OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pender

Pender és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 1.148 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pender tenia 1.148 habitants, 489 habitatges, i 310 famílies. La densitat de població era de 692,6 habitants per km².
Dels 489 habitatges en un 26,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 36,6% no eren unitats familiars. En el 35,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 21,3% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 29,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.990 $ i la renda mediana per família de 38.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.008 $ mentre que les dones 19.792 $. La renda per capita de la població era de 17.672 $. Aproximadament el 3,9% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pender». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pender». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pere I d'Argos

Pere I d'Argos (Petrus, Pétros Πέτρος) fou bisbe d'Argos vers el segle vi. Va escriure un Elogium Cosmae et Damiani SS. Anargyrorumn in Asia s. Oratio in sanctos et gloriosos Anargyros et Thaumaturgos Cosmum et Damianum.
# Planichloa

Planichloa és un gènere monotípic de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies. La seva única espècie: Planichloa nervilemma B.K.Simon, és originària d'Austràlia.
Alguns autors ho inclouen en el gènere Ectrosia.
El nom del gènere deriva del grec en referència a les espiguetes molt aplanades.
Planta anual, amb culms de 12-40 cm d'alçada. Plantes bisexuals, amb espiguetes bisexuals; amb flors hermafrodites.

## Referències

* 1 2 Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 4 març 2010].
# Planha

Planha (francès Plagne) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Pletnikha

Pletnikha (en rus: Плетниха) és un poble de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant, pertany al municipi de Deiànovo.

## Referències

* ↑ «Генеральный план муниципального образования городское поселение г. Сергач Сергачского муниципального района Нижегородской области. Том 2». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-06-14.
# Pierre-Yves Artaud

Pierre-Yves Artaud (París, 13 de juliol de 1946) és un flautista clàssic francès.
Primer premi de flauta i música de cambra del Conservatori de París, porta una triple carrera, director, investigador i pedagog.
Solista de molt de temps al "ensemble 2e2m", on va ser director artístic entre 1994 i 1997, va ser nomenat el 1981 per Pierre Boulez per encapçalar el Taller d'Investigació Instrumental de l'IRCAM, (Institut de Recerca i Coordinació Acústica/Música), que va gestionar fins a 1986.
Gran intèrpret de música contemporània, que crea i va crear moltes obres (Gilbert Amy, André Boucourechliev, Franco Donatoni, Brian Ferneyhough, Sofia Gubaidulina, Klaus Huber, Betsy Jolas, Sophie Lacaze, Michaël Levinas, Paul Méfano, Emmanuel Nunes, Luis de Pablo, Doina Rotaru o Yoshihisa Taira).
Professor de flauta i música de cambra al CNSMDP i la Paris School of Music, Pierre-Yves Artaud ha impartit nombroses classes magistrals (a Europa i Àsia, especialment al Japó), tenint molts alumnes i entre ells a Jean-Christophe Frisch.
Autor de diversos tractats educatius, incloent "Flûtes au Présent" sobre els modes d'interpretar, també és professor de didàctica al CNSMDP.
Ha guanyat diversos premis, com el Premi Académie Charles Cros (tres vegades), el SACEM (1982), el Gran Premi per a la interpretació de la música contemporània francesa, el "Grand Prix du disquet" del Japó (1984) i el premi a la realització educativa de SACEM (1998).

## Pel·lícules

* Une leçon particulière, realització de Claude Mouriéras, Concepció Olivier Bernager i François Manceaux 1987.

## Treballs

* Sept soleils, quatre pierres, trois terres per a cinta (1986)
* Ruf(e), l'appel de l'avalanche per tape (1991)
* La Route du sel per a conjunt de cinta o flauta (1991)
* Soleil Noir (1991)
* Disposition per a cinta o conjunt (1992)
* Iso-la per a conjunt (1992)
* Eole per a piccolo solista (1993)
* Catàleg sonor Louis Pons (1993)
* Chitra per a flauta i cinta (1996)

## Escrits

* Méthode élémentaire pour la flûte traversière, Editions Lemoine, 1972
* Gérard Geay, Flûtes au Présent, Editions Jobert-Transatlantiques, 1980
* La Flûte, Editions Jean-Claude Lattes, 1986
* A propos de pédagogie, Editions Billaudot, 1996

## Enllaços externs

* http://www.cdmc.asso.fr/fr/node/al CDMC del Ministeri de Cultura francès (francès)
* https://marilenalaterza.wordpress.com/2006/04/15/un-incontro-con-pierre-yves-artaud/
* https://www.discogs.com/artist/212308-Pierre-Yves-Artaud
# Plaques de matrícula d'Eslovènia

Les plaques de matrícula dels vehicles d'Eslovènia es componen de dues lletres que indiquen el codi regional més un sistema de numeració alfanumèrica de cinc caràcters format per dues lletres i tres xifres (per exemple, AA 11-ABC) o AA A1-111). Els caràcters són de color negre sobre fons blanc i des del 2008 s'ha recuperat la vora verda a tota la placa.
El format segueix el mateix del de les plaques de matrícula de la UE (amb dimensions de 520 mm × 120 mm), afegint una franja blava a l'esquerra on hi trobem la bandera de la UE i el codi internacional del país, SLO en blanc.

## Tipografia

Utilitza la tipografia helvètica amb l'única modificació significativa que fa més estrets els caràcters.

## Codis

Les dues primeres lletres de la placa indiquen la localitat de registre del vehicle i queden separades de la resta de caràcters per l'escut d'armes. L'escut de la ciutat corresponent fa una divisió addicional, situada després de les lletres de l'àrea regional per indicar subdivisions.
| Codi | Localitat de registre | Codi | Localitat de registre |
| CE | Celje | MS | Murska Sobota |
| KP | Koper | GO | Nova Gorica |
| KR | Kranj | NM | Novo Mesto |
| KK | Krško | PO | Postojna |
| LJ | Ljubljana | SG | Slovenj Gradec |
| MB | Maribor | | |

## Altres tipus

Els vehicles diplomàtics porten una matrícula de fons blanc i caràcters negres, excepte els distintius CD, CDM, CC i M en color verd. De les 4 xifres, el primer grup de 2 xifres indica el codi del país (per exemple, CD 11-11)
Els vehicles militars porten una matrícula de fons negre i caràcters blancs formada per 5 xifres seguides precedides de les sigles SV (Slovenska Vojska, en eslovè) o TO (Telo Obramba, en eslovè) i separades per l'escut de l'exèrcit eslovè.

## Història
### 1992-2004

A partir de la independència les matrícules ja utilitzaven un sistema de numeració similar a l'actual format pel codi del districte més quatre xifres i una lletra. Portava una vora de color verd, la qual es va recuperar a partir del 2008. La tipografia utilitzada també era l'helvètica.

### 2004-2008

Durant aquest període les plaques incorporen la franja blava de la UE. La tipografia es fa més estreta.

## Referències

* 1 2 3 «Pravilnik o registrskih tablicah motornih in priklopnih vozil. (traducció: Normes sobre les plaques de matrícula per a vehicles de motor i els seus remolcs)». Uradni list Republike Slovenije. [Consulta: 16 octubre 2014]. (eslovè)
* ↑ http://home.comcast.net/~markgoodwin3/slovenia.htm (anglès)
* ↑ http://www.uradni-list.si/1/objava.jsp?urlid=200683&stevilka=3637 article 12 (eslovè)

## Vegeu també

* Plaques de matrícula de Iugoslàvia

## Enllaços externs

* Europlates: License Plates of Slovenia (anglès)
# Picot garser mitjà

El picot garser mitjà (Leiopicus medius) és una au de la família Picidae, que es troba àmpliament distribuït pel Paleàrtic occidental, des de l'Iran a la Serralada Cantàbrica, a Espanya, i des de Letònia al sud-est de Turquia. La població mundial està estimada entorn dels 140.000 parelles reproductores, amb el gruix dels seus efectius en l'est i sud-est europeus.
El seu cap és vermell, el plomatge és blanc en el pit, rosat en el ventre sota la cua, negre en el dors negre amb ales negres molt tacades de blanc, i marques negra en les parts laterals del coll, que no es converteixen en bigotis (com en el fuster sirià). El seu cos mesura entre 20 i 22 cm de longitud, més petit que el gros, però major que el fuster petit. La seva envergadura ascendeix a 34 cm en mitjana. El pes d'un adult varia entre 50 i 85 g. És un ocell discret, que roman generalment a dalt en els fullatges, sobre les grans branques dels arbres. Prefereix regions del bosc de fulles caduques, especialment àrees amb roures, carpes o oms d'arbrat dens. Li agrada alimentar-se en la part alta en els arbres, movent-se constantment i fent una bona visió difícil. S'alimenta predominant d'insectes i de les seves larves, que troba entre les branques i ramites més aviat que sota l'escorça; també pren la saba dels arbres i menja llavors, especialment de fajos, carpes i roures.
En l'estació de criança excava un forat, de prop dels 5 cm d'ample, en algun tronc o en una branca gruixuda. Posa quatre a set ous i els incuba per 11 a 14 dies. Els pollets romanen en el niu de 21 a 23 dies.
# Ponchatoula

Ponchatoula és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 5.180 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ponchatoula tenia 5.180 habitants. La densitat de població era de 473,9 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.244$ i la renda mediana per família de 29.583$. Els homes tenien una renda mediana de 30.285$ mentre que les dones 18.952$. La renda per capita de la població era de 12.157$. Entorn del 27,9% de les famílies i el 31,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ponchatoula». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
* ↑ «Fact Sheet- Ponchatoula». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
# Platja de la Tayada

La Platja de la Tayada és una de les vuit platges de la parròquia de Celorio, en el concejo de Llanes, Astúries.
Des d'aquestes platges es té una bona vista de la serra del Cuera i els voltants de les platges estan plens de vegetació. S'emmarca a les platges de la Costa oriental d'Astúries, també anomenada Costa Verda Asturiana i és considerada paisatge protegit, des del punt de vista mediambiental (per la seva vegetació). Per aquest motiu està integrada, segons informació del Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi ambient, en el Paisatge Protegit de la Costa Oriental d'Astúries.

## Descripció

Pel seu difícil accés i aïllament pot considerar-se-li com una platja salvatge. Se situa en la península que separa les platges de Borizo i Troenzo, que és coneguda per diversos noms, entre ells península Azpiri, per haver pertangut antany a aquesta família. Quan hi ha marea alta la platja desapareix totalment. No compta amb cap tipus de servei, ni tan sols de salvament, i per accedir a ella s'ha de fer a peu des de l'aparcament de la platja de Troenzo.

## Referències

* 1 2 http://www.celoriu.com/celorio/las-playas/
* ↑ «Catálogo de playas. Playa La Tayada». Web del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente. Arxivat de l'original el 2015-02-11. [Consulta: 7 gener 2015].
* ↑ http://www.playas.es/asturias/llanes/playa-la-tayada.htm
# Platja de s'Illa

La platja de s'Illa, o platja de l'Illa de Portlligat, és una platja natural del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada al sud de l'illa de Portlligat. Té una longitud de 76 m i una amplada mitjana d'11 m, formada per graves i còdols. És la platja més gran de l'illa. S'hi pot accedir caminant des de la platja d'en Pep Ton, a la badia de Portlligat, per les aigües poc profundes del passatge de ses Boquelles, un canal d'uns 30 m d'amplada que separa l'illa de terra ferma. Al costat de la platja hi havia hagut la casa de la família Sentís, que va ser enderrocada quan la Diputació de Girona va comprar l'illa, el 1995.
El 2021 la Diputació de Girona va col·locar taules i bancs a la zona d'arribada de la platja, i va construir gabions per evitar la desaparició de la platja.

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània Edicions, maig 2016, p. 50-51. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «La badia i l'illa de Portlligat». El Cap de Creus.
* ↑ «El president de la Diputació, Miquel Noguer, i el vicepresident primer, Pau Presas, visiten Cadaqués i l’Illa de Portlligat». Revista del Baix Empordà, 06-08-2021.
# Portada/efemèride agost 16

Margaret Mitchell
« 15 d'agost · 16 d'agost · 17 d'agost »
# Practor

Practor (en llatí plural Practores) van ser uns oficials romans subordinats que recaptaven les multes i pagaments en diners imposades pels magistrats i les corts de justícia que s'havien de pagar a l'estat. També existien a Grècia amb el mateix nom (πράκτορες).
El magistrat que imposava la multa o el pagament (per exemple la devolució d'uns préstec) donava el nom i la quantitat a un practor; aquest feia la gestió de cobrament i si la rebia esborrava el nom del deutor del registre en presència d'alguns membres del senat romà, per controlar que no hi hagués cap esborrat fraudulent- Els practores no tenien acció executiva contra el que no pagava però una vegada transcorregut el termini donat, la quantitat es doblava i el practor ho feia constar així al registre, de manera que per la seva anotació es prenien mesures judicials per confiscar la propietat del morós.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Practores». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 9 maig 2022].
# Practica secundum Trotam

Practica secundum Troctam és una tractat de medicina atribuït a Trotula de Ruggiero.
El manuscrit ha estat redescobert a Madrid, prop de la biblioteca de la Universitat Complutense i conté 66 articles de ginecologia i obstetrícia. Els arguments són nombrosos, i tracten sobre les menstruacions i la neonatologia, el vòmit, la escròfula i les mossegades de serp.

## Notes

* ↑ Monica H. Green. Making Women's Medicine Masculine: The Rise of Male Authority in Pre-Modern Gynaecology (en anglès). OUP Oxford, 2008, p. 22. ISBN 978-0-19-160735-6.
* 1 2 Benton pp. 374-7, 1991.

## Bibliografia

* John F. Benton. Culture, Power and Personality in Medieval France. Continuum, 1991. ISBN 0-8264-3298-0.
# Prad am Stilfser Joch

Prad am Stilfser Joch (italià Prato allo Stelvio) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte i de Vinschgau. L'any 2007 tenia 3.375 habitants. Comprèn la fracció de Lichtenberg (Montechiaro). Limita amb els municipis de Glurns, Laas, Schluderns, Stilfs, Taufers im Münstertal i Müstair (Grisons).

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 96,93% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 2,90% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,17% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Hubert Pinggera | SVP |
# Plàcid Cruells

Plàcid Cruells (Espanya, ?) va ser un compositor i religiós servita. D’ell es conserva una Missa de rèquiem a tres veus a la parròquia de Santa Maria del Pi i a l’Institut Municipal d’Història de Barcelona.

## Referències

* ↑ M.V.T., J. «Cruells, Plàcid». Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana, vol. 4. Madrid: SGAE., 1999-2002.
# Plàkhino

Plàkhino (en rus: Плахино) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 205 habitants. Pertany al districte municipal d'Àban.

## Referències

* ↑ «Историческая справка | Официальный сайт муниципальное образование Абанский район». Arxivat de l'original el 2021-01-18. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ Большая Советская Энциклопедия. Гл. ред. А. М. Прохоров, 3-е изд. Т. 1. А — Ангоб. 1969. 608 стр., илл.; 47 л. илл. и карт, 1 отд. л. табл.
* ↑ «История основания Абанского района Красноярского края. Архитектура Красноярского края. Памятники Архитектуры». Arxivat de l'[www.naov.ru/?abanskii_raion original] el 2013-04-17.
# Prealps Lígurs

Els Prealps Lígurs (en italià, Prealpi Liguri) és una serralada que forma part dels Alps Lígurs. El seu cim principal és el Monte Armetta que arriba als 1.739 metres.
Estan ubicats al límit entre les regions del Piemont i Ligúria a Itàlia. I estan separats dels Alps del Marguareis, l'altra subsecció dels Alps Lígurs, pel port de Nava.

## Classificació

Segons la SOIUSA, els Prealps Lígurs són una subsecció alpina amb la següent classificació:
* Gran part = Alps occidentals
* Gran sector = Alps del sud-oest
* Secció = Alps Lígurs
* Subsecció = Prealps Lígurs
* Codi = I/A-1.I

## Delimitació

Girant en el sentit de les agulles del rellotge, els límits geogràfics dels Prealps Lígurs són: port de Nava, (Colle di Nava), riu Tanaro, torrent Cevetta, Bocchetta di Altare, torrent Lavanestro, Savona, mar de Ligúria, Albenga, Valle Arroscia, port de Nava.

## Subdivisió

Els Prealps Lígurs es subdivideixen en un supergrup, tres grups i nou subgrups:
* Cadena Settepani-Carmo-Armetta (A)
** Grup del Monte Settepani (A.1)
*** Costa Bric Quoggia-Monte Alto (A.1.a)
*** Costa del Monte Settepani (A.1.b)
*** Costa Bric dei Pinei-Rocca Roluta (A.1.c)
*** Costa del Bric Gettina (A.1.d)
** Grup del Monte Carmo (A.2)
*** Costa del Monte Carmo (A.2.a)
*** Dorsal Spinarda-Sotta (A.2.b)
** Gruo Galero-Armetta (A.3)
*** Costa Galero-Armetta (A.3.a)
*** Dorsal del Pizzo Castellino (A.3.b)
*** Dorsal della Rocca delle Penne (A.3.c)

## Cims principals

Les muntanyes principals que pertanyen als Prealps Lígurs són:
* Monte Armetta (1.739 m)
* Monte Galero (1.708 m)
* Monte Dubasso (1.538 m)
* Rocca delle Penne (1.502 m)
* Pizzo delle Penne (1.488 m)
* Monte Carmo di Loano (1.389 m)
* Monte Settepani (1.386 m)
* Monte Scalabrino (1.377 m)
* Monte Spinarda (1.357 m)
* Bric Agnellino (1.335 m)
* Ronco di Maglio (1.108 m)

## Referències

* ↑ Marazzi, Sergio. Priuli & Verlucca. Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA (en italià), 2005.
* ↑ Entre parèntesis es troben els codis SOIUSA de los supergrups, grups i subgrups.
# Presoner

«Presoner» té aquests significats:
* Presoner o reu, persona retinguda per l'estat per considerar-la sospitosa o culpable d'un crim
** Presoner de guerra, soldat que és fet capturat per l'enemic
** Presoner o pres polític, persona retinguda per l'estat, per raó de les seves idees
** Presoner de consciència, persona empresonada per la seva raça, religió, ètnia, idioma, orientació sexual o creences, mentre no hagi defensat o practicat la violència.
* Obres:
** Presoner (poema), poema escrit per Jordi de Sant Jordi
** El presoner de Chillon, pintura del romàntic francès Eugène Delacroix
** El presoner de Zenda (novel·la), novel·la escrita l'any 1894 per l'autor britànic Sir Anthony Hope Hawkins
** Harry Potter i el pres d'Azkaban (pel·lícula), pel·lícula del 2004 de la saga de Harry Potter, dirigida per Alfonso Cuarón
* Miscel·lània:
** Baló presoner, joc
** Dilema del presoner, tipus de joc de suma no nul·la en el qual dos jugadors poden «cooperar» o «trair-se»
# Port Khalid

Port Khalid és el port principal a la costa del golf Pèrsic de l'emirat de Sharjah als Emirats Àrabs Units, ben comunicat amb l'Aeroport internacional de Sharjah, i a la part costanera de la ciutat, a la zona oest. És un port d'aigua fonda que pot ser usat per vaixells de diversos tonatges. Disposa de bona capacitat d'emmagatzematge (100 tones i 9300 metres quadrats). Les operacions es poden fer ràpidament i hi ha exempció de pagaments per impostos. La terminal té un moll de 586 metres amb una profunditat mínima d'11,5 metres. La seva superfície és de 150.000 metres quadrats; funciona 24 hores al dia els 365 dies l'any. És gestionat per la Gulftainer Co Ltd.
# Port Leopold

Port Leopold és una base comercial abandonada que es troba a la regió de Qikiqtaaluk de Nunavut, Canadà. Es troba a l'extrem nord-est de l'illa Somerset, al davant de l'estret del Príncep Regent. La badia d'Elwin es troba al sud, mentre que l'illa del Príncep Leopold és al nord.
L'indret és conegut per haver estat el lloc d'hivernada, l'any 1848, de l'explorador James Clark Ross durant la recerca de l'expedició perduda de Franklin. Posteriorment es va convertir en una base comercial de la Companyia de la Badia d'Hudson.

## Referències

* ↑ Bolduc, P.-A. «Sea Level at Port Leopold, N.W.T. , in 1848». Arctic, vol. 39, 3, 01-09-1986, pàg. 1. DOI: 10.14430/arctic2084. Arxivat 2012-02-19 a Wayback Machine.
* ↑ Pelly, David F. «Dundas Harbour: Keeping Watch over the Northwest Passage». Above & Beyond, 01-08-2013.
# Prixana

Prixana és una masia de Gurb (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular amb coberta a doble vessant. Realment està formada per dos cossos que semblen independents amb dues portes d'accés cada un, a la façana principal.
Les finestres estan situades irregularment en el cos principal, mentre que el cos adossat es caracteritza per dues finestres-balcons en posició simètrica al primer pis i el segon amb una balconada a manera de galeria, amb els barrots de fusta.
A la façana lateral del cos adossat s'hi ha afegit posteriorment una balconada a manera de pèrgola, coberta per plantes, actualment inutilitzada i en mal estat de conservació.

## Història

Correspondria al tipus de masies que a partir d'una estructura simple i funcional evoluciona amb l'annexió d'un nou cos, caracteritzat pel major nombre d'obertures a l'exterior (galeries, pèrgola...), però que ha estat inutilitzat amb el temps, perdurant l'estructura inicial, que és l'actual hàbitat.
Algunes de les masies de Gurb han seguit la mateixa evolució, però ha perdurat la nova estructura esdevenint segona residència.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Prixana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2017].