OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Web Therapy

Web Therapy és una sèrie de televisió espanyola produïda per Fremantle Media que s'emet a #0. Aquesta protagonitzada per Eva Hache. És l'adaptació espanyola de la sèrie americana Web Therapy protagonitzada per Lisa Kudrow, la seva estrena va ser el 2 de febrer de 2016.

## Argument

La Rebeca Miller, una terapeuta cansada de les típiques teràpies i tornades innecessàries a la infància que decideix engegar un nou i revolucionari mètode: teràpia en línia en sessions exprés de tres minuts. D'origen acomodat i amb poca paciència amb el món, la Rebeca és una mica materialista, narcisista i egocèntrica. Ella creu que els problemes es resolen anant a l'inici de l'assumpte i la resta és ximpleria. I més que per les seves patologies, els seus pacients li interessaran en realitat pel que li puguin aportar en el seu benefici personal.
# Regió de Zlín

La Regió de Zlín (txec: Zlínský kraj) és una sosdivisió (kraj) de la República Txeca, al centre-est de la regió històrica de Moràvia. La capital és Zlín.

## Ciutats

* Zlín
* Kroměříž
* Vsetín
* Valašské Meziříčí
* Uherské Hradiště
* Otrokovice
* Rožnov pod Radhoštěm
* Uherský Brod
* Holešov
* Bystřice pod Hostýnem
* Hulín
* Napajedla
* Slavičín
* Staré Město
* Brumov-Bylnice
* Luhačovice
* Chropyně
* Valašské Klobouky
* Kunovice
* Bojkovice

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Estadístiques regionals
# Cristina Ónega Salcedo

Cristina Ónega Salcedo (Madrid, 1975) és una periodista espanyola. Filla del també periodista Fernando Ónega, es llicencià en periodisme per la Universitat San Pablo CEU. Inicià la seva carrera periodística a l'Agència EFE, Onda Cero i l'agència Servimedia. El 1997 entrà a la secció de política nacional del Canal 24 Horas. L'any següent s'incorporà a la redacció dels telenotícies en l'àmbit de la informació de justícia i tribunals. El 2005 va rebre el premi Periodisme Jurídic del Col·legi d'Advocats de Madrid i el premi Mariano José de Larra al periodista menor de 30 anys, atorgat per l'Associació de la Premsa de Madrid.
Des de juliol de 2012 va ser la cap de l'àrea de nacional dels informatius de Televisió Espanyola (TVE) en substitució d'Esteve Crespo. Tot i haver aconseguit el lideratge dels informatius durant el 2013, els informatius de TVE van rebre acusacions de manipulació, subjectivitat i parcialitat per part de la majoria de grups polítics, excepte el Partit Popular. Alguns mitjans van denunciar les tensions que els directius de TVE van tenir amb la periodista per decantar la línia editorial del Telediario cap als interessos del govern espanyol. El 8 de gener de 2014 s'anuncià que seria la cap de premsa del Consell General del Poder Judicial d'Espanya.

## Referències

* 1 2 «La nueva cúpula de TVE sustituye a los periodistas clave en el área de informativos». El HuffPost, Europa Press, 20-07-2012. [Consulta: 20 abril 2014].
* 1 2 «Cristina Ónega abandona su cargo en TVE como jefa de Nacional en los informativos». Vertele, 08-01-2014. Arxivat de l'original el 19 d’abril 2014. [Consulta: 20 abril 2014].
* 1 2 3 Masó, Sara «Dia a dia». Capçalera, 163, 01-03-2014, p. 95.
* ↑ «Cristina Ónega, premio Periodismo Jurídico del Colegio de Abogados de Madrid». La Voz de Galicia, EFE, 14-12-2005. [Consulta: 20 abril 2014].
* 1 2 «Cristina Ónega ficha por el Consejo General del Poder Judicial tras sus roces con la dirección de TVE». Periodista Digital, 08-01-2014. [Consulta: 20 abril 2014].
* 1 2 «Cristina Ónega marxa de TVE per les pressions polítiques als serveis informatius». Comunicació21, 10-01-2014. Arxivat de l'original el 9 de febrer 2014. [Consulta: 20 abril 2014].
* ↑ «La periodista Cristina Ónega será la nueva directora de Comunicación del CGPJ». La Vanguardia, 08-01-2014 [Consulta: 20 abril 2014].
# Conservadorisme liberal

El conservadorisme liberal és una ideologia política que combina polítiques conservadores amb postures liberals, especialment en qüestions econòmiques, socials i ètiques, que representa una marca de conservadorisme polític fortament influenciada pel liberalisme.
El conservadorisme liberal incorpora la visió del liberalisme clàssic de la mínima intervenció del govern en l'economia, segons la qual els individus haurien de ser lliures de participar al mercat i generar riquesa sense interferències governamentals. No obstant això, el conservadorisme liberal també sosté que no es pot dependre o confiar a fons dels individus per actuar de manera responsable en altres àmbits de la vida, per tant, els conservadors liberals creuen que és necessari un estat fort per garantir la llei i l'ordre i que es necessitin institucions socials per alimentar el sentit del deure i la responsabilitat. a la nació. També donen suport a les llibertats civils, juntament amb algunes posicions socialment conservadores.
A Europa, el conservadorisme liberal és la forma dominant del conservadorisme contemporani i de la política de centre-dreta.

## Referències

* ↑ Consulta Optimot: La forma liberal conservadorisme [amb o sense guionet] no és adequada.
* ↑ Nordsieck, Wolfram. «Content», 2020.
* 1 2 McAnulla, 2006, p. 71.
* McAnulla, Stuart. British Politics: A Critical Introduction. A&C Black, 2006. ISBN 978-0-826-46155-1.
# KPMG

KPMG és una xarxa global d'empreses de serveis professionals que ofereix serveis d'auditoria, fiscalitat i d'assessorament financer i de negoci a 156 països. És una de les quatre signatures més importants del món de serveis professionals, les Big4, al costat de PwC, Deloitte i Ernst & Young. Té la seva central a Amstelveen, als Països Baixos.
A Espanya, està present des de 1971, compta amb 16 oficines i més de 2.700 professionals i el seu president és John M. Scott. Ofereix serveis d'auditoria, fiscals i d'assessorament legal, financer i de negoci. Les seves oficines centrals estan a la Torre Europa de Madrid, situada en el Passeig de la Castellana.

## Referències

* ↑ Your Planning Resource with Useful Tips and Techniques. John Wiley, 2008, p. 308. ISBN 978-0787996611.
* ↑ «KPMG delivers strong growth and record revenues». Fortune, 01-02-2015. Arxivat de l'original el 5 de juliol 2015. [Consulta: 18 abril 2015].
# In Rainbows – From the Basement

In Rainbows – From the Basement és un àlbum de vídeos en directe de la banda britànica Radiohead. Presenta la interpretació en directe de deu cançons del disc In Rainbows i del CD de bonificació inclòs en l'edició discbox del mateix àlbum. És una edició publicada digitalment exclusiva per iTunes Store.
El vídeo fou filmat en un sol dia sota la direcció de David Barnard i el so de Nigel Godrich en els estudis televisius The Hospital Club del Covent Garden de Londres pel programa de televisió i de podcast From the Basement. Es va estrenar el 3 de maig de 2008 pel canal VH1 amb la interpretació de les cançons de In Rainbows i també algunes cançons més velles com "Myxomatosis", "Optimistic", "Where I End and You Begin" i "The Gloaming". L'actuació estigué disponible el 25 de juny de 2008 per iTunes, coincidint amb una sèrie de concerts que va realitzar Radiohead pel Regne Unit. Aquesta versió estava format per les cançons de In Rainbows i un CD amb cançons extres però es van ometre les cançons de l'actuació que no pertanyien a l'àlbum In Rainbows. Es podien adquirir de forma completa o en 10 vídeos separats.

## Llista de cançons

Aquesta versió de In Rainbows exclou les cançons "Jigsaw Falling into Place" i "Faust Arp".

## Referències

* ↑ «Radiohead From The Basement on iTunes» (en anglès). ateaseweb.com, 24-06-2008. [Consulta: 31 juliol 2011].
* ↑ «Radiohead In Rainbows From The Basement» (en anglès). VH1. [Consulta: 4 agost 2011].
* ↑ «Radiohead's From The Basement Appearance Goes Online» (en anglès). thespacelab.tv. Arxivat de l'original el 2011-07-22. [Consulta: 4 agost 2011].
* ↑ Kreps, Daniel. «Radiohead Rake in Praise From Bono, Release “From the Basement”» (en anglès). Rolling Stone, 24-06-2008. Arxivat de l'original el 2008-07-02. [Consulta: 4 agost 2011].
* ↑ Allen, Dave. «Radiohead, From The Basement, videos on iTunes» (en anglès). pampelmoose.com, 25-06-2008. Arxivat de l'original el 2009-06-11. [Consulta: 4 agost 2011].

## Enllaços externs

* Web oficial de From The Basement
# Rehimena

Rehimena és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Francis Walker el 1866.

## Taxonomia

* Rehimena auritincta (Butler, 1886)
* Rehimena cissophora (Turner, 1908)
* Rehimena dichromalis Walker, [1866]
* Rehimena hypostictalis Hampson, 1908
* Rehimena infundibulalis (Snellen, 1880)
* Rehimena leptophaes (Turner, 1913)
* Rehimena monomma (Warren, 1896)
* Rehimena phrynealis (Walker, 1859)
* Rehimena reductalis Caradja, 1932
* Rehimena stictalis Hampson, 1908
* Rehimena straminealis South in Leech & South, 1901
* Rehimena striolalis (Snellen, 1890)
* Rehimena surusalis (Walker, 1859)
* Rehimena unimaculalis Hampson, 1912
* Rehimena variegata Inoue, 1996
* Rehimena villalis Swinhoe, 1906

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 22 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Rehimena Walker, 1866» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Juan Miguel de San Vicente

Juan Miguel de San Vicente (Pradoluengo, província de Burgos, 1797) fou un comerciant i polític valencià d'origen burgalès, diputat i alcalde de València durant el regnat d'Isabel II d'Espanya. Li fou concedit el títol de Baró de San Vicente.
Fill d'un fabricant de baietes, el 1808 fou enviat a Madrid per estudiar. Allí li va sorprende l'aixecament del 2 de maig i als 14 anys es va incorporar al Regiment de Bureba que lluitar a la guerra del francès. Va participar en el setge del castell de Burgos (1812) i a les batalles de Vitòria, Tolosa i San Marcial, en la que fou ferit. Després de la guerra es va dedicar al comerç a Saragossa.
Durant el trienni liberal fou capità de la Milícia Nacional i el 1822 participà en accions contra els reialistes a Montalbán i a Cazorla (1823). En tornar fou fet presoner a Arnedo i empresonat un any a Saragossa. Un cop alliberat, es va instal·lar a València, on es dedicà al comerç de teixits de seda. A la mort de Ferran VII d'Espanya fou nomenat comandant i subinspector de la Milícia Nacional, càrrecs que va ocupar fins 1838. El 1836 fou escollit regidor de València, el 1843 tinent d'alcalde i de 1847 a 1850 alcalde, càrrec que repetí de gener a novembre de 1854. El seu mandat es va distingir per la construcció d'obres públiques, la creació d'una banda municipal i el nomenament de Vicent Boix i Ricarte cronista oficial de la ciutat de València.
També fou vicepresident de la Diputació de València i escollit diputat a les Corts Espanyoles pel districte de Gandia (1847-1850) en substitució de Luis Mayans y Enríquez de Navarra i pel d'Alzira (1857-1858). En 1865 va obtenir en unes eleccions parcials al barri de Sant Vicent nova acta de Diputat a Corts en substitució de Juan Bautista Romero Almenar, però no s'ha trobat la data d'alta de l'aprovació de l'acta.

## Referències

* ↑ El pradoluenguino que fue alcalde de Valencia, Diario de Burgos, 14 d'octubre de 2014
* ↑ SAN VICENTE, JUAN MIGUEL DE, Índex Històric del Congrés dels Diputats

## Bibliografia

* PDF ANÁLISIS PROSOPOGRAFICO Y REVOLUCIÓN LIBERAL. LOS PARLAMENTARIOS VALENCIANOS (1834-1854), Isabel Burdiel
# IP (Complexitat)

En teoria de la complexitat, la classe de complexitat IP és el conjunt dels problemes de decisió que poden ser resolts per un sistema de demostració interactiu.
Un sistema de demostració interactiu es basa en l'existència de dues màquines, el Verificador i el Demostrador que s'intercanvien missatges. El demostrador presenta una prova que una cadena donada és membre d'un llenguatge, el verificador verifica que la demostració és correcta. El demostrador te capacitat infinita tant de còmput com de temps, mentre que el verificador és una màquina probabilistica amb temps polinòmic amb accés a una cadena de bits aleatoris de mida n. Les dues màquines intercanvien un nombre fitat polinòmic de missatges (p(n)) i un cop la comunicació s'ha acabat, el verificador ha de decidir si la cadena n està dins el llenguatge o no amb 1/3 de probabilitat d'error.
Una definició formal de la classe diu que un llenguatge L pertany a IP si existeix V i P tal que per tot Q i w:
* $w\in L\Rightarrow \Pr[V\leftrightarrow P{\text{ accepta}}w]\geq {\tfrac {2}{3}}$
* $w\not \in L\Rightarrow \Pr[V\leftrightarrow Q{\text{ accepta}}w]\leq {\tfrac {1}{3}}$
El protocol Arthur-Merlin és similar amb l'excepció de que el nombre de rondes està fitat per una constant enlloc d'un polinomi.

## Relació amb d'altres classes

Se sap que IP conté la classe PH i equival a la classe PSPACE.

## Referències

* ↑ Sanjeev., Arora,. Computational complexity : a modern approach. Cambridge: Cambridge University Press, 2009. ISBN 9780521424264.
* ↑ Lund, Carsten; Fortnow, Lance; Karloff, Howard; Nisan, Noam «Algebraic Methods for Interactive Proof Systems». J. ACM, 39, 4, 01-10-1992, pàg. 859–868. DOI: 10.1145/146585.146605. ISSN: 0004-5411.
* ↑ Shamir, Adi «IP = PSPACE». J. ACM, 39, 4, 01-10-1992, pàg. 869–877. DOI: 10.1145/146585.146609. ISSN: 0004-5411.
# Cràter de Kaluga

El cràter de Kaluga és un cràter de meteorit localitzat a l'actual óblast de Kaluga (Rússia). Mesura uns quinze quilòmetres de diàmetre i té una edat estimada de 380 ± 5 milions d'anys (ocorregut durant el període Devonià superior).
El cràter no està actualment exposat a la superfície.

## Referències

* ↑ «Kaluga». Earth Impact Database. Universitat de Nova Brunswick.
# Volta al País Basc 1975

La Volta al País Basc 1975 fou la 15a edició de la Volta al País Basc. La cursa es disputà en cinc etapes, dues d'elles dividides en dos sectors, un d'ells contrarellotge individual, entre el 14 i el 18 d'abril de 1975 i un total de 830 km.
Aquesta edició va ser guanyada per l'espanyol José Antonio González Linares (Kas), en el que era la seva segona victòria en la cursa basca, després de l'aconseguida el 1972. González Linares aconseguí el liderat en guanyar el primer sector de la segona etapa, i ja no el va deixar fins al final de la cursa, a Hondarribia. L'acompanyaren al podi els també espanyols Jesús Manzaneque (Monteverde), a tan sols 20 segons, i Agustín Tamames (Super Ser), vencedor de la primera etapa i primer líder, a 38 segons.
En les classificacions secundàries, Miguel Mari Lasa s'imposà en la classificació per punts, Andrés Oliva en la muntanya i el Super Ser en la classificació per equips.

## Equips participants

Cinc van ser els equips que van prendre la sortida, els espanyols Super Ser, Monteverde i Kas, i els portuguesos Coelima i Sporting-Sotto Mayor, per completar un gran grup de 50 corredors.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor de l'Etapa | Líder de la general |
| 1ª | 14 d'abril | Irun - Iratxe | 148 | Agustín Tamames (ESP) | Agustín Tamames (ESP) |
| 2ª A | 15 d'abril | Iratxe - Iratxe | 35 | J.A.González Linares (ESP) | J.A.González Linares (ESP) |
| 2ª B | 15 d'abril | Iratxe - Logronyo | 135 | Andrés Gandarias (ESP) | J.A.González Linares (ESP) |
| 3ª | 16 d'abril | Logronyo - Laudio | 151 | Fernando Ferreira (POR) | J.A.González Linares (ESP) |
| 4ª | 17 d'abril | Laudio - Sant Sebastià | 188 | Agustín Tamames (ESP) | J.A.González Linares (ESP) |
| 5ª A | 18 d'abril | Sant Sebastià - Hondarribia | 163 | Ventura Díaz (ESP) | J.A.González Linares (ESP) |
| 5ª B | 18 d'abril | Hondarribia - Hondarribia | 8 | Jesús Manzaneque (ESP) | J.A.González Linares (ESP) |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1. | José Antonio González Linares (ESP) | Kas | 24h 30' 30" |
| 2. | Jesús Manzaneque (ESP) | Monteverde | + 20" |
| 3. | Agustín Tamames (ESP) | Super Ser | + 38" |
| 4. | José Luis Viejo (ESP) | Super Ser | + 1' 21" |
| 5. | José Martins (POR) | Coelima | + 1' 28" |
| 6. | Miguel Mari Lasa (ESP) | Kas | + 1' 59s" |
| 7. | Pedro Torres (ESP) | Super Ser | + 2' 58" |
| 8. | Manuel Rego (POR) | Coelima | + 3' 05" |
| 9. | Francisco Galdós (ESP) | Kas | + 3' 30" |
| 10. | Santiago Lazcano (ESP) | Super Ser | + 3' 31" |

## Referències

* 1 2 3 4 «González Linares vencedor absoluto». El Mundo Deportivo, 19-04-1975, p. 32 [Consulta: 25 gener 2015].
* ↑ Resultats a sitiodeciclismo.net
* ↑ Resultats a cyclebase.nl
* 1 2 3 «González Linares líder de la Vuelta al País Vasco». El Mundo Deportivo, 16-04-1975, p. 23 [Consulta: 25 gener 2015].
* ↑ «El inútil esfuerzo de Esperanza». El Mundo Deportivo, 17-04-1975, p. 21 [Consulta: 25 gener 2015].
* ↑ «El Kas salva el liderato de G. Linares en la Vuelta al País Vasco». El Mundo Deportivo, 18-04-1975, p. 21 [Consulta: 25 gener 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Copa gabonesa de futbol

La copa gabonesa de futbol (Coupe du Gabon Interclubs) és la màxima competició futbolística per eliminatòries de Gabon i segona en importància del país.

## Historial

Font:

### Coupe du Gabon

Aquesta competició es disputà fins a l'any 1982, en que fou substituïda per la Copa de la Independència de Gabon (Coupe de l'Indépendance). Era disputada per seleccions provincials o clubs representant la seva província.
* 1961-63 : desconegut
* 1964 : AS Mangasport (Haut-Ogooué)
* 1965-72 : desconegut
* 1973 : Estuaire
* 1974 : Estuaire 3-0 Forces de Sécurité
* 1975 : Estuaire 3-2 (pr.) AS Stade Mandji (Ogooué-Maritime)
* 1976 : Estuaire 1-1 (pr., 4-3 pen) Munadji 76 (Nyanga)
* 1977 : Vantour Mangoungou (Estuaire) 1-0 (pr.) AS Comaco (Ogooué-Maritime)
* 1978 : AS Stade Mandji (Ogooué-Maritime) 2-0 Espoirs du Komo (Estuaire)
* 1979 : AS Stade Mandji (Ogooué-Maritime) 2-1 Espoirs du Komo (Estuaire)
* 1980 : Estuaire 1-0 Woleu-Ntem
* 1981 : Estuaire 3-1 Haut-Ogooué
* 1982 : Estuaire 6-0 Woleu-Ntem

### Coupe du Gabon Interclubs

* 1984 : ASMO/FC 105 (Libreville) 2-1 AS Sogara (Port-Gentil)
* 1985 : AS Sogara (Port-Gentil) 3-0 ASMO/FC 105 (Libreville)
* 1986 : ASMO/FC 105 (Libreville) 1-0 USM Libreville
* 1987 : USM Libreville 1-0 Shell FC (Port-Gentil)
* 1988 : Vantour Mangoungou (Libreville) 1-0 Shell FC (Port-Gentil)
* 1989 : Petrosport (Port-Gentil) 2-2 (pr., 5-4 pen) JAC (Port-Gentil)
* 1990 : Shell FC (Port-Gentil) 3-1 AS Sogara (Port-Gentil)
* 1991 : USM Libreville 1-0 Shell FC (Port-Gentil)
* 1992 : Delta Sports (Libreville) 4-0 ASMO/FC 105 (Libreville)
* 1993 : Mbilinga FC (Libreville) 2-1 (pr.) Delta Sports (Libreville)
* 1994 : AS Mangasport (Moanda) 4-3 Petrosport (Port-Gentil)
* 1995 : no es disputà (Mbilinga FC es classificà per la Recopa africana com a segon de la lliga)
* 1996 : no es disputà (ASMO/FC 105 es classificà per la Recopa africana com a segon de la lliga)
* 1997 : no es disputà (Mbilinga FC es classificà per la Recopa africana com a segon de la lliga)
* 1998 : Mbilinga FC (Port-Gentil) 3-0 Wongosport (Libreville)
* 1999 : US Bitam 2-1 Aigles Verts (Port-Gentil)
* 2000 : no es disputà (AO Evizo es classificà per la Recopa africana com a segon de la lliga)
* 2001 : AS Mangasport (Moanda) 1-0 TP Akwembé (Libreville)
* 2002 : USM Libreville 1-1 (4-2 pen) JS Libreville
* 2003 : US Bitam 1-1 (4-3 pen) USM Libreville
* 2004 : FC 105 Libreville 3-2 AS Mangasport (Moanda)
* 2005 : AS Mangasport (Moanda) 2-0 Sogéa FC (Libreville)
* 2006 : Delta Téléstar Gabon Télécom FC (Libreville) 3-2 FC 105 Libreville
* 2007 : AS Mangasport (Moanda) 1-0 Sogéa FC (Libreville)
* 2008 : USM Libreville 2-1 AS Mangasport (Moanda)
* 2009 : FC 105 Libreville 2-1 (pr.) Sogéa FC
* 2010 : US Bitam 2-1 Missile FC (Libreville)
* 2011 : AS Mangasport (Moanda) 1-0 AS Pélican
* 2012 : no es disputà
* 2013 : CF Mounana (Libreville) 2-0 US Bitam
* 2014 : no es disputà
* 2015 : CF Mounana (Libreville) 2-1 AFJ (Libreville)
* 2016 : CF Mounana (Libreville) 3-0 Akanda FC (Libreville)

## Referències

* 1 2 «Gabon - List of Cup Winners».
* ↑ La Coupe du Gabon de football édition 2014 annulée

## Enllaços externs

* RSSSF
# Jardí medieval

Un jardí medieval és un jardí d'inspiració medieval creat al segle XX a partir de documents històrics sobre les plantes i jardins de l'edat mitjana.

## Les fonts documentals

Per conèixer les plantes i jardins de l'Edat Mitjana, hi ha dos tipus de fonts:
* Els documents escrits (manuscrits).
* Les il·lustracions: miniatures o il·luminacions de l'Edat Mitjana.

### Els documents

* El Capitulare de villis vel curtis imperii o llista de Carlemany, també anomenat Herbularius comprèn una llista de 90 espècies a plantar obligatòriament als claustres i els jardins de l'imperi. Entre elles, les herbes medicinals i les herbes aromàtiques per preparar remeis, tisanes i ungüents, però també les herbes condimentaries per elevar els plats.
* El plànol de l'abadia de Saint-Gall.
* El Tacuinum Sanitatis o tractat de Salut.
* El Llibre de les senzilles medicines.
* Al segle xiii, el Rustican o el llibre dels profits del camp i rurals de Pierre Crescenzi, ens informa de les plantes i la seva cultura.

### Les miniatures i les il·luminacions

Són extretes de llibres d'oracions, anomenats llibres d'hores. Entre els més destacables, es troben:
* Les molt riques hores del Duc de Berry.
* Les Hores d'Etienne Chevalier, 1416.
* Les Grans Hores d'Anna de Bretanya, primers anys del segle xvi.

## Característiques

* Paisatge: És un jardí tancat situat a la rodalia o en el recinte d'un monument procedent de l'època medieval: castell, abadia, monestir, priorat… Pot comprendre estructures construïdes: banc, pou, font, pèrgola, passeigs...
* Disposició: Les plantes hi són ordenades en espais conreats, limitats per arbredes, angles del terreny, o rams de branques de salze, de vimetera trenada o fins i tot de castanyer.
* Tipus de plantes: Les plantes admeses en un jardí medieval són totes les plantes salvatges o conreades conegudes a Europa entre els segles V i XV, com: absenta, hisop, marduix, melissa, menta picant, menta verda, orenga, pimpinella petita, romaní, sàlvia porprada, sàlvia tricolor, farigola, berbena…

## Bibliografia

* Jardins du Moyen Age, pròleg de Pierre Grimal, París: Le Léopard d'or, 1995, 143 p., ill. (Publications du Centre de l'Enluminure et de l'Image médiévale de l'Abbaye de Noirlac).
* Pierre-Gilles Girault, éd., Flore et jardins : usages, savoirs et représentations du monde végétal au Moyen Age, París: Le Léopard d'or, 1997, 288 p. (Les cahiers du Léopard d'or, 6).
# Kassina arboricola

Kassina arboricola és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Costa d'Ivori, Ghana i, possiblement també, a Libèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Rödel, M.-O. & Schiøtz, A. 2004. Kassina arboricola. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Wakefieldita-(Ce)

La wakefieldita-(Ce) és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la xenotima.

## Característiques

La wakefieldita-(Ce) és un fosfat de fórmula química Ce(VO₄). Cristal·litza en el sistema tetragonal. És l'anàleg amb ceri de la wakefieldita-(Y), la wakefieldita-(La) i la wakefieldita-(Nd). Una solució sòlida que implica les espècies amb ceri i itri ha sigut descoberta recentment, juntament amb xenotima-(Y) rica en arsènic, com a probable mineral secundari en fusta Agathoxylon silicificada.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la wakefieldita-(Ce) pertany a «08.A - Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida gran» juntament amb els següents minerals: nahpoïta, monetita, weilita, švenekita, archerita, bifosfamita, fosfamita, buchwaldita, schultenita, chernovita-(Y), dreyerita, wakefieldita-(Y), xenotima-(Y), pretulita, xenotima-(Yb), wakefieldita-(La), wakefieldita-(Nd), pucherita, ximengita, gasparita-(Ce), monacita-(Ce), monacita-(La), monacita-(Nd), rooseveltita, cheralita, monacita-(Sm), tetrarooseveltita, chursinita i clinobisvanita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la Pegmatita Kobokobo, al territori de Mwenga, al Kivu Sud (República Democràtica del Congo). També ha estat descrita en altres indrets del Canadà, Austràlia, la República Txeca, Alemanya i el Marroc.

## Referències

* ↑ «Wakefieldite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 setembre 2017].