OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El organito de la tarde

El organito de la tarde és una pel·lícula muda argentina en blanc i negre de 1925, dirigida per José Agustín Ferreyra, protagonitzada per María Turgenova en el paper principal.
La pel·lícula està inspirada en la lletra del tango del mateix nom compost per José González Castillo amb música de Cátulo Castillo, que en 1924 va obtenir el tercer premi en el concurs organitzat per l'empresa impressora discogràfica Max Glücksmann.
Es va estrenar el 13 d'octubre de 1925 als cinemes Alvear, Gaumont, Paramount i Select Lavalle i en les primeres exhibicions va ser acompanyat amb l'execució en viu d'aquest tango i d' El alma de la calle, música de Raúl de los Hoyos, lletra de José A, Ferreyra.

## Repartiment

* María Turgenova com Esthercita.
* Julio Donadille com Adolfo.
* Mecha Cobos com Adela.
* Arturo Forte com El Payo.
* Lolita Llopis com Cascabelito.
* Álvaro Escobar com Julián.
* B. Guillet com Pololo.

## Comentari

Diu Jorge Miguel Couselo que en aquesta pel·lícula "és el barri sempre portat a instàncies de poesia com mai; la variant anecdòtica és nímia...però el protagonista és el barri tacat en la seva puresa primigènia i essencial i després redimit quan Estercita...retorna al conventillo i prefereix demanar almoina que seguir en la prostitució...aiguafort ombrívol, deseperanzado" i agrega que en la crònica del diari La Nación es reconeixia l'assoliment del film i se li atribuïen dues virtuts principals: "un sentit cinematogràfic, un coneixement i domini a fons dels aspectes i figures típics del raval porteny i la seva psicologia".

## Lletra del tango

Els primers versos del tango diuen:
| « | "Al paso tardo de un pobre viejo puebla de notas el arrabal, con un concierto de vidrios rotos, el organito crepuscular. Dándole vueltas a la manija un hombre rengo marcha detrás mientras la dura pata de palo marca del tango el compás.". | » |

## Referències

* 1 2 Couselo, Jorge Miguel. El negro Ferreyra, un cine por instinto. Buenos Aires: Editorial Freeland, 1969, p. 56 y 137.
* ↑ http://www.cinenacional.com/pelicula/el-organito-de-la-tarde
* ↑ http://www.todotango.com/musica/tema/360/Organito-de-la-tarde/
# Ta'anakh

Ta'anakh (hebreu: תיעניכ) fou una ciutat cananea situada a l'est de Jerusalem. És la moderna Tell Tinik. Al segle xv aC apareix governada per Talwashur i després per Yashdata.
# Kryptolebias sepia

Kryptolebias sepia és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Surinam.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Vermeulen, F. B. M. & Hrbek, T.: Kryptolebias sepia n. sp. (Actinopterygii: Cyprinodontiformes: Rivulidae), a new killifish from the Tapanahony River drainage in southeast Surinam. Zootaxa, 928: 1-20. Any 2005.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Khwadja-i Djahan Turk

Khwadja-i Djahan Turk (Malik Shah) fou un alt dignatari bahmànida. Quan el sultà Ala al-Din Humayun va pujar al tron el 1458, va afavorir la facció estrangera o afaki i va nomenar com a wazir i wakil-i saltana a Mahmud Gawan, designant a Malik Shah, un genguiskànida, com a tarafdar (governador) de Telingana amb el títol de khwadja-i djahan. En endavant Malik Shah fou conegut com a Khwadja-i Dajahan Turk. Es va destacar com a cap militar sota Ala al-Din Humayun (458-1461) i sota el jove Nizam al-Din Ahmad III (1461-1463) i fou part del consell de regència; les seves males relacions amb la reina van provocar el seu assassinat el 1465/1466.

## Bibliografia

* I. H. Qureshi, The administration of the sultanate of Delhi, Karachi, 1958
# Kryptonesticus

Kryptonesticus és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels nestícids (Nesticidae). Fou descrit per primera vegada l'any 2017 per Pavlek i Ribera.
Les seves espècies és distribueixen només a Europa, tot i que una espècie, K. eremita, ha estat introduïda a Nova Zelanda, a Auckland. Totes les espècies de Kryptonesticus tenen una localització molt restringida i són endèmiques, amb l'excepció de K. eremita.
Set de les seves vuit espècies reconegudes actualment han sigut transferides des del gènere Nesticus; tan sols l'espècie tipus Kryptonesticus deelemanae ja formava part del gènere.

## Taxonomia

Segons el World Spider Catalog, amb data de desembre de 2018, Kryptonesticus té reconegudes 8 espècies:
* Kryptonesticus arenstorffi (KulczyńEsquí, 1914) — Bòsnia-Hercegovina
* Kryptonesticus beroni (Deltshev, 1977) — Bulgària
* Kryptonesticus beshkovi (Deltshev, 1979) — Creta
* Kryptonesticus deelemanae Pavlek & Ribera, 2017 — Croàcia
* Kryptonesticus dimensis (López-Pancorbo, Kunt & Ribera, 2013) — Gall dindi
* Kryptonesticus eremita (Simon, 1879) — Europa; introduït dins Nova Zelanda
* Kryptonesticus fagei (Kratochvíl, 1933) — Itàlia, Montenegro
* Kryptonesticus henderickxi (Bosselaers, 1998) — Creta

## Referències

* 1 2 3 4 (anglès) World Spider Catalog: Kryptonesticus Pavlek & Ribera, 2017 en la família Nesticidae +base de dades
* 1 2 3 4 Pavlek, M. & Ribera, C. (2017). Kryptonesticus deelemanae gen. et sp. nov. (Araneae, Nesticidae), with notes on the Mediterranean cave species. European Journal of Taxonomy 262: 1-27. doi:10.5852/ejt.2017.262
* ↑ Vink & Dupérré, 2011: Nesticus eremita (Araneae: Nesticidae): redescription of a potentially invasive European spider found in New Zealand. Journal of Arachnology, vol.39, n.3, p.511-514 (texte intégral).
# Khwadja-i Djahan Astarabadi

Khwadja-i Djahan Astarabadi fou un alt dignatari bahmànida durant el regnat d'Ala al-Din Ahmad II (1436-1458). Aquest sultà el va nomenar wazir i li va donar el títol de khwadja-i djahan. Fou el primer membre de la facció estrangera o afaki, que va rebre aquest títol en perjudici dels dakhnis locals. Pel seu nom era d'origen persa.

## Bibliografia

* I. H. Qureshi, The administration of the sultanate of Delhi, Karachi, 1958
# KfW

KfW Bankengruppe és un banc del govern alemany pel desenvolupament amb seu a Frankfurt i que va ser fundat el 16 de desembre de 1948 per Hermann Josef Abs, en el marc del Pla Marshall.
Les sigles KfW signifiquen Kreditanstalt für Wiederaufbau (al català, Institut de Crèdit per a la Reconstrucció o Banc de Crèdit per a la Reconstrucció).
Els objectius d'aquesta institució consisteixen en la realització de contractes públics com el foment a mitjanes empreses de recent fundació i el finançament de projectes d'infraestructura, tècniques d'estalvi d'electricitat i construcció d'habitatges. Altres activitats portades a terme pel KfW Bankgruppe són el finançament de crèdits de formació d'empreses i la cooperació al desenvolupament.

## Història

Va ser fundat el 16 de desembre de 1948 per Hermann Josef Abs y l'Otto Schniewind (cofundador) amb l'objectiu de finançar l'economia alemanya de postguerra sota el nom de Kreditanstalt für Wiederaufbau.
El capital inicial de KfW va procedir principalment dels recursos del Pla Marshall. El primer president del KfW va ser l'Otto Schniewind i el conseller delegat el Hermann Joseff Abs.
Des de la reunificació alemanya, els interessos del KfW es van centrar en l'enfortiment de l'economia de l'antiga Alemanya Oriental. El 2007, KfW es va convertir en el novè major banc d'Alemanya pel seu balanç d'aquell any, segons la revista econòmica alemanya Die Bank.

## Referències

* 1 2 «Annual Results 2008» (PDF). KfW. [Consulta: 17 abril 2009].
* ↑ «Die 100 größten Deutsche Kreditinstitute» (en alemany). Die Bank. [Consulta: 5 març 2009].
# La Queue-en-Brie

La Queue-en-Brie és un municipi francès, situat al departament de la Val-de-Marne i a la regió de l'Illa de França.
Forma part del cantó de Plateau briard i del districte de Nogent-sur-Marne. I des del 2016, de la divisió Grand Paris Sud Est Avenir de la Metròpoli del Gran París.
# Kfar Eldad

Kfar Eldad (en hebreu: כפר אלדד) és un assentament israelià comunitari, que es troba en l'Àrea de Judea i Samaria, en la Cisjordània ocupada per Israel, al sud-est de Betlem.
Kfar Eldad, forma part del Consell regional de Gush Etzion. El poble està situat al sud-est del parc arqueològic d'Herodion, a 530 metres sobre el nivell del mar. L'assentament va ser establert en 1994 com el camp temporal per al poble veí Nokdim. Va rebre el seu nom en honor del professor Israel Eldad, un dels líders del grup armat Lehi.
En els darrers anys es registra un augment considerable de la població de Kfar Eldad. Aquest augment s'explica en part per l'aparició d'una nova carretera que connecta els assentaments del bloc de Gush Etzion oriental (conegut també com a Bloc d'Herodion) amb el barri de Har Homa de Jerusalem. Aquesta carretera va escurçar el camí a Jerusalem a 12 km (uns 10 minuts en cotxe).
La població de Kfar Eldad actualment són unes 70 famílies, més de 200 persones. Aproximadament la meitat dels seus habitants són emigrants de la ex-Unió Soviètica (Rússia, Ucraïna, Belarús, Geòrgia, Letònia), hi ha també procedents dels Estats Units, Gran Bretanya, França i Argentina). La segona meitat són ciutadans israelians.
Com altres assentaments, situats al costat de Herodión, Kfar Eldad és una comunitat mixta, on els jueus religiosos, tradicionals, i els laics, viuen junts en harmonia. La majoria dels habitants de l'assentament treballen a Jerusalem. La major part d'ells estan ocupats en l'esfera acadèmica, molts tenen títols universitaris. La major part dels habitants practiquen l'agricultura, principalment la cria d'ovelles i cavalls. A Kfar Eldad viu el dirigent de la coalició governant de la Kenésset, Zeev Elkin.
# Escola Anxaneta

L'Escola Anxaneta és un centre públic d'educació infantil i primària de Mataró adscrit al Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya.
Al principi, era una escola privada. Durant la transició espanyola, però, va passar a formar part del Col·lectiu d'Escoles per l'Escola Pública Catalana i va afavorir el pas a l'educació pública. Així doncs, el 9 de desembre del 1987, amb la signatura del conveni d’integració de l’Anxaneta a la xarxa d’escoles públiques, es va efectuar aquest canvi.
El nom del centre prové del mot «enxaneta», tot i que escrit incorrectament amb a per tradició. Un dels fundadors, Pim Montserrat, creu que això suposa un tret identitari més i recalca que el nom es va decidir conjuntament amb els pares fundadors: «vam creure que voler tocar el cel representava la unió per aconseguir fer més coses i anar més amunt».

## Referències

* ↑ Escola Anxaneta, Mataró 1965-1987: memòria d'una convicció. Associació pel llegat de l'Escola Privada Anxaneta, 2007.
* ↑ Cusachs i Corredor, Manuel «Anxaneta: 20 anys de pedagogia activa». Mataróescrit núm.2, 1986, pàg. 37.
* ↑ «L'Anxaneta, 50 anys d'identitat pròpia». El Tot Mataró i Maresme, 09-09-2015.
# Khatxik

Khatxik és el nom dels següents personatges:
* Khatxik I Archaruni - de patriarca d'Armènia 972-992 o 990 (potser vacant del 990-992)
* Khatxik II Getadartz - de patriarca d'Armènia 1054-1060
* Khatxik Gagik III - senyor de Reixtunik 887-897, príncep de Vaspurakan 904-908 (al nord-oest), rei de Vaspurakan 908-943 (germà de Sargis)
* Gurguèn Khatxik - rei de Vaspurakan 983-1003 (senyor de Antzevaziq 972-983) (germà)
# Bagra

La bagra (Leuciscus cephalus) és un peix d'aigua dolça de la família dels ciprínids.

## Morfologia i costums

El cos d'aquest peix és esvelt i, tot i que molts exemplars no passen dels 25 cm, hi ha individus que poden fer fins a 50 centímetres de llargada. El color del dors és generalment fosc amb tons brunencs i verdosos. El flancs i ventre són de color gris argentat. La boca és terminal, els ulls petits, i les escates grosses i molt visibles.
A diferència de la majoria de ciprínids, es manté en activitat durant tot l'any, no enllotant-se a l'hivern. Prefereix els corrents ràpids i poc contaminats a la semblança dels salmònids.
És el peix autòcton més depredador. Els grans exemplars poden arribar a 2 kg de pes, alimentant-se de tota classe d'invertebrats, àdhuc granotes, peixos i fruits.

## Distribució

Típic del curs mitjà dels rius del Principat de Catalunya, és un peix present a la fauna europea i d'algunes zones de l'Orient mitjà. Al riu Llobregat antigament abundaven en tot el seu curs, però avui dia més al sud d'Olesa de Montserrat les captures són gairebé excepcionals. Es troba també a la part baixa del riu Besòs com una de les quatre espècies de peix autòctones
A altres rius com el Túria, el Xúquer, el Francolí, la Tordera, el Ter i la Muga, n'ha gairebé desaparegut dels cursos baixos i les seues poblacions fluctuen depenent de la contaminació.
En general, les poblacions són joves i els exemplars no ultrapassen els 30 cm. De fet, aquestes poblacions es mantenen mercès a les existents a les rieres i aiguamolls, que constitueixen el principal refugi de cria per a l'espècie.
També n'hi ha a l'alt curs del riu Ripoll, a la riera de Caldes, i en algunes rieres de la conca del mateix riu.

## Vegeu també

* Bagra ibèrica

## Referències

* ↑ Descripció de la bagra. (anglès)]
* ↑ 20 minutos Barcelona 5 d'abril del 2011
* ↑ Freyhof, J. (2014). "Squalius cephalus." 2014 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2014. [Consulta: 3 Abril 2023]
# La Revolución Social

La Revolución Social va ser un setmanari internacionalista creat a Palma el 1871. Aquest va ser l'òrgan d'expressió de la Federació Palmesana de l'Associació Internacional de Treballadors i fou el successor del diari El Obrero (1869-1870). La nova capçalera va sortir a la llum el 8 de gener de 1871, però només se'n publicaren 3 números. L'últim sortí publicat el 22 de gener de 1871. El seu subtítol era: Aspiramos a La Igualdad de clases por la igualdad económica de todos. Esto solo es posible después de la Revolución Social.
La seva seu estava ubicada al número 48 de la Porta de Sant Antoni de Palma. El setmanari constava de quatre pàgines i el seu consell de redacció estava format per Francesc Tomàs Oliver, Joan Sánchez, Miquel Fornés, Joan Rotger i Miquel Arbós. Probablement varen suspendre la seva edició a causa de l'alta fiança que varen haver de pagar per treure de la presó a un dels seus redactors, Francesc Tomàs Oliver, empresonat per un article publicat al mateix setmanari.
Els anarquistes mallorquins el 1873 anunciaven que treurien a la llum una nova publicació titulada El Proletario, però no es sap si va arribar a publicar-se ja que no se'n conserva cap exemplar.

## Referències

* ↑ Els invisibles. Diccionari de militants, organitzacions i sindicats llibertaris de les Illes Balears. Volum I. Mallorca 1869-1952.. Mallorca: Edicions El Moixet Demagog, 2011.
* ↑ Els invisibles. Diccionari de militants, organitzacions i sindicats llibertaris de les Illes Balears. Volum I. Mallorca 1869-1952.. Mallorca: Edicions El Moixet Demagog.
* ↑ Martorell Fullana, Catalina. El republicanisme federal i la cultura liberal democràtica a Mallorca (1840-1900) (tesi). Universitat Autònoma de Barcelona, 2015.
# Kiosk

Kiosk és un entorn de treball que permet restringir les capacitats de l'entorn KDE. Originalment va ser dissenyat per a ordinadors que servissin com a punts d'accés públic a Internet. Aquests ordinadors solen necessitar un entorn molt controlat per evitar que l'usuari realitzi accions que d'alguna manera puguin ser perjudicials.
Kiosk també és útil en entorns empresarials on cal restringir les accions dels usuaris als usos permesos, així com gestionar la configuració de grans quantitats de màquines.

## Enllaços externs

* Fitxer README del framework Kiosk Arxivat 2006-04-06 a Wayback Machine. (anglès)
* Ferramenta d'administració de Kiosk Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine. (anglès)
# Eriphia verrucosa

El cranc pelut (Eriphia verrucosa) és una espècie de crustaci decàpode de l'infraordre Brachyura molt apreciat a la gastronomia.
Malgrat que aquest cranc havia estat abundant al nord-oest de la mediterrània, actualment és una espècie protegida i la seva captura està prohibida. A les Balears era una menja molt comuna, i formava part de plats tradicionals casolans, com per exemple, a Menorca, els caragols amb cranc pelut, que ara es mengen amb cranca.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 6 octubre 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Eriphia verrucosa (Forskål, 1775)». [Consulta: 8 octubre 2021].
# Kotaku

Kotaku és un lloc web i blog llançat l'octubre del 2004 que té els videojocs com a temàtica principal. Forma part del conglomerat Univision Communications. Nasqué com a part de Gawker Media amb l'objectiu d'assolir un públic majoritàriament masculí. El seu editor en cap, Brian Crecente, augmentà el nombre de lectors del lloc web de 10.000 a més de cinc milions i mig en gairebé vuit anys, abans de deixar el web el gener del 2012.
El 2008, PC Magazine situà Kotaku en 50è lloc en la seva classificació dels 100 llocs web més fiables. L'agost del 2016, fou un dels sis llocs web comprats pel conglomerat Univision Communications en la seva adquisició de Gawker Media.

## Referències

* 1 2 Carr, David. «At These Web Sites, It's a Man's World» (en anglès). The New York Times, 4 octubre 2004. Arxivat de l'original el 18 setembre 2015. [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ Villafañe, Veronica. «Univision Rebrands Gawker Media As Gizmodo Media Group» (en anglès). Forbes, 4 octubre 2004. [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ Caoilli, Eric. «Consumer gaming blog Kotaku loses key staff» (en anglès). Gamasutra, 4 octubre 2004. Arxivat de l'original el 3 març 2016. [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ «The Top 100 Classic Web Sites» (en anglès). PC Magazine, 22 agost 2008. Arxivat de l'original el 2017-11-07. [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ Calderone, Michael. «Gawker Media Was Saved, But Gawker.com Is Over» (en anglès). The Huffington Post, 18 agost 2016. Arxivat de l'original el 28 febrer 2017. [Consulta: 22 maig 2017].
# Barnhart

Barnhart és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del July 2007 tenia 6.631 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Barnhart tenia 6.108 habitants, 1.962 habitatges, i 1.663 famílies. La densitat de població era de 458,8 habitants per km².
Dels 1.962 habitatges en un 48,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,8% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 15,2% no eren unitats familiars. En l'11,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,9% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 34,4% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 5,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 56.559 $ i la renda mediana per família de 59.189 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.758 $ mentre que les dones 28.630 $. La renda per capita de la població era de 20.940 $. Entorn del 0,9% de les famílies i el 2,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Barnhart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Barnhart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# LCC

LCC té els següents significats:
* London County Council, ens administratiu de govern local de Londres, antecessor del Greater London Council
* Centre de Control de Llançaments (del seu nom en anglès Launch Control Center), instal·lacions de control de llançaments del Centre espacial John F. Kennedy de la NASA
* Classificació de la Biblioteca del Congrés (del seu nom en anglès Library of Congress Classification), sistema de classificació desenvolupat per la Biblioteca del Congrés dels Estats Units
* Llicència Creative Commons, llicència sobre la creació que segueix els principis de Creative Commons
* Compilador C local (del seu nom en anglès Local C Compiler), compilador de llenguatge C
* Leaded Chip Carrier, un dels tipus d'encapsulat dels circuits integrats
* Cost del cicle de vida (del seu nom en anglès Life Cycle Cost), cost total d'un producte des del seu projecte fins al seu reciclatge
# Koyul Hişar

«Koyul Hişar» té aquests significats:
* Koyulhisar, ciutat de Turquia, capital del districte del mateix nom a la província de Sivas
* Koyul Hişar, fortalesa romana d'Orient, anomenada pels grecs Baphaeon
* Koyul Hişar o Koyunlu Hişar, fortalesa romana d'Orient al nord-est de Bursa (actual Turquia)
# Estació de Portè-Pimorent

L'estació de Portè-Pimorent (oficialment en francès Porté-Puymorens) és una estació de ferrocarril situada a la comuna nord-catalana de Porta, a l'Alta Cerdanya, propera al termenal amb Portè, de la línia Tolosa (Portet-Saint Simon) a Puigcerdà. A l'estació hi paren trens regionals i trens de nit de SNCF (companyia ferroviaria francesa).
Està situada dins del terme comunal de Porta, en el seu extrem nord, però és a pocs metres del de Portè. És a prop al sud de la boca meridional tant del Túnel de Pimorent com del Túnel ferroviari de Pimorent, més a prop del primer que del segon. Hi ha una estació més a propera al nucli de Porta, però aquesta es troba actualment fora de servei.
L'estació de Portè és situada en el punt quilomètric 150,3 de la línia Tolosa - La Tor de Querol - Puigcerdà i a 1.562 metres d'altitud. Les instal·lacions es redueixen a la via general i una andana en el costat de llevant, amb una edificació per a viatgers que roman habitualment tancada. També es va construir més recentment una altra edificació com a refugi per als viatgers.

## Serveis ferroviaris

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| TER d'Occitània |||||
| Tolosa-Matabuòu | Andorra-L'Hospitalet | | La Tor de Querol | La Tor de Querol |
| Tren de nit |||||
| París-Austerlitz | Andorra-L'Hospitalet | Intercité | La Tor de Querol | La Tor de Querol |

## Vegeu també

* Llista d'estacions de la Catalunya del Nord
* Transpirinenc
* Xarxa ferroviària de la Catalunya Nord

## Referències

* ↑ L'Estació de Porta en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Descripció i fotografies
# Barraca III (Aiguamúrcia)

La Barraca III és una obra d'Aiguamúrcia (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una barraca de planta rectangular associada al marge i a una altra construcció més moderna. La coberta és de pedruscall, amb una cúpula circular aixatada. La cornisa és ondada i el portal capçat amb un arc dovellat (rejuntat) i un arc de descàrrega.
A l'interior hi veurem una falsa cúpula, amb una alçada màxima de 3'55m. La planta és ovalada i amida: fondària 2'73. Amplada 3'15m. Com a elements funcionals només hi podrem veure un petit armari, doncs les moltes andròmines acumulades, no permeten veure si hi ha més elements.

## Referències

* 1 2 «Barraca III». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 agost 2018].