Granollers on jugà al BM Granollers i repetí ambdós títols els anys 1956 i 1959.
Ha estat dirigent del BM Granollers i de la Fundació del club. El seu germà Eduard Barbany Pujol també fou jugador d'handbol.

## Trajectòria

* FJ Granollers
* FC Barcelona
* BM Granollers

## Palmarès

* Handbol a 11
** 4 Campionat d'Espanya d'handbol a onze: 1946-47, 1948-49, 1955-56 i 1958-59
** 4 Campionat de Catalunya d'handbol a onze: 1946-47, 1948-49, 1955-56 i 1958-59
* Handbol a 7
** 6 Lligues espanyoles: 1955-56, 1956-57, 1957-58, 1958-59, 1960-61 i 1961-62
** 1 Copa espanyola: 1957-58

## Referències

* (castellà) El Mundo Deportivo - Homenatge als germans Barbany PDF

## Bibliografia

* L'handbol a onze català. Història-memòria d'un esport de vida curta. Lluís Miracle. Barcelona. Argos-Vergara. 1982. Ref 2.88128
# Josep Font i Huguet

Josep Font i Huguet (Bellpuig, Urgell, 26 desembre de 1936 - Barcelona, 29 de juny de 1988) va ser un empresari, polític, intel·lectual i escriptor lleidatà.

## Obres

* Sentiment català (1980). Autobiografia i Història breu de Catalunya. Col·lecció Urgell. (La presentació es va realitzar pel Molt Honorable Josep Tarradellas i Joan, President de la Generalitat de Catalunya a l'Institut d'Estudis Ilerdencs, a Lleida).
* La Catalunya de tots I (1981). Assaig sociopolític. Col·lecció Urgell. (La presentació es va realitzar a la Biblioteca Nacional de Catalunya a Barcelona, pel Senador vitalici i Síndic de Greuges de Catalunya Sr Anton Cañellas i Balcells).
* De la crisi al canvi (1982). Assaig socioeconòmic). Col·lecció Urgell.
* Les arrels del Partit Lleidatà (1983). Assaig sociopolític). Col·lecció Urgell.
* Diàlegs municipals (1987). Assaig sociopolític.

## Referències

* ↑ «Un "viejo" nacionalista es enterrado hoy en Bellpuig» (en castellà). Diario de Lerida, 01-07-1988, pàg. 5.
* ↑ «Josep Font i Huguet también deja su testamento político» (en castellà). La Mañana, 10-07-1988.
* ↑ Cataleg de llibres a la Universitat de Barcelona

## Enllaços externs

* Web recordatori
# Joan Galtayres

Joan Galtayres era membre d'una família d'orgueners catalans del segle XVII formada per ell i el seu nebot, Francesc Galtayres.
Va treballar amb el seu nebot, Francesc, en moltes de les seves obres; l'any 1630 va compondre ell sol l'orgue de l'església d'Igualada (Barcelona).

## Referències

* ↑ Diccionario de la música española e hispanoamericana. [Madrid?]: Sociedad General de Autores y Editores, ©1999-©2002. ISBN 84-8048-303-2.
# Johnny Curtis

Jonathan Curtis (22 juliol 1981) és un lluitador professional nord-americà que treballa actualment a la World Wrestling Entertainment lluitant en el seu territori de desenvolupament, la Florida Championship Wrestling. És el guanyador de la 4a temporada de NXT.

## Campionats i triomfs

* Florida Championship Wrestling
** FCW Florida Tag Team Championship (2) – amb Tyler Reks (1) y Derrick Bateman (1)
* Northeast Championship Wrestling
** NCW New England Championship (1)
** NCW Tag Team Championship (1) – amb Damian Houston
* Power League Wrestling
** PLW New England Championship (1)
* Premier Wrestling Federation
** PWF Northeast Tag Team Championship (1) – amb Kenn Phoenix
* South Coast Championship Wrestling
** SCCW Lightweight Championship (1)
* World Wrestling Entertainment
** Guanyador NXT