OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Canadian Soccer League (1987-1992)

* No s'ha de confondre amb Canadian Soccer League.
La primera Canadian Soccer League (CSL) fou una competició de futbol professional del Canadà que es disputà entre 1987 i 1992.
Es creà després de la participació del Canadà al Mundial de 1986, disputat a Mèxic.

## Historial

Font:
* 1987 : Calgary Kickers
* 1988 : Vancouver 86ers
* 1989 : Vancouver 86ers
* 1990 : Vancouver 86ers
* 1991 : Vancouver 86ers
* 1992 : Winnipeg Fury

## Equips

* Calgary Kickers/Calgary Strikers (1987–1989)
* Edmonton Brickmen (1987–1990)
* Hamilton Steelers (1987–1991)
* Kitchener Spirit/Kitchener Kickers (1990–1991)
* London Lasers (1990 & 1992)
* North York Rockets (1987–1992)
* Ottawa Intrepid/Ottawa Pioneers (1987–1989)
* Montreal Supra (1988–1992)
* Nova Scotia Clippers (1991)
* Toronto Blizzard (1987–1992)
* Winnipeg Fury (1987–1992)
* Vancouver 86ers (1987–1992)
* Victoria Vistas (1989–1990)

## Futbolistes destacats

26 jugadors de la lliga han estat inclosos al Canada Soccer Hall of Fame.
* Bob Bolitho
* Ian Bridge
* Alex Bunbury
* John Catliff
* Carlo Corazzin
* Nick Dasovic
* Jason de Vos
* Paul Dolan
* Gerry Gray
* Lyndon Hooper
* Paul James
* Bob Lenarduzzi
* Tino Lettieri
* John Limniatis
* Colin Miller
* Dale Mitchell
* Domenic Mobilio
* Pat Onstad
* Paul Peschisolido
* Tomasz Radzinski
* Randy Ragan
* Randy Samuel
* Branko Šegota
* Mike Sweeney
* Carl Valentine
* Mark Watson

## Referències

* ↑ MacDonald, Archie «Soccer rebirth». The Vancouver Sun, 26-02-1987, p. F3 [Consulta: 18 gener 2015].
* ↑ «Canada - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «The Year in American Soccer – 1987». Arxivat de l'original el 2009-07-31. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «The Year in American Soccer – 1988». Arxivat de l'original el 2009-04-10. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «The Year in American Soccer – 1989». Arxivat de l'original el 2009-03-03. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «The Year in American Soccer – 1990». Arxivat de l'original el 2009-01-08. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «The Year in American Soccer – 1991». Arxivat de l'original el 2008-10-06. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «The Year in American Soccer – 1992». Arxivat de l'original el 2008-05-09. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ Canadian pro soccer in jeopardy – CBC Archives
# Cascades Milmilgee

Les cascades Milmilgee, són unes cascades que pertanyen al rierol Freshwater Creek, que es troben a la regió del Far North de Queensland, Austràlia.

## Localització i característiques

Des de l'altiplà Atherton a una altitud de 377 metres sobre el nivell del mar, l'aigua descendeix entre 29 i 53 m i es troben sota la presa de Copperlode Falls; aproximadament a 9 km a l'oest de Cairns.

## Referències

* ↑ «Map of Milmilgee River Falls, QLD» (en anglès). Bonzle Digital Atlas of Australia.

## Vegeu també

* Llista de cascades
* Llista de cascades d'Austràlia
# Casa Pons

* No s'ha de confondre amb Cal Pons, Casa-fàbrica Pons, o Mansana Pons.
La casa Pons és un edifici al municipi dels Hostalets de Pierola (Anoia) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquest edifici va ser construït per iniciativa de Pau Pons. La planta baixa es destinà a fàbrica de teixits i va ser llogada a Marcel·lí Palomes de Manresa. El 1940 la fàbrica deixà de funcionar i actualment en part de les seves dependències hi ha un taller de reparació d'automòbils. El carrer J. Mestre Lladós va ser urbanitzat a primers del segle xx.
Casa en cantonada de planta baixa i dos pisos. La façana principal s'estructura en tres cossos marcats per les obertures, essent el central més alt. Es caracteritza pel treball de maó en les obertures, sobretot en el centre de façana i a la primera planta on s'hi obren dues finestres geminades amb uns ampits molt treballats, també és interessant la solució de barana dels dos terrats, existents als extrems, que és curvilínia i feta amb elements de maó ornamentals. La planta baixa té un sòcol de pedra. S'ha adossat recentment un cos a la façana posterior.

## Història

* 1 2 3 «Casa Pons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Casa Portolà

Casa Portolà és un casal d'Arties, del municipi de Naut Aran (Vall d'Aran), declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

De l'antic Casal dels Portolà que es troba vora la carretera, a la dreta de la Garona, en resta només una gran torre de defensa, massissa, de planta quadrada i amb coberta piramidal de llicorella, construïda probablement al segle xvi, i una capella annexa, obra del segle xvii. Al solar de l'antic Casal es bastí modernament el parador de turisme Gaspar de Portolà, anomenat així en record de qui fou governador de la Baixa Califòrnia (1767), i membre d'aquest llinatge, originari d'Àger (la Noguera) i que tenia possessions a la Vall.

## Capella de Sant Antoni

Petita capella d'una nau, amb absis pla, d'estructura i façana molt senzilles. Sostre de volta rebaixada. El més interessant és la llinda de la porta d'accés. Guarda un petit retaule barroc de fusta daurada i policromada a l'interior. Forma part de la casa Portolà. A la llinda hi ha una inscripció i una data "ES DE MR. GASPA D PORTOLA 1678".

## Referències

* 1 2 «Casa Portolà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
* ↑ «Capella de Sant Antoni». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 setembre 2014].
# Casa Porta (Berga)

La Casa Porta és una obra noucentista de Berga inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatage unifamiliar aïllat, tipus xalet, estructurat en planta baixa i pis i cobert a dues aigües amb teula romana. La zona està tancada amb una barana de pedra del país.

## Història

El lloc havia estat qualificat en origen per Porta com una ciutat jardí; actualment, però, s'ha convertit en un dels carrers principals de la localitat, que també ha crescut, i hi ha cases de majors dimensions, de fins a vuit pisos d'alçada.

## Referències

* 1 2 «Casa Porta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Casola in Lunigiana

Casola in Lunigiana és un comune (municipi) de la província de Massa i Carrara, a la regió italiana de la Toscana, situat a uns 100 quilòmetres al nord-oest de Florència i a uns 20 quilòmetres al nord de Massa, a la Lunigiana. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.006 habitants.

## Llocs d'interès

* Església de Santa Felicita. Coneguda des de finals del segle xiii, fou restaurada posteriorment en estil barroc.
* Pieve dels Sants Corneli i Ciprià, a Codiponte. Inclou una basílica amb una nau principal i dues naus laterals, que daten del segle xii.
* Pieve de San Pietro, a Offiano. D'origen romànic, transformada en estil barroc al segle xviii.
* Església de Santa Margherita, a Regnano.
* Església de Sant'Andrea (segle XV), a Ugliancaldo.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 24 febrer 2020].
# Casole d'Elsa

Casole d'Elsa és un comune (municipi) de la província de Siena, a la regió italiana de la Toscana, situat uns 50 km al sud-oest de Florència i uns 25 km a l'oest de Siena.
L'1 de gener de 2018 tenia 3.852 habitants.

## Llocs d'interès

L'església de San Niccolò, d'origen romànic, té una nau central i quatre naus laterals dividides per columnes i semicolumnes, amb dos absis semicirculars amb finestres coronelles. El portal central és de principis del segle xiv, mentre que el pòrtic és modern. Té frescos de Rustichino del segle xvii i, a l'altar major, una Madonna del segle xiv de l'Escola de Siena.
La col·legiata de Santa Maria Assunta va ser consagrada el 1161; de l'edifici romànic original, es conserva la façana amb el campanar. La part superior està decorada amb arcs cecs dividits per semicolumnes esveltes. El transsepte és del segle xiv. L'interior alberga les tombes de Beltramo Aringhieri, obra de Marco Romano (principis del segle XIV), i del bisbe Tommaso Andrei, obra de Gano di Fazio (1303). Annex a l'església hi ha un Museu d'Art Sacre amb obres de Domenico di Michelino, Alessandro Casolani i altres.
El Pieve de San Giovanni Battista, a Mensano, és també del segle xii. Destaquen els capitells esculpits de les columnes que separen la nau central i les naus laterals, considerats entre els millors exemples d'escultura romànica a la zona de Siena. Del mateix període i estil és el Pieve di San Giovanni Battista, a Pievescola.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució demogràfica de Casole d'Elsa entre 1861 i
* Fonts: ISTAT - Elaboració gràfica de Viquipèdia

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 8 febrer 2019].

## Bibliografia

* Frati, M.; A. Mennucci; M. Ristori; C. Spagnuolo Chiese medievali della Valdelsa. I territori della via Francigena tra Siena e San Gimignano (en italià). Empoli: Editori dell'Acero, 1996.

## Enllaços externs

* Casole d'Elsa - Lloc web oficial (italià)
# Casa dels Avis (Sant Sadurní d'Anoia)

La Casa dels Avis és una obra de Sant Sadurní d'Anoia (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Casa dels Avis es troba al recinte de l'Hospital Fundació Ferrer i Sallés. Es pot accedir a l'edifici pel carrer d'en Torras i Bages i està delimitat per una tanca d'opus incertum que rodeja el conjunt. Connecta amb l'Hospital a través d'una passera elevada i la façana nord dona a l'Índex. Es tracta d'un edifici de planta articulada en forma gairebé de L i amb coberta plana. Consta d'un semi-soterrani, planta baixa i dos pisos. El parament de les façanes és arrebossat i la distribució de les obertures és simètrica amb balcons integrats dins la façana. La part posterior dona a un pati.

## Història

La Casa dels Avis és un edifici públic de Sant Sadurní d'Anoia construït el 1983 per part de l'Ajuntament.
Per a la construcció de la Casa dels Avis es va haver d'enderrocar l'any 1984 un edifici d'una planta. Aquest edifici es va adossar a la façana sud de la capella el 1914 i funcionava com Escola Professional i Domèstica.

## Referències

* 1 2 3 «Casa dels Avis». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2020].
# Cat Stevens

Cat Stevens, nom artístic de Steven Demetre Georgiou, és un cantant, músic i compositor britànic nascut 21 de juliol de 1948 a Londres. Havent assolit un èxit esclatant durant la dècada dels anys 70, el desembre de 1977 es va convertir a l'islam, es va fer anomenar Yusuf Islam i va abandonar la música per a dedicar-se a diverses causes filantròpiques per als musulmans. El 2006, després d'un silenci de vint anys, va retornar a la música popular.

## Biografia

Steven va néixer a Marylebone, a Londres, fill de Stavros, un grecoxipriota ortodox, i d'Ingrid, una sueca de confessió baptista. Ell es va educar en una escola catòlica i amb tot això va mantenir una forta religiositat. Tenia un germà i una germana més grans que ell, David i Anita, i tota la família vivia al pis de dalt del restaurant dels seus pares. Aquests es van divorciar quan ell tenia vuit anys, però van seguir compartint el pis per a ocupar-se del negoci familiar. Steven va començar a tocar música de ben jovenet, primer el piano i després la guitarra. Als 16 anys va començar a fer-se conèixer tot tocant de nit en bars i als 17 va ingressar en una escola d'art. Ràpidament va veure que volia ser una pop-star.

## Discografia
### Com a Cat Stevens

* 1966 : Matthew and Son
* 1967 : New Masters
* 1970 : Mona Bone Jakon
* 1970 : Tea for the Tillerman
* 1971 : Teaser and the Firecat
* 1972 : Catch Bull at Four
* 1973 : Foreigner
* 1974 : Buddha and the Chocolate Box
* 1974 : Saturnight (en concert)
* 1975 : Numbers
* 1977 : Izitso
* 1978 : Back to Earth
* 2004 : Majikat (en concert enregistrat el 1976)

### Com a Yusuf Islam

* 1995 : The Life of the Last Prophet
* 1996 : Welcome to the Qur'an: Gateway to Faith
* 1998 : Prayers of the Last Prophet
* 1998 : I Have No Cannons That Roar
* 2000 : A Is for Allah
* 2001 : Bismillah
* 2004 : I Look, I See
* 2006 : An Other Cup
* 2009 : Roadsinger

## Guardons
### Nominacions

* 2018: Grammy al millor àlbum de folk
# Castell de Marsugà

El Castell de Marsugà era un castell medieval d'estil romànic del segle xi situat en el poble i comuna de Bulaternera, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord.
Documentat des del 981 (Villa Marcugano), va ser bastit per a dominar el pas de la via Conflentana a llevant de Bulaternera. Actualment només en queden unes poques restes, anomenades els Castellars, a l'extrem oriental del terme, ran del de Sant Miquel de Llotes. Entre les ruïnes que n'han quedat hi ha l'arrencada de dues torres circulars.

## Bibliografia

* Ponsich, Pere. «Castells i fortificacions militars del Rosselló anteriors al 1300: Bulaternera, Castell de Marsugà». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «Les restes del Castell de Marsugà en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-08-12. [Consulta: 9 juliol 2016].
# Casa rectoral d'Òrrius

La Casa rectoral d'Òrrius és una obra d'Òrrius (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta quadrada format per una planta baixa i pis. La coberta és a dues aigües. Està enganxada a l'església parroquial de Sant Andreu d'Òrrius. A la planta baixa hi trobem un portal d'entrada rodó i dues finestres a cada costat amb llinda recta, a sobre del portal hi ha un balcó i dues finestres. Ha sofert transformacions però encara es poden veure restes del seu origen.

## Referències

* ↑ «Casa rectoral d'Òrrius». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Casanova de Mondois

Casanova de Mondois és una masia de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta quadrada coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana orientada a migdia. Consta de planta baixa i primer pis. La façana presenta un portal rectangular amb llinda de fusta i quatre finestres que es distribueixen entre el primer i el segon pis. A ponent presenta diverses finestres i a la banda de tramuntana s'hi obre un portal. A la banda de llevant s'hi adossen dos cossos, cada un d'ells cobert a un vessant i units per un paret mitgera. Els materials constructius són el granit vermell unit amb morter de calç.

## Història

Masia situada a l'extrem sud de l'altiplà de Mondois, vora la frontera de Girona. L'altiplà queda tallat per un terreny molt abrupte que baixa bruscament vers la vall de Ter on el riu passa molt encaixat. La Casanova de Mondois actualment està destinada com a centre de rehabilitació de toxicòmans conegut pel "Patriarca". La masia no presenta cap dada constructiva que ens permeti datar la seva construcció o possibles reformes.

## Referències

* 1 2 «Casanova de Mondois». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Cascada Casca d'Anta

La Cascada Casca d'Anta és el major salt d'aigua del riu São Francisco i es forma quan aquest deixa el seu curs alt dintre de la serra de la Canastra, a l'estat de Minas Gerais, Brasil.
Localitzada al terme municipal de São Roque de Minas, en el districte de São José do Barreiro, la cascada té una caiguda de 186 metres. El nom de la cascada prové de l'arbre Drimys winteri, que abunda en la regió.

## Referències

* ↑ «Cachoeira Casca d’Anta» (en portuguès brasiler). Viagem. Abril. Arxivat de l'original el 2023-03-06. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ «Turismo em Minas Gerais - Roteiro de Ecoturismo da Cachoeira Casca d'anta Serra da Canastra» (en portuguès brasiler). Secretaria de Estado de Cultura e Turismo. Governo de Minas Gerais. Arxivat de l'original el 2023-03-06. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ «A Cachoeira Casca d'Anta» (en portuguès brasiler). Instituto Ecos na Educação. Arxivat de l'original el 2023-03-06. [Consulta: 6 març 2023].
# Catedral de Concepción

La Catedral de Concepción és una seu episcopal de l'Arquebisbat de Concepción, Xile. La seva façana domina la Plaça de la Independència, en lo centre de la ciutat. La construcció va ser acabada l'any 1950. El conjunt arquitectònic de la Catedral de la Concepción és un Museu Eclesiàstic amb l'Aula Magna i la Catedral.

## Referències

* ↑ Catedral Nuestra Señora Inmaculada Concepción, Concepción, Chile (anglès) - Accedit el 12 d'abril de 2012
* ↑ La Catedral de Concepción: Turismo en Concepción (castellà) - Accedit el 12 d'abril de 2012

## Enllaços externs

* Lloc web de l'Arquebisbat de Concepción Arxivat 2011-12-23 a Wayback Machine. (castellà)
* Detalls de la Catedral en gcatholic.com (anglès)
* Lloc web oficial de la UCSC (castellà)
# Catalitzador (desambiguació)

«Catalitzador» té aquests significats:
# El professor guillat

«El professor guillat» té aquests significats:
* El professor guillat (pel·lícula de 1963), comèdia estatunidenca escrita i dirigida per Jerry Lewis l'any 1963
* El professor guillat (pel·lícula de 1996), dirigida per Tom Shadyac, l'any 1996.
Vegeu també: The Nutty Professor
# Fundulopanchax mirabilis

Fundulopanchax mirabilis és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes. Va ser descrit pel naturalista austríac Alfred Radda el 1972.
Els adults poden assolir fins a 7 cm de longitud total. Es troba en petits rius i barrancs de la selva tropical d'Àfrica a Camerun. És difícil de mantenir en aquari. Els mascles fresen amb nombroses femelles.

## Referències

* ↑ Radda, Alfred «Untersuchung an einigen kürzlich beschriebenen Arten und Unterarten von Rivulinen (Osteichthyes, Cyprinodontidae) aus dem tropischen Westafrika». Annalen des Naturhistorischen Museums in Wien, 77, 1973, pàg. 365–380. ISSN: 0083-6133.
* 1 2 Sa-a, Pascualita; Bailly, Nicolas. «Fundulopanchax mirabilis (Radda, 1970)» (en anglès). Fishbase.
# Mandela

«Mandela» té aquests significats:
* Mandela (Laci), municipi de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci
* Nelson Mandela (Umtata, 1918 - Johannesburg, 2013), polític sud-africà, líders de la lluita contra l'apartheid i president de la República de Sud-àfrica (1994 - 1999)
* Efecte Mandela, fenomen de confabulació compartida per diverses persones
* Winnie Madikizela-Mandela (Bizana, 1936 – Johannesburg, 2018), política sud-africana
* Zindzi Mandela (Soweto, 1960 - Johannesburg, 2020)
# Mandelbachtal

Mandelbachtal és un municipi del districte de Saarpfalz a l'estat federat alemany de Saarland. Està situat a prop de la frontera amb França aproximadament 15 km al sud-est de Saarbrücken.

## Nuclis

* Bebelsheim
* Bliesmengen-Bolchen
* Erfweiler-Ehlingen
* Habkirchen
* Heckendalheim
* Ommersheim
* Ormesheim
* Wittersheim

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Malansac

Malansac (en bretó Malañseg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.985 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.906 | 1.899 | 1.913 | 1.896 | 1.894 | 1.889 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | René Santerre | UMP |
| 2008- | François Hervieux | PS |
# Malans (Alt Saona)

Malans és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 127 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Malans era de 127 persones. Hi havia 60 famílies, de les quals 24 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 20 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 109 habitatges, 60 eren l'habitatge principal de la família, 41 eren segones residències i 8 estaven desocupats. 105 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 60 habitatges principals, 47 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 6 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 8 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 36 en tenien cinc o més. 55 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 27 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Malans el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 4 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 8 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 16 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 12 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 1 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 68 persones, 42 eren actives i 26 eren inactives. De les 42 persones actives 40 estaven ocupades (17 homes i 23 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 26 persones inactives 13 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Malans hi havia 58 unitats fiscals que integraven 126 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 19.266 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Malans a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Malans a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mare de Déu de la Salut dels Banys de Toès

La Mare de Déu de la Salut dels Banys de Toès és la capella de l'hospital de rehabilitació del balneari dels Banys de Toès, del terme comunal de Nyer, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
Està situada en el balneari dels Banys de Toès, a l'edifici principal del centre termal.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «101 - Nyer». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 152. La Mare de Déu de la Salut dels Banys de Toès». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Nyer i Toès i Entrevalls». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La Mare de Déu de la Salut dels Banys de Toès en els ortofotomapes de l'IGN
# Mare de Déu de la Serra

«Mare de Déu de la Serra» té aquests significats:
* Mare de Déu de la Serra o Mare de Déu de la Serreta, capella romànica del poble de Claverol (Conca de Dalt, Pallars Jussà)
* Mare de Déu de la Serra (Farrera), ermita romànica al terme municipal de Farrera (Pallars Sobirà)
* Mare de Déu de la Serra (Fogars de la Selva)
* Mare de Déu de la Serra (Montblanc), santuari i antic convent de germanes clarisses al municipi de Montblanc (Conca de Barberà)