OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Théâtre Eldorado (París)

El Théâtre Eldorado va ser un teatre edificat en 6 mesos per l'arquitecte Charles Duval i ubicat a la plaça del domador Pellier. Inaugurat el 30 de desembre de 1858, en el número 4 del bulevard d'Estrasburg, dins del 10é districte de París.
La sala, de gran luxe, coneixerà una primera devallada abans de ser transformada en cafè concert per Lorge, el seu nou director. Eldorado es convertirà en el cafè-concert més cèlebre de París al llarg de més de 60 anys. Hom imposa la obligarietat de les consumicions. Thérèsa, que posteriorment esdevindrà la primera gran vedet del cafè-concert, hi fa els seus debuts el 1862. Igual que Antoine Renard, Paulus, Anna Judic, Yvette Guilbert i Polaire, aquesta última sota la direcció del seu espòs Allemand. Allemand afegirà una marquesina metàl·lica de doble cúpula a l'entrada del teatre el 1893. Posteriorment, la seva vídua i després el seu nebot, hi faran també treballs d'embelliment, transformant-lo en music-hall.
S'hi projecten films cinematogràfics des de 1896. Mistinguett hi fa els seus debuts i Dranem s'hi estarà 21 anys. Bach hi crea La Madelon el 1906 i els joves Maurice Chevalier i Raimu hi actuen. El 1920, les varietats són substituïdes per comèdies lleugeres.
La sala és destruïda i novament reconstruïda per l'arquitecte Pierre Dubreil el 1933. Ara es dedica al cinema amb capacitat per a 2.000 persones. L'any 1971 torna a oferir teatre i en concret opereta. El 1994 s'hi fan obres de reonvació. El 2000, el seu nou propietari, Maurice Molina ha de renunciar, per raons judicials, al seu mític nom i rebateja la sala amb el nom de Théâtre Comédie.
Des de 1981, l'entrada al teatre, la sala de cinema i les escultures han estat inscrites en el llistat de monuments històrics de la ciutat.
El nom d'Eldorado com a nom per a un teatre o un music-hall va obrir les portes a altres teatres que li van manllevar el nom. Aquests són els casos d'Eldorado de Barcelona i Eldorado de Madrid.

## Estrenes

* 1877, 20 gener. La Jeunesse de Béranger, de Firmin Bernicat
* 1877. Le Cornette, de Firmin Bernicat
* 1878, 25 gener. Le Moulin des amours, de Firmin Bernicat.
* 1878, 23 novembre. Une aventure de la Clairon, de Firmin Bernicat
* 1878, 17 desembre. L'Agence Raburdin, de Firmin Bernicat
* 1878. On demande un arlequin, de Firmin Bernicat
* 1878. Le Triomphe d'Arlequin, de Firmin Bernicat
* 1880. Le Petit jeune homme, de Firmin Bernicat
* 1882, 20 juny. Les Premières armes de Parny de Firmin Bernicat
# Théâtre Marigny

El Teatre Marigny (Théâtre Marigny) es troba a l'avinguda dels Camps Elisis, al 8è arrondissement de París.
El 1835, un físic-prestidigitador proposa espectacles de «física divertida, fantasmagoria i curiositat» al Carré Marigny, que és ràpidament rebatejat Folies Marigny. El 1855, Jacques Offenbach en pren la direcció sota el nom actual, Théâtre Marigny. La sala és reconstruïda el 1880 per Charles Garnier, l'arquitecte de l'Òpera de París, per fer-ne un Panorama, després transformada en teatre el 1894 per Édouard Niermans. La sala encara és ampliada el 1925.
El 1948, sota la impuls de la seva directora Simone Volterra, el Teatre Marigny fa una crida a actors de la Comédie-Française per constituir una «troupe maison», és la creació de la « Companyia Renaud- Barrault». El 1965 pren la direcció Elvire Popesco.
El teatre Marigny ha acollit, de 1966 a 1988, l'emissió de televisió «Au théâtre ce soir» així que alguns «Cérémonies des Molières».
Recomprat pel holding Àrtemis de François Pinault, i presidit per la seva filla, Laurence Pinault, el teatre ha estat dirigit per Robert Hossein de 2000 a 2008, i actualment per Pierre Lescure.
Dotat d'una gran sala de 1.024 places, i d'una petita, Popesco, de 311 places, el teatre ha acollit 170.000 espectadors el 2007.
* Théâtre Marigny
* Théâtre Marigny

## Enllaços externs

* Web oficial del Teatre
# Teresa Mañà Terré

Teresa Mañà Terré (Barcelona, 1954) és una bibliotecària i professora jubilada de la Facultat d'Informació i Mitjans Audiovisuals de la Universitat de Barcelona entre 1993 i 2020 (abans ho havia estat de l'Escola Universitària Jordi Rubió i Balaguer de Biblioteconomia i Documentació, predecessora de la Facultat), on ha impartit assignatures sobre biblioteques escolars i història de les biblioteques públiques a Catalunya als segles XIX i XX. Des del 1992 fins al 2022 ha estat responsable de la secció de llibre infantil de la revista Serra d’Or. Entre les seves publicacions destaca el llibre Les biblioteques populars de la Mancomunitat 1915-1925 (2007), fruit de la seva tesi doctoral, Les biblioteques populars a través dels seus Anuaris: 1922-1936 (2001) i, darrerament, Les biblioteques, un projecte d'èxit? Una mirada cent anys després (2014). Ha estat assessora per a l'àmbit de biblioteques populars en l'exposició L‘inici del demà. Mancomunitat de Catalunya 100 anys (CCCB, 2014) i comissària de l'exposició BiblioTec. Cent anys d'estudis i professió bibliotecària a Catalunya (Palau Robert, febrer-maig 2015). Ha estat coordinadora del grup de recerca consolidat “BIBES: biblioteques, educació i societat” (2017 SGR 00520). Forma part de la Junta Directiva de l'Ateneu Barcelonès des del 2021.

## Referències

* ↑ «Teresa Mañà Terré». [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «Disponible en línia a TDX:».
* ↑ «Teresa Mañà Terré» (en castellà). Dialnet. [Consulta: 6 juliol 2022].
* ↑ «BIBES. Grup de Recerca sobre Biblioteques, Educació i Societat». web. Universitat de Barcelona. [Consulta: 21 març 2020].
* ↑ «Teresa Mañà Terré». Ateneu Barcelonès. [Consulta: 6 juliol 2022].
# The Christmas Collection

The Christmas Collection és el segon àlbum d'estudi del grup de crossover clàssic internacional Il Divo, format per quatre cantants (Carlos Marín, Sébastien Izambard, David Miller i Urs Bühler).
L'àlbum consta d'una col·lecció de cançons de Nadal o inspirades en ella i va ser llançat al mercat el 25 d'octubre de 2005 en set països Estats Units, Canadà, Àustria, Eslovènia, Països Baixos, Suècia i Finlàndia.

## Personal

Il Divo
* Carlos Marín, espanyol.
* Sébastien Izambard, francès.
* David Miller, nord-americà.
* Urs Bühler, suís.
Personal addicional
* Dave Arch: Arranjaments orquestrals
* Walter Chin: Fotografia
* Chris Laws: Enginyer, Edició Digital
* Steve Mac: Producció
* Vlado Meller: Mastering
* Joanne Morris: Disseny
* Daniel Pursey: Enginyer
* Mike Ross-Trevor: Enginyer
* Ren Swan: Enginyer, Mescles

## Llistes de popularitat i certificacions

Es va convertir en l'àlbum de Nadal més venut als Estats Units en el 2005, en tres dels set països on va ser editat va aconseguir llocs superiors al #5 en les llistes globals, destacant Canadà, on va ser número #1.
| País | Premis | Posició |
| Canadà | Doble Platí | #1 |
| Estats Units | Platí | #14 |
| Eslovènia | | #3 |
| Països Baixos | | #4 |
| Suècia | | #4 |
| Finlàndia | | #11 |
| Austràlia | | #18 |

## Referències

* ↑ «THE CHRISTMAS COLLECTION». ildivo.com. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 16 agost 2015].
* ↑ CRIA Gold & Platinum certifications for December 2006 Arxivat 2013-05-07 a Wayback Machine..
# Terratrèmol de Canterbury de 2010

El terratrèmol de Canterbury de 2010 va ser un fort terratrèmol de magnitud 7,1, que va afectar l'Illa del Sud de Nova Zelanda a les 4:35 del 4 de setembre de 2010 (16:35 del 3 de setembre UTC). El seu epicentre estava situat aproximadament 40 km a l'oest de Christchurch, prop del poble de Darfield, a una profunditat de 10 km. També es pogueren sentir fortes rèpliques, incloent-n'hi una de magnitud 5,3. El terratrèmol principal es pogué sentir a tota l'Illa del Sud, i també a l'Illa del Nord fins a New Plymouth.
El terratrèmol va causar molts danys i va tallar l'electricitat i l'aigua, principalment a la ciutat de Christchurch. Dues persones van resultar ferides de gravetat. La tremolor va causar danys també a edificis històrics de Lyttelton, prop de Christchurch, incloent-hi una església i parts d'un hotel. Les botigues del centre de la ciutat estaven tancades el dia que va ocórrer el terratrèmol. El cost total dels danys s'estima d'uns 2 bilions de dòlars neozelandesos.
Defensa civil va declarar l'estat d'emergència a Christchurch i el Districte de Selwyn.

## Referències

* 1 2 3 «New Zealand earthquake report - Sep 4, 2010 at 4:35 am (NZST)» (en anglès). GeoNet. Earthquake Commission and GNS Science, 04-09-2010. Arxivat de l'original el de setembre 5, 2010. [Consulta: 4 setembre 2010].
* ↑ «Magnitude 7.0 - South Island of New Zealand: Details» (en anglès). United States Geological Survey, 03-09-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-14. [Consulta: 3 setembre 2010].
* 1 2 3 4 «Massive 7.4 quake hits South Island» (en anglès). Stuff.co.nz, 03-09-2010 [Consulta: 3 setembre 2010].
* ↑ «New Zealand Earthquake 2010: Strong Quake Shakes Christchurch» (en anglès). The Huffington Post, 03-09-2010. [Consulta: 3 setembre 2010].
* ↑ «New Zealand Earthquake Report - Sep 4 2010 at 4:56 am (NZST)» (en anglès). GeoNet, 04-09-2010. Arxivat de l'original el 2010-09-07. [Consulta: 4 setembre 2010].
* ↑ «New Zealand Earthquake Report - Sep 4 2010 at 11:12 am (NZST)» (en anglès). GeoNet, 04-09-2010. Arxivat de l'original el 2010-09-06. [Consulta: 4 setembre 2010].
* ↑ Van Der Heide, Maike. «Marlborough, Kaikoura escape worst of quake» (en anglès). The Marlborough Express, 04-09-2010. [Consulta: 4 setembre 2010].
* ↑ «Strong earthquake rocks New Zealand's South Island» (en anglès). BBC News, 03-09-2010 [Consulta: 3 setembre 2010].
* ↑ «Quake timeline» (en anglès). Stuff.co.nz, 04-09-2010. [Consulta: 4 setembre 2010].
* ↑ «State of emergency declared in Canterbury» (en anglès). Radio New Zealand, 04-09-2010. [Consulta: 4 setembre 2010].
# Teutobergienses Saltus

El bosc de Teutoburg és una cadena de turons baixos i boscosos als estats alemanys de la Baixa Saxònia i Rin del Nord-Westfàlia. Fins al segle XVII, el nom oficial de la carena del turó era Osning. Va ser rebatejat per primera vegada com a bosc de Teutoburg el 1616 en commemoració de la batalla del bosc de Teutoburg l'any 9 dC, que probablement va tenir lloc a Kalkriese.
Es coneix també per Teutobergienses Saltus. Allí l'any 9 de la nostra era els romans van patir una seriosa derrota enfront dels germànics (vegeu Batalla del bosc de Teutoburg). El cos de Publi Quintili Varus fou trobat sis anys després per Drus.
Es creu que correspon a les muntanyes entre Lippspringe (Lupia) i Haustenbeck (Amasis) i el seu nom alemany és Teutoburger Wald.

## Referències

* ↑ Bordewich, Fergus M. «The Ambush That Changed History». Smithsonian Magazine, 01-09-2006.
* ↑ Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Geography (en anglès), 1854.
# Teutobod

Teutobod (en llatí Teutobodus) era el rei dels teutons quan van ser derrotats per Gai Mari en la gran batalla d'Aquae Sextiae, el 102 aC.
És possible que Teutobod hagués mort en aquesta batalla, segons indiquen alguns historiadors clàssics, però altres diuen que el van fer presoner i que va adornar el triomf de Mari quan aquest va tornar a Roma.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Teutobodus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 19 febrer 2021].
Viccionari
# Teutiburgium

Teutiburgium (en llatí Teutiburgium o Teutoburgium, en grec antic Τευτοβούργιον) va ser una ciutat de la Baixa Pannònia, prop de la confluència entre el Drava i el Danubi, a la via que anava de Mursa a Cornacum.
Hi va estar estacionada la Legió VI Ferrata i un cos de cavalleria dàlmata, segons diuen Claudi Ptolemeu i l'Itinerari d'Antoní. El seu nom sembla indicar que va ser un assentament dels teutons, que l'haurien fundada poc abans del 113 aC quan vagaven per aquell territori. La ubicació exacta no s'ha trobat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Teutiburgium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 juliol 2022].
# Tit Manli Torquat (qüestor)

Tit Manli Torquat (en llatí Titus Manlius Torquatus) va ser un magistrat romà del segle i aC. Formava part de la gens Mànlia i era de la família dels Manli Torquat.
Apareix mencionat en un discurs de Ciceró a favor de Deiotarus II l'any 45 aC, on l'anomena optimus adolescens. Segurament és el mateix que apareix en dues o tres cartes dirigides a Tit Pomponi Àtic, per les que sabem que era àugur. Va ser qüestor del cònsol Gai Vibi Pansa l'any 43 aC.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1173?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=TorquatusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1165. ]
# Tomás Moyano Rodríguez

Tomás Moyano Rodríguez (Serrada, Valladolid, 15 de desembre de 1760-Madrid, 11 de juny de 1830) va ser un polític espanyol, diputat a Corts i ministre durant el regnat de Ferran VII.

## Biografia

Advocat i magistrat, oïdor de l'Audiència de Sevilla, fou diputat per Valladolid a les Corts de Cadis de 1810 i 1813. Després del retorn de Ferran VII després de la guerra del francès va ser secretari del Despatx de Gracia i Justícia entre novembre de 1814 i gener de 1816. Té una breu aparició en l'obra Memorias de un cortesano de 1815 que forma part dels Episodios Nacionales de Benito Pérez Galdós. En ell se li posa el sobrenom còmic de "Majaderano".

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ «Ministres de Ferran VII». Arxivat de l'original el 2019-02-09. [Consulta: 30 juny 2017].

## Bibliografia

* Diccionario biográfico español. Real Academia de la Historia
# Thedford

Thedford és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 211 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Thedford tenia 211 habitants, 101 habitatges, i 65 famílies. La densitat de població era de 339,4 habitants per km².
Dels 101 habitatges en un 22,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 5% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,65.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,5% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 23,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.583 $ i la renda mediana per família de 44.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.500 $ mentre que les dones 20.938 $. La renda per capita de la població era de 18.300 $. Cap de les famílies i el 0,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Thedford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Thedford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# UCI Oceania Tour 2008-2009

L'UCI Oceania Tour 2008-2009 és la cinquena edició de l'UCI Oceania Tour, un dels cinc circuits continentals de ciclisme de la Unió Ciclista Internacional. Està format per cinc proves, organitzades entre el 12 d'octubre de 2008 i el 15 de febrer de 2009 a Oceania.
La victòria fou per l'australià Peter McDonald, vencedor del Tour de Wellington.

## Calendari de les proves
### Octubre de 2008

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 12-18 | Herald Sun Tour | 2.1 | Stuart O'Grady | Team CSC-Saxo Bank |

### Novembre de 2008

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 3-8 | Tour de Southland | 2.2 | Hayden Roulston | The Southland Times-Trek |

### Gener de 2009

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 21-25 | Tour de Wellington | 2.2 | Peter McDonald | Drapac Porsche |

### Febrer de 2009

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 12 | Campionat d'Oceania de contrarellotge | CC | Chris Jongewaard | Austràlia |
| 12 | Campionat d'Oceania de contrarellotge sub-23 | CC | John Anderson | Austràlia |
| 15 | Campionat d'Oceania en ruta | CC | Tommy Nankervis | Austràlia |
| 15 | Campionat d'Oceania en ruta sub-23 | CC | Daniel Braunsteins | Austràlia |

## Classificacions finals

| Classificació individual Pos Ciclista Equip Punts 1. Peter McDonald (AUS)Drapac Porsche163 2. Gordon McCauley (NZL)Subway-Avanti112,33 3. Tommy Nankervis (AUS)Cinelli-Down Under100 4. Daniel Braunsteins (AUS)Drapac Porsche70 5. Jeremy Yates (NZL)Letua Cycling Team64,66 6. Hayden Roulston (NZL)Cervélo Test Team60 7. Jeremy Vennell (NZL)Bissell Pro Cycling Team51 8. Chris Jongewaard (AUS)-51 9. Joseph Cooper (NZL)Subway-Avanti45,33 10. Ben Day (AUS)Fly V Australia43 | Classificació per equips Pos Equip País Punts 1.Drapac Porsche Austràlia262 2.Subway-Avanti Nova Zelanda226,98 3.Cinelli-Down Under Austràlia147 4.Cervélo Test Team Suïssa101 5.Praties Austràlia90 6.Savings & Loans Austràlia76 7.Team Budget Forklifts Austràlia70,32 8.Letua Cycling Team Malàisia64,66 9.Bissell Pro Cycling Team Estats Units61 10.Barloworld Regne Unit51 |
| Classificació per països Pos País Punts 1. Austràlia1.259 2. Nova Zelanda592,63 | Classificació per països sub-23 Pos País Punts 1. Austràlia639,66 2. Nova Zelanda117,65 |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-07-06 a Wayback Machine. (anglès) (francès)
* Calendari de les curses del 2008-2009 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. al web de la Unió Ciclista Internacional
# President de Mongòlia

El President de Mongòlia (Монгол Улсын Ерөнхийлөгч, Mongol Ulsyn Yerönkhiilögch) és el cap d'estat de Mongòlia. La constitució adoptada per Mongòlia el 1992 afirma que el president del país és lo cap d'Estat i símbol de la unitat del poble mongol. La forma de govern actual és la democràcia parlamentària.

## Elecció del President

El president és elegit de forma directa pel poble mongol. Els partits amb representació al Gran Jural de l'Estat nominen als candidats corresponents de cada partit, i després estos es presentaran a les eleccions presidencials. El mandat presidencial té una durada de quatre anys i el càrrec pot ser renovat una vegada. El president pot ser deposat si dos terços de la cambra legislativa (jural) determina la seua culpabilitat a l'hora d'abusar del seu càrrec i vulnerar la llei. Abans del nomenament, el president electe ha de suspendre la seua militància en qualsevol partit polític.

## Poders del President

* Nomenar un candidat a Primer Ministre que serà votat per la cambra legislativa. Aquesta és realment una tasca simbòlica, ja que els candidats ja estan triats per la cambra.
* Vetar lleis del Gran Jural.
* Aprovar nomenaments judicials.
* Nomenar al president del Tribunal Suprem de Mongòlia
* Presidir el Consell de Seguretat Nacional.
* Actuar com a comandant en cap de les forces armades.
* Nomenar al Fiscal General de l'Estat, que haurà de ser votat i acceptat per la cambra legislativa.
* Decidir les línies principals d'actuació del Govern.

## Llista de Presidents

| Nom | Naixement i mort | Inici de mandat | Fi de mandat | Partit |
| Punsalmaagiin Ochirbat | 23 de gener de 1942 Província de Zavkhan, Xina | 3 de setembre de 1990 | 20 de juny de 1997 (6 anys, 290 dies) | Partit Popular Revolucionari Mongol Partit Socialdemòcrata Mongol |
| Natsagiin Bagabandi | 22 d'abril de 1950 Yaruu | 20 de juny de 1997 | 24 de juny de 2005 (8 anys, 4 dies) | Partit del Poble de Mongòlia |
| Nambaryn Enkhbayar | 1 de juny de 1958 Ulanbator | 24 de juny de 2005 | 18 de juny de 2009 (3 anys, 359 dies) | Partit del Poble de Mongòlia |
| Tsakhiagiin Elbegdorj | 30 de març de 1963 Zereg | 18 de juny de 2009 | 10 de juliol de 2017 (8 anys, 22 dies) | Partit Democràtic |
| Khaltmaagiin Battulga | 3 de març de 1963 Ulanbator | 10 de juliol de 2017 | En el càrrec | Partit Democràtic |

## Referències

* ↑ Constitution of Mongolia
* ↑ Montsame News Agency. Mongolia. 2006, ISBN 99929-0-627-8, p. 43

## Vegeu també

* Primer ministre de Mongòlia
# Holtita

La holtita és un mineral de la classe dels silicats que pertany i dona nom al grup de la holtita. Rep el seu nom per Harold Edward Holt (1908-1967), Primer ministre d'Austràlia entre els anys 1966 i 1967.

## Característiques

La holtita és un silicat de fórmula química (Ta$_{0,6}$◻$_{0,4}$)Al₆BSi₃O₁₈. La seva duresa a l'escala de Mohs és 8,5. És una espècie estretament relacionada amb la dumortierita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la holtita pertany a «09.AJ: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats), amb triangles de BO₃ i/o B[4], tetraèdres de Be[4], compartint vèrtex amb SiO₄» juntament amb els següents minerals: grandidierita, ominelita, dumortierita, magnesiodumortierita, garrelsita, bakerita, datolita, gadolinita-(Ce), gadolinita-(Y), hingganita-(Ce), hingganita-(Y), hingganita-(Yb), homilita, melanocerita-(Ce), minasgeraisita-(Y), calcibeborosilita-(Y), stillwellita-(Ce), cappelenita-(Y), okanoganita-(Y), vicanita-(Ce), hundholmenita-(Y), prosxenkoïta-(Y) i jadarita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta als placers d'estany de Greenbushes, al comtat de Bridgetown-Greenbushes, a Austràlia Occidental, Austràlia. També ha estat descrita a les pegmatites de Virorco, a El Trapiche (San Luis, Argentina); a la mina del mont Szklana, a Gläsendorf (Baixa Silèsia, Polònia); i al mont Vasin-Myl'k, a l'óblast de Múrmansk, Rússia.

## Referències

* ↑ «Holtite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 octubre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 21 octubre 2017].
# Nínox ocraci

El nínox ocraci (Ninox ochracea) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita la selva humida de Sulawesi. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ «Nínox ocraci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 249. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Ochre-bellied Boobook. Ninox ochracea» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 gener 2023].
# Rus (desambiguació)

«Rus» té aquests significats:
* Rus (poble) antic poble del Kaganat Rus
* Russos, grup ètnic eslau de l'est natiu de Rússia, que parlen l'idioma rus i que viuen majoritàriament a Rússia
* Rus, llengua eslava parlada pels russos
* Rus de Kíev, estat medieval que correspon a la Rutènia històrica
* Petit rus, natural o pertanyent a Ucraïna, coneguda antigament com la Petita Rússia
* Teixit de rus, teixit de cotó fet amb fils arrissats
* Rus (Jaén), municipi de la província Jaén (Andalusia, Espanya)