OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tocro estelat

El tocro estelat (Odontophorus stellatus) és una espècie d'ocell de la família dels odontofòrids (Odontophoridae) que habita la selva humida de l'est de l'Equador, est del Perú, nord de Bolívia, i oest del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Tocro estelat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Mandawal

Mandawal fou un estat tributari protegit, una thikana feudatària de Jaora (inicialment a l'agència de Bhopawar i després a la de Malwa).
La família governant era anomenada Tikai, i era la branca jove del Chandra Bansi rajputs dòdia (un dels 36 clans rajputs); els dòdies havien viscut a Multan i Sind als segles xii i xiii però el XIV van emigrar a Gujarat i van establir el seu regne a l'entorn de Junagarh (abans Girnar) sota Raja Phul Singh Dodia; els van succeir diversos rawats: Soorsinghji, Rawat Chandrabhansinghji, Krishnaji, Chalotji i Arjundasji. Un germà d'un d'aquests rawats va emigrar a Mewar on va entrar al servei dels raja Rajmata de Chittorgarh; va demostrar el seu valor en diverses batalles, especialment a la batalla de Haldighati, i va rebre en recompensa el jagir de Lawa o Lava (després Sardargarh). Rawat Singhraoji va emigrar de Gujarat i es va establir a Malwa, a Sewana; el van succeir rawat Kalusinghji, rawat Dulehsinghji, rawat Pachoji, rawat Sawganji, rawat Ramsinghji, rawat Akhaybhanji i rawat Puraji, el fill gran del qual rawat Jagatsinghji, va fundar Mandawal; rawat Chatrasalsinghji va fundar el jagir de Naveli; rawat Sawalsinghji va fundar el jagir de Piploda; i rawat Pharasramji van fundar el jagir de Chandrawta, tots a Malwa. Rawat Amarsinghji, fill gran de Rawat Jagatsinghji va ser el successor a Mandawal mentre el seu germà petit Pratapsinghji fundava Sunkhera a Malwa; posteriorment Mandawal va esdevenir un jagir dels Sindhia de Gwalior i va quedar garantit pels britànics. El darrer sobirà fou Ram Pratap Singh, que governava Mandawal i un terç de Panth Piplodia.

## Llista de rawats

* Rawat GAJSINGHJI
* Rawat AJABSINGHJI
* Rawat KIRTISINGHJI
* Rawat GUMANSINGHJI
* Rawat NATHUSINGHJI
* Rawat BHIMSINGHJI
* Rawat SHIVSINGHJI
* Rawat SHIVSINGHJI
* Rawat FATEHSINGHJI
* Rawat KESRISINGHJI
* Rawat RATAN SINGHJI, mort 1943
* Rawat RAMPRATAP SINGH DODIA (adoptat, fill de Rawat Daulat Singh de Sunkhera)

## Referències

* Genealogia
# Tauá

Tauá, és un barri de la Zona Nord del municipi de Rio de Janeiro.
El seu IDH, l'any 2000, era de 0,817, el 76 millor del municipi de Rio.
Es localitza en l'Illa del Governador. En el barri se situa també l'illa Acadêmicos do Dendê.
És la continuació natural del barri Cocotá, a través de l'Avinguda Paranapuã. Limita amb els barris Bancários, Cocotá, Moneró i Jardim Carioca.

## Història

La paraula Tauá, en indígena, significa “fang vermell”. Una altra versió és TA-OÁ, “allò que és rodó”. Inicialment, hi havia conreus, canya de sucre, després van sorgir altres activitats com la pesca, cal, maons i teules. Va acollir la fàbrica de mata-formigues del Baró de Capanema, en el segle xix, la propietat del qual comprenia el morro do Barão, ocupant part de l'actual barri de Bancários.
En el segle xx, es va iniciar la urbanització de la zona, al llarg de la carretera de Freguesia i de la carretera del Dendê. En la dècada de 1930, tres projectes cobreixen pràcticament tota l'àrea ocupada pel barri, el primer com extensió dels carrers de la urbanització Jardim Carioca, el segon entorn dels carrers Eutíquio Soledade i professor Hilarião de la Roca i el tercer a prop del carrer Maici, amb el nom de “Jardim Maracaí”. Amb l'obertura d'aquests carrers, Tauá va ser ocupat. El seu accés va ser facilitat per la inauguració del bonde elèctric, amb la línia Ribeira-Cocotá (en 1922). Va ser substituïda el 1964 per línies d'autobusos.
El 1969, va ser inaugurada una gran Estació de Tractament de Clavegueram de Cedae. Destaca l'església de Santo Antônio, l'inici de construcció de la qual data de 1939, i que amb el temps, va patir alguns afegits. La nova església va ser inaugurada el 2001.
Tauá és majoritàriament residencial, el seu comerç es concentra en l'avinguda Paranapuã, i té diverses faveles, com la de la platja de Rosa, sorgida el 1941, en una colònia de pescadors sobre manglars, entre l'estació de la Cedae i la Badia de Guanabara, on es va estendre sobre xanques, avui, reurbanitzada pel projecte “bairrinho” i la de Dendê, la més gran d'elles, també anomenada morro do Dendê, originada en 1940, per gent del nord que van trobar en el lloc una plantació d'oli de palma, que va acabar donant nom a la favela.

## Referències

* ↑ «Bairros do Rio» (en portuguès). [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Estabelece a denominação, a codificação e a delimitação dos bairros da Cidade do Rio de Janeiro» (en portuguès). Decreto nº 3.158, de 23 de julho de 1981: Prefeitura do Rio de Janeiro - Secretaria Municipal de Urbanismo. [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «IDH dos bairros da cidade do Rio de Janeiro - WikiRio» (en portuguès). www.wikirio.com.br. [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «IDS RIO BAIRROS 2000» (en portuguès). [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «Morro do Bar�o». [Consulta: 23 desembre 2020].
* ↑ «Ilha do Governador-Tauá-Rua Capanema-Maio/2011 - YouTube». [Consulta: 23 desembre 2020].
* ↑ «[https://core.ac.uk/download/pdf/268333563.pdf O Programa Bairrinho nas favelas de Praia da Rosa e Sapucaia]».

## Bibliografia

* Coarcy, Vivaldo. Itatiaia. Memória da Cidade do Rio de Janeiro (en portuguès), 1988, p. 401. ISBN 85-319-0221-5.
# Delmenhorst

Delmenhorst és una ciutat de la Baixa Saxònia, Alemanya. Es troba a les ribes del riu Delme, a 35 km de la ciutat de Bremen. El 2010 tenia 74.361 habitants.

## Història

La ciutat de Delmenhorst és esmentada per primer cop en una carta datada l'any 1254, després que el comte d'Oldenburg, Otó I, va comprar el lloc prop del riu Delme en 1234. Al voltant del 1247 s'hi va establir un castell per protegir l'assentament. Otó II, va fer d'aquest castell la seva residència habitual. El 15 de juliol de 1371, en virtut de la llei de Bremen, Delmenhorst va ser declarada una ciutat independent.

## Ciutats agermanades

La ciutat manté una relació d'agermanament amb les següents ciutats:
* Allones (França)
* Borissoglebsk (Rússia)
* Eberswalde, (Alemanya)
* Kolding, (Dinamarca)
* Lublin (Polònia)

## Enllaços externs

* Web oficial de la ciutat

## Referències

* ↑ «Partnerstädte» (en alemany). Leben in Delmenhorst. Arxivat de l'original el 29 de novembre 2014. [Consulta: 15 octubre 2015].
# Mikir

«Mikir» té aquests significats:
* Muntanyes Mikir, territori muntanyós a Assam entre la serralada d'Assam i el Brahmaputra.
* Mikir o Karbi llengua pròpia dels karbis de la família de llengües tibetobirmanes.
* Mikir o Karbis, poble de l'Índia a Assam.
# Molí de Vilardell

El molí de Vilardell és un molí situat al terme municipal de la Quar, al Berguedà. Està inventariat com a patrimoni immoble al mapa de patrimoni de la Generalitat de Catalunya amb el número IPAC-3542. Actualment és utilitzat com a segona residència.

## Descripció i característiques

El moli de Vilardell és una construcció d'estructura clàssica coberta a dues vessants i el carener perpendicular a la façana, orientada a llevant. És una construcció de tres pisos adaptada als desnivells del terreny. Presenta unes petites i senzilles finestres amb llindes de fusta i una eixida amb balconada de fusta que deixa veure les encavallades de la coberta. Els murs, fets amb maçoneria, són arrebossats (des de principis del segle xix). La construcció de la nova pista forestal de la riera de Merlès ha malmès el rec i la bassa situats al sector de tramuntana de la masia, però es conserva la resclosa i bona part dels mecanismes del molí (rodet, moles, escairador, etc.)

## Història

El molí de Vilardell fou construït a peu de la riera de Merlès. Té els seus orígens a l'època medieval (segle xi), però fou reformat i modernitzat al segle xvii. La última reforma és de l'any 1819. Propietat de la família Vilardell, propietaris de la masia del mateix nom del terme municipal de la Quar i del gran casal urbà de Borredà, fou molt actiu durant tota l'època medieval i moderna, i funcionà fins a la dècada dels quaranta del segle xx.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de Vilardell». Mapa de Patrimoni gencat.cat. [Consulta: 29 setembre 2015].

## Vegeu també

* Llista de monuments del Berguedà
# Miquel Masriera i Rubio

Miquel Masriera i Rubio (Barcelona, 1901 - Barcelona, 1981) va ser un científic i divulgador científic català. Fill de l'escriptor Artur Masriera i Colomer, amb estudis a Barcelona, Madrid i Zúrich, impartí estudis de química i física a la Universitat de Barcelona del 1926 al 1939. Va fer diverses investigacions en atomística, cosmologia, cinètica, termodinàmica i energia nuclear. Va publicar més de 1.000 articles de divulgació científica a La Vanguardia.

## Referències

* ↑ «Miquel Masriera i Rubio». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El periodismo científico de Miguel Masriera». La Vanguardia, 25-02-2011 [Consulta: 25 juliol 2016].
# Miquel Maura i Montaner

Miquel Maura i Muntaner (Palma, 6 de setembre de 1843 — 9 de setembre de 1915) fou un prevere mallorquí, fundador de la congregació de les Germanes Zeladores del Culte Eucarístic. Ha estat proclamat servent de Déu per l'Església catòlica, i està en procés de beatificació.

## Biografia

Nascut a una família benestant de Mallorca, era el segon fill de Bartomeu Maura i Gelabert i Margarida Montaner i Llampayes, i germà de l'escriptor Gabriel Maura i Montaner i el polític Antoni Maura. Va néixer a la casa pairal de la Plaça de Santa Eulàlia i fou batejat a la catedral.
Va voler fer vida religiosa i fou ordenat sacerdot el 1868; es dedicà a l'ensenyament de la teologia dogmàtica i a la predicació. Nomenat rector del Seminari Diocesà de Mallorca, tingué molta influència en la renovació del clergat mallorquí. Va fundar una congregació religiosa femenina, les Germanes Zeladores del Culte Eucarístic en 1902, per a la confecció del pa eucarístic i el foment del sagrament de l'Eucaristia.
Escriví nombrosos articles de temàtica religiosa en diaris i revistes de Mallorca, especialment a El áncora, entre 1880 i 1890, que ell mateix havia fundat. També va escriure alguns llibres, el més conegut dels quals és Armonías, sobre la personalitat de Jesucrist.
En 1877 sostingué una polèmica amb Josep Taronjí Cortès sobre el problema xueta a Mallorca. La qüestió havia començat quan el jove sacerdot Taronjí publica a El almanaque balear l'article "Libros malos y cosa peores...", on es planyia de la marginació que patien els xuetes o descendents de jueus conversos a Mallorca, entre els quals es comptava ell mateix. La cúria episcopal, donant-se per al·ludida i ofesa, va triar Maura perquè repliqués l'article, cosa que va fer amb l'article "Una buena causa mal defendida".. Tarongí publicà en 1877 Algo sobre el estado religioso y social de la isla de Mallorca, on es recullen els escrits de la polèmica. Maura planyia la segregació dels xuetes, però sostenia que s'hi havia de resignar, per humilitat cristiana, postura que li valgué nombroses crítiques.

## Bibliografia

* Gaspar Munar Oliver, Miquel Maura i Montaner. 1977.
* María Luisa Sánchez Alonso. Fidelidad sacerdotal. Salamanca: Ediciones "Sígueme", 1999.
# Mitjans de comunicació en català

Mitjans de comunicació en català van ser més o menys freqüent durant la història. Històricament van incloure la premsa en català, tot com mitjans de ràdio, de televisió i a través l'Internet.

## Història

Amb la proclamació de la República, la repressió governativa sobre les publicacions en català minvà notablement i el fet afavorí l'aparició de ombroses publicacions escrites.
Des de la fi de la Guerra Civil fins a la creació de la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió, el primer intent reeixit per aconseguir un mitjà de comunicació escrit amb periodicitat diària fou el diari Avui.
Des de la creació de la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió el 1983, un cens dels mitjans apareguts als territoris amb les diferents variants dialectals de la llengua catalana inclouria els següents mitjans:

## Premsa
### Diaris amb versió en paper i versió digital

* Ara (2010)
* El Punt Avui
* El Periódico
* La Vanguardia
* L'Esportiu
* Diari de Girona, diari de les comarques gironines
* El 9 Nou, diari d'Osona, el Ripollès i el Vallès Oriental
* Regió7, diari de la Catalunya Central
* Segre, diari de Lleida
* Diari Més, diari del Camp de Tarragona
* El Periòdic d'Andorra, edició d'Andorra d'El Periódico
* Diari d'Andorra

### Diaris digitals

* Vilaweb
* Nació Digital
* Crític
* El Món
* La Directa
* e-notícies
* directe.cat
* Racó Català
* Crònica Global
* La Xarxa
* ElPais.cat
* elSingular.cat
* Comunicació21
* Cultura21
* EcoDiari
* MónDivers
* Viure als Pirineus
* Bondia
* Tribuna
* Tribuna Mallorca
* Diari de Balears
* ANNA notícies
* Teatralnet - Revista digital d'Arts Escèniques
* Podall. Publicació de cultura, patrimoni i ciències

### Agències i corporacions

* 324.cat, el portal de notícies de Televisió de Catalunya i Catalunya Ràdio
* Agència Catalana de Notícies

### Revistes i setmanaris

* El Temps
* El Triangle
* L'Avenç
* Sàpiens
* Descobrir Catalunya
* Enderrock

## Televisió
### Pública

* TV3, primer canal de televisió en català, de Televisió de Catalunya
* 3/24, canal de notícies 24 hores de Televisió de Catalunya
* 33, canal cultural de Televisió de Catalunya
* Super3, canal infantil de Televisió de Catalunya
* Esport3, canal d'esports i documentals de Televisió de Catalunya
* Barcelona Televisió, canal local de Barcelona

### Privada

* 8tv
* RAC 105 TV
* El Punt Avui TV
* La Xarxa

## Ràdio
### Pública

* Catalunya Ràdio, emissora generalista
* Catalunya Informació, emissora de notícies 24 hores
* Catalunya Música, emissora de música clàssica i contemporània
* iCat, emissora de cultura

### Privada

* RAC 1
* RAC 105
* Flaix FM
* Flaixbac
* Els 40

## Vegeu també

* Llista de premsa en català
# LTV

LTV té els següents significats:
* Latvijas Televizija, corporació de televisió pública de Letònia
* Lumiere TV, servei de televisió de pagament de Xipre
* Supercopa LTV (de l'acrònim anterior), competició de futbol de Xipre
* Ling-Temco-Vought, conglomerat industrial aeroespacial estatunidenc
# Microtus xanthognathus

Microtus xanthognathus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids que es troba al nord-oest de Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Hammerson, G.). Microtus xanthognathus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 juny 2016.

## Bibliografia

* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.
# Microtus yuldaschi

Microtus yuldaschi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a l'Afganistan, la Xina, el Kirguizstan, el Pakistan, el Tadjikistan i l'Uzbekistan. Es tracta d'un animal diürn, terrestre i de dieta herbívora. Els seus hàbitats naturals són els boscos temperats i les estepes de muntanya a 3.000-3.500 msnm. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Molur, S. Microtus juldaschi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 17 abril 2016.
# Milà (desambiguació)

«Milà» té aquests significats:
* Arquitectura: Casa Milà, edifici modernista de Barcelona
* Biografies:
** Leonora Milà i Romeu, pianista i compositora catalana
** Lluís del Milà, escriptor, compositor i músic valencià, actiu a la Cort de València durant el virregnat de Ferran d'Aragó, duc de Calàbria i de Germana de Foix
** Alfons Milà i Sagnier, arquitecte català
** Miquel Milà i Sagnier, dissenyador industrial i interiorista català
** Manuel Milà i Fontanals, poeta, filòleg i folklorista català
** Mercedes Milà, periodista catalana.
* Toponímia:
** Milà, ciutat d'Itàlia, capital de la Llombardia
** Ducat de Milà o Estat de Milà, potència feudal del nord de la península Itàlica durant les edats mitjana i moderna
** Milà-Torí, cursa ciclista d'un dia que es disputa a Itàlia entre les ciutats de Milà i Torí
** Província de MilàLa província de Milà és una província italiana que forma part de la regió de la Llombardia. La seva capital és Milà.
** Senyoriu de Milà
** el Milà, municipi de l'Alt Camp
* Zoologia: milà (au) nom comú de diverses espècies d'ocell de la subfamília Milvinae i de la família Accipitridae, en català s'anomenen sovint espècies del gènere Milvus, com el milà negre i el milà reial.
Viccionari
# Monistrol

Monistrol és el nom dels següents llocs:
# Montcalm

El Montcalm és una muntanya de 3.078,3 msnm situat al Massís del Montcalm (Pirineu), al País de Foix.
S'hi puja pel seu vessant de ponent que va per Pinet. Calen unes 3 hores per fer els 850 metres de desnivell que hi ha des del refugi de l'étang du Pinet. Cal pujar al coll de Riufred i per la carena fàcil s'arriba al cim sense problemes.

## Referències

* ↑ Buysé, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993.
# Kenza Dali

Kenza Dali és una centrecampista de futbol amb 17 internacionalitats per França. Ha arribat als quarts de final del Mundial amb la selecció, i amb el PSG ha sigut subcampiona de la Lliga de Campions.

## Trajectòria

| Temporades | Club | Selecció (fases finals) |
| 09/10 | Olympique Lió |
| 10/11 | Rodez AF |
| 11/12 - act. | Paris Saint-Germain | CM 2015 (QF) |

## Referències

* ↑ FFF
* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-08-22. [Consulta: 9 agost 2016].
* ↑ UEFA
# Moneguet

Moneguet o Moneguet i Baluard de Bèlgica és un sector de Mònaco, dins l'anciana comuna de la Condamina. Porta lo número estadístic 09. Sa superfície és de 104249 metres quadrats.
# La Femme de l'aviateur

La Femme de l'aviateur és una pel·lícula francesa dirigida per Éric Rohmer, i estrenada el 1981. És la primera del cicle de "Comèdies i proverbis" (Comédies et proverbes).

## Argument

François estudia Dret de dia i treballa de nit a l'oficina de correus de l'estació de l'Est. Un dissabte, de bon matí quan ha acabat el seu torn va a casa de l'Anne (la seva nòvia). Per no despertar-la té pensat deixar-li una nota, però el seu bolígraf no funciona i va a comprar-ne un. Mentrestant, arriba en Christian (un pilot d'aviació, antic amant de l'Anne) que ve a comunicar a la jove la seva decisió de trencar definitivament amb ella, donat que la seva dona està esperant un fill i s'ha instal·lat a Paris. Quan torna en François veu sortir l'Anne i en Christian i el fa sospitar, mirant durant tot el matí que l'Anne li doni explicacions. Ella refusa respondre, apel·lant la seva independència.
A la tarda en François veu l'aviador acompanyant d'una dona rosa i decideix seguir-los. Una noia jove, Lucie, s'adona de la persecució i se l'hi afegeix. Intenten sense èxit fotografiar-los en un parc i posteriorment la parella entra en un immoble on hi ha un despatx d'advocats. Lucie pensa que la rosa és la dona de l'aviador i que estan tramitant el divorci. La jove marxa abans, i en François li promet explicar-li el desenllaç. El vespre en François li demana a l'Anne per casar-se, abandonarà els seus estudis i buscarà una feina de dia, per estar més temps junts, però l'Anne el refusa perquè vol viure sola, i ja li van bé les trobades ocasionals. Tot explicant-li la visita d'en Christian li ensenya una foto on surt la dona rosa que resulta ser la germana i no pas la dona de l'aviador. Tal com havia quedat en François es disposa a explicar el final de la història a la Lucie. Ho fa per carta i quan va a la bústia veu la Lucie petonejant-se apasionadament amb un company de correus. Abatut, en François entra a l'estació de l'Est, amb la cançó de fons "Paris m'a séduit...Point perdu dans la masse immense, je ne compte pas plus qu'un pavé de la rue..." (interpretada per Arielle Dombasle)

## Repartiment

* Philippe Marlaud: François
* Marie Rivière: Anne
* Anne-Laure Meury: Lucie
* Mathieu Carrière: Christian
* Philippe Caroit: l'amic d'en François
* Coralie Clément: la companya de l'Anne
* Lise Hérédia: l'amiga de l'Anne

## Al voltant de la pel·lícula

* La Femme de l'aviateur és la primera entrega del cicle de Comèdies i Proverbis d'Éric Rohmer i que va continuar amb Le Beau Mariage (1982), Pauline à la plage (1983), Les nuits de la pleine lune (1984), Le Rayon vert (1986) i L'Ami de mon amie (1987)

## Referències

* ↑ Heredero 2010, p. 171
* ↑ Magny 1986, p. 165
* ↑ Heredero 2010, p. 370

## Bibliografia

* GARCIA BRUSCO, Carlos. Éric Rohmer. Madrid: Ediciones JC. 1991 (castellà)
* MAGNY, Joël. Éric Rohmer. Paris: Rivages.1986 (francès)
* HEREDERO, Carlos F; SANTAMARINA, Antonio. Éric Rohmer. Madrid: Cátedra, 2a ed.act. 2010 (castellà)
* HERTAY, Alain.Éric Rohmer. Liège: Les Éditions du Cefal, 1998 (francès)

## Enllaços externs

* La Femme de l'aviateur - Lloc web oficial
# La Femosa

La Femosa és una partida de l'Horta de Lleida, a l'esquerra del riu Segre. Es troba entre les partides de Vinatesa i de Fontanet, una de les més fèrtils del terme. Pertany a la ciutat de Lleida.
Limita amb les següents partides:
* Al nord amb el Pla de Lleida.
* Al nord-est amb Quatre Pilans.
* A l'est amb Grealó.
* Al sud amb Vinatesa.
* A l'oest amb la partida de Copa d'Or.
La partida és creuada de llevant a ponent pel Riu Femosa.

## Referències

* ↑ «Ubicació de la partida la Femosa». Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 25 setembre 2020].
* ↑ «La Femosa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Plànol de les partides i camins municipals de Lleida PDF
# La Foradada (Montsià)

La Foradada del Montsià és una muntanya del massís del Montsià (comarca del Montsià). És el segon cim més alt, alhora que és un dels llocs més carismàtics i visitats degut al seu fàcil accés. La seva privilegiada situació, gairebé set-cents metres d'altitud, i uns vessants que cauen bruscament ben a prop del mar, fa que La Foradada sigui un mirador esplèndid de la Plana del Delta de l'Ebre i de gran part de la Comarca del Montsià.

## Particularitats

La seua alçada és de 695 metres. Es troba al punt de confluència entre els municipis d'Alcanar, Freginals, la Ràpita i a 126 metres de l'extrem nord-est del terme d'Ulldecona. Rep el seu nom d'un pont natural que hi ha molt a prop del cim. L'última etapa del GR-92 pel Principat passa per la mateixa Foradada. La 31a etapa d'aquest Sender de gran recorregut surt des de l'Ampolla i s'endinsa cap a la Serra del Montsià. El sender transcorre per l'aresta de la Serra fins a arribar a la Font del Burgar, seguidament puja fins al Mas de Mata-Redona des d'on transcorre el tram més abrupte per arribar a la Foradada.

## Vegeu també

* Serra del Montsià
* Muntanyes de Catalunya

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «GR 92 Etapa 31: L'Ampolla - Pont de l'Olivar (Ulldecona)». Web del FEEC. Arxivat de l'original el 2010-07-22. [Consulta: 15 febrer 2010].
# Mikhaïl Diàkov

Mikhaïl Diàkov (en rus Михайл Дьяков) (Sant Petersburg, ? – 1957) va ser un ciclista rus, que va competir de 1895 a 1897. En aquests tres anys va guanyar una medalla de plata al Campionat del món amateur de mig fons de 1896. És considerat el primer esportista rus, i no només ciclista, guanyador d'una medalla en uns Campionats mundials.

## Referències

* ↑ Kolobovnikova, Svetlana «Корифей педали». old.spbvedomosti.ru, 19-04-2013 [Consulta: 23 desembre 2015]. Arxivat 24 de desembre 2015 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a the-sports.org