OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Solanum aviculare

El poroporo, kohoho o bullibulli (Solanum aviculare) és un arbust de ràpid creixement que arriba a fer 4 m d'alçada, originari de Nova Zelanda i la costa est d'Austràlia. Els maoris l'usen com a edulcorant, hortalissa i planta medicinal.

## Descripció

És un arbust perenne que pot assolir 4 m d'altura. Les fulles són senceres o lobulades; els lòbuls fan d'1 a 10 cm de llarg. Les tiges són verdes o porpres. Les flors són hermafrodites (tenen tants òrgans masculins com femenins), blanques, i roges a blava-violeta. N'ixen després baies de 10-15 mm d'ample, roig taronja a escarlata.

## Usos

Les fulles i fruits inmadurs de S. aviculare contenen l'alcaloide tòxic solasonina. S.aviculare es conrea també a Rússia i Hongria per la solasonina, que s'usa com a base per a produir esteroides contraceptius.
La planta també s'usa com a empelt de l'albergínia.
Hi ha dubtes si Solanum aviculare i Solanum laciniatum són varietats de la mateixa espècie. S. aviculare té flors més clares i es troba al nord de l'illa del Nord de Nova Zelanda, mentre que S. laciniatum té flors porpra més fosques i es troba al sud d'Auckland.

## Taxonomia

Solanum aviculare fou descrita per Georg Forster i publicada en Florulae Insularum Australium Prodromus, 18, 1786.

### Etimologia

Solanum: nom genèric llatí equivalent al grec στρνχνος (strychnos) per a designar Solanum nigrum —i probablement altres espècies del gènere, inclosa l'albergínia—, ja usat per Plini el Vell en Historia naturalis (21, 177 i 27, 132) i, abans, per Aulus Cornelius Cels en De Re Medica (II, 33). Podria relacionar-se amb el llatí sol. -is, 'el sol', doncs la planta és pròpia de llocs assolellats.
aviculare: epítet llatí que significa 'com un petit ocell'.

## Vegeu també

* Història de la botànica.

## Referències

* ↑ Maori uses: Food plants, Trees & shrubs: poroporo, kohoho, bullibulli (Solanum aviculare, S. laciniatum). School of Biological Sciences. University of Auckland.
* ↑ Low (1990): pàgs. 210-211.
* ↑ «Solanum aviculare». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ «Solanum aviculare». The Plant List. [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ Mélongène en Lécluse F., Léxique français-grec avec l'explication latine, à l'usage des classes de..., Paris, 1844
* ↑ F. Gafiot, Dictionnaire Latin-Français, p. 1452 i 1485, Hachette, Paris, 1934.
* ↑ Solanum en Flora Ibèrica, RJB/CSIC, Madrid.
* ↑ En Epítets botànics.

## Bibliografia

* Abrams, L.R. 1951. Geraniums to Figworts. 3: 866 pàg. In L.R. Abrams (ed.) Ill. Fl. Pacific States. Stanford University Press, Stanford.
* CONABIO. 2009. Catàleg taxonómico d'espècies de Mèxic. 1. In Capital Nat. Mèxic. CONABIO, Mexico City.
* Hickman, J. C. 1993. The Jepson Manual: Higher Plants of Califòrnia 1–1400. University of Califòrnia Press, Berkeley.

## Enllaços externs

* Wikispecies té un article sobre Solanum aviculare.
* Plantes de Nova Zelanda: S.aviculare.
* Solanum aviculare G. Forst. en Solanaceae - imatges, descripció, espècimens i llista de sinònims científics.
* Solanum laciniatum Aiton en Solanaceae - imatges, descripció, espècimens i llista de sinònims científics.
# Sistemina

La sistemina és una fitohormona polipèptida fitoreguladora que alliberen les plantes de la família solanàcia quan són atacades per herbívors o sofreixen un dany mecànic.
La principal funció de les sistemines és la de coordinar la resposta de defensa contra els insectes herbívors però també afecta el desenvolupament de les plantes. La sistemina indueix la producció d'inhibidors de la proteasa, altres pèptids activen la defensina i modifiquen el creixement de les arrels. També s'ha comprovat que afecten altres respostes de les plantes com és l'estrès per salinitat i la radiació ultraviolada.
El precursor de la sistemina és la prosistemina.
S'ha estudiat l'ús de la sistemina en la creació de plantes transgèniques que siguin resistents als insectes.

## Referències

* ↑ «cinvestav.mx». Arxivat de l'original el 2010-05-29. [Consulta: 31 desembre 2012].
# Shin Chan a l'illa del tresor

Shin Chan a l’illa del tresor (Crayon Shin-chan: Buriburi Ôkoku no hihô クレヨンしんちゃん ブリブリ王国の秘宝$^?$) és una pel·lícula infantil d’animació, basada en el manga i anime Shin Chan. Té una durada de 90 minuts i la seva història no influeix de cap manera en la història de la sèrie.

## Argument

En Shin Chan guanya un viatge al Regne del Cul, una illa tropical de l’Oceà Índic. Un cop de vacances, dins l’avió, la família d’en Shin Chan pateix un intent de segrest per part de l’Exèrcit de la Serp Blanca. Afortunadament, poden escapar, però cauen en una jungla. A partir d’aquell moment, comencen a viure aventures i disputes fins que aconsegueixen arribar a un tren. L’Exèrcit de la Serp Blanca els persegueix i aconsegueix raptar en Shin Chan. La Misae i l’Hiroshi (els pares del Shin Chan) reben l’ajuda de l’agent Lulú i junts van a la recerca del protagonista.
L’Exèrcit es dirigeix al Territori Sagrat del Regne del Cul, on es troba el tresor. Per sort, Lulú els havia posat un localitzador i, d’aquesta manera, els és més fàcil trobar el lloc on es troba en Shin Chan. Allà passen diferents proves que només poden ser superades per dues persones idèntiques per, d’aquesta manera, arribar al tresor. Després d’una gran batalla, la família Nohara i l’agent Lulú aconsegueixen escapar de l’illa.

## Personatges
### De la Sèrie

* Shin-Chan
* Misae Nohara
* Hiroshi Nohara

### Només a la pel·lícula

* Lulú: és una superagent secreta que protegeix el Príncep Shuno-Kesi.
* Príncep Shuno-Kesi: és el príncep del Regne del Cul (capital Anus), és idèntic a en Shin-Chan. El seu nom és un anagrama de Shinnosuke.
* Exèrcit de la Serp Blanca: aquest exèrcit està liderat pel Comte Anaconda i van vestits de blanc. El seu logo és una serp enroscada.
* Comte Anaconda: és el cap de l'Exèrcit de la Serp Blanca. El seu desig és ser el més fort per tal de conquerir el món.
* Abu: és un superhome que físicament no entra per les portes, però és molt intel·ligent i previsor. Està a les ordres del Comte Anaconda.
* Sally i Mina: són dos travestis que formen part de l'Exèrcit de la Serp Blanca.
* El Geni: és un porc gegant que surt d’una gerra. N’hi ha dos, un bo i un altre dolent.
# Stefano Tatai

Stefano Tatai (Roma, 23 de març de 1938 - Tenerife, 30 de maig de 2017), fou un jugador d'escacs italià que ostentà el títol de Mestre Internacional durant més de 50 anys, des de 1966 fins a la seva mort. Fou un dels millors jugadors italians de tots els temps, dotze cops campió nacional.

## Resultats destacats en competició

Va assolir el títol de mestre d'escacs de la Federació Italialna el 1958, i el de MI el 1966. Ha guanyat 12 títols del Campionat d'escacs d'Itàlia absolut, al llarg de trenta anys: el 1962, 1965, 1967, 1970, 1974, 1977, 1979, 1983, 1985, 1990, 1991, 1994, de llarg el jugador italià amb més títols nacionals.
Tatai participà amb l'equip italià en diverses edicions de les Olimpíades d'escacs.
A mitjan de la dècada del 1950 va entrenar Ennio Morricone, llavors un fort aficionat.

## Partides notables

A continuació, dues victòries de Tatai contra els Grans Mestres Timman i Larsen, dos jugadors de primera línia mundial.
Stefano Tatai - Jan Timman (Amsterdam 1970)
   1.e4 g6 2.d4 Ag7 3.c3 d6 4.Cf3 Cf6 5.Cbd2 O-O 6.Ae2 Cc6 7.O-O e5 8.dxe5 Cxe5 9.Cxe5 dxe5 10.Dc2 b6 11.Te1 Ab7 12.Af1 Dd7 13.Cc4 Tfe8 14.f3 a5 15.Ae3 Dc6 16.Ca3 Ted8 17.Tad1 Af8 18.Ab5 De6 19.Db3 Dxb3 20.axb3 c6 21.Txd8 Txd8 22.Axb6 Td2 23.Cc4 Tc2 24.Aa4 Cd7 25.Ae3 Cc5 26.Tc1 Txc1+ 27.Axc1 Cd3 28.Ae3 Aa6 29.Cxa5 Cxb2 30.Cxc6 Cd1 31.Ab6 Cxc3 32.Cxe5 Ad6 33.Cg4 Ad3 34.e5 Ae7 35.Ce3 Ag5 36.Ac6 Af4 37.Cd5 Ce2+ 38.Rf2 Axh2 39.f4 Cxf4 40.Cf6+ Rg7 41.Cg4 1-0
Bent Larsen - Stefano Tatai (Las Palmas 1972)
   1.c4 g6 2.Cc3 Ag7 3.g3 c5 4.Ag2 Cc6 5.Cf3 e6 6.O-O Cge7 7.d3 O-O 8.Af4 e5 9.Ad2 d6 10.Tb1 h6 11.Ce1 Ae6 12.Cd5 a5 13.Cc2 Axd5 14.cxd5 Cb4 15.Cxb4 axb4 16.Db3 Dd7 17.a3 bxa3 18.bxa3 Tfb8 19.f4 exf4 20.Txf4 g5 21.Te4 Cg6 22.a4 Ce5 23.a5 f5 24.Ta4 b5 25.Ta2 b4 26.e3 Dd8 27.d4 cxd4 28.exd4 Cg4 29.h3 Axd4+ 30.Rh1 Cf2+ 31.Rh2 Txa5 32.Txa5 Dxa5 33.Dc2 Ce4 34.Axb4 Dxd5 35.Dc7 Tf8 36.Td1 Tf7 37.Dc8+ Tf8 38.Dc2 Ta8 39.Dd3 Ta1 40.Dxd4 Txd1 41.Da7 Dd4 42.Db8+ Rh7 43.Dc7+ Rg6 0-1

## Referències

* 1 2 «Ennio Morricone y el deporte: de la canción del Mundial de 1978 a su afición por el ajedrez». El español, 06-07-2020 [Consulta: 24 octubre 2020].
* ↑ «Historial dels campionats italians» (en italià). clubscacchigallarate.it. Arxivat de l'original el 4 de juliol 2007. [Consulta: 27 desembre 2010].
* ↑ «Historial dels campionats italians» (en castellà). www.ajedrezdeataque.com. [Consulta: 27 desembre 2010].

## Bibliografia

* Adriano Chicco; Giorgio Porreca. Dizionario enciclopedico degli scacchi. Milà, Mursia, 1971.
* Adriano Chicco; Antonio Rosino. Storia degli scacchi in Italia. Venècia, Marsilio, 1990, ISBN 88-317-5383-5.
* Santo Daniele Spina, La simultanea di Stefano Tatai a Catania dins Scacchi e Scienze Applicate, fasc. 27 (2007), Venècia, novembre de 2008, pp. 47–56.
* Stefano Tatai. "Tatai insegna la Najdorf". Caissa Italia, Roma, 2008, ISBN 978-88-88756-65-3
# Sol Macaluso

Sol Macaluso (Argentina, 1996) és una periodista argentina.
Nascuda a Argentina, va viure a Espanya dels 10 als 17 anys. Llicenciada en periodisme per la Universidad del Salvador el 2019, va tornar a Espanya el 2020. Va treballar com a corresponsal per Mediaset i Telemundo durant la invasió russa d'Ucraïna del 2022. Els primers dies va estar a Kiev i es va traslladar a la frontera amb Polònia. A Telecinco va explicar que a Beltz, prop de la frontera, el seu guia i intèrpret li havia demanat que es quedés amb la seva filla de 17 anys perquè ell volia anar al front, la noia va poder arribar a Espanya i la reportera va decidir quedar-se a explicar els fets. Aquests fets van tenir gran repercussió.

## Referències

* 1 2 LOS40. «10 curiosidades de Sol Macaluso, la reportera de guerra que ha conquistado a la audiencia» (en castellà), 03-03-2022. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ Parcero, Jorge C. «Sol Macaluso, en zona de guerra: muy familiar, colchonera y con un amuleto» (en castellà), 02-03-2022. [Consulta: 6 març 2022].
* 1 2 «Quién es Sol Macaluso, la reportera de la semana que lloró en antena por la hija de su cámara» (en castellà), 06-03-2022. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ 20minutos. «Sol Macaluso se quedará en Ucrania y desvela el futuro de la hija de su cámara» (en castellà), 02-03-2022. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «Quién es Sol Macaluso, la reportera que emociona a todos desde Ucrania» (en castellà), 03-03-2022. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «Así es Sol Macaluso, la reportera que emociona con sus conexiones desde Ucrania» (en castellà), 02-03-2022. [Consulta: 6 març 2022].
# Stellarator

El reactor estel·lar o stellarator és un reactor experimental per fusió per confinament magnètic. El camp magnètic que ha de confinar el plasma requereix una component toroidal i una altra poloidal per a evitar els efectes de deriva magnètica, que apareixen principalment per l'existència d'un gradient transversal de camp magnètic i per la curvatura de les línies de camp.
És precisament en la forma de crear aquest camp poloidal en què es diferencien el Tokamak i el stellarator: mentre el primer ho fa utilitzant el mateix plasma com a conductor, el stellarator ho fa mitjançant bobines exteriors helicoïdals i/o fent girar el plasma al voltant d'una bobina central circumferencial.
Aquesta màquina és més costosa de fabricar, ja que cal fabricar les bobines helicoïdals, però dota el plasma de més estabilitat, ja que el confinament no depèn del plasma. Espanya, en la seva línia d'investigació sobre fusió i física del plasma té un stellarator, el TJ-II, dels més avançats del món, que es troba en el CIEMAT, a Madrid. De tota manera, l'alternativa ha perdut rellevància davant els Tokamak, atès que l'ITER és un Tokamak.

## Vegeu també

* Fusió nuclear
* Tokamak
* LDX
* Reactor de fusió per confinament magnètic

## Nota

* ↑ Jeffrey P. Freidberg. Plasma physics and fusion energy. Cambridge University Press, 2007, p. 423–. ISBN 9780521851077 [Consulta: 26 juliol 2011].
# Sonoblok

Sonoblok va ser una companyia de producció i postproducció audiovisual creada el 1969 per Joan Monclús i Querol, Vicente Sos Masgomery (tots dos tècnics de so), Josep Codina i Orts i Roser Nogueras i Sammell, en representació legal de Carles Nogueras i Roca; també hi va participar des del primer moment Antoni Graciani i Roca.
Les seves instal·lacions consistien en uns estudis de doblatge ubicats a Barcelona. L'empresa és reconeguda per haver realitzat el doblatge al català i al castellà de nombroses pel·lícules estrangeres, com ara alguns títols de James Bond, les prequeles de Star Wars o Robocop. Encara el 2012, poc abans de tancar, encara s'havien llançat en postproducció de la nova tecnologia de «so immersiu» desenvolupada per l'empresa emergent Imm Sound.
El 2013, Sonoblok va suspendre pagaments i va tancar les portes. Va ser víctima de la crisi de l'audiovisual i de la recessió mundial: la baixa de la producció a Hollywood va repercutir-se a Catalunya: d'una dotzena per any, ultímament només n'hi havien dos o tres. Des del 1969 havien sonoritzat o doblat uns tres mil film i deu mil episodis televisius.
Les instal·lacions van ser aprofitades per altres empreses de postproducció: Ad Hoc Studios; integrada per antics treballadors de Sonoblok i Deluxe Spain; que ocupa l'edifici original de Barcelona.

## Referències

* 1 2 «Sonoblok». Diccionari del cinema a Catalunya. Grup enciclopèdia.
* ↑ «S'inaugura a Barcelona un estudi amb so 3D 'immersiu'». La Xarxa, 09-05-2012. [Consulta: 13 octubre 2022].
* ↑ «Suspende pagos Sonoblok, la empresa que ha doblado ‘Lincoln' y ‘El Hobbit’» (en castellà). Expansion, 20-02-2012.
* ↑ Salvà, Bernat «Un referent en perill». El Punt Avui (edició Girona), 25-02-2013, pàg. 56.
* ↑ Serra, Màrius «Cinema emmudit». La Vanguardia, 09-02-2013.
* ↑ «Deluxe Spain pone en marcha sus instalaciones de postproducción de sonido en el antiguo estudio Sonoblok» (en castellà), 02-10-2014. [Consulta: 11 desembre 2018].
* ↑ Condeminas i Tejel, Daniel «La postproducció digital: la qualitat cinematogràfica arriba als continguts televisius». Comunicació 21, 01-07-2015.
# Sully

«Sully» té aquests significats:
Geografia:
* Sully (Calvados), municipi francès de la regió de la Baixa Normandia
* Sully (Iowa), població estatunidenca d'Iowa
* Sully (Oise), municipi francès de la regió de la Picardia
* Sully (Saona i Loira), municipi francès de la regió de la Borgonya
Miscel·lània: Sully (pel·lícula), pel·lícula estatunidenca de 2016 dirigida per Clint Eastwood i protagonitzada per Tom Hanks, Aaron Eckhart i Laura Linney
# Sully (Iowa)

Sully és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 904 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sully tenia 904 habitants, 348 habitatges, i 271 famílies. La densitat de població era de 671,2 habitants/km².
Dels 348 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,8% hi vivien parelles casades, en un 3,4% dones solteres, i en un 22,1% no eren unitats familiars. En el 21% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.344 $ i la renda mediana per família de 54.018 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.563 $ mentre que les dones 25.446 $. La renda per capita de la població era de 19.506 $. Entorn de l'1,1% de les famílies i l'1,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sully». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sully». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sullivan (cràter)

* No s'ha de confondre amb Sullivan (cràter de Venus).
Sullivan és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 153,23 km de diàmetre. Porta el nom de l'arquitecte estatunidenc Louis Sullivan (1856-1924), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Sullivan». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-03-2011. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Stuart (Nebraska)

Stuart és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 625 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stuart tenia 625 habitants, 237 habitatges, i 154 famílies. La densitat de població era de 389,2 habitants per km².
Dels 237 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 34,6% no eren unitats familiars. En el 32,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 16,3% de 45 a 60 i un 25,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.321 $ i la renda mediana per família de 38.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.063 $ mentre que les dones 16.667 $. La renda per capita de la població era de 13.342 $. Aproximadament el 12,7% de les famílies i el 12,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stuart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stuart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Montserrat Roura i Massaneda

Montserrat Roura i Massaneda (Riudellots de la Selva, 8 de novembre de 1957) és una política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la IX i X legislatures.

## Biografia

És psicòloga clínica i des del 1978 ha treballat com a funcionària del Departament de Benestar i Família de la Generalitat de Catalunya.
A les eleccions municipals espanyoles de 1979 va tancar la llista de Centristes de Catalunya-UCD a Riudellots de la Selva, sense entrar al consistori.
Essent militant de Convergència Democràtica de Catalunya, a les eleccions municipals espanyoles de 2003 fou escollida alcaldessa de Riudellots de la Selva, càrrec que ha revalidat a les eleccions municipals de 2007, 2011 i 2015.
L'any 2011 va substituir en el seu escó Eudald Casadesús i Barceló, elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2010. En febrer de 2013 substituí en el seu escó Santi Vila i Vicente, elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012. El març de 2013 renuncià al seu escó quan fou nomenada directora dels Serveis Territorials de Benestar Social i Família de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Web de Carles Puigdemont
* ↑ «Alcaldes de Riudellots de la Selva». Arxivat de l'original el 2015-11-20. [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ «Fitxa del Parlament de Catalunya». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ Web de CiU de Ruidellots de la Selva
* ↑ Roura, nova delegada de Benestar, Diari de Girona, 20 de març de 2003
# Stuart (Virgínia)

Stuart és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 961 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stuart tenia 961 habitants, 449 habitatges, i 246 famílies. La densitat de població era de 501,4 habitants per km².
Dels 449 habitatges en un 25,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,9% hi vivien parelles casades, en un 14,7% dones solteres, i en un 45% no eren unitats familiars. En el 42,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.192 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.375 $ mentre que les dones 19.938 $. La renda per capita de la població era de 16.265 $. Entorn del 21,3% de les famílies i el 24,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stuart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stuart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Strøget

Strøget és un passeig de vianants de Copenhaguen que fa més d'un quilòmetre de llarg que uneix la plaça Rådhusplads («plaça de l'Ajuntament») amb el pintoresc carrer de Nyhavn («port nou». És el nucli comercial de la ciutat i a més la columna vertebral al voltant de la qual s'articula el centre urbà. S'hi troben sobretot les franquícies de les cadenes internacionals.
És el nom no oficial del carrer format per Østergade, Amagertorv, Vimmelskaft, Nygade i Frederiksberggade. El nom Strøget va substituir devers 1880 l'antiga denominació Ruten («la ruta»). El 1962, va ser el primer carrer per a vianants de Copenhaguen i una intervenció pionera que va inspirar moltes altres ciutats.

## Referències

* ↑ Armengol Díaz, Montserrat. Copenhaguen. En un cap de setmana. Barcelona: Ecos, 2011. ISBN 9788493946494.
* ↑ Ejlersen, Ejlersen. «Strøget» (en danès). Den store danske, 12-08-2014. [Consulta: 26 febrer 2022].
* ↑ Layret, Francesc. «El cas de Strøget (Copenhaguen)».
# Strč prst skrz krk

Strč prst skrz krk és una famosa frase del txec. És un embarbussament que significa, ''fica't el dit a la gola'', literalment: Introdueix el dit a través de la gola.
Es caracteritza per la seva absència total de vocals. Una pronunciació és: [ˈstr̩ʧ ˈpr̩st ˈskr̩s ˈkr̩k] Es pot pronunciar emprant consonants sil·làbiques.
A la República Txeca, és possible comprar samarretes amb aquesta frase.
És a més el subtítol del diari suís (en francès) La Distinction.

## Referències

* ↑ «Le virelangue – jazykolam : strč prst skrz krk». Radio Prague (en francès).

## Enllaços externs

* La web del diari suís La Distinction
* design.radio.cz