OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bandra

Bandra (Wandren, Bdndora, Vandra, maratha वांद्रे) és una antiga municipalitat i ara vila suburbana a l'illa de Salsette, a Western Bombai a la punta sud de l'illa connectada amb l'illa de Bombai per un pont. El 1901 tenia 22.075 habitants i modernament no té estadiística separada. És coneguda popularment com a "Reina dels Suburbis" i famosa per les seves esglésies i els temples de foc dels parsis. El nom derivaria del persa Bandar (port).
Aquesta zona estava governada per la dinastia Silhara al segle xii i es deia Bandora segons inscripcions funeràries. El 1543 van desembarcar els portuguesos a les set illes de Bombai i van donar la senyoria de Bandra als jesuïtes, junt amb Parel, Wadala i Sion. El 1570 els jesuïtes van construir una església i un col·legi (Santa Anna); l'església encara funcionava al segle XVIII; els portuguesos van construir altres edificis incloent l'església de Sant Andreu. Sis esglésies catòliques en quatre km² encara es conserven, i són la basílica de Nostra Senyora de la Muntanya o de Maria de la Muntanya, Mont Carmel, Sant Pere, Sant Andreu, Santa Teresa, Santa Anna i Sant Aloisius.
El 1876 fou declarada municipalitat incloent a més de Bandra a Naupada, Khar, Pali, Varoda, Chimbai, Katwadi, Mala Sherli, Rajan, i Danda. Durant el segle xx va passar a ser un suburbi de Bombai i es va dividir en Bandar East i West.
Suburbis veïns són:
* Dharavi,
* Khar
* Kurla
* Mahim
* Santacruz

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Barranc d'Eroles (Fígols de Tremp)

El barranc d'Eroles és un barranc del terme municipal de Tremp que s'origina dins de l'antic terme de Fígols de Tremp i va a abocar-se en el barranc de les Pasteroles, encara en el mateix terme municipal.
Es forma a 789 m. alt., per la unió del barranc de la Font Gran, i del dels Albars, des d'on davalla cap al sud-est, per anar a unir-se al barranc de les Pasteroles al nord del poble d'Eroles.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya i fer un pas d'aproximació
# Barbaron

El castell de Barbaron, també escrit Paperon, (en turc: Çandır Kalesi, en armeni: Պապեռոն), fou una important fortificació de la Petita Armènia, actualment situada en la província de Mersin, a Turquia. Avui dia conté la caseta d'un guarda forestal.

## Localització

El castell està en les Muntanyes del Taure, a l'est d'Ayvagediği i del castell de Gözne, i a uns 40 km al nord de Mersin. El castell està construït sobre un cim a 1.125m i comparteix el nom amb la vila que hi ha a sota: Çandır.

## Història

L'historiador Ghevont Alishan, identificà al segle xix, aquest lloc amb el Papirion (Παπιρίον) esmentat en textos romans d'Orient, el qual és citat per primera vegada en relació amb l'emperador Zenó al segle v. Tanmateix, no s'han trobat proves arqueològiques que confirmin això. El castell fou un lloc destacat entre els segles XII i XIV, dins la història del Regne d'Armènia Menor, quan fou la seu dels reis de la dinastia hetumida. Les estructures que se'n conserven daten d'aquell període. Aquesta fortalesa controlava dos camins cap a l'Anatòlia central, un dels quals enllaçava amb un altre important castell armeni, el de Lampron. Barbaron fou el feu del baró Sembat el Conestable, que també fou un destacat erudit del seu temps.

## Descripció

El 1979 el castell fou objecte d'estudi de Robert Edwards, el qual publicà el 1987 un informe amb la descripció i els plànols. L'única entrada del castell és una escala, d'uns 140 esglaons tallats en la roca, que està en alguns trams tapada per un sostre de volta. En paral·lel als esglaons hi ha una rampa que probablement es feu servir per arrossegar càrrega. La fortalesa és ampla, però la majoria dels murs i els edificis estan en ruïnes. Els dos edificis més grans són un que estava destinat a residència, de dos pisos, i l'altre una església, ambdós construïts amb carreus finament tallats. Aquesta església, que actualment només es conserva parcialment, tenia una inscripció en armeni que data del 1251, en què el baró Sembat la dedica al seu pare. Aquesta inscripció estava en el mur exterior de la part sud, va ser visible fins a mitjan dècada del 1930, però el 1946 ja no es podia llegir.

## Referències

* ↑ Edwards, 1987, p. 102–10, 282.
* ↑ Edwards, 1982, p. 161-164.
* ↑ Boase, 1978, p. 156.

## Bibliografia

* Boase, T.S.R.. The Cilician Kingdom of Armenia, 1978.
* Edwards, Robert W. «The Fortifications of Armenian Cilicia: Dumbarton Oaks Studies». Dumbarton Oaks Papers, 23, 1987.
* Edwards, Robert W. «Ecclesiastical Architecture in the Fortifications of Armenian Cilicia: First Report». Dumbarton Oaks Papers, 36, 1982.
* Der Nersessian, S. «The Kingdom of Cilician Armenia». A: A History of the Crusades, vol.2.. University of Wisconsin Press, 1969.
# Barranc de Mascalvó

El Barranc de Mascalvó o Barranc de Mascalbó (segons l'IEC ha de ser Calvó) és un curs fluvial del terme de Reus a la comarca catalana del Baix Camp.
Es forma de la reunió del Barranc de Pedret amb el de l'Escorial, vora el Mas de les Monges. Des d'allí cap avall travessa la partida de Porpres i la de Mascalvó. Més avall, entra al terme de Vila-seca. També se'n diu Barranc de Porpres. Segons Amigó, antigament sempre portava aigua i durant tot l'any s'hi pescava alguna cosa.
Al barranc de Mascalvó també se'n diu, en la seva part final dins del terme de Reus, Barranc de Barenys, i pren aquest nom a l'entrar al terme municipal de Salou, fins que arriba al mar. Barenys havia estat un poble arran de mar, ara al terme de Salou, donat a poblar el 1155 per Bernat Tort a Ramon Ribas. Va desaparèixer el 1550, en un atac de l'arrais Dragut.

## Referències

* 1 2 Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 335 i 77. ISBN 8486387655.
# Benca

Benca (francès Benque) és un municipi occità situat en el departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Benavides

Benavides és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Comprèn els nuclis de:
* Benavides de Órbigo
* Quintanilla del Monte
* Antoñán del Valle
* Quintanilla del Valle
* Vega de Antoñán
* Gualtares de Órbigo

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 3.204 | 3.096 | 3.018 | 2.929 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Benavidesita

La benavidesita és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser anomenada en honor d'Alberto Benavides de la Quintana, enginyer, empresari miner i polític peruà.

## Característiques

La benavidesita és un sulfur de fórmula química Pb₄MnSb₆S$_{14}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic, en forma de cristalls aciculars, de fins a 200 μm de llarg, o en forma de grans arrodonits de fins a 50 μm. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. Forma una sèrie de solució sòlida amb la jamesonita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la benavidesita pertany a «02.H - Sulfosals de l'arquetip SnS, amb Cu, Ag, Fe, Sn i Pb» juntament amb els següents minerals: aikinita, friedrichita, gladita, hammarita, jaskolskiïta, krupkaïta, lindströmita, meneghinita, pekoïta, emilita, salzburgita, paarita, eclarita, giessenita, izoklakeïta, kobellita, tintinaïta, jamesonita, berryita, buckhornita, nagyagita, watkinsonita, museumita i litochlebita.

## Formació i jaciments

La benavidesita va ser descoberta a partir de mostres trobades en dues localitats diferents: en un dipòsit de sulfur de ferro metamorfosat associat amb volcanisme submarí fèlsic a la mina Sätra, al camp miner de Doverstorp (Finspång, Östergötland, Suècia); i en una mineralització polimetàl·lica telescòpica associada a intrusions dacítiques a la mina Uchucchacua, a Oyón (Regió de Lima, Perú). També ha estat descrita al Japó, Romania, Rússia i la Xina.

## Referències

* 1 2 3 «Benavidesite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Benavidesite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 15 gener 2019].
# Batarà ondulat

El batarà ondulat (Frederickena unduliger) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial a les terres baixes fins als 500 m, a l'est i sud-est del Perú, nord-oest de Bolívia i nord-oest del Brasil.

## Referències

* ↑ «Batarà ondulat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Batarà pissarrós amazònic

El batarà pissarrós amazònic (Thamnophilus amazonicus) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i vegetació secundària de les terres baixes amazòniques de l'est i sud de Colòmbia, sud de Veneçuela, nord, est i centre del Brasil, Guaianes i nord de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Batarà pissarrós amazònic». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Geoff Skaines

Geoffrey "Geoff" Skaines (8 de juny de 1953) va ser un ciclista australià. S'especialitzà en el ciclisme en pista. Va participar en els Jocs Olímpics de 1976.

## Palmarès

* 1980
** 1r al The Examiner Tour of the North
* 1984
** 1r als Sis dies de Launceston (amb Shane Sutton)

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Resolució 1758 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1758 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de juny de 2007. Després de reafirmar totes les resolucions sobre el conflicte de Xipre, en particular la Resolució 1251 (1999), el Consell va prorrogar el mandat de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre (UNFICYP) durant sis mesos fins al 15 de desembre de 2007.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va demanar a Xipre i Xipre del Nord que abordaran amb urgència la qüestió humanitària de les persones desaparegudes. Va assenyalar l'avaluació del Secretari General Ban Ki-moon que la solució a la disputa rau en els propis xipriotes i en el paper solidari de les Nacions Unides en aquest procés i que la situació a l'illa en general es va mantenir generalment tranquil·la.
Es va instar a ambdues parts a abstenir-se d'accions que augmentessin la tensió. La resolució va donar la benvinguda als creuaments del grecoxipriotes al nord i els turcoxipriotes al sud i l'obertura de punts de pas addicionals, inclòs el carrer Ledra. Va assenyalar que la situació a la Línia Verda a Xipre milloraria si ambdues parts acceptessin la memòria d'ajuda de 1989 utilitzada per les Nacions Unides.
Hi havia preocupació que les oportunitats de debat públic sobre el futur de l'illa havien anat a menys, tot i que es van donar la benvinguda als intents de contactes bi-comunals. A més, hi havia preocupació pel progrés del desminatge en la zona d'amortiment i es va instar a la part turcoxipriota a reprendre les activitats de desminatge.
La resolució va donar la benvinguda als esforços de les contribucions de Grècia i Xipre a l'operació de manteniment de la pau i els esforços relacionats amb la prevenció del VIH/SIDA en la missió de manteniment de la pau.

### Actes

Ampliant el mandat de la UNFICYP, la resolució va instar a ambdues parts a discutir amb urgència el procés de demarcació, recolzant encara més els esforços de la UNFICYP per implementar la política d'explotació sexual. Va instar el costat turcoxipriota a restaurar l'statu quo militar que existia a Strovilia abans del 30 de juny del 2000.
El Consell va demanar al Secretari General que informés abans del 1 de desembre de 2007 sobre els progressos realitzats.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate on Cyprus force until 15 December». United Nations, June 15, 2007.
* ↑ «UN Peacekeeping Force in Cyprus Extended». , 18-06-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)
* Pla Annan per Xipre

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Volta a Burgos 2018

La Volta a Burgos 2018, 40a edició de la Volta a Burgos, és una competició ciclista per etapes que es disputà entre el 7 i l'11 d'agost de 2018 sobre un recorregut de 775 km, repartits entre 5 etapes.
El colombià Iván Ramiro Sosa (Androni Giocattoli-Sidermec) aconseguí la victòria final gràcies a la victòria en la darrera etapa. Completaren el podi el seu compatriota Miguel Ángel López (Astana Qazaqstan Team) i el català David de la Cruz (Team Sky).

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a quatre equips World Tour, nou equips continentals professionals, i dos equips continentals:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 7 de ago | Burgos – Burgos | etapa de mitja muntanya | 157 | Francesco Gavazzi | Francesco Gavazzi |
| 2a etapa | 8 de ago | Belorado – Castrojeriz | etapa accidentada | 163 | Matteo Moschetti | Jon Aberasturi Izaga |
| 3a etapa | 9 de ago | Sedano – Espinosa de los Monteros | etapa de muntanya | 149 | Miguel Ángel López Moreno | Miguel Ángel López Moreno |
| 4a etapa | 10 de ago | San Pedro de Cardeña – Clunia | etapa accidentada | 165 | Carlos Barbero Cuesta | Miguel Ángel López Moreno |
| 5a etapa | 11 de ago | Salas de los Infantes – Llacunes de Neila | etapa de muntanya | 141 | Iván Ramiro Sosa Cuervo | Iván Ramiro Sosa Cuervo |

### Etapa 1

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 2

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 3

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 4

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 5

Font: ProCyclingStats :

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació per punts | Classificació de la muntanya | Classificació de les metes volants | Classificació dels joves | Classificació per equips |
| 1 | Francesco Gavazzi | Francesco Gavazzi | Francesco Gavazzi | Pablo Torres | Pablo Torres | Iván Ramiro Sosa | Caja Rural-Seguros RGA |
| 2 | Matteo Moschetti | Jon Aberasturi | Jon Aberasturi | Pablo Torres | Egoitz Fernández | Miguel Flórez López | Caja Rural-Seguros RGA |
| 3 | Miguel Ángel López | Miguel Ángel López | Jon Aberasturi | Pablo Torres | Pablo Torres | Iván Ramiro Sosa | Dimension Data |
| 4 | Carlos Barbero | Miguel Ángel López | Miguel Ángel López | Pablo Torres | Pablo Torres | Iván Ramiro Sosa | Dimension Data |
| 5 | Iván Ramiro Sosa | Iván Ramiro Sosa | Miguel Ángel López | Iván Ramiro Sosa | Pablo Torres | Iván Ramiro Sosa | Sky |
| Classificacions finals | Classificacions finals | Iván Ramiro Sosa | Miguel Ángel López | Iván Ramiro Sosa | Pablo Torres | Iván Ramiro Sosa | Team Sky |

## Referències

* ↑ «Iván Sosa, campeón de la Vuelta a Burgos tras ganar en Neila». El Mundo Deportivo, 12-08-2018 [Consulta: 21 agost 2018].
* ↑ «2018 Vuelta a Burgos (2.HC)». procyclingstats.com.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la Volta a Burgos (castellà)
# Roberto Mancini

Roberto Mancini (Jesi, 27 de novembre del 1964) és un entrenador i antic futbolista italià, actualment al servei de la Selecció de futbol de l'Aràbia Saudita. Com a jugador, es recorda Mancini sobretot per la seva etapa a la UC Sampdoria, on va jugar més de 550 partits com a davanter, i hi va contribuir a guanyar un títol de Lliga, quatre copes d'Itàlia i una Recopa d'Europa de futbol, alhora que fou convocat 36 cops a la selecció italiana de futbol. El 1997, després de 15 anys a la Sampdoria, Mancini deixà el club per a anar-se'n al SS Lazio, on va guanyar la seva última Lliga, una altra Recopa i dues Copes d'Itàlia més.

## Palmarès
### De jugador
#### UC Sampdoria

* 1 Recopa d'Europa: 1989-90
* 1 Serie A: 1990-91
* 4 Copes italianes: 1984-85, 1987-88, 1988-89, 1993-94
* 1 Supercopa italiana: 1991

#### SS Lazio

* 1 Recopa d'Europa: 1998-99
* 1 Supercopa d'Europa: 1999
* 1 Serie A: 1999-2000
* 2 Copes italianes: 1997-98, 1999-2000
* 1 Supercopa italiana: 1998

#### Individual

* 2 Guerin d'Oro: 1987-88, 1990-91
* 1 Millor jugador de la Serie A: 1996-97
* 1 Millor jugador italià de la Serie A: 1996-97
* 1 Golden Foot com a llegenda: 2017

### D'entrenador
#### ACF Fiorentina

* 1 Copa italiana: 2000-01

#### SS Lazio

* 1 Copa italiana: 2003-04

#### FC Inter de Milà

* 3 Serie A: 2005-06, 2006-07, 2007-08
* 2 Copes italianes: 2004-05, 2005-06
* 2 Supercopes italianes: 2005, 2006

#### Manchester City FC

* 1 Premier League: 2011-12
* 1 FA Cup: 2010-11
* 1 Community Shield: 2012

#### Galatasaray SK

* 1 Copa turca: 2013-14

#### Selecció italiana

* 1 Eurocopa: 2020

#### Individual

* 1 Panchina d'Oro: 2007-08
* 2 Millor entrenador del mes de la Premier League: desembre 2010, octubre 2011
* 1 Saló de la fama del futbol italià: 2015
* 1 Premi Enzo Bearzot: 2019
* 1 Esportista italià de l'any: 2019
* 1 Millor entrenador de seleccions del món per la IFFHS: 2021
* 1 Premi Globe Soccer al millor entrenador de l'any: 2021
* 1 Millor entrenador de l'any per la revista World Soccer: 2021

## Referències

* ↑ «Barry Hugman's Footballers - Roberto Mancini». [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Roberto Mancini - Goals in Serie A». [Consulta: 5 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Roberto Mancini at Goal.com a Wayback Machine (archived dmy)
* Roberto Mancini at Mcfc.co.uk a Wayback Machine (archived dmy)
* Roberto Mancini a Instagram
# Viudes

«Viudes» té aquests significats:
* viudes, conjunt de dones que han perdut el seu cònjuge, vegeu viduïtat
* Taxonomia:
** viudes o milana (rajada)
** viudes o corniol, espècie de planta ranunculàcia
** viudes o Scabiosa
** viudes o Scabiosa atropurpurea
* Biografies:
** Adrián Viudes Girón (Madrid, 1844 - 1904), terratinent, polític i periodista valencià, tercer marquès de Río Florido i diputat
** Francisco Viudes Girón (?, 1863 - Alacant, 1917), aristòcrata i polític valencià
** Joan Viudes Sánchez (Barcelona, 1967), atleta i corredor de fons i mig fons català.
** José Viudes Sevilla (Alacant, 1863 - 1928), director, compositor i editor
** José Adrián Viudes Gardoqui (Sant Joan d'Alacant, 1799 - Madrid, 1877), aristòcrata i polític valencià, II Marquès de Rio-Florido
* Toponímia:
** Ca les Viudes, edifici de Porrera (Priorat)
** Cal Viudes, edifici del municipi de Fondarella (Pla d'Urgell)
** Carena de les Viudes, serra al municipi de Veciana a la comarca de l'Anoia
** Platja de les Viudes, platja de sorra situada a la costa sud del terme municipal de Peníscola
** Tossal de les Viudes (Artesa de Segre), muntanya al municipi d'Artesa de Segre, a la comarca de la Noguera
** Tossal de les Viudes (Guixers), muntanya de 1.379 metres que es troba entre els municipis de Montmajor
* Miscel·lània:
** Coca de les viudes, coca de massa de full, porta cabell d'àngel i trossets d'ametlla marcona sencera per sobre i sucre bolado
** El cim de les viudes, pel·lícula irlandeso-britànica dirigida per John Irvin, estrenada l'any 1994
# Resolució 210 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 210 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 6 de setembre de 1965, després de rebre un informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre l'evolució de la situació al Caixmir, el Consell va demanar a les parts que cessessin immediatament les hostilitats en tota la zona de conflictes i es retiressin tot el personal armat a les posicions que tenien abans del 5 d'agost de 1965. El Consell va demanar al Secretari General que faci tot el possible per donar efecte a la present resolució i a la resolució 209, així com enfortir el Grup d'Observadors Militars de les Nacions Unides a l'Índia i Pakistan. A continuació, el Consell va decidir mantenir el tema sota una revisió urgent i contínua.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)
* Conflicte del Caixmir
* Guerra indopakistanesa de 1965

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Volta a Suïssa 1941

La Volta a Suïssa 1941 és la 8a edició de la Volta a Suïssa. Aquesta edició es disputà del 23 al 25 d'agost de 1941, amb un recorregut de 606,7 km distribuïts en 3 etapes. L'inici i final de la cursa fou a Zúric. El vencedor final fou el suís Josef Wagner, seguit pel també suïssos Werner Buchwalder i el Ferdi Kübler.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a | 23 d'agost | Zúric - Lausana | 300,0 | Werner Buchwalder (SUI) | Werner Buchwalder (SUI) |
| 2a | 24 d'agost | Lausana - Berna | 118,1 | Ferdi Kübler (SUI) | Josef Wagner (SUI) |
| 3a | 25 d'agost | Berna - Zúric | 188,6 | Robert Zimmermann (SUI) | Josef Wagner (SUI) |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Josef Wagner (SUI) | Suïssa | 16h 59' 19" |
| 2 | Werner Buchwalder (SUI) | Suïssa | m. t. |
| 3 | Ferdi Kübler (SUI) | Suïssa | + 11' 42" |
| 4 | Hans Maag (SUI) | Suïssa | + 16' 22" |
| 5 | Hans Knecht (SUI) | Suïssa | + 20' 53" |
| 6 | André Hardegger (SUI) | Suïssa | + 24' 06" |
| 7 | Walter Diggelmann (SUI) | Suïssa | + 30' 05" |
| 8 | Robert Zimmermann (SUI) | Suïssa | + 30' 44" |
| 9 | Fritz Saladin (SUI) | Suïssa | + 37' 14" |
| 10 | Karl Wyss (SUI) | Suïssa | + 38' 52" |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-08-25 a Wayback Machine. (alemany) (francès)
* «Tour de Suisse 1941» (en francès). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 11 juliol 2012].
# Volta a Suïssa 1951

La Volta a Suïssa 1951 fou la 15a edició de la Volta a Suïssa. Aquesta edició es disputà del 15 al 23 de juny de 1951, amb un recorregut de 1.882 km distribuïts en 8 etapes. L'inici i final de la cursa fou a Zúric.
El vencedor final fou el suís Ferdi Kübler, el qual també guanyà dues etapes i la classificació de la muntanya. El també suís Hugo Koblet, vencedor també de dues etapes, acabà en segona posició, mentre l'italià Alfredo Martini, vencedor de la primera etapa, acabà en tercera posició.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1ª | 15 de juny | Zúric - Aarau | 251 | Alfredo Martini (ITA) | Alfredo Martini (ITA) |
| 2ª-1ª | 16 de juny | Aarau - Basilea | 135 | Ferdi Kübler (SUI) | Dino Rossi (ITA) |
| 2ª-2ª | 16 de juny | Basilea - Boncourt (CRI) | 65 | Hugo Koblet (SUI) | Dino Rossi (ITA) |
| 3ª | 18 de juny | Boncourt - Berna | 239 | Jean Goldschmit (LUX) | Dino Rossi (ITA) |
| 4ª | 19 de juny | Berna - Gstaad | 261 | Ferdi Kübler (SUI) | Dino Rossi (ITA) |
| 5ª | 20 de juny | Gstaad - Lucerna | 208 | Giovanni Rossi (SUI) | Dino Rossi (ITA) |
| 6ª | 21 de juny | Lucerna - Lugano | 249 | Vittorio Rossello (ITA) | Ferdi Kübler (SUI) |
| 7ª | 22 de juny | Lugano - Davos | 240 | Hugo Koblet (SUI) | Ferdi Kübler (SUI) |
| 8ª | 23 de juny | Davos - Zúric | 234 | Jean Goldschmit (LUX) | Ferdi Kübler (SUI) |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Ferdi Kübler (SUI) | Suïssa | 55h 15' 14" |
| 2 | Hugo Koblet (SUI) | Suïssa | + 4' 15" |
| 3 | Alfredo Martini (ITA) | Itàlia | + 14' 03" |
| 4 | Fritz Schär (SUI) | Suïssa | + 17' 08" |
| 5 | Vittorio Rossello (ITA) | Itàlia | + 25' 50" |
| 6 | Bruno Pasquini (ITA) | Itàlia | + 28' 33" |
| 7 | Jean Kirchen (LUX) | Luxemburg | + 29' 28" |
| 8 | Dino Rossi (ITA) | Itàlia | + 30' 43" |
| 9 | Pasquale Fornara (ITA) | Itàlia | + 32' 01" |
| 10 | Vincenzo Rossello (ITA) | Itàlia | + 32' 35" |

## Referències

* ↑ «15ème Tour de Suisse 1951», 28-10-2004. Arxivat de l'original el 2004-10-28. [Consulta: 23 agost 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany) (francès)
* «Tour de Suisse 1951». sitiodeciclismo.net. [Consulta: 13 juny 2013].
# Zaorejas

Zaorejas és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Compèn les pedanies de Huertapelayo i Villar de Cobeta.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].