OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barranc de Ricós

El barranc de Ricós és un barranc del terme municipal de Tremp que s'origina dins de l'antic terme de Fígols de Tremp i va a abocar-se en la Noguera Pallaresa al costat mateix de la depuradora de Tremp. Travessa una petita franja del terme de Talarn, i antigament havia fet de terminal entre els antics municipis de Fígols de Tremp i Tremp, en el seu enclavament de Claret, i entre aquest mateix territori i l'antic terme de Gurp de la Conca.
Es forma a 613 m. alt., a sota mateix, al sud-est, del poble d'Eroles, per la unió del barranc del Torrent (de vegades anomenat torrent del Solà) i del barranc de les Pasteroles. A partir del seu naixement, segueix una línia sinuosa de ponent a llevant, inflexionant lleugerament cap al sud, que va a buscar l'extrem meridional de la ciutat de Tremp.
Finalment, aiguavessa en la Noguera Pallaresa al costat meridional de la depuradora de Tremp, a l'est-sud-est d'aquesta ciutat, a 413 m. alt.

## Enllaços externs

* Barranc de Ricós al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Barranc de Fontfreda

El Barranc de Fontfreda és un llarg barranc del terme de Salàs de Pallars, que discorre en alguns trams pel de Tremp (antics termes d'Espluga de Serra i Gurp de la Conca), i fins i tot en algun tram és limítrof entre tots dos termes, sempre dins del Pallars Jussà. Aflueix directament en la Noguera Pallaresa, a l'embassament de Sant Antoni, a prop de Salàs de Pallars.
Aquest barranc es forma al vessant meridional del Pui de Lleràs, a la Solana d'en Llosa, que forma part de la Pleta Verda. Baixa enclotat pels Tolls i el Clot Gran, al nord-est de la Serra de Salàs, i aviat rep per la dreta el barranc del Clot del Roure. Sempre en una vall molt tancada, passa pel Clot del Piu i el Forat de la Sabata, i té un curs molt sinuós pel fons de la vall, sempre molt tancada. Arriba a la partida dels Corrals, on la vall s'obre una mica, i on troba les fonts Freda i de la Ninya i la carretera local de Salàs de Pallars a Santa Engràcia.
Passat aquest tram, la vall torna a enclotar-se, passant entre el Serrat del Tarter Gros, al nord i el Serrat Gros i poc després el Serrat de Sant Martí al sud. En aquest tram el barranc de Fontfreda passa per la Font de la Gargalla i a prop de l'antiga caseria del Mas de Balust, que queda a migdia del barranc. Sempre enclotat, limitat al nord-est per la Costa del Barranc, aquest curs d'aigua, que generalment segueix la direcció nord-oest - sud-oest, però amb fortes inflexions fruit de com és de trencat el terreny que travessa, arriba al Planell Gran, a les envistes de Salàs de Pallars.
Delimitat al sud per la Muntanyeta de les Tosques, constitueix tot el límit de la part solana de Salàs de Pallars, per la qual cosa pren el nom, també, de barranc de la Solana. Just quan arriba al capdavall de Salàs de Pallars rep per la dreta el barranc de les Bruixes, i ja poc després s'aboca en la Noguera Pallaresa just al lloc on hi ha dues de les primeres obres d'enginyeria que es van veure al país: el pont del ferrocarril i l'anomenat Pont dels Palillos, de la carretera general antiga, tots dos sobre la cua del pantà de Sant Antoni, en la confluència amb el barranc de Fontfreda. Encara més a llevant des de fa uns anys hi ha el pont nou de la C-13 damunt aquest mateix barranc.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Baiba Caune

Baiba Caune (Parròquia de Stāmeriena, 12 d'agost de 1945 - 7 de febrer de 2014) va ser una ciclista soviètica d'origen letó. Va guanyar nombrosos curses i el seu major èxit foren les dues medalles de plata als Campionats del món en ruta.
El 2003 va rebre l'Orde de les Tres Estrelles.

## Referències

* ↑ «Aizsaulē aizgājusi leģendārā Latvijas riteņbraucēja Caune-Morzika». Arxivat de l'original el 8 de desembre 2015. [Consulta: 26 agost 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Batllisme Obert

El Batllisme Obert (en castellà i oficialment Batllismo Abierto) és el nom d'una agrupació política del Partit Colorado de l'Uruguai sorgida el 2003 i liderada per l'exdiputat i ex vicecanceller Ope Pasquet. Altres figures del sector van ser l'excomptador general de l'Uruguai, Isaac Umansky, l'exdiputat Daniel Lamas i l'expresident de la Junta Departamental de Montevideo, Aníbal Gloodtdofsky.
Segons els seus fundadors, el seu objectiu va ser reconstruir el Partit Colorado i la seva missió va consistir a recrear l'espai de justícia social i progrés nacional que tradicionalment havien caracteritzat l'accionar polític del partit, i que s'havia vist deteriorat en les últimes dècades.
A la Convenció Nacional del Partit Colorado, celebrada el setembre de 2004, el Batllisme Obert, amb només dos convencionals, va obtenir 33 vots dels seus simpatitzants per a integrar el Comitè Executiu Nacional, amb la qual cosa va assolir un càrrec, que és ocupat per Ope Pasquet.
Aquesta agrupació es va integrar al sector Vamos Uruguay, liderat per Pedro Bordaberry el 26 de juny de 2007.

## Referències

* 1 2 (castellà) La República: Partido Colorado: renovación o muerte
* 1 2 (castellà) Apunts per a una anàlisi llargament postergada
* 1 2 (castellà) Ope Pasquet: "Ara tenim oficialisme i oposició al P. Colorado"

## Enllaços externs

* Article de La República: "La Lista 15, la UCB y el Batllismo Abierto irán bajo sublema técnico" (castellà)
# Batllori (desambiguació)

«Batllori» té aquests significats:
# Batllia

«Batllia o la Batllia» té aquests significats:
# Bayan Khan

Bayan Khan fou kan de l'Horda Oriental (Horda Blava a les fonts turcomongoles i russes i Horda Blanca a les fonts perses) coneguda com a ulus d'Orda, fill i successor de Kubunji, que va governar vers 1302 a 1309. És el Bohu de la llista de kans de la Xina (el Yuan Shi). D'Ohsson l'esmenta com a Nayan.
Kubinji o Kochi o Köchü va morir vers el 1301/1302 (segons Abu l-Fida el 701 de l'hègira que va del setembre del 1301 al l'agost del 1302) a causa de la seva obesitat. Segons Abu l-Fida va deixar sis fills: Bayan, Koblokum, Tok Timur, Buka Timur, Mongatai i Sasai, que es van disputar la successió fins que Bayan, el fill gran, es va imposar. Segons altres fonts va deixar només quatre fills: Bayan, Bajgsartai, Chaganbuka i Magatai i la lluita referida per la successió es va limitar a Batan i Kobluk o Kiulek, un cosí i rival (segons Rashid al-Din Hamadani). Howorth assegura que Bayan el va succeir en els seus dominis ancestrals mentre Kobluk va dominar Gazni i Bamian.
D'Ohsson diu que va tenir una llarga lluita amb Duwa (kan de Txagatai 1282–1307) i Kaidu Khan que estaven aliats que donaven suport a Kobluk i es van lliurar quinze batalles; llavors ja estava molt debilitat i va proposar al Il-kan de Pèrsia i al khakan de la Xina atacar els seus enemics comuns per tres costats al mateix temps; el pla prometia però no fou portat a terme perquè el khakan, escoltant el suggeriment de la seva mare, no es va voler aventurar tan lluny i finalment els ambaixadors de Nayan a Pekín foren reenviats amb bones paraules. Abu l-Fida diu que el 709 de l'hègira (juny de 1309 a maig de 1310) va aconseguir expulsar a Kobluk del seu domini a Gazni però Kobluk va reunir els seus seguidors i ho va poder recuperar; en la narració d'Abu l-Fida això fou en vida de Bayan, que sembla que va morir poc després; també Kobluk hauria mort poc després deixant com a successor al seu fill Kash Timur, que no va aconseguir consolidar el seu poder a Gazni i Bamian.
A Bayan el va succeir el seu fill Sasibugha (Sasibuka); segons Abu l-Fida, un germà de Bayan, de nom Mangatai, fou obeït per una part de l'Horda i va governar a Gazni i Bamian.
Bayan Khan Casa de Borjigin (Боржигин) (1206-1634) :
| Precedit per: Köchü | Khan de l'Horda Blava 1302-1309 | Succeït per: Sasibugha |

## Bibliografia

* Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Beisso

Beisso és un centre poblat de l'Uruguai, ubicat al nord del departament de Río Negro, sobre el límit amb Paysandú. Té una població aproximada de 150 habitants segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 158 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Bayubas de Abajo

Bayubas de Abajo és un municipi espanyol ubicat a la província de Sòria, dins la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
# Barcelona, abans que el temps ho esborri

Barcelona, abans que el temps ho esborri és una pel·lícula catalana de 2011 dirigida per Mireia Ros. Documental en sèpia de l'alta burgesia que va fer la revolució industrial a Catalunya; un passeig per la Barcelona del segle xx a través dels records heretats per un dels seus descendents, Javier Baladia.

## Argument

Mireia Ros i Marta Figueres, directora i productora, muntadora i documentalista, van saber veure les immenses possibilitats del text de Baladía - la vida privada d'una família de l'alta societat, a través dels seus records - que ens trasllada als anys daurats d'una elit cosmopolita i culta, ja que segueix el recorregut familiar del llibre, però fa servir les imatges de moltes famílies diferents. Un retrat irònic i personal del segle xx, en forma de documental construït amb les aportacions d'altres famílies de la burgesia barcelonina, cosa que li dona un encant especial. Els personatges són els Baladia (Jaume Baladia, Teresa Mestre, Isabel Llorach, entre d'altres) i també molts altres que els representen i el que veiem és la vida de la Barcelona que va atreure Nijinsky, Barbara Hutton, Richard Strauss o Carlos Gardel. La ciutat on arquitectes com Gaudí o Puig i Cadafalch competien dissenyant edificis per als rics i que va aconseguir enlluernar el món sencer.

## Premis i nominacions
### Premis

* 2012. Premi Gaudí al millor documental per Mireia Ros (Promarfi Futuro 2010 i Televisió de Catalunya)

## Crítica

* Baladía i Mireia Ros podran inventar tot el que vulguin, però el que queda, el que les nostres retines devoren, té l'adorable perfum d'un àlbum nostàlgic d'alguna cosa realment viscuda. Impecablement muntada, desborda bon humor ja des de la seva arrencada: aquest apreciat àpat en els bèl·lics temps de la fam (patates amb la seva imprescindible pell) desconstruït a la manera de Ferran Adrià.
* El llargmetratge té ritme i vida propis, decau en algun moment però recupera empenta gairebé immediatament. El seu llenguatge s'acosta a la ficció. Diverses generacions apareixen en pantalla i mostren una forma de veure el món que s'ha perdut. Hi ha algunes anècdotes impagables, com l'origen del terme "culer". La música de Maurici Villavecchia aposta per subratllar i acaba potenciant l'acció.

## Referències

* ↑ «Barcelona, abans que el temps ho esborri». eldocumentaldelmes. [Consulta: 4 febrer 2011].
* ↑ Batlle Caminal, Jordi. «Barcelona, abans que el temps ho esborri» (en castellà). [Consulta: 4 febrer 2012].
* ↑ López Pérez, José. «Un documental que busca l'excelència» (en castellà). factoriadelcine. [Consulta: 4 febrer 2012].

## Enllaços externs

* A Time Out Arxivat 2011-09-07 a Wayback Machine.
# Becplaner reial

El becplaner reial (Platalea regia) és una espècie d'ocell de la família dels tresquiornítids (Threskiornithidae) que habita zones de vegetació palustre, arbusts i arbres, de l'oest de Java, Austràlia a excepció de l'àrid, Illa sud de Nova Zelanda i alguna illa de les Salomó.
# Beuzeville-au-Plain

Beuzeville-au-Plain és un municipi francès situat al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 51 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Beuzeville-au-Plain era de 51 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 24 habitatges, 19 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 24 habitatges eren cases. Dels 19 habitatges principals, 10 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 8 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 4 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 5 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Beuzeville-au-Plain el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 27 persones, 22 eren actives i 5 eren inactives. De les 22 persones actives 18 estaven ocupades (12 homes i 6 dones) i 4 estaven aturades (4 dones i 4 dones). De les 5 persones inactives 2 estaven jubilades i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de serveis.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Beuzeville-au-Plain a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Beuzeville-au-Plain a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Bibils

Bibils o "Bivils" (Bebils en aragonès, Bibiles en castellà) és un poble de la comarca aragonesa de la Ribagorça (província d'Osca). Pertany al municipi de Bonansa. Deshabitat l'any 1991. El 2008 hi vivien 3 persones. És a 1190 msnm. Està situat al vessant dret de la Valira de Castanesa. S'hi accedeix des de Bonansa, per una pista asfaltada. Té una petita església dedicada a Sant Ginés, però sense estil definit. A una muntanya de l'est del poble es troba, a 1700 msnm, l'ermita de San Salvador, d'estil romànic del segle xii, de la qual procedeixen un conjunt d'estàtues d'aquest mateix segle que s'exhibeixen al Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC), a Barcelona.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Bibiles». Arxivat de l'original el 2016-06-07. [Consulta: 7 setembre 2016].

## Enllaços externs

* «Bibils». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Bhera

Bhera és una ciutat del Panjab al Pakistan a la vora del riu Jhelum al districte de Sargodha; la seva població el 1901 era de 18.680 habitants i el 2001 de 31.140 habitants. "Bhera" vol dir "Vila segura" i segons sir Alexander Cunningham fou l'antiga capital dels sofeites, del temps d'Alexandre el Gran, tot i que aquesta identificació és discutida. Després es va anomenar Jobnathnagar (del raja Jobnath, també Chobnath). Al segle VII i VIII era tributària de Caixmir. Al començament del segle xi fou saquejada per Mahmud de Gazni; aquest en la seva campanya contra Waihind (Peshawar) de 1001-1003, va capturar al rei indi Shahiya (Jayapala) i 15 dels seus principals caps i parents alguns dels quals es van fer musulmans; a Bhera la major part dels habitants, excepte els que es van fer musulmans, foren executats. El 1221 fou atacada per generals mongols de Genguis Khan. El 1519 se'n va apoderar Baber i al cap de poc fou destruïda per les tribus de la muntanya. El 1540 es va reconstruir al costat de la tomba d'un santó musulmà. Sota Akbar el Gran fou capital d'una subdivisió menor (un mahal) de la suba de Lahore. Va pertànyer a l'Imperi Mogol i en temps de Muhammad Shāh, l'administrava Rājā Salāmat Rai, un rajput del subclan Anand dels kukhran, mentre la veïna Khushāb era administrada pels nawāb Ahmadyār Khān, i la part sud-est a la vora del Chenab estava a càrrec del maharajà Kaura Mal, governador de Multan; mort per aquella època Ahmdiyat Khan, Khusab va passar a Rājā Salāmat Rai però aquest fou traïdorament assassinat pel khattak Abbas Khan que donava suport a Pindari Dādan Khān, i es va apoderar de la ciutat; però després Abbas Khan foui acusat de malversació i empresonat i Fateh Singh, nebot de Salāmat Rai, va recuperar el domini. Bhera fou ocupada breument per Ahmad Shah Durrani el 1757 i el 1790 va caure en mans dels sikhs que la van conservar fins al 1849. El darrer raja de Bhera fou Diwan Bahadur Jawahir Mal. del clan rajput kukhran originaris de Peshawar

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Notes

* ↑ The Punjab Chiefs per W.L.Conran i H.D Craik, Sang-E-Meel publications, Lahore Pakistan, pàgina 197
# Beni Saf

Beni Saf és una ciutat litoral situada al nord-oest d'Algèria, en la wilaya d'Aïn Témuochent.

## Història

Històricament, deu l'existència als jaciments de mineral de ferro existents als seus voltants, explotats des de l'antiguitat i fins als nostres dies.
A la rodalia s'aixecà la ciutat de Siga, capital de la Numídia occidental i seu del tron de Sifax, rei dels massesils, tribu amaziga que va jugar un considerable paper durant la Segona Guerra Púnica (218 ae) aliant-se alternativament amb Roma i Cartago.
La ciutat tal com es coneix hui fou fundada cap al 1875 per a l'explotació del mineral de ferro per l'estat francés, i hi arribaren els primers pobladors europeus de l'estat espanyol i francés, principalment.

## Economia i indústria

La ciutat basa l'economia en la mineria del ferro i en altres activitats com la pesca i la construcció naval, indústries que l'han feta cèlebre.
Així mateix, des d'aquesta ciutat ix el gasoducte de 210 km de longitud instal·lat per l'empresa Medgaz, que transporta gas natural a través de la Mediterrània fins a la ciutat espanyola d'Almeria.

## Personatges destacats

* Bernard-Henri Lévy (*1948), filòsof i traductor.
* Jean Sénac (1926-1973), poeta.

## Referències

* ↑ Plini el Vell, Historia natural, llibre v - 19.

## Bibliografia

* Lethielleux, P. J.: Li littoral de l'Oranie occidentale, 1974.
* Berkane, Mohamed: «Aperçu historique et ethnographique de Béni-Saf», en L'Avenir de Beni-Saf, 1959.
* El Bekri: Kitab El Maghreb: Description de l'Afrique septentrionale.
* Georges, Henriette: L‘escalier de Béni-Saf. París: Robert Laffont, 1988.
* Suant, Jacques: La petite mer. Astrid, 1982.
* Safi, Moussa Boudjemaâ: Ain-Temouchent, au fil du temps, 1997.
* Vuillemot, G.: Antiquités africaines, 1959.
* Martinez, Paulette: «J’ai semé… els générations futures récolteront», extracte de tesina, Escola Normal d'Orà, 1960.
* Ministeri d'Informació d'Algèria: Visages de l'Algérie, novembre de 1970.
* Hawqal, Ibn: «Revue de la Presse Algérienne et actualités économiques», n° 19 (27 de juny de 1946), geògraf àrab (Kitab surat al-ard, ed. J. H. Kramers, Leyde, 1938; traducció al francès de G. Wiet, Configuration de la terre, Paris-Beyrouth, 1964).
* Kali, Mohammed: Béni-Saf, li legs du large et donis entrailles de la terre. Donar el Kitab el Arabi, 2007.

## Enllaços externs

* Horizon Beni Saf: lloc web sobre Beni Saf
# Bobby Capó

Félix Manuel Rodríguez Capó (Coamo, 1 de gener de 1921 - Nova York, 18 de desembre de 1989), conegut com a Bobby Capó, fou un cantant i compositor porto-riqueny.
Va debutar amb el grup "Cuarteto Victoria" reemplaçant el cantant Davilita. Va emigrar després a Nova York. Fou cantant de l'orquestra de Xavier Cugat i esdevé un ídol als anys 1940, sobretot amb la seva interpretació de Bésame mucho.
L'any 1948 es va casar amb Irma Nydia Vázquez. El seu casament li inspirà El Bardo, que serà interpretada per Felipe Rodriguez i José Feliciano sota una forma paròdica (un taxi i un autobús reemplacen la parella).
L'any 1952, va compondre amb Rogelio Martínez i Lino Frías (pianista, director musical de la Sonora Matancera, Piel Canela, que esdevindrà un estàndard del bolero (interpretada entre altres per Daniel Santos).Entre els seus èxits, es troben Soñando con Puerto Rico (considerat com l'himne no oficial de Puerto Rico), Y Llorando me Dormí i sobretot El Negro Bembón, que va ser interpretada per Rafael Cortijo, per Ismael Rivera i pel cantant de rumba catalana Peret (variant anomenada El Gitano Antón), així com Sin Fe gravat per Felipe Rodriguez i a continuació per José Feliciano.
Als anys 1960, va marxar a viure a Mèxic. on, amb motiu de la visita de John F. Kennedy, va escriure una oda a Jacqueline Kennedy (Jack, Jack, Jackie).
Als anys 1970, es va divorciar i retirar del món de l'espectacle, anant a viure a Nova York on va treballar per al Ministeri del Treball de Puerto Rico, al servei d'immigració. Als anys 1980, va anar de tant en tant a Puerto Rico on va fer algunes aparicions a la televisió.

## Referències

* ↑ «Bobby Capó (1922-1989) -» (en espanyol europeu). Enciclopedia de Puerto Rico. Fundacion Puertorriqueña de las Humanidades. Arxivat de l'original el 2019-04-23. [Consulta: 20 abril 2019].
* ↑ «Bobby Capó» (en castellà). Fundación Nacional para la Cultura Popular. [Consulta: 20 abril 2019].
# Benjamin Day

Benjamin "Ben" Day (Corinda, Queensland, 11 de desembre de 1978) és un ciclista australià, professional del 2000 al 2014. Del seu palmarès destaca el Campionat d'Austràlia en contrarellotge del 2003.

## Palmarès

* 2000
** 1r a la Grafton to Inverell Classic
* 2001
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2002
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Alentejo
* 2003
** Campió d'Austràlia en contrarellotge
* 2004
** Vencedor d'una etapa al Tour Down Under
* 2006
** Vencedor d'una etapa al Herald Sun Tour
* 2007
** 1r al Tour de Beauce i vencedor d'una etapa
* 2009
** 1r a la San Dimas Stage Race i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Redlands Bicycle Classic
** Vencedor d'una etapa al Tour de Tasmània
* 2010
** 1r al Tour de Beauce i vencedor d'una etapa
** 1r a la San Dimas Stage Race i vencedor d'una etapa
** 1r a la Redlands Bicycle Classic i vencedor d'una etapa
** 1r a la Chrono Gatineau
** Vencedor d'una etapa a la Cascade Cycling Classic
* 2011
** 1r a la San Dimas Stage Race i vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com