OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Reg Parlett

Reginald Edward Parlett (Londres, 2 d'agost de 1904 - 18 de novembre de 1991) va ser un artista d'Anglaterra que va tenir una carrera de dibuix per a còmics que va durar 66 anys.
Nascut a Londres, el seu pare Harry Parlett (1881–1971) també va ser un artista prolífic el treball del qual va aparèixer en moltes publicacions, sovint de manera anònima, així com en moltes postals il·lustrades, que va signar com a "Comicus". Va ser el seu segon fill artista i va entrar al camp de les tires còmiques abans que el seu germà George (1902–1981).
En sortir de l'escola Parlett es va convertir en oficinista de Thomas Cook. En adonar-se que no era apte per treballar per a una agència de viatges, el seu pare el va animar a dibuixar, i va enviar els dibuixos del seu fill a Amalgamated Press (AP); tal va ser el seu èxit que va deixar Thomas Cook i el 1923 es va convertir en membre permanent del personal d'AP. El seu treball va aparèixer al còmic Merry and Bright l'any 1926, i més tard va passar a fer tires còmiques a comic books com Funny Wonder, Radio Fun, Film Fun, Knockout, Buster, Whizzer and Chips, Cor!!, Whoopee!, Jackpot i Wow!. Es va convertir en un dels millors artistes d' Amalgamated Press a la segona meitat dels anys 30 i es va quedar a la companyia fins a la seva mort el 1991.
La seva primera creació per a Funny Wonder va ser Danny and Domino l'any 1927. El 1932, Parlett va començar a dibuixar Charlie Chaplin, també per a Funny Wonder. També va dibuixar Bighearted Arthur per a la revista Radio Fun i Vernon the Villain per a Jester.
Parlett va servir a la RAF durant la Segona Guerra Mundial dibuixant mapes, i a finals de la dècada de 1940 es va convertir en escriptor i artista dels dibuixos animats "Animaland" de GB Animation de J. Arthur Rank. Entre 1952 i 1953 va fer el seu únic còmic de ciència-ficció, The Sky Explorers, per a Comet. Va contribuir a la pel·lícula d'animació de 1954 Rebel·lió a la granja. A la dècada de 1960 Parlett va treballar en la seva primera tira de diari, quan es va fer càrrec de Just Jake al Daily Mirror. Va ser un artista habitual de Buster, dibuixant la tira del títol des del 1974 quan va succeir a Àngel Nadal.
A la mort de Frank Minnitt el 1958 es va convertir en un dels artistes que es va fer càrrec del dibuix de la tira còmica de Billy Bunter a Knockout. La seva popularitat va ser tal que el número de Buster del 2 d'agost de 1984 va celebrar el seu 80è aniversari, i un número de 1989 de Big Comic Fortnightly va celebrar el seu 85è.
Parlett es va casar el 1928, i amb la seva dona Mary (née Carter), a qui havia conegut en un ball el 1921, va tenir dos fills, Malcolm i Grahame Parlett.
Un llibre titulat The Comic Art of Reg Parlett (ISBN 0-9511214-0-5) escrit per Alan Clark es va publicar el 10 de novembre de 1986.

## Referències

* 1 2 Clark, Alan The Comic Art of Reg. Parlett Golden Fun Publishing (1986) p. 3
* 1 2 3 4 5 Parlett a Lambiek Comiclopedia (anglès)
* ↑ Clark, p. 5

## Enllaços externs

* Lloc de Peter Gray's Reg Parlett Fansite a Wayback Machine (archived 27 October 2009$^{[Datemismatch]}$)
* Parlett al lloc web de la Galeria d'Art d'Il·lustració
* Parlett al 'Wacky Comics!' lloc web
# Refutacions sofístiques

Refutacions sofístiques (grec: Περὶ σοφιστικῶν ἐλέγχωνen; lat.: De sophisticis elenchis) abreujat com Soph.) és un text d'Aristòtil que forma part de l'Òrganon aristotèlic i tracta sobre les fal·làcies. Aristòtil identifica tretze fal·làcies diferents, que classifica en dos grups: les que depenen del llenguatge i les que no. En el primer grup inclou els arguments que es poden invalidar o no segons un d'aquests sis factors:
* Accent o èmfasi
* Amfibologia
* Error
* Composició
* Divisió
* Recursos literaris
En el segon grup hi ha els arguments la invalidesa dels quals no depén del llenguatge, sinó d'un d'aquests set factors:
* Accident (fal·làcia)
* Afirmació del conseqüent
* Accident invers
* Conclusió irrellevant
* Petició de principi
* Causa qüestionable
* Pregunta capciosa

## Referències

* ↑ Aristotle. CHARCAS BUENOS AIRES. Arxivat 2020-10-28 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Text bilingüe grec - francès, amb comentaris en aquest idioma, en el lloc de Philippe Remacle (1944 - 2011); trad. de Jules Barthélemy-Saint-Hilaire (1805 - 1895). Librairie philosophique de Ladrange. París.
# Jeju-do

* Per a altres significats, vegeu «Jeju».
La província autònoma especial de Jeju-do (hangul: 제주 특별 자치 도, hanja: 济 州 特别 自治 道, romanització revisada: Jeju teukbyeoljachido, McCune-Reischauer: Cheju T'ŭkpyŏlchach'ido) és l'única província autònoma especial de Corea del Sud. El seu territori comprèn el de l'illa més gran del país, l'illa de Jeju, i es troba a l'estret de Corea, al sud-oest de la província de Jeolla del Sud, de la qual va formar part fins al 1946. La seva capital és la Ciutat de Jeju.

## Geografia

L'illa de Jeju, coneguda antigament a Occident com a illa de Quelpart, és una illa volcànica, dominada per la muntanya Troba, un volcà de 1950 m d'altitud, que és el pic més alt de Corea del Sud.
L'illa es va formar fa centenars de milions d'anys, com a conseqüència d'erupcions volcàniques, i es compon fonamentalment de basalt i de lava. Té un clima subtropical, més càlid que el de la resta de Corea, en el qual es distingeixen quatre estacions; part de l'estiu és plujós, i l'hivern és molt sec.

## Vegeu també

* Haenyeo

## Referències

* "Unesco names World Heritage sites". BBC News. June 28, 2007. http://news.bbc.co.uk/2/hi/asia-pacific/6248244.stm. Retrieved May 6, 2010.
* Wolcott Wheeler, The 1948 Cheju-do Civil War http://www.kimsoft.com/1997/43wh.htm Arxivat 1999-10-12 a Wayback Machine.
* Song Sang-ho (August 7, 2011). "Controversy over Jeju naval base mounts". Korea Herald. http://www.koreaherald.com/national/Detail.jsp?newsMLId=20110807000217 Arxivat 2011-08-24 a Wayback Machine..
* Choe Sang-Hun (August 18, 2011). "Island's Naval Base Stirs Opposition in South Korea". New York Times. http://www.nytimes.com/2011/08/19/world/asia/19base.html?_r=1&pagewanted=all.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial d'informació provincial (anglès)
* Pàgina en un portal sobre la vida a Corea (anglès)
* Turisme ecològic (anglès)
# Manuel Simón Cuervo

Manuel Simón Cuervo (Oviedo, 20 de juny de 1972) és un exfutbolista asturià, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Format al planter del Real Oviedo, debuta a primera divisió a la campanya 95/96, en la qual disputa un encontre.
Sense continuïtat a l'equip ovetenc, la carrera del davanter prossegueix per equips més modestos, com ara l'AD Universidad de Oviedo.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Stundwiller

Stundwiller (en alsacià Stundwiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 371 habitants. Limita amb els municipis d'Aschbach, Buhl, Hatten i Oberrœdern.
Forma part del cantó de Wissembourg, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes de l'Outre-Forêt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 251 | 268 | 283 | 263 | 267 | 371 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Joseph Clauss | |
# Ribera de Planès

La Ribera de Planès és un riu de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. Discorre íntegrament dins de la comuna de Planès.
Neix al sud del terme de Planès, que travessa tot de sud a nord i s'aboca en la Tet en el mateix terme, al límit amb el de Sautó.
Es forma a l'Estany de Planès, a 2.197,6 m alt, a llevant de la Coma Amagada, al nord-est del Cambra d'Ase i a ponent del Serrat de les Esques, on hi ha l'Orri de la Pleta dels Pastors. Llavors davalla cap al nord, passa entre el Pic de l'Orri, que queda a llevant, i el Puig de l'Home Mort, a ponent, després entre el Serrat de l'Escaldat, a llevant, i el Puig de Fontseca, a ponent, travessa el Bosc Comunal de Planès. Al cap d'un bon tros passa a ponent del veïnat de Planès del Mig i tot seguit a llevant del veïnat del Castell, passa a prop a ponent de l'Estació de Planès, i s'aboca en la Tet davant de la Farga de la Cassanya.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «118 - Planès». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Planès». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La vall de la Ribera de Planès, ben marcada, de sud a nord, en el centre de la imatge
# Real Burgos Club de Fútbol

El Real Burgos Club de Fútbol SAD és un club de futbol espanyol de la ciutat de Burgos.
El club va néixer el 4 d'agost de 1983, després de la desaparició del Burgos Club de Fútbol, a partir del filial del mateix, el Burgos Promesas, un cop desvinculat del club.
Deixà de competir la temporada 1995/96, i emprengué de nou l'activitat la temporada 2011/12.

## Referències

* ↑ «Real Burgos Club de Fútbol, S.A.D.». lafutbolteca.com, 03-10-2011.
* ↑ Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. El Real Burgos convoca a sus accionistas el 28 de julio
* ↑ Ningún accionista acude a la Junta General del Real Burgos C.F. SAD
# Chōchō

* Divisions administratives del Japó
* Nivel regional
* Regions (地方 chihō)
* Nivell prefectural
* Prefectures (都道府県 todōfuken)
* Nivell subprefectural
* Subprefectures (支庁 shichō)
* Ciutats designades (政令指定都市 seirei-shitei-toshi)
* Districtes (郡 gun)
* Nivell municipal
* Ciutats nucli (中核市 chūkaku-shi)
* Ciutats especials (特例市 tokurei-shi)
* Ciutats (市 shi)
* Barris especials (特別区 tokubetsu-ku)
* Viles (町 chō / machi)
* Pobles (村 son / mura)
* Nivell submunicipal
* Districtes urbans (区 ku)
* Barris (町丁 chōchō)
Els Chōchō (町丁) són la subdivisió bàsica de qualsevol municipi del Japó. Els chōchō són l'equivalent japonés als barris o veïnats. El terme és emprat en l'organització, al sistema postal i al cens nacional. Cada barri pot subdividir-se a més en diversos chōme (丁目) o sub-barris, tot i que hi han chōchō unitaris.

## Referències

* ↑ https://www.geoawesomeness.com/how-the-crazy-japanese-addressing-system-works-explained/
* ↑ https://www.japan-guide.com/e/e2224.html
# Rufo Criado

Rufino Criado Sualdea (Aranda de Duero, Burgos, 26 agost de 1952, conegut com a Rufo Criado, és un pintor espanyol constructivista, amb incursions en la fotografia. És membre fundador de La UA CRAG Col·lectiu d'Acció Artística (1985-1996), de què forma part fins a 1994. Va dirigir el Centre d'Art Caixa de Burgos, CAB, des que va obrir el 2003 fins a finals de 2006. La seva obra figura a la publicació "100 artistes espanyols" d'EXIT Publicacions, i a l'Arxiu Documental d'artistes de Castella i Lleó (ADACYL) de MUSAC de Lleó.

## Estil

L'obra d'aquest pintor arandino es caracteritza per les formes geomètriques, les esteles contemplatives i els fons cromàtics, que són, a la fi i al el cap, un translació i exteriorització de la dialèctica que manté amb el seu propi interior.
L'ús de mitjans digitals s'inspira tant en el propi ésser humà, com en l'observació meditada de la natura. El misticisme, el pensament i l'humanisme són constants en la seva obra pictòrica encara que utilitzi diferents formats per expressar-los i donar-los contingut.
A l'exposició instal·lada durant 2015 al Museu de Burgos es va valer de l'obra que pertany a el sepulcre mural del matrimoni Sarmiento-Mendoza (1958), obra acabada en alabastre i pedra calcària que s'ubica permanentment a la sala d'actes d'aquest museu, i la va confrontar amb 'Itinerari', de la seva pròpia factura, i en la qual treballa amb materials d'origen industrial.
La conclusió és la contemplació de dues meravelloses realitzacions que responen fidelment a el temps de cadascuna, a la seva realitat hi ha la necessitat d'identificar-les amb la bellesa i el pensament intemporal.
# Meadville (Missouri)

Meadville és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 457 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Meadville tenia 457 habitants, 185 habitatges, i 120 famílies. La densitat de població era de 430,4 habitants per km².
Dels 185 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,7% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 18,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.841 $ i la renda mediana per família de 38.929 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.250 $ mentre que les dones 17.386 $. La renda per capita de la població era de 14.427 $. Entorn de l'1,6% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Meadville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Meadville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Matthew Fontaine Maury

Matthew Fontaine Maury (Fredericksburg, Virgínia, 14 de gener de 1806 - Lexington, Virgínia, 1 de febrer de 1873), va ser un oficial naval dels EUA, un hidrògraf pioner i un dels fundadors de l'oceanografia.
Maury, fill d'un granger, s'allistà a la Marina dels Estats Units d'Amèrica. Quan tenia vint-i-quatre anys, ja havia donat la volta al món. El 1839 es quedà coix degut a un accident de diligència i fou obligat a retirar-se del servei actiu. Fou destinat al que podia ésser un lloc poc exigent, superintendent del Dipòsit de cartes marítimes i instrumental. Es dedicà a això amb força energia i, particularment, a l'estudi de vents i corrents. Per ajudar a recopilar dades, dissenyà diaris de navegació impresos especials que va distribuir als capitans dels vaixells.
Maury estava convençut que l'estudi dels oceans no podia avançar sense la cooperació de les nacions marítimes. Com a resultat dels seus esforços, se celebrà el 1853 una conferència internacional a Brussel·les, en la que els governs s'hi mostraren d'acord per adoptar un sistema estandarditzat d'anotacions clàssiques. El 1855 publicà el primer llibre de text mundial sobre l'Oceanografia, Geografia física del mar.
Quan esclatà la guerra el 1863, fou nomenat director de la defensa costanera de la confederació. Després de la derrota de la confederació, hagué d'exiliar-se'n, primer a Mèxic i després a Anglaterra. El 1868 tornà als Estats Units com a professor de física de l'Institut Militar de Virgínia, on hi passà els últims cinc anys de la seva vida. El 1930, la seva creació de la ciència de l'oceanografia fou reconeguda en ésser escollit pel Hall of Fame for Great Americans.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Maury, Matthew Fontaine». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 286. ISBN 8429270043.
* ↑ «Matthew Fontaine Maury». Encyclopædia Britannica [Consulta: 27 setembre 2017].
* ↑ Cotter, Charles H. «Matthew Fontaine Maury (1806–1873) ‘Pathfinder of the Seas'». The Journal of Navigation. The Royal Institute of Navigation. Cambridge University Press, Vol. 32, Núm. 1, 01-01-1979, pàg. 75-83 [Consulta: 27 setembre 2017].
# Matthew Gilmore

Matthew Gilmore (Gant, 11 de setembre de 1972) és un ciclista belga que fou professional del 1995 al 2007. Malgrat haver nascut a Bèlgica, Gilmore tenia la nacionalitat australiana, fins que es va naturalitzar el 1998.
Va combinar tant el ciclisme en ruta com la pista. El seu principal èxit fou la Medalla d'argent als Jocs Olímpics d'Atenes en la prova de Madison junt amb Etienne de Wilde. També va guanyar on va guanyar nombroses curses de sis dies, un Campionat del Món de Madison i diferents Campionats d'Europa.
És fill del també ciclista Graeme Gilmore i nebot de Tom Simpson.

## Palmarès

* 1997
** 1r als Sis dies de Gant (amb Etienne de Wilde)
* 1998
** Campió del Món de Madison (amb Etienne de Wilde)
* 2000
** Medalla de plata als Jocs Olímpics d'Atenes en Madison (amb Etienne de Wilde)
** Campió d'Europa de Madison (amb Etienne de Wilde)
** 1r als Sis dies de Gant (amb Silvio Martinello)
* 2001
** Campió d'Europa de Derny
** Campió d'Europa de Madison (amb Etienne de Wilde)
** 1r als Sis dies de Gant (amb Scott McGrory)
** 1r als Sis dies d'Aguascalientes (amb Scott McGrory)
** 1r als Sis dies d'Amsterdam (amb Scott McGrory)
** 1r als Sis dies de Bremen (amb Scott McGrory)
** 1r als Sis dies de Zuric (amb Scott McGrory i Daniel Schnider)
* 2002
** Campió d'Europa de Derny
** 1r als Sis dies de Múnic (amb Scott McGrory)
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Scott McGrory)
** 1r als Sis dies de Fiorenzuola d'Arda (amb Scott McGrory)
* 2003
** 1r als Sis dies de Gant (amb Bradley Wiggins)
** 1r als Sis dies de Stuttgart (amb Scott McGrory)
* 2004
** 1r als Sis dies de Múnic (amb Scott McGrory)
* 2005
** Campió d'Europa de Madison (amb Iljo Keisse)
** 1r als Sis dies de Gant (amb Iljo Keisse)
** 1r als Sis dies de Fiorenzuola d'Arda (amb Iljo Keisse)
** 1r als Sis dies de Grenoble (amb Iljo Keisse)
* 2006
** 1r als Sis dies d'Hasselt (amb Iljo Keisse)

### Resultats a la Copa del Món

* 2001
** 1r a Ipoh, en Puntuació
* 2002
** 1r a Cali, en Scratch
* 2003
** 1r a Moscou, en Puntuació
* 2004-2005
** 1r a Moscou, en Madison

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Mario Abramovich

Mario Abramovich (Argentina, 31 d'octubre de 1926 - Buenos Aires, 1 de desembre de 2011) va ser un violinista i compositor argentí, considerat una figura important vinculada a la música del tango.
Va actuar des de jove com a violinista amb excel·lents figures del tango en conjunts prestigiosos dedicats al gènere i ha compost peces.
Va ser membre del grup Sexteti Mayor des de la seva fundació el 1973, fins a la seva mort el 2014.

## Carrera

Quan Abramovich tenia sis anys, va estudiar violí amb Martin Llorca i després va guanyar un concurs i es va convertir en violinista en el Teatro Colón. El 1943 va començar la seva relació amb el tango. Va treballar com a primer violí amb Osvaldo Fresedo, Miguel Caló i Argentino Galván, es va unir a l'orquestra d'Héctor Varela durant 23 anys i va fer enregistraments amb Juan d'Arienzo i Aníbal Troilo.
El 1987, Abramovich va realitzar l'àlbum en solitari de Bryan Ferry Bête Noire. Va aparèixer en l'àlbum Selecció Nacional de Tango En Vivou El 2005.

## Referències

* ↑ Nudler, Julio. Tango Judío: Del Ghetto a la Milonga (en castellà). Editorial Sudamericana, 1998, p. 141. ISBN 9789500714983.
* ↑ «Falleció el violinista Mario Abramovich». www.telam.com.ar. [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ (en castellà) , 05-06-2005 [Consulta: 11 desembre 2020].
# Merceria Joani Riera

La Merceria Joani Riera va ser un antiga merceria a la ciutat de Solsona, regentada per Joana Riera i Tarradellas (coneguda més endavant com la Juani del Solterra).
Aquesta botiga s'ubicava al carrer de Sant Cristòfol número 3. Tancaria les portes a principis dels anys seixanta per obrir un restaurant a la plaça de Sant Roc de Solsona anomenat Solterra.

## Referències

* ↑ VVAA. L'abans de Solsona - Recull Gràfic 1867-1965. El Papiol : Editorial Efadós, 2020. ISBN 978-84-17432-36-2.
* ↑ «Obituari Joana Riera i Tarradellas». Nació Solsona, 01-12-2017 [Consulta: 2 abril 2022].
* ↑ Clotet Villaró, Narcís. Solsonins. Que en arbitrari passeig per la ciutat de Solsona i sota la llum darrera del segle XX al record o a la preséncia han vingut. Barcelona : Edicions Grata, 1994. ISBN 978-84-920225-0-2.
# Mercey

«Mercey» té aquests significats:
* Mercey (Eure), municipi al departament de l'Eure (regió de Normandia, França)
* Mercey-le-Grand, municipi al departament del Doubs (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Mercey-sur-Saône, municipi al departament de l'Alt Saona (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Gevigney-et-Mercey, municipi al departament de l'Alt Saona (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Le Petit-Mercey, municipi al departament del Jura (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
# Meolo

Meolo és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Venècia. L'any 2007 tenia 6.439 habitants. Limita amb els municipis de Fossalta di Piave, Monastier di Treviso (TV), Musile di Piave, Quarto d'Altino i Roncade (TV).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Nillo Tallon | Centreesquerra |
# Michael W. Carroll

Michael W. Carroll és professor de Dret a l'American University de Washington. Va ser un dels membres fundadors de Creative Commons. Les seves investigacions legals sobre internet se centren en qüestions com el canvi de percepció sobre el contracte legal que ha suposat l'ús recurrent de l'“I agree”. També és director del Program on Information Justice and Intellectual Property, on imparteix docència i escriu sobre propietat intel·lectual i legalitat a internet. És membre del Comitè de la Public Library of Science i de l'Advisory Board of Public Knowledge, i professor visitant al Center for Democracy and Technology.

## Referències

* ↑ «Michael W. Carroll». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Mercat municipal (Gavà)

El Mercat municipal és una obra del municipi de Gavà (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici cantoner, de planta rectangular i terrat. Presenta dues façanes compostes per tres trams, separades per semi pilastres adossats d'ordre dòric, deixant entre pilastra i pilastra el pany de paret despullat. Corna l'edifici una barana massissa amb la part central sobrealçat. La coberta inferior és a quatre aigües amb lluerna més elevat.

## Història

En els anys trenta del s. XX es va construir el Mercat Municipal, en el solar que havien ocupat fins aleshores les dues escoles nacionals. El lloc va ser escollit per la població. L'arquitecte fou Emili Gutiérrez Diaz que va dissenyar una obra d'inspiració clàssica entre el noucentista i un cert gust eclèctic.

## Referències

* 1 2 «Mercat municipal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].