OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Plaga zombie: Zona mutante - Revolución tóxica

Plaga zombie: Zona mutante - Revolución tóxica és una pel·lícula argentina de comèdia-terror de 2012 dirigida per Pablo Parés i Hernán Sáez, sobre el seu propi guió escrit en col·laboració amb Paulo Soria. És protagonitzada per Hernán Sáez, Berta Muñiz, Pablo Parés, Paulo Soria i Diego Parés. És la tercera part de la famosa saga de zombis i gore iniciada amb Plaga Zombie. Es va estrenar el 30 de març d'aquest any.

## Sinopsi

Una invasió extraterrestre que posa en risc el destí de la humanitat s'inicia en un poble on es troben Bill Johnson, John West i Max Giggs. Els amics escapen d'allí amb el propòsit de trobar i destruir la nau invasora abans que aquesta completi el seu malèfic pla de conquesta.

## Repartiment

* Hernán Sáez... Max Giggs
* Berta Muñiz... John West
* Pablo Parés... Bill Johnson
* Paulo Soria... Junior / Client #2 / Zombi espasa #2
* Diego Parés... Willy Boxer
* Walter Cornás... Jack J. Taylor / Zombie Cagat
* Esteban Podetti... Agent James Dana
* Pablo Fayó... Agent David Fox
* Diego Echave... Zombi catch
* Liniers... Linierzombi
* Pablo Conde... Fals John West
* Andy Saban... Fals Bill Johnson
* Daniel de la Vega... Punk #2
* Adrián García Bogliano... Punk #4
* Laura Casabé... Punk #3
* Mad Crampi ... Punk #1
* Dan Trugman ... Conductor TV
* Alejandro D'Aloisio ... Doble de Max Giggs
* Martín Douglas ... Doble de John
* Gabriela M. Crescipulli ... Ballarina #1
* Grisel D'Angelo ... Ballarina #2
* Diego Azulay ... Client #1
* Marcelo Leguiza ... Client #3
* Alfredo Prandi Gorini ... Client #4
* Walter Delucchi ... Client #5
* Agustín Maicas... Client #6
* Julia Lenzberg ... Prostituta #1
* María Balestrini ... Prostituta #2
* Alina Ramos Madero ... Prostituta #3
* Gisela Toledo Chiqui ... Prostituta #4
* Tomás Grounauer ... Zombi Pare
* Valentino Letcher ... Zombi fill
* Gastón Paonessa ... Zombi Burleta #1 / Zombie terrassa #4
* Goyo Escardó ... Abducció inicial / Zombie Burleta #2
* Pablo Guardia ... Zombi Babycall
* Juan Bautista Dartiguelongue ... Zombi espasa #1
* Matías Martín Saucedo ... Zombi terrassa #1
* Matías Lojo ... Zombi terrassa #2
* Esteban Rojas ... Zombi terrassa #3
* El Cicho ... Zombi terrassa #5
* Mario Zapata ... Zombi barret

## Premis

Al Buenos Aires Rojo Sangre de 2011 va rebre el premi del públic al millor llargmetratge i el premi al millor actor.

## Referències

* ↑ "Zona mutante-Revolución tóxica", cierre de una trilogía argentina "por amor al zombie" a noticine
* ↑ Plaga Zombie: Zona Mutante. Revolución Tóxica, La Nación
* ↑ El 12° Buenos Aires Rojo Sangre comienza este jueves Funcinema, 26 d'octubre de 2011

## Enllaços externs

* Plaga zombie: Zona mutante - Revolución tóxica a Cine Nacional
# Plerneuf

Plerneuf (en bretó Plerneg, gal·ló Plèrnoec) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2009 tenia 1.034 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 446 | 425 | 545 | 755 | 844 | 886 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Pierre Martin | |
# Pintor de Safo

El Pintor de Safo fou un pintor de ceràmica àtica de figures negres actiu al c. 510-490 abans de la nostra era.
El seu calpis representa la poeta Safo, actualment en possessió del Museu Nacional de Varsòvia (Inv. 142333). La mà del Pintor de Safo s'ha identificat en 95 atuells, el 70% de les quals són lècits. El seu treball també s'ha vist en lloses de parets de tombes i epinètrons.(1)
Gairebé la meitat de les seues pintures són fetes amb la tècnica de fons blanc. Sembla que evità la tècnica de figures roges, però a vegades usava la tècnica de Six, en què les figures es col·loquen sobre una superfície negra en blanc o vermell i se n'incideixen els detalls perquè el negre se'n veja a través.(1) Va ser influenciat i possiblement ensenyat pel Pintor d'Edimburg.
Tres quartes parts dels seus atuells tenen la particularitat de dur inscripcions. D'aquestes, dos terços són pseudoinscripcions, amb paraules desconegudes o compostes de lletres falses. Una d'aquestes inscripcions, en un epinètron que se li atribueix, conservat al Museu Arqueològic d'Eleusis, l'interpretà Annie Bélis com una partitura, la qual cosa la convertiria en la notació musical més antiga de l'antiga Grècia.

## Referències

* ↑ Mommsen, Heide «Sappho Painter» (en anglés). Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft|Brill's New Pauly.
* ↑ Reeder Williams, Ellen. The archaeological collection of the Johns Hopkins University (en anglés). Johns Hopkins University Press, 1984. ISBN 978-0-8018-3050-1.
* ↑ Jubier-Galinier, 1998, p. 58.
# Ponci Telesí Major

Ponci Telesí Major (Pontius Telesinus) fou un general samnita durant la guerra social, nomenat comandant dels samnites en el lloc de Quint Pompedi Siló quan aquest va morir.
El 82 aC estava al front de les forces samnites partidàries de Gai Mari el Jove i de Gneu Papiri Carbó. Gai Mari i el germà de Telesí (també anomenat Ponci Telesí) foren assetjats a Praeneste i Ponci va marxar cap a la ciutat amb 40.000 homes per, segons deia, fer aixecar el setge, però a la nit, sobtadament es va dirigir a la desguarnida Roma, per prendre la ciutat en nom dels samnites, projecte que tenia ja al cap.
Sul·la va arribar just a temps de salvar la ciutat. La batalla de Porta Collina, la més desesperada i sagnant de tota la guerra, va posar fi a l'intent i Ponci va morir. Li van tallar el cap que va ser llençat sota les muralles de Praeneste per advertir a Gai Mari el Jove que ja no podia esperar ajut.

## Referències

* ↑ Appià. Guerres civils I, 90, 92-93
* ↑ 1.Pontius Telesinus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 497
# Platja de sa Boadella

La platja de sa Boadella és una platja seminatural situada al terme municipal de Lloret de Mar (la Selva), a la Costa Brava Sud, entre les platges de Santa Cristina i de Fenals. És una platja de sorra gruixuda, d'uns 250 metres de llargada i un 10% de pendent, on es descarregava i passava contraban durant la postguerra. Compta amb servei de salvament i primers auxilis, vigilància i seguretat, servei de neteja del passeig i la sorra, dutxes, WC, papereres, senyalització i un restaurant. La pràctica del nudisme és habitual en el conjunt de la platja i es remunta a la dècada del 1950.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. La platja ha estat distingida amb el distintiu de Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis.

## Descripció

Està situada als afores del nucli urbà de Lloret de Mar i s'hi accedeix per la carretera GI-682 (Blanes-Lloret). L'accés motoritzat a la cala no és permès i la zona d'aparcament és a uns 200 metres. La platja està envoltada de penya-segats i d'una espessa pineda. Sobre els penya-segats de la part esquerra hi ha els Jardins de Santa Clotilde. Sota el penya-segat dels jardins, entre l'illa des Bot i la punta d'En Sureda, hi ha una zona d'illots adequada per a la pràctica del busseig.
La cala està separada en dues parts per Sa Roca des Mig, que divideix el sorral en dues platges: una a l'oest anomenada sa Cova (tot i que a la cala no hi ha cap cova) i l'altra a l'est, Sa Boadella. La denominació de sa Cova (a la banda de la platja de Santa Cristina), actualment gairebé ha desaparegut i tota la platja es coneix com a Sa Boadella.

## Referències

* ↑ «Cala Boadella». Lloret Turisme - Lloret Futur S.A. - Ajuntament de Lloret de Mar. Arxivat de l'original el 2015-04-25. [Consulta: 21 abril 2014].
* ↑ Orri, Xavier; Padilla, Jordi. «Sa Boadella, ànima de naturisme». El Punt Avui. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «Platja de sa Boadella». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Sa Boadella». Foundation for Environmental Education. Arxivat de l'original el 2014-08-18. [Consulta: 25 abril 2014].
* ↑ «96 platges i 24 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2023 a Catalunya». Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural. Generalitat de Catalunya, 04-05-2023.
* ↑ «La Boadella». Agència Catalana de Turisme. [Consulta: 21 abril 2014].
* ↑ Sala i Lloberas, Joan. La costa de Lloret. Lloret de Mar: Club Marina Casinet, 1990, pàg. 28-32.

## Enllaços externs

* Toponímia popular de la costa de Sa Carabera a Treumal Arxivat 2014-04-22 a Wayback Machine.
* Toponímia popular del fons subaquàtic costaner Sa Carabera a S'Agüia Arxivat 2014-04-26 a Wayback Machine.
# Platja de sa Figuera

La platja de sa Figuera és una platja natural del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada al Parc Natural del Cap de Creus, al sud de la població, entre la punta de sa Figuera i la punta des Pelegrí. És potser la platja més allunyada d'una població a la Costa Brava. S'hi accedeix a peu per camins desdibuixats, al sud de Cadaqués. Està orienta al sud-est. Té una longitud de 19 m i una amplada de 23 m, formada per sorres, graves i còdols.

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 10-11. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
# Portada/efemèride agost 11

Robin Williams
« 10 d'agost · 11 d'agost · 12 d'agost »
# Poliana

«Poliana» té aquests significats:
* Poliana (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna
* Poliana (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Prada (desambiguació)

«Prada» té aquests significats:
* Prada (bioma), bioma de les praderies temperades, sabanes i matollars
* Prada (moda), empresa italiana de moda especialitzada en productes de luxe
* Toponímia:
** Prada de Conflent, vila capital de la comarca nord-catalana del Conflent
** La Prada, municipi de França de la regió del Llenguadoc-Rosselló, al departament de l'Aude
** La Prada (Charente), municipi francès al departament de Charente
** Can Prada, mas al municipi de Palau de Santa Eulàlia a la comarca de l'Alt Empordà
** Cantó de Prada, divisió administrativa francesa a la Catalunya Nord, departament dels Pirineus Orientals
** Districte de Prada, al departament francès dels Pirineus Orientals, regió del Llenguadoc-Rosselló
** Estació de Prada-Molig, estació ferroviària a la capital del Conflent
** Serra de Prada, serra al municipi de Cabó a la comarca de l'Alt Urgell
* Biografies:
** Adolfo Prada Vaquero (1883 - Madrid, 1962), militar espanyol que va lluitar en la guerra civil espanyola a favor de la República
** Ágatha Ruiz de la Prada, dissenyadora de roba espanyola
** Amancio Prada (Ponferrada, 1949), cantautor espanyol
** Jesús Miguel Rollán Prada (1968 - 2006), jugador de waterpolo madrileny
Viccionari
# Pleuritis

La pleuritis o pleuresia és la inflamació de la pleura provocant que la superfície de contacte entre una fulla pleural i l'altra es torni aspra. Es poden classificar en pleuritis seques (sense acumulació d'exsudació en la cavitat pleural) i pleuritis humides. Vulgarment se'n deia mal de costat com per a la pneumònia.

## Causes

Pot desenvolupar-se a causa d'infeccions respiratòries (pneumònia, tuberculosi) i certs tipus de càncers.

## Signes i símptomes

* Dolor toràcic.
* Dolor produït amb la respiració profunda.
* Dolor al canviar de postura.

## Diagnostic

Es determina en relació al quadre clínic i amb una radiografia del tòrax.

## Tractament

En principi ha de ser casual acompanyar-lo d'antiinflamatoris i analgèsics per controlar el dolor. En cas que no sigui possible alleujar el dolor serà necessari bloquejar els nervis intercostals.

## Referències

* ↑ «Pleuritis». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Poncem

El poncem, poncil, poncir o naronja (Citrus medica) és un fruit cítric, que pot arribar a fer 25 cm de longitud i pesar 4 kg, provinent de l'arbre anomenat poncemer, ponciler o naronger, i que a l'hemisferi boreal es cull de setembre a novembre. L'especificatiu medica sembla que deriva de la regió antiga anomenada Mèdia, a Pèrsia.
És un dels cítrics originals a partir del qual es van desenvolupar tots els altres tipus de cítrics mitjançant hibridació. Tot i que els conreus de poncem prenen una gran varietat de formes físiques, tots estan estretament relacionats genèticament. S'utilitza en cuina asiàtica, medicines tradicionals, perfums, rituals i ofrenes religioses. Els híbrids de poncem amb altres cítrics són comercialment més destacats, en particular les llimones (resultat de la hibridació del poncem amb el taronger agre) i moltes de les llimes.

## Usos

Exteriorment, aquest fruit s'assembla a una llimona; però, a diferència d'aquesta, té molt poc suc. Des de l'antiguitat, s'utilitzava amb finalitats terapèutiques (contra problemes pulmonars, intestinals i d'altres). L'oli essencial de poncem es considera un antibiòtic. El suc de poncem amb vi es creia que era un antídot efectiu contra els verins en general.
Actualment, es valora molt la fragància del poncem. El seu fruit (inclosa la pell) és objecte de comerç internacional i s'utilitza molt com a ingredient en la indústria agroalimentària.
El poncem s'utilitza en rituals religiosos dels jueus durant la Festa dels Tabernacles, i de fet se'l considera un símbol del poble jueu.

## Origen i distribució

Es considera que és originari del sud-oest d'Àsia, on es pot trobar silvestre i conreat. L'expansió per l'àrea de clima mediterrani està documentada a bastament. Actualment és un conreu típic de Còrsega i de Grècia.

## Vegeu també

* Mà de buda

## Referències

* ↑ «Diccionari normatiu valencià». [Consulta: 5 desembre 2023].
* ↑ Klein, J.. «Citron Cultivation, Production and Uses in the Mediterranean Region». A: Medicinal and Aromatic Plants of the Middle-East. 2. Springer Netherlands, 2014, p. 199–214. DOI 10.1007/978-94-017-9276-9_10. ISBN 978-94-017-9275-2.
* ↑ «Natural healing Website». Arxivat de l'original el 2007-02-18. [Consulta: 8 juny 2009].
* ↑ The Purdue University The Citron in Crete Arxivat 2012-11-28 a Wayback Machine. Vine Tree Orchards
* ↑ Francesco Calabrese, La favolosa storia degli agrumi. L'EPOS, 1998, Palermo, Italia.
* ↑ Henri Chapot, «The citrus plant», p. 6-13. in: Citrus. Ciba-Geigy Agrochemicals Tech. Monogr.4. Ciba-Geigy Ltd., 1975, Basle, Switzerland.
* ↑ S. Tolkowsky, Hesperides. A history of the culture and use of citrus fruits, p.371. John Bale, Sons and Curnow, 1938, London, England.
* ↑ «The Citrus Industry». Arxivat de l'original el 2007-08-08. [Consulta: 8 juny 2009].
# Poncey-sur-l'Ignon

Poncey-sur-l'Ignon és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 85 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Poncey-sur-l'Ignon era de 85 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 38 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 1 estava desocupat. 51 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 38 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Poncey-sur-l'Ignon el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 48 persones, 40 eren actives i 8 eren inactives. De les 40 persones actives 38 estaven ocupades (22 homes i 16 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 8 persones inactives 4 estaven jubilades i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Poncey-sur-l'Ignon hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Poncey-sur-l'Ignon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Poncey-sur-l'Ignon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pressió estàtica

La pressió estàtica és la que té un fluid, independentment de la seva velocitat, i que es pot mesurar mitjançant la utilització de tubs piezomètrics. La pressió total que exerceix un fluid -bé sigui gasós o líquid- es defineix com la suma de la pressió estàtica i la pressió dinàmica:
    $P_{0}=\ P_{s}+\ P_{d}\,$
on:
    $P_{0}$ és la pressió total en pascals
    $P_{s}$ és la pressió estàtica en pascals
    $P_{d}$ és la pressió dinàmica en pascals
D'aquesta manera, qualsevol pressió exercida per un fluid no exercida pel seu moviment o velocitat és anomenada pressió estàtica del fluid. Per a fluids en repòs (estàtics) la pressió dinàmica és nul·la i, per tant, la pressió estàtica és igual a la pressió total. Mentre que la pressió dinàmica actua únicament en la direcció del flux, la pressió estàtica actua per igual en totes les direccions i sempre en angle recte amb totes les superfícies que continguin el fluid.

## Vegeu també

* Pressió absoluta
* Pressió atmosfèrica

## Bibliografia

* Dossat, Roy J. (2001). Principis de Refrigeració. Ed. CECSA. OCLC 50105895.
# Podhradie

«Podhradie» té aquests significats:
* Podhradie (Žilina), poble de la regió de Žilina, a Eslovàquia
* Podhradie (Nitra), poble de la regió de Nitra, a Eslovàquia
* Podhradie (Trenčín), poble de la regió de Trenčín, a Eslovàquia
# Portada/article setembre 27
## Edat moderna

L'edat moderna és la tercera de les etapes en què es divideix tradicionalment la història a Occident. Entre els anys 1453 (caiguda de Constantinoble) i 1789 (Revolució Francesa), va començar a néixer un nou sistema econòmic, el capitalisme, que es consolidarà de forma definitiva amb la Revolució Industrial. En aquesta perspectiva, l'edat moderna seria el període dels valors de la modernitat (el progrés, la comunicació, la raó) enfront del període anterior, l'edat mitjana, que el tòpic identifica amb un parèntesi històric dominat per l'endarreriment cultural i social, i l'obscurantisme. L'esperit de l'edat moderna buscà el seu referent en un passat anterior, l'edat antiga. L'edat moderna va marcar el moment de la integració de dos mons humans que havien romàs completament aïllats durant més de 20.000 anys: Amèrica, el Nou Món, i Euràsia i Àfrica, el Vell Món.
# Pont del Pont de Bar

El Pont del Pont de Bar és una obra del Pont de Bar (Alt Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquest pont a Pont del Bar, sobre del Segre, desaparegué el mes de novembre de 1982.
Tenia dos arcs encara que realment en tenia tres, ja que sobre un dels dos n'hi havia un altre de petit.

## Història

Aquest pont medieval donà nom al poble i era el penúltim que quedava sobre el Segre, al Comtat de la Cerdanya.
Creu la tradició que Sant Ermengol, bisbe d'Urgell, l'any 1035, visionant les obres de dit pont, caigué al riu i morí ofegat.
L'antic pont fou tirat al terra pels francesos l'any 1794 en fugir cap a la Cerdanya. [C.A. Torras, pàg. 50].
Avui, hi ha una palanca de fusta que ha vingut a substituir l'antic pont.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Pont del Pont de Bar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2018].
# Pont del Prat de les Hortes d'Osor

El Pont del Prat de les Hortes d'Osor és una obra d'Osor (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquest pont es pot datar en l'època medieval i moderna; segles XIV - XVII. Era un dels ponts de l'antic camí d'Osor i Sant Hilari a Anglès. Només servia per a persones, era un passera de barana baixa.

## Descripció

És un pont petit, d'un sol ull i d'arcada rebaixada, situat sobre la riera d'Horta i al costat de la carretera d'Osor a Anglès passat el mas Coll. Està situat entre dues penyes i fa una llargada d'aproximadament 5 metres. La seva alçada màxima és d'uns 4 metres sobre l'aigua. La seva forma d'arc rebaixat està sustentada en les mateixes parets naturals de la riera.
Està fet de pedra poc desbastada i morter, i té un petit aterrassament de base i per superar el desnivell a la part oest. A més, falta un tros de barana al costat oest. Actualment s'hi pot passar, però està en desús i no porta enlloc. La construcció aprofita un gorg de la riera d'Horta, proper a la desembocadura a la Riera d'Osor. El seu estat de conservació és dolent, ja que la vegetació ocupa gairebé totes les parts de la construcció. Hi ha un arbre caigut a un dels costats d'accés del pont.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Pont del Prat de les Hortes d'Osor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Prudkí

«Prudkí» té aquests significats:
* Prudkí (Khabàrovsk), localitat del krai de Khabàrovsk, a Rússia
* Prudkí (Lípetsk), localitat de l'óblast de Lípetsk, a Rússia
* Prudkí (Volgograd), localitat de l'óblast de Volgograd, a Rússia
* Prudkí (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Principat de Kuba

Kuba fou un petit estat tributari protegit del prant de Sorath a l'agència de Kathiawar, presidència de Bombai. Els sobirans eren Nagar bramans, i l'estat era considerat de sisena classe al Kathiawar.
Estava formar per un únic poble però administrat per dos tributaris separats. La superfície era de 3 km² i la població de 375 habitants el 1881. Els ingressos s'estimaven en 300 lliures.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Postposició

Una postposició és una partícula que s'afegeix darrere una paraula i que funciona de manera anàloga a una preposició, que es col·loca al davant. No es tracta d'un morfema flexiu o derivatiu, sinó d'un mot independent, malgrat es pugui escriure sense separació respecte a la paraula que acompanya.
Les postposicions apareixen en nombroses llengües com l'hongarès, el xinès o el guaraní i en queden vestigis en altres idiomes com l'anglès (el cas del genitiu saxó) o l'espanyol (a determinats pronoms com "contigo").