OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ha llegado un ángel

Ha llegado un ángel és una pel·lícula musical espanyola estrenada el 1961 i dirigida per Luis Lucia Mingarro, la segona protagonitzada per Pepa Flores, Marisol i la primera en la que va compartir cartell amb Isabel Garcés.

## Argument

Marisol, que ha perdut recentment al seu pare en la mar, abandona Cadis per a anar-se a viure a casa del seu oncle Ramón. Aquest viu en una família que s'enfonsa per culpa de la seva esposa Leonor, obsessionada només amb aparentar davant les seves amistats, que ha malcriat als seus fills, Javier, Churri, Jorge i Pili. Javier es dedica a malgastar els diners, Churri coqueteja amb diversos pretendents i acabarà triant al que menys li convé, Jorge perd massa temps fent exercici i ha descurat els estudis i Pili, encara una nena, es passa les hores sense sortir del cinema.
Javier es fica en problemes econòmics que amenacen amb portar-li a la presó, i Marisol es decideix a aconseguir els diners de qualsevol forma. A més, decideix, amb l'ajuda de la serventa de la casa, Herminia, i d'un amic que va conèixer al tren, intentar redreçar a la família, guanyant-se la immediata animadversió de Leonor, que des del principi no va veure amb bons ulls l'arribada de la nena.

## Repartiment

* Marisol
* Isabel Garcés - Herminia
* Carlos Larrañaga - Javier
* José Marco Davó - Tío Ramón
* Ana María Custodio - Tía Leonor
* Raquel Daina - Estrella
* Ángeles Macua - Churri
* Pilar Sanclemente - Pili
* Francisco Váquez - Jorge
* Jesús Puente
* Francisco Camoiras
* Jesús Álvarez
* Jaime Blanch
* Cesáreo Quezadas "Pulgarcito"

## Cançons de la banda sonora

* El tren
* Ola, ola, ola
* Rumbita
* Alegrías
* Andalucía
* La canción de Marisol
* Bulerías
* Jotas
* Estando contigo
* Estando contigo (final)

## Premis

Marisol fou guardonada amb el Fotogramas de Plata al millor intèrpret de cinema espanyol.

## Referències

* ↑ Madres y padres cinematográficos a un web sobre Pepa Flores
* ↑ Virginia Sánchez Rodríguez La banda sonora musical en el cine español y su empleo en la configuración de tipologías de mujer (1960-1969) p. 410
* ↑ Ha llegado un ángel a fotogramas.es
* ↑ Ha llegado un ángel a discogs
* ↑ David Escamilla los Mejores años de nuestra vida, los 60. pàgina 9
# Pars-lès-Chavanges

Pars-lès-Chavanges és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 69 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Pars-lès-Chavanges era de 69 persones. Hi havia 31 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 11 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 1 estava desocupat. 34 eren cases i 1 era un apartament. Dels 30 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Pars-lès-Chavanges el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 41 persones, 28 eren actives i 13 eren inactives. De les 28 persones actives 23 estaven ocupades (13 homes i 10 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 13 persones inactives 4 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Pars-lès-Chavanges hi havia 10 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.370 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Pars-lès-Chavanges a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Pars-lès-Chavanges a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Grey Eagle

Grey Eagle és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 335 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grey Eagle tenia 335 habitants, 151 habitatges, i 78 famílies. La densitat de població era de 349,6 habitants per km².
Dels 151 habitatges en un 27,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,1% hi vivien parelles casades, en un 4,6% dones solteres, i en un 48,3% no eren unitats familiars. En el 43% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.917 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.958 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 15.952 $. Entorn del 12,8% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grey Eagle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grey Eagle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Costes de la Mulla

Les Costes de la Mulla és un indret del terme de Sant Esteve de la Sarga, al Pallars Jussà, en el territori del poble d'Alzina.
Estan situades a ponent del barranc de la Mulla, entre ell i la Serra d'Alzina i el poble d'aquest mateix nom.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Zones de dòlmens de Gochang, Hwasun i Ganghwa

Els dòlmens Gochang, Hwasun i Ganghwa són la ubicació de centenars de dòlmens de pedra que van ser utilitzats com a tombes i amb fins rituals durant el primer mil·lenni abans de Crist, quan la cultura megalítica era prominent a la península coreana. Els llocs van ser designats com a Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO el 2000.
Es diu que Corea conté més del 40% dels dòlmens del món, que es concentren sobretot en aquests tres llocs.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Gochang, Hwasun and Ganghwa Dolmen Sites» (en anglès). [Consulta: 11 gener 2021].
# Iniciativa Cultural de la Franja

Iniciativa Cultural de la Franja (ICF) és una institució creada el 2003 per tal que totes les institucions impulsores de la llengua i la cultura catalanes a la Franja de Ponent puguin actuar a una sola veu i coordinar esforços. En formen part:
* Associació Cultural del Matarranya (ASCUMA), fundada el 1989, amb seu a Calaceit i que té com a àmbit d'actuació la Matarranya i el Mesquí.
* Institut d'Estudis del Baix Cinca (IEBC), legalitzat el 1983, amb seu a Fraga i que actua i treballa al Baix Cinca.
* Associació de Consells Locals de la Franja (ACLF), legalitzada el 1986, amb seu a Tamarit de Llitera i que actua i treballa sobretot a la Llitera.
* Centre d'Estudis Ribagorçans (CERi), fundat el 2003, amb seu a Benavarri i que actua i treballa a la Ribagorça.

## Referències

* ↑ «Iniciativa Cultural de la Franja». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Iniciativa Cultural de la Franja
# París-Baleares

París-Baleares fou l'òrgan de difusió de l'associació Les Cadetes de Majorque.
La Publicació París-Baleares veu la llum oficialment el mes de gener de 1954 a París, com a òrgan difusor de l'associació denominada Les Cadets de Majorque (Association Amicale des Originaires et Descendants des Baléares résidant en France). Segons publica la mateixa revista en el seu nombre quaranta-tres, els estatuts de l'associació foren presentats a les autoritats franceses competents el dia 18 de maig de 1953, és a dir, quasi set mesos abans de la publicació de la revista, el seu òrgan difusor.
La publicació va néixer amb la idea de generar llaços d'amistat entre els emigrants balears residents a França i les seves famílies i amics encara residents a les Illes Balears. Amb una gran acollida des dels seus inicis, aquesta publicació ha tingut una vida de quaranta-cinc anys, des de gener de 1954 fins a juny de 1998, amb un total de tres-cents setanta-set nombres.
Amb una periodicitat variable, essent primer mensual, es convertirà a poc a poc, degut a problemes econòmics, en una publicació bimensual. Sense poder xerrar de nombres absoluts, coneixem una tirada de 1.000 exemplars l'any 1958, de 1.200 exemplars l'any 1985 i de 300 exemplars l'any 1994, però segurament en la dècada dels seixanta i setanta arribaria a tenir l'edició de més de 2.500 exemplars vist el nombre de socis i el seu canvi de periodicitat.

## Referències

* ↑ Sobre aquesta publicació Arxivat 2016-12-20 a Wayback Machine. a l'arxiu de publicacions de la Universitat de les Illes Balears
* ↑ Exemplars digitalitzats Arxivat 2016-12-20 a Wayback Machine. al web del Consell Insular de Mallorca
* ↑ 'París-Baleares': un testimoni de l'emigració mallorquina a França, arabalears, 25 de setembre de 2014

## Enllaços externs

* París-Baleares, òrgan de difusió de l'Associació Les Cadets de Majorque (1954-1998), d'Ana Laura García Montserrat, a Tesis en Xarxa.
# Gobiopterus stellatus

Gobiopterus stellatus és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.
És un peix clima tropical i demersal que es troba a Luzón (Filipines). És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 Herre, A. W. C. T. «Gobies of the Philippines and the China Sea» (en anglès). Monographs, Bureau of Science Manila Monogr, 23, 1927, pàg. 1-352, frontispiece + Pls. 1-30.
* 1 2 Capuli, Estelita Emily; Bailly, Nicolas. «Gobiopterus stellatus (Herre, 1927) Dwarf freshwater goby» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.
* ↑ Mercene, E.C., 1997. Freshwater fishes of the Philippines. p. 81-105. A: R.Guerrero III, A. Calpe i L. Darvin (eds.). Aquatic Biology Research and Development in the Philippines (Proceedings of the First Nat'l Symposium-Workshop on Aquatic Biology R&D, Nov. 28-29, 1995, Los Baños, Laguna). PCAMRD Bk. Ser. 20.

## Bibliografia

* Bleher, H., 1996. Bombon. Aqua geographia 12(4):6-34.
# Costes del Barranc del Ruc

Les Costes del Barranc del Ruc és una costa de muntanya del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà, en terres del poble de Vilamolat de Mur.
Està situada a la dreta del barranc de Sant Gregori, entre el barranc del Ruc (nord-oest) i el barranc de Salze (sud-est). Constitueixen tot el vessant nord-oriental de la Plana del Roquero, a l'est-nord-est de Vilamolat de Mur.
# Zongli Yamen

Zongli Yamen (xinès tradicional 總理衙門; xinès simplificat: 总理衙门; pinyin: Zǒnglǐ Yámen; Wade-Giles: Tsungli Yamen) era el nom del departament governamental de relacions estrangeres de la Xina imperial durant la dinastia Qing. Va ser establert pel Príncep Gong el 1861, després de la Convenció de Beijing.

## Significat del nom

Yamen Zongli és una abreviatura tradicional del nom oficial en xinès, Zongli Geguo Shiwu Yamen (xinès simplificat:总理各国事务衙门; xinès tradicional: 總理各國事務衙門; pinyin: Zǒnglǐ gèguó shìwù yámén), que vol dir literalment "Departament al càrrec dels Afers de Totes les Nacions". El nom corresponent en manxú, l'altra llengua oficial de l'Imperi Qing, era baita d'i de gurun Geren ser uherileme icihiyara yamun. Una malconcepció comuna és que el nom del Yamen significa "Oficina del Primer Ministre". Això és perquè la paraula Zongli (总理) és ara utilitzat en xinès per referir-se al Primer Ministre o primer ministre d'un país. De fet, el nom Zongli Yamen és una abreviatura del seu nom complet, que vol dir oficina de bons oficis d'afers exteriors.

## Funció dins la burocràcia Qing

Abans de la creació del Yamen, les relacions estrangeres de la dinastia Qing eren dirigides per unes quantes agències diferents, com la Junta de Ritus i el Tribunal d'Afers Colonials. El Zongli Yamen va ser la primera innovació institucional significativa dins la burocràcia centralitzada a Beijing feta pels Qing des que l'Emperador Yongzheng va crear el nucli del Gran Consell el 1729. El Zongli Yamen era supervisat per un consell de control integrat per cinc alts funcionaris (inicialment tots Manxús), entre els quals hi havia l'oncle de l'emperador, el Príncep Gong, que n'era el cap de facto. En les discussions per establir la nova agència, els funcionaris Qing van insistir que només havia de ser una institució provisional, mantinguda fins que les peticions estrangeres i domèstiques actuals haguessin passat. El Zongli Yamen tenia un estatus formal relativament baix en la jerarquia administrativa Qing i els seus membres treballaven concurrentment en altres agències governamentals, la qual cosa afeblia la seva posició. A més, el Zongli Yamen no era l'únic organisme competent per a l'adopció de polítiques en afers exteriors, una prerrogativa que encara descansava a les mans de l'emperador. Mentre que el Yamen va romandre un cos important durant unes quantes dècades després de la seva fundació, la seva influència es va veure aviat eclipsada per oficials influents com Zeng Guofan i Li Hongzhang.
Després de la rebel·lió Boxer, el govern Qing va ser forçat a canviar el seu servei exterior. Segons l'article XII del Protocol Boxer de 1901, el Zongli Yamen va ser substituït per un Ministeri d'Afers Exteriors (xinès simplificat:外务部; xinès tradicional: 外務部; pinyin: Wàiwùbù), ubicat pel damunt dels sis altres ministeris.
# Mel·lífer banús

El mel·lífer banús (Myzomela pammelaena) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i cocoters a petites illes de l'arxipèlag de Bismarck..

## Referències

* ↑ «Mel·lífer banús». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Irrintzi (pel·lícula)

Irrintzi va ser una pel·lícula basca del 1978 dirigida per Mirentxu Loiarte.

## Argument

Es tracta d'una metàfora audiovisual que reflexiona sobre la identitat col·lectiva del poble basc. Combina homes i dones ballant danses tradicionals i imatges estàtiques, convidant l'espectador a navegar per aquesta creació escoltant les paraules de Celaya, Aresti i Otero.

## Repartiment

* Marivi Bilbao
* Maribel d'Arretze
* Xabier González
* Alex Perez de Olaizola
* Antonio Rupérez

## Premis

va rebre un premi especial a la qualitat de la Direcció general de Cinematografia i fou exhibida al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1978.

## Referències

* ↑ Iratxe Fresneda rescata a Mirentxu Loiarte, EITB, 4 de desembre de 2016
* ↑ “Irrintziaren oihartzunak” (Zinemira), Iratxe Fresnedak Mirentxu Loiarte topatu zuenekoa, zuzeu.eus, 19 de setembre de 2016
* ↑ Eten bako irrintzia, Deia, 4 de setembre de 2016
# Llista de platges del País Valencià

La llista de platges del País Valencià recull les platges incloses en el catàleg i guia del Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient.
La llista es divideix per les marques turístiques comunes corresponents a cada província, tot i que n'existeixen dues d'àmbit municipal:
* Llista de platges de la Costa dels Tarongers per la província de Castelló amb la Costa dels Tarongers.
* Llista de platges de la Costa de València per la província de València, incloent-hi València, Terra i Mar, i Ciutat de València.
* Llista de platges de la Costa Blanca per la província d'Alacant, incloent-hi les marques turístiques Costa Blanca i Benidorm.
Totes les platges són de domini públic regulades per la llei de costes que determina l'ús públic i zones de protecció, de servitud de trànsit i d'accés. El control i la vigilància de la qualitat de les aigües de bany és responsabilitat de la Conselleria d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua de la Generalitat Valenciana. L'any 2012 hi havia 197 zones de bany censades amb 226 punts de mostratge.
En la temporada de l'any 2014, hi havia 120 platges amb el distintiu de Bandera Blava.

## Referències

* ↑ «Guia de platges». Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente. Arxivat de l'original el 25 de març 2014. [Consulta: 15 març 2014].
* ↑ «Programa de control de zones de bany de la Comunitat Valenciana». Conselleria d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua. Arxivat de l'original el 2014-03-26. [Consulta: 25 març 2014].
* ↑ «Qualitat de les aigües de bany costaneres». Portal Estadístic de la Generalitat. Conselleria d'Economia, Indústria, Turisme i Ocupació. Arxivat de l'original el 2014-03-25. [Consulta: 25 març 2014].
* ↑ «Platges amb bandera blava». Portal Estadístic de la Generalitat. Conselleria d'Economia, Indústria, Turisme i Ocupació. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 31 març 2015].

## Enllaços externs

* Platges del País Valencià, Agència Valenciana del Turisme.
* Visor de cartografia de la CITMA Arxivat 2014-03-25 a Wayback Machine., amb capa de platges.
# Gobiopterus panayensis

Gobiopterus panayensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Néerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9: 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Herre, A. W. C. T., 1944. Notes on fishes in the Zoological Museum of Stanford University. XV.--Two new minute gobies of the genus Mistichthys from the Philippines. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 57: 107-111.
* ↑ «Gobiopterus panayensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.
* ↑ Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Zonhoven

Zonhoven (en limburguès Zoneven) és un municipi belga de la província de Limburg a la regió de Flandes. És compost pels nuclis urbans de:
| # | Nom | Superfície (km²) | Població (01/01/2007) | Densitat (hab./km²) |
| I | Centre | 12,79 | 10.546 | 825 |
| II | Termolen | 13,68 | 3.992 | 292 |
| III | Halveweg | 8,46 | 3.068 | 363 |
| IV | Terdonk | 4,41 | 2.454 | 556 |

## Evolució demogràfica des de 1806

Font: INS

## Burgmestres

* 1806 - 1817: Arnold Paulz
* 1817 - 1825: Jan Baptist Mommeyer
* 1825 - 1830: Hubert Timmermans
* 1830 - 1840: Jan Gerard Houbregs
* 1840 - 1848: Jacobus Quintinus Lenaerts
* 1849 - 1854: Antoon Bielen
* 1855 - 1870: Philippus Jacobus Melotte
* 1870 - 1870: Gilis Lenaerts
* 1870 - 1877: Jan Mathias Willems
* 1878 - 1880: Jean François Farcy
* 1880 - 1885: Jan Michiel Schouteden
* 1885 - 1891: Jan Bartholomeus Willems
* 1891 - 1918: Mathias Hendrickx
* 1918 - 1919: Martinus Sterkmans
* 1919 - 1921: Pieter Jan Kippers (ff)
* 1921 - 1938: Jules Sterkmans
* 1939 - 1941: Pieter-Jan Lijnen
* 1941 - 1942: Camiel Deckers
* 1942 - 1944: Jules Baeten
* 1944 - 1945: Jules Hanssen
* 1945 - 1947: Camiel Deckers
* 1948 - 1952: Jules Sterkmans
* 1952 - 1953: Jules Maris (ff)
* 1953 - 1960: René Hendrikx
* 1960 - 1970: Albert Remans
* 1971 - 1976: René Hendrikx
* 1977 - 1982: Romain Lenaerts
* 1983 - 1988: Marie-Louise (Marilou) Vanden Poel-Welkenhuysen
* 1989 - 1994: Edward (Ward) Heeren
* 1995 - 2007: Marie-Louise (Marilou) Vanden Poel-Welkenhuysen
* 2008 - : Johny Deraeve

### Consells comunals des de 1976

Regidors :
| Partits | 1976 | 1982 | 1988 | 1994 | 2000 | 2006 |
| CD&V | 11 | 8 | 6 | - | 4 | 5 |
| Cartel (PVV+VU) | 9 | 12 | - | - | - | - |
| BSP/SP/sp.a | 3 | 5 | 5 | 4 | 5 | - |
| sp.a-Groen! | - | - | - | - | - | 7 |
| Vlaams Blok/Vlaams Belang | - | - | - | - | 2 | 3 |
| VLD | - | - | 11 | 15 | 14 | 10 |
| VU | - | - | 3 | - | - | - |
| Zoneve (CD&V+VU) | - | - | - | 6 | - | - |
| Total | 23 | 25 | 25 | 25 | 25 | 25 |

## Agermanaments

* Gayndah (Queensland)

## Personatges il·lustres

* Luc Nilis, futbolista.
* Jos Vandeloo, escriptor en neerlandès.
* Roel Paulissen, ciclista de mountain-bike.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Xifres del municipi
* Diccionari del dialecte de Zonhoven Arxivat 2009-06-01 a Wayback Machine.