OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Verrières (Ardenes)

Verrières és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 35 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Verrières era de 35 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 18 habitatges, 16 eren l'habitatge principal de la família i 2 eren segones residències. Tots els 18 habitatges eren cases. Dels 16 habitatges principals, 14 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 2 en tenien quatre i 10 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 5 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Verrières el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 22 persones, 13 eren actives i 9 eren inactives. Les 13 persones actives estaven ocupades(7 homes i 6 dones).. De les 9 persones inactives 2 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Verrières hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Verrières a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Verrières a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Raval de Dalt (Vall-llobrega)

El Raval de Dalt és un nucli del municipi de Vall-llobrega (Baix Empordà) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Aquest nucli poblament forma part, juntament amb l'anomenat "Raval de Baix" o "aval de Mar", del terme municipal de Vall-llobrega i està situat a un quilòmetre de distància de l'anterior, prop de la capçalera de la vall que es troba al peu de les Gavarres. El formen un conjunt de cases emplaçades a banda i banda de la carretera local que el comunica amb el nucli baix. Són construccions de tipologia rural, de pedra, amb planta baixa i un o dos pisos i coberta de teula a dues vessants, que conserven llindes dels segles XVII i XVIII.

## Història

El nucli de Dalt va desenvolupar-se en un emplaçament proper al que ocupa l'església vella de Sant Mateu de Vall-llobrega, edifici romànic segurament del segle xi, que degué ser abandonat en construir-se la nova església del Raval de Baix en el segle xvii. En l'actualitat algunes cases del nucli s'han adaptat com a segona residència.

## Referències

* 1 2 3 «Raval de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 març 2016].
# Zíkovo

Zíkovo (en rus: Зыково) és un poble de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia, segons el cens del 2012 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Каргопольского района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2022-02-05. [Consulta: 2 maig 2022].
# Remondita-(Ce)

La remondita-(Ce) és un mineral de la classe dels carbonats que pertany al grup de la burbankita. Rep el seu nom en honor del físic Guy Rémond (1935–) pel seu treball en la física dels minerals, i pel predomini del ceri sobre altres elements de terres rares en la seva composició.

## Característiques

La remondita-(Ce) és un carbonat de fórmula química Na₃(Ce,Ca,Na)₃(CO₃)₅. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Forma cristalls, de fins a 5 centímetres, trobant-se habitualment de manera massiva. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la remondita-(Ce) pertany a «05.AD - Carbonats sense anions addicionals, sense H₂O, amb elements de les terres rares (REE)» juntament amb els següents minerals: sahamalita-(Ce), petersenita-(Ce), remondita-(La) i paratooïta-(La).

## Formació i jaciments

Es troba omplint petits filons; associada amb un complex intrusiu alcalí de gabre-sienita. Sol trobar-se associada a altres minerals com: burbankita, aegirina i calcita. Va ser descoberta a Eboundja, Kribi, a la regió del Sud, a Camerun.

## Referències

* ↑ «Rémondite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 maig 2016].
* 1 2 «Rémondite-(Ce)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 13 maig 2016].
# Propinqüitat

En psicologia social, la propinqüitat (del llatí : proximitat) és un dels principals factors que condueix a l'atracció interpersonal.
Fa referència a la proximitat física i psicològica entre la gent. La propinqüitat pot ser una proximitat física, un lligam de parentat o una similitud natural entre coses. Dues persones que s'estan al mateix nivell d'un edifici, per exemple, tenen una propinqüitat superior que aquelles que viuen a dos nivells diferents, de la mateixa manera que persones amb posicions polítiques similars tenen una propinqüitat més important que aquells les posicions polítiques dels quals difereixin fortament. La propinqüitat és igualment un dels factors, segons Jeremy Bentham, utilitzat per a mesurar la quantitat de plaer (utilitarista) en un mètode anomenat Felicific calculus.

## Vegeu també

* Proxèmica
* Efecte Westermarck
# Monestir de Konstamonites

El monestir de Konstamonites (en grec: Κωνσταμονίτου) és un dels vint monestirs de l'Església Ortodoxa al Mont Atos, a Grècia. Es troba al sud-est de la península de l'Atos, i ocupa el vintè lloc en la jerarquia dels seus monestirs. La seva comunitat cenobítica estava formada el 1990 per 30 monjos. Està dedicat a sant Esteve màrtir.

## Història

Tradicionalment s'ha atribuït la fundació del monestir a Constantí I o el seu fill Constanci II. Altres fonts l'atribueixen a un ermità anomenat Kastomonites, que hauria donat nom al monestir. Els primers documents escrits daten del segle xi, però les fonts històriques només poden traçar la seva història continuada des del segle xiv, quan el monestir va quedar en mal estat per les incursions dels pirates. Al segle xv reprèn amb l'ajuda del príncep serbi.
Més tard, les imposicions del govern turc van obligar el monestir a endeutar-se, fet que comportà grans dificultats per la seva comunitat i va portar gairebé a la ruïna total. La situació va canviar el 1705 gràcies a la intervenció del cònsol francès Armand. El 1717 un incendi va destruir-ne l'ala est. El 1818 l'abat Khrisanthos va iniciar-ne una important reconstrucció amb l'ajuda de Kirà Vassilikí, esposa cristiana d'Ali Pashr Tepelena. Un altre abat, Simeó, va recaptar fons per a construir-hi un Katholikon nou el 1867, sobre les ruïnes de l'antic. Fins i tot actualment Konstamonites és un dels monestirs amb menys recursos de l'Atos, en part degut a la seva localització de difícil accés.

## Arquitectura i patrimoni

A més del Katholikon, que està dedicada a Sant Esteve, hi ha vuit capelles que depenen del monestir. D'aquestes, quatre es troben dins del monestir: les capelles dedicades a la Mare de Déu, Sant Constantí, Tots Sants, i sant Nicolau. Les capelles fora del monestir són les dedicades als Arcàngels (ubicada al cementiri), la Santíssima Trinitat, Panagoudas, i sant Antoni i Sant Nicolau (al port de Dafni). El monestir guarda icones rellevants com un de sant Esteve màrtir del segle viii, i dues icones de la Verge Maria anomenades Hodeghetria i Antiphonetria. Entre les relíquies, un fragment de la Vera Creu. La biblioteca conté 110 manuscrits i més de 5.000 llibres impresos.

## Enllaços externs

* El monestir de Konstamonites a la web del Mont Atos(anglès)
* Article sobre el monestir a OrthodoxWiki(anglès)
# Raval de Santa Eulàlia

El Raval de Santa Eulàlia és una antic raval convertit en barri del poble de Santa Maria d'Oló, en el terme del mateix nom, a la comarca del Moianès.
Està situat a prop i al nord-oest del nucli principal de Santa Maria d'Oló, a tocar i a llevant del Raval de la Rovirola. És a ponent de la carretera BP-4315, que enllaça Santa Maria d'Oló amb la carretera BP-4313 i l'Eix Transversal (C-25).
La major part del veïnat és força agrupat, tot i que allargassat a l'entorn de l'antic camí al qual va substituir la carretera esmentada, i hi pertanyen les masies de Ca l'Endalt, Cal Picamill, Cal Saladic, Cal Tifarra i Cal Tripeta.

## Enllaços externs

* El Raval de Santa Eulàlia en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Àcid dihomo-γ-linolènic

L'àcid dihomo-γ-linolènic, de nom sistemàtic àcid (8Z,11Z,14Z)-eicosa-8,11,14-trienoic, és un àcid carboxílic poliinsaturat de cadena lineal amb vint àtoms de carboni, la qual fórmula molecular és ${\ce {C20H34O2}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras ω-6, ja que té un doble enllaç C=C situat entre el carboni 6 i el 7 començant per l'extrem oposat al grup carboxil, i se simbolitza per C20:3 n-6, C20:3 ω-6 o DGLA (de l'anglès dihomo-gamma-linolenic acid). També té altres dos enllaços dobles, en disposició cis com el primer.
En són fonts naturals els olis de peix; el fetge i les glàndules suprarenals d'animals terrestres i el cervell; també l'oli de fetge del tauró blanc o Carcharodon carcharias. Es produeix in vivo a partir d'àcid γ-linolènic en una reacció d'allargament catalitzada per una elongasa (catalitza l'addició de dos àtoms de carboni a partir del metabolisme de la glucosa per allargar la cadena d'àcids grassos). Es pot dessaturar encara més en quantitat molt limitada d'àcid araquidònic, en una reacció catalitzada per la taxa que limita Δ5-dessaturasa.

## Referències

* ↑ Das, Undurti N. Metabolic Syndrome Pathophysiology: The Role of Essential Fatty Acids (en anglès). John Wiley & Sons, 2010-02-22. ISBN 9780813815534.
* ↑ «LipidBank - Fatty acid(DFA0197)». Arxivat de l'original el 2016-04-04. [Consulta: 10 abril 2018].
* ↑ «Dihomo-gamma-linolenic acid: structure, properties, metabolism» (en anglès). Tuscany Diet.
# Ans

Ans (Anse en való) és un municipi belga de la província de Lieja a la regió valona. A principis de 2008 tenia 27.550 habitants.
Situat a tocar de la ciutat de Lieja, ha tingut un passat carboner. L'hulla va ser explotada des del segle xiii i el municipi arribà a comptar amb fins a 4 mines d'aquest mineral. Ans és també localitat de fi d'etapa en la carrera ciclista Lieja-Bastogne-Lieja (que habitualment es desenvolupa a l'abril).
Ans forma juntament amb Lieja, Seraing, Herstal, Saint-Nicolas i Flémalle l'aglomeració de Lieja (480.000 habitants). Des de les fusions de municipis, el municipi d'Ans comprèn també els nuclis de població d'Alleur, Xhendremael i Loncin.
Des de 1999, Ans està agermanat amb l'associació "País d'Ans", al Perigord (França). Aquesta associació agrupa sis municipis que porten la desinència d'Ans: Badafòu d'Ans, La Boissiera d'Ans, Chourgnac d'Ans, Granges d'Ans, Senta Eulàlia d'Ans i Saint-Pantaly-d'Ans. Ambdues regions comparteixen una història comúna. Al segle xiv, el senyor de Hautefort-en-Périgord, senyor feudal de tota la regió, va casar una de les seves filles amb un senyor d'Ans de l'aleshores principat de Lieja. Ella, li va aportar, de dot, diversos territoris on els seus pobles porten encara avui el nom d'Ans.

## Lloc d'interés

* Castell de Waroux, monument llistat

## Agermanaments

* Senta Eulàlia d'Ans
* Granges d'Ans
* Badafòu d'Ans

## Referències

* ↑ «Web de la comuna d'Ans: "Histoire" (en francès)». Arxivat de l'original el 2009-02-24. [Consulta: 26 setembre 2008].
* ↑ «Web de la comuna d'Ans: "Ans en Périgord" (en francès)». Arxivat de l'original el 2009-03-02. [Consulta: 26 setembre 2008].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial d'Ans (francès)
Viccionari
# Gangli simpàtic

Els ganglis simpàtics són els ganglis del sistema nerviós simpàtic. Que lliuren informació al cos sobre l'estrès i de perill imminent, i són responsables de la lluita o la fugida. Contenen aproximadament 20.000-30.000 cossos de neurones i es troben a prop i en ambdós costats de la medul·la espinal en llargues cadenes.
Els neuroblastomes procedeixen d'aquests ganglis.

## Anatomia

* Ganglis paravertebrals
* Ganglis prevertebrals
* Esquema del nervi espinal i ganglis simpàtics
# Ricardo Barbero

Ricardo Barbero (Madrid, 1985- 17 de desembre de 2019) va ser un karateka espanyol. Va ser dues vegades subcampió d'Europa en la categoria de 84 quilos i va guanyar 22 títols nacionals en diverses categories.
Barbero va entrenar a les ordres de Miquel Àngel López, un dels tècnics més importants del karate espanyol.
Es va proclamar campió d'Europa i del món de karate. Va guanyar la medalla de bronze als Campionats d'Espanya de karate. L'any 2009 va rebre el Premi President Companys atorgat per la Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes per la seva defensa de les seleccions esportives catalanes.
Va morir d'un infart a Madrid el 17 de desembre de 2019.

## Referències

* ↑ «Muere Ricardo Barbero, karateka español, a los 35 años de un infarto repentino» (en castellà), 19-12-2019. [Consulta: 21 desembre 2019].
* ↑ «Muere a los 35 años el karateca Ricardo Barbero» (en castellà), 19-12-2019. [Consulta: 21 desembre 2019].
# Resolució 165 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 165 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 26 de setembre de 1961, després d'examinar l'aplicació de Sierra Leone per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Sierra Leone fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de Resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a 200 (1943 - 1976)

## Referències

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Mursa Minor

Mursa Minor o Mursella fou una ciutat de la baixa Panònia a uns 15 km a l'oest de Mursa (Mursa Major) a la dreta del Danubi.

## Referències

* ↑ LAURENT, Peter Edmund. A Manual of Ancient Geography ... New edition: with questions for self-examination, by the author of “Questions on Adams' Roman Antiquities,”etc (en anglès). H. Slatter, 1840.
# Willows

Willows és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2009 tenia 6.289 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Willows tenia 6.220 habitants, 2.134 habitatges, i 1.513 famílies. La densitat de població era de 836,8 habitants/km².
Dels 2.134 habitatges en un 38,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 14,2% dones solteres, i en un 29,1% no eren unitats familiars. En el 24,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,7% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.466 $ i la renda mediana per família de 35.856 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.297 $ mentre que les dones 22.159 $. La renda per capita de la població era de 12.523 $. Entorn del 17,7% de les famílies i el 24,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Willows». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Willows». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Ganèshides

Els ganèshides (Ganeshida) són un ordre de ctenòfors de las classe dels tentaculats.

## Taxonomia

L'ordre Ganeshida inclou una família amb un sol gènere i dues espècies:
* Família Ganeshidae Moser, 1907
** Gènere Ganesha Moser, 1907
*** Ganesha annamita Dawydoff, 1946
*** Ganesha elegans (Moser, 1903)

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Ganeshida» (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2020].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 3 desembre 2020].
# Riccardo Minali

Riccardo Minali (Isola della Scala, Província de Verona, 19 d'abril de 1995) és un ciclista italià, professional des del 2017 i actualment a l'equip Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux.
És fill del també ciclista Nicola Minali.

## Palmarès

* 2015
** 1r a la Coppa Città di Melzo
** 1r al Circuit del Porto-Trofeu Arvedi
** 1r a la Medaglia d'Oro Città di Monza
* 2016
** 1r a la La Popolarissima
** 1r a la Vicenza-Bionde
** 1r al Trofeu Ciutat de Castelfidardo
* 2018
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Langkawi

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2021. 143è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Riccardo MINALI» (en anglès britànic). [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ «Ricardo Minali estrena su palmarés y se enfunda el maillot de líder» (en castellà), 19-03-2018. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ Enrique_editor. «Tour de Langkawi: Bernardo Suaza sigue como mejor escalador. Ricardo Minali venció en etapa de hoy» (en castellà), 21-03-2018. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ Archives, Cycling. «Riccardo Minali» (en anglès). [Consulta: 19 febrer 2024].
# Renascença (Santa Maria)

Renascença és un barri de la ciutat brasilera de Santa Maria, Rio Grande do Sul. El barri està situat al districte de Sede.

## Villas

El barri amb les següents villas: Condomínio Residencial Arco Verde, Renascença, Vila Renascença.

## Galeria de fotos

| São João Pinheiro Machado Boi Morto | São João / Juscelino Kubitschek | Patronato |
| Boi Morto | | Patronato Urlândia |
| Boi Morto São Valentim | São Valentim | São Valentim |

## Referències

* ↑ (pt) Llei municipal 72/2009 que estableix la llei per a l'ús i ocupació del sòl, subdivisió, sistema urbà camí perimetral i el municipi de Santa Maria. Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine.
# Murs i portals de Tivissa

Murs i portals de Tivissa és una obra de Tivissa (Ribera d'Ebre) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

La vila closa de Tivissa tenia tres portes d'entrada: el portal d'Avall, el portal de l'Era i el portal de la Raval, aquest últim desaparegut. De les muralles en resten pocs vestigis, com també del castell medieval que s'erigia al seu interior. El nucli de població va començar a consolidar-se en època moderna, quan les cases van bastir-se sobre les restes de la fortificació. En algunes cases, com a Ca la Vila, s'hi observen arcs apuntats de pedra que podrien correspondre's amb les restes del castell.
El portal d'Avall està situat entre els carrers Pla i del Portell. Està construït a la planta baixa d'un edifici entre mitgeres de tres nivells d'alçat. La cara del carrer Portell s'obre formant un gran arc carpanell, dins el qual hi ha el portal d'arc de mig punt adovellat, essent a la part interior d'arc escarser. Als brancals del segon hi ha els forats on es fixaven els travessers que barraven la porta. La façana damunt del portal presenta dues finestres de mig punt, que abans havien estat ceràmiques i de majors dimensions. L'altra façana té una finestra de pedra acarada amb sortida a un balcó de base motllurada. El sostre entre aquesta façana i el portal és embigat. El portal de l'Era se situa entre el carrer Costa de l'Era i que porta el seu mateix nom. Estava construïda en una torre que sobresortia de la muralla, que en l'actualitat costa de diferenciar entre els edificis entre mitgeres que s'hi adossen. S'obre amb un portal d'arc de mig punt adovellat molt alt, amb motiu de la reforma del carrer, quan es va afegir als brancals una part ceràmica aixamfranada. A la part superior hi ha unes mènsules que sostenien un matacà. Està cobert amb volta de canó que arriba fins a l'altre costat, on hi ha un arc escarser més alt amb dues finestres d'arc de mig punt a sobre.

## Història

El castell termenat de Tivissa es troba documentat des del segle xii, domini sarraí fins aleshores, quan va ser lliurat als templers. L'any 1365, l'Infant Joan de Prades decretà que els masovers del terme ajudessin a la fortificació de la Vila, on es podrien recollir en temps de perill. Per accedir a la vila closa van construir-se els portals de l'Era, d'Avall i de la Raval. El portal de l'Era va ser reconstruït durant el segle xvii. Destruït el castell pels volts de 1725, sobre les seves ruïnes s'hi començaren a bastir les cases que configuren el nucli urbà. Entre elles destaca l'Hospital, on al segle xviii s'hi habilità l'ajuntament.
Davant del portal d'Avall hi havia la Creu del Portal, d'estil gòtic del segle xv, de 4,50 m. Va ser destruïda el 1936, i reconstruïda més endavant com a Creu dels Caiguts.

## Referències

* 1 2 3 4 «Murs i portals de Tivissa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Murs i portals de Tivissa». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Allen (Texas)

Allen és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2007 tenia 77.465 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Allen tenia 43.554 habitants, 14.205 habitatges, i 12.045 famílies. La densitat de població era de 638,4 habitants/km².
Dels 14.205 habitatges en un 55,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74,6% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 15,2% no eren unitats familiars. En l'11,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,35.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,9% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 40,7% entre 25 i 44, un 16,2% de 45 a 60 i un 2,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
Entorn del 2% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Allen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Allen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].