# Diccionari Grec-Català

El Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle II dC, és un diccionari bilingüe grec antic-català, fruit de l'obra col·lectiva d'un grup d'hel·lenistes catalans, sota la direcció de Joan Alberich i Mariné i Francesc J. Cuartero i Iborra, publicat l'any 2015. Conté unes 90.000 entrades, cosa que el converteix en un diccionari molt ambiciós, gairebé al nivell del Liddell & Scott anglès i el Bailly francès.
Els seus autors són els hel·lenistes Joan Alberich i Mariné, Jaume Almirall i Sardà, Xavier Crosas i Casacuberta, Francesc J. Cuartero i Iborra, Josep Granados i Serrat, Joan Andreu Martí i Gebellí, Daniel Ramon i Garcia i Montserrat Ros i Ribas. L'obra és fruit de 20 anys de treball, i és el primer diccionari grec antic-català en què el corpus lèxic grec no és copiat d'algun altre diccionari previ.

## Contingut

El diccionari comprèn el corpus lèxic dels textos grecs inclosos entre el període que s'inicia amb Homer i els poemes hesiòdics, fins als volts de l'any 200 dC. Per tant, inclou el vocabulari de l'època anomenada arcaica, el classicisme, l'hel·lenisme, gran part de la literatura d'època imperial, incloent-hi la Segona Sofística, els textos veterotestamentaris (versió dels Setanta) i neotestamentaris, i els primers autors cristians. L'obra també conté noms propis (antropònims, patronímics, gentilicis, teònims, topònims, etc.) i, per tant, en fa la normalització pel que fa a la seva transliteració al català. En el seu ànim exhaustiu, inclou també una gran proporció d'hàpaxs i dìs legómena (mots documentats només una o dues vegades, respectivament).
Amb la inclusió de noms propis, el diccionari contribueix a la fixació de les formes catalanes dels noms propis del grec antic. Pel que fa a la tria d'aquestes formes, els autors es basen en l'obra La transcripció dels noms propis grecs i llatins (1993), del mateix Alberich. El diccionari fa extensius els criteris de transcripció dels noms propis grecs a la grafia dels noms comuns i dels adjectius d'origen grec, amb l'ànim, expressat pels autors, de contribuir a «generalitzar les formes catalanes resultants de la transcripció adequada en substitució d'altres».

### Llista d'autors citats

A més de tot això, el diccionari comprèn un extensíssim apèndix de morfologia grega, corresponent al grec àtic, i un altre apèndix amb quinze mapes del món grec a l'antiguitat, amb la toponímia en català. També inclou un apèndix amb la llista d'autors citats amb les seves abreviatures:
* Alceu (Alc.)
* Alcífron (Alcífr.)
* Alcmà (Alcmà)
* Alexis (Alexis)
* Anacreont (Anacr.)
* Anaxàgoras (Anaxàg.)
* Anaxímenes (Anaxím.)
* Anaximandre (Anaximan.)
* Andòcides (Andòc.)
* Antifont (Antif.)
* Antoní Liberal (Ant. Lib.)
* Apol·loni Díscol (A. D.)
* Antologia grega (Ant.)
* Antímac de Colofó (Antím.)
* Apià (Ap.)
* Apol·lodor el Mitògraf (Apol·l.)
* Apol·loni de Rodes (A. R.)
* Aristòfanes (Ar.)
* Arat (Arat)
* Aristòtil (Arist.)
* Arquimedes (Arquim.)
* Arquíloc (Arqu.)
* Artemidor de Daldis (Artem.)
* Arrià (Arr.)
* Ateneu el Gramàtic (Aten.)
* Babri (Babr.)
* Baquílides (Baqu.)
* Bió (Bió)
* Bió Boristenita (Bió B.)
* Cal·límac (Cal·l.)
* Caritó (Carit.)
* Demòstenes (Dem.)
* Demòcrit (Demòcr.)
* Diògenes Laerci (D. L.)
* Dionisi d'Halicarnàs (D. H.)
* Diodor Sícul (D. S.)
* Dinarc (Din.)
* Dió Cassi (Dió Cassi)
* Dió Crisòstom (Dió Cris.)
* Dioscòrides (Diosc.)
* Elià (El.)
* Empèdocles (Empèd.)
* Eneas Tàctic (En. T.)
* Epicarm (Epicarm)
* Epicur (Epic.)
* Epictet (Epict.)
* Èsquil (Èsqu.)
* Èsquines (Èsquin.)
* Estesícor (Estes.)
* Estrabó (Estr.)
* Euclides (Eucl.)
* Eurípides (Eur.)
* Ferecides (Ferec.)
* Filó (Filó)
* Filòstrat (Filòstr.)
* Galè (Gal.)
* Gòrgias (Gòrg.)
* Gramàtics grecs (Gram.)
* Himnes homèrics (H. h.)
* Heliodor (Hel.)
* Hermesíanax de Colofó (Hermes.)
* Herodas (Herodas)
* Hesíode (Hes.)
* Heròdot (Heròd.)
* Hiperides (Hip.)
* Hipòcrates (Hipòcr.)
* Hipònax (Hipòn.)
* Homer (Hom.)
* Íbic (Íb.)
* Iseu (Iseu)
* Isòcrates (Isòcr.)
* Isop (Isop)
* Flavi Josep (Jos.)
* Licurg (Lic.)
* Licòfron (Licòfr.)
* Lísias (Lís.)
* Llucià (Lluc.)
* Longí (Longí)
* Longus (Long.)
* Marc Aureli (M. Aur.)
* Manetó (Man.)
* Matemàtics grecs (Matem.)
* Màxim d'Efes (Màx.)
* Menandre (Men.)
* Mimnerm (Mimn.)
* Moscos (Mosc.)
* Nicandre de Colofó (Nic.)
* Nou Testament (N. T.)
* Poemes òrfics (Orf.)
* Palèfat (Palèf.)
* Paníasis (Panías.)
* Parmènides (Parm.)
* Pausànias (Paus.)
* Píndar (Pínd.)
* Pitàgoras (Pit.)
* Plató (Pl.)
* Plutarc (Plut.)
* Polibi (Pol.)
* Pseudo-Cal·lístenes (Ps.-Cal·l.)
* Rètors grecs (Rèt.)
* Safo (Safo)
* Semònides d'Amorgos (Sem.)
* Septuaginta (Sept.)
* Sext Empíric (Sext.)
* Simònides (Sim.)
* Soló (Soló)
* Sòfocles (Sòf.)
* Teòcrit (Teòcr.)
* Teofrast (Teofr.)
* Teognis (Teogn.)
* Tirteu (Tirt.)
* Tucídides (Tuc.)
* Xenofont (Xen.)
* Xenofont d'Efes (Xen. Ef.)
* Xenòfanes (Xenòf.)

## Referències

* 1 2 3 Oliver i Alabau 2015
* ↑ Llovet 2016
* ↑ Camps 2015
* 1 2 3 4 «Propòsit i característiques del Diccionari», pàg. 13.
* ↑ Institut d'Estudis Catalans. Presentació del diccionari
* 1 2 3 Torné 2015
* ↑ El Diccionari Grec-Català és la principal obra de referència per la Viquipèdia pel que fa a les formes catalanes dels noms propis del grec antic. Les regles d'adaptació i les puntualitzacions de la Viquipèdia es troben a Viquipèdia:Adaptació de noms propis grecs i llatins.
* ↑ «Propòsit i característiques del Diccionari», pàg. 15.

## Bibliografia

* Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle II dC (en grec - català). Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015. ISBN 9788441224223.
* Camps, Magí «El grec és tan necessari com l'oxigen» (htlm). La Vanguardia, 13-11-2015 [Consulta: 19 setembre 2016].
* Institut d'Estudis Catalans «Presentació del 'Diccionari grec-català. D'Homer al segle II dC' (audiovisual)». . IEC, 30-09-2015 [Consulta: 27 desembre 2015].
* Llovet, Jordi «El gran diccionari grec-català» (htlm). El País, 03-02-2016 [Consulta: 19 setembre 2016].
* Oliver i Alabau, Griselda «Entrevista a Joan Alberich» (html). Homo Fabra. NÚVOL, el digital de la cultura, 30-09-2015 [Consulta: 27 desembre 2015].
* Torné Teixidó, Ramon. «Diccionari Grec-Català, una gran eina per al nostre segle». ΠΡΟ ΓΟΩΝ ΔΕ ΜΝΑΣΤΙΣ, 17-07-2015. [Consulta: 27 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Institut d'Estudis Catalans. «Presentació del 'Diccionari grec-català. D'Homer al segle II dC'» (vídeo), 07-10-2015.