OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elies el Filòsof

Elies el Filòsof (en grec Ἠλίας) fou un escriptor grec d'època incerta, però probablement del segle VI, conegut com a comentarista de Porfiri i d'Aristòtil.
Es pensa, a partir de les obres que es conserven, que era de l'escola neoplatònica, i per les similituds d'argument i d'estil podria haver estat deixeble d'Olimpiòdor, i hauria viscut a Alexandria a finals del segle vi.
De les seves obres es conserven:
* Un comentari a la Εἰσαγωγὴ (Isagogè) de Porfiri. Aquesta obra es troba a la Biblioteca dels Medici a Florència
* Fragments d'un comentari sobre l'Analítica Priora d'Aristòtil. A la Biblioteca de Sant Marc a Venècia.

## Referències

* ↑ Barnes, Jonathan. Porphyry introduction. Oxford; Nova York: Clatrendon press, 2006, p. XXI. ISBN 9780199288694.
* ↑ Sedley, David. The Cambridge companion to Greek and Roman philosophy. Cambridge: Cambridge University Press, 2009, p. 249. ISBN 9780521772853.
# Australoheros autrani

Australoheros autrani és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Rícan, O. & S. O. Kullander 2006. Character- and tree-based delimitation of species in the 'Cichlasoma' fasciatum group (Teleostei, Cichlidae) with the description of a new genus. 1-17.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Australoheros autrani» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. (1998). "A phylogeny and classification of the South American Cichlidae (Teleostei: Perciformes)". A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.). Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS. pp. pp. 461-498. ISBN 978-85-7430-035-1.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ottoni, F.P. & W.J.E.M. Costa. 2008. Taxonomic revision of the genus Australoheros Rícan & Kullander, 2006 (Teleostei: Cichlidae) with descriptions of nine new species from southeastern Brazil. Vertebrate Zoology, 58 (2): 207-232.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Escobosa de Almazán

Escobosa de Almazán és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Australoheros forquilha

Australoheros forquilha és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: curs superior del riu Uruguai (Brasil).

## Referències

* ↑ Rícan, O. & S. O. Kullander 2006. Character- and tree-based delimitation of species in the 'Cichlasoma' fasciatum group (Teleostei, Cichlidae) with the description of a new genus. 1-17.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Australoheros forquilha» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. (1998). "A phylogeny and classification of the South American Cichlidae (Teleostei: Perciformes)". A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.). Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS. pp. pp. 461-498. ISBN 978-85-7430-035-1.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ottoni, F.P. & W.J.E.M. Costa. 2008. Taxonomic revision of the genus Australoheros Rícan & Kullander, 2006 (Teleostei: Cichlidae) with descriptions of nine new species from southeastern Brazil. Vertebrate Zoology, 58 (2): 207-232.
* Rícan, O. & Kullander, S.O. 2008. The Australoheros (Teleostei: Cichlidae) species of the Uruguay and Parana River drainages. Zootaxa, 1724: 1-51.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Erythrophleum

Erythropheleum és un gènere de la planta amb flors de la familia de les fabàcies. Aquest gènere té tretze espècies. Majoritàriament són espècies frondoses tropicals, d'Àfrica i Àsia, molt valorades per ser la font de la fusta d'Elondo, de gran qualitat i molt apreciada pels fusters. La seua fusta es tracta normalment amb vernissos de Lausure (nom francés) i es gasten tant a mobles de gran qualitat com per a terras de parquet.

## Taxonomia

* Erythrophleum angustifolium
* Erythrophleum chlorostachys
* Erythrophleum coumingo
* Erythrophleum dinklagei
* Erythrophleum fordii
* Erythrophleum guineense
* Erythrophleum judiciale
* Erythrophleum laboucherii
* Erythrophleum lasianthum
* Erythrophleum ordale
* Erythrophleum suaveolens
* Erythrophleum teysmannii
* Erythrophleum unijugum
# Bahriyat (cràter)

Bahriyat és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim kumyk, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Bahriyat». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Els Heràclides

Els heràclides (en grec antic Ηρακλείδαι) és una tragèdia de les anomenades patriòtiques, escrita per Eurípides. Amb aquesta, tracta de predisposar Atenes contra Esparta valent-se del mite. Sol datar-se entre els anys 430 i 426 aC.
En l'obra, els atenesos van tractar molt bé els espartans, que es tenien per fills d'Hèracles i que posteriorment van donar-hi mal pagament amb la guerra entre Esparta i Atenes.

## Personatges

* Iolau
* Un herald
* Cor d'heràclides
* Demofont
* Macaria
* Un servent
* Alcmena
* Un missatger
* Euristeu

## Argument

Els fills d'Hèracles, dirigits per Iolau i Alcmena, fugen a Atenes, ja que el rei Euristeu ha ordenat que fossin expulsats de la seva terra. Es refugien com a suplicants dels déus i Demofont, rei de la ciutat, els dona refugi.
Apareix l'herald d'Euristeu, que intenta emportar-se els heràclides per la força. En no ser possible, els amenaça amb la guerra. Demofont sap d'un oracle, segons el qual rebria la victòria si sacrificava en honor de Demèter la jove més noble, per la qual cosa ha de matar la seva filla o alguna altra de la ciutat.
Macaria, filla d'Hèracles, s'ofereix voluntària per morir, perquè prefereix aquest destí al de veure's deshonrada o esclava.
Després de sacrificar-la, s'afanyen a la batalla. Iolau, ja molt gran, amb l'ajuda d'un servidor, també participa en la batalla.
Hil·los, el fill d'Hèracles, desafià Euristeu a un combat entre ells, però Euristeu no s'atreveix a combatre amb ell. Iolau es torna jove i lluita en la batalla. Capturen Euristeu, que és conduït fins a Alcmena, que l'amenaça de mort.

## Referències

* ↑ Carles Miralles "Introducció", a: Tragèdies d'Eurípides vol. I: El Ciclop; Alcestis; Medea; Els fills d'Hèrcules. Traducció catalana de Carles Riba. Barcelona: Curial, 1981, p. 282. ISBN 9788472561106
# Dofí de flancs blancs del Pacífic

El dofí de flancs blancs del Pacífic (Lagenorhynchus obliquidens) és un dofí molt actiu que viu a les aigües fredes-temperades de l'oceà Pacífic nord. El dofí de flancs blancs del Pacífic fou anomenat per Theodore Nicholas Gill el 1865. Morfològicament és extremament similar al dofí fosc, que viu a la part meridional del Pacífic. Alguns investigadors han suggerit que formen una única espècie. Recerca genètica recent de Frank Cipriano refusa aquesta hipòtesi i suggereix que les dues espècies divergiren fa uns dos milions d'anys.

## Referències

* ↑ «Pacific White-Sided Dolphin». NOAA. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ Le Règne Animal, David Burnie, 2002, ISBN 2-07-055151-2
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Bagley (Minnesota)

Bagley és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 1.235 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bagley tenia 1.235 habitants, 553 habitatges, i 289 famílies. La densitat de població era de 260,6 habitants per km².
Dels 553 habitatges en un 24,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,1% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 47,7% no eren unitats familiars. En el 44,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 28% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 22% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 28,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.125 $ i la renda mediana per família de 34.408 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.875 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 15.472 $. Entorn del 13,1% de les famílies i el 20,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bagley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bagley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# La Pellerine

* Per a altres significats, vegeu «La Pellerine (Mayenne)».
La Pellerine és un municipi francès al departament de Maine i Loira i a la regió de País del Loira. L'any 2007 tenia 157 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Pellerine era de 157 persones. Hi havia 64 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 28 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 93 habitatges, 66 eren l'habitatge principal de la família, 16 eren segones residències i 11 estaven desocupats. 90 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 66 habitatges principals, 50 estaven ocupats pels seus propietaris, 12 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 15 en tenien tres, 19 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 58 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 32 habitatges hi havia un automòbil i a 29 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Pellerine el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 4 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 12 | 75 a 79 | 16 |
| 12 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 12 |
| 8 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 95 persones, 64 eren actives i 31 eren inactives. De les 64 persones actives 57 estaven ocupades (33 homes i 24 dones) i 7 estaven aturades (4 homes i 3 dones). De les 31 persones inactives 8 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 14 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a La Pellerine hi havia 65 unitats fiscals que integraven 167 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 14.544 €.

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una carnisseria.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Notes

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Eleccions legislatives sueques de 2002

Les eleccions legislatives sueques del 2002 es van celebrar el 15 de setembre de 2002 a Suècia. Els més votats els socialdemòcrates, i Göran Persson fou nomenat primer ministre de Suècia.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 15 de setembre de 2002 al Parlament suec
| Partits | Partits | Vots | % | +/- | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Suècia Socialdemokraterna | 2.113.560 | 39,85 | +3,46 | 144 | +13 |
| | Partit Moderat (Moderaterna) | 809.041 | 15,26 | -7,64 | 55 | -27 |
| | Partit Popular Liberal ( Folkpartiet liberalerna ) | 710.312 | 13,39 | +8,67 | 48 | +31 |
| | Demòcrata-Cristians Kristdemokraterna | 485.235 | 9,15 | -2,62 | 33 | -9 |
| | Partit d'Esquerra Vänsterpartiet | 444.854 | 8,39 | -3,60 | 30 | -13 |
| | Partit de Centre (Centerpartiet) | 328.428 | 6,19 | +1,06 | 22 | +4 |
| | Partit Verd (Miljöpartiet de Gröna) | 246.392 | 4,65 | +0,16 | 17 | +1 |
| | Demòcrates de Suècia (Sverigedemokraterna) | 76.300 | 1,44 | +1,07 | 0 | - |
| | Partit dels Interessos dels Pensionistes Suecs (Sveriges pensionärers intresseparti) | 37.573 | 0,71 | +0,29 | 0 | - |
| | Partit de Norrbotten | 14.854 | 0,28 | +0,28 | 0 | - |
| | Total (participació 80,11%) | 5.385.430 | 100,0 | | 349 | |
| Font: Madeley, John T. S. (April 2003). "'The Swedish model is dead! Long live the Swedish model!' The 2002 Riksdag election".West European Politics 26 (2): 165–173. |||||||

## Referències

* ↑ Nohlen, D & Stöver, P (2010) Elections in Europe: A data handbook, p1858 ISBN 978-3-8329-5609-7
# La Vila del Prat

La Vila del Prat és una masia a l'oest del terme municipal de Sant Sadurní d'Osormort (Osona) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Arquitectura

Masia de planta rectangular coberta a dues vessants i construïda damunt la roca. La façana, perpendicular al carener, és orientada a llevant i presenta un portal adovellat amb un escut heràldic al damunt. A la planta baixa hi ha la cuina amb bonics elements domèstics molts dels quals estan en desús. Al primer pis i a sota de la teulada hi ha una àmplia sala, i als costats de la qual s'hi distribueixen les habitacions i els graners. Algunes llindes dels portals de l'interior de la casa són decorades amb formes gòtiques. A pocs metres de la casa hi ha una cabanya. Els elements constructius són la pedra, construint els elements de ressalt amb pedra rogenca.

## Història

Antiga masia reformada i ampliada vers els segles XVII i XVIII. L'hereu d'aquesta casa es destaca al s. XVII com a centener de la Santa Unió destinat a seguir al famós bandoler Rocaguinarda i fou mort per aquest al poble de Calldetenes, molt prop de Vic.

## Referències

* 1 2 «Vila del Prat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Dofí de l'Irauadi

El dofí de l'Irauadi o cap d'olla de l'Irauadi (Orcaella brevirostris) és una espècie de cetaci del sud-est asiàtic. És un tipus de dofí oceànic eurihalí que viu en subpoblacions discontínues a prop de les costes, als estuaris i als rius des del Golf de Bengala fins a les Filipines. Aquests dofins assoleixen la maduresa sexual a entre els set i nou anys.

## Referències

* 1 2 Würsig, Bernd; Perrin, William F.; Thewissen, J. G. M. Encyclopedia of Marine Mammals (en anglès). Academic Press, 2009-02-26. ISBN 978-0-08-091993-5.

## Vegeu també

* Dofí del Ganges
* Dofí de riu xinès
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Bagnara Calabra

Bagnara Calabra és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a la regió italiana de Calàbria, situat a uns 100 km al sud-oest de Catanzaro i a uns 25 km al nord-est de Reggio de Calàbria. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 9.979 habitants.
Bagnara Calabra limita amb els municipis següents: Sant'Eufemia d'Aspromonte, Seminara, Melicuccà i Scilla.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 8 febrer 2020].
# Lou Pearlman

Louis J. Pearlman (Flushing, Nova York, 19 de juny de 1954 - Texarkana, Texas, 19 d'agost de 2016) fou un estafador estatunidenc conegut per ser creador de bandes de pop Boy band com Backstreet Boys, N'Snyc o US5. Fou acusat d'haver comès un dels fraus més importants de la història dels Estats Units, i també de ser pedòfil. Va ser arrestat el juny del 2007 a Indonèsia i havia de complir condemna fins al 2029.
Obsessionat pels New Kids On The Block, va crear els Backstreet Boys proposant una quantia ben sucosa a una companyia discogràfica. Aquesta va convertir-se en la boyband més venedora de la història, a més d'haver-se fet un lloc més que destacable en el món de la música. En haver aconseguit tal èxit, va decidir reproduir-lo amb els N'Sync, d'on posteriorment sortiria en Justin Timberlake.

## Referències

* 20minutos.es
* nacion.com Arxivat 2016-08-12 a Wayback Machine.
# Eleccions legislatives tadjiks de 2005

El 27 de febrer i el 13 de març de 2005 es van celebrar eleccions legislatives al Tadjikistan. El Partit Democràtic Popular del Tadjikistan, dirigit pel president en funcions Emomalí Rahmonov, va obtenir una majoria de 41 escons en l'Assemblea de Representants, de 63 escons.

## Referències

* ↑ «Parliamentary Elections, 27 February and 13 March 2005» (en anglès).
* ↑ «Tajikistan Wraps Up Parliamentary Elections» (en anglès).
# Latrappita

La latrappita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al subgrup de la vapnikita. Rep el seu nom en honor de la petita comunitat de La Trappe (Quebec, Canadà), situada a prop de la mina on es van extreure els primers cristalls del mineral.
El material es va descriure per primera vegada com una varietat de perovskita rica en niobi del complex de carbonatita d'Oka (Quebec, Canadà) i es va nomenar perovskita niobiana. Més endavant es va demostrar que el contingut de niobi era major que el de titani que es troba en la perovskita (CaTiO3), per la qual cosa es va definir i aprovar com un nou mineral.

## Característiques

La latrappita és un òxid de calci, niobi i titani de fórmula química Ca₂NbFe$^{3+}$O₆. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic en forma de cristalls pseudocúbics, de fins a 0,5 mm. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la latrappita pertany a «04.CC: Òxids amb relació Metall:Oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: cromobismita, freudenbergita, grossita, clormayenita, yafsoanita, lueshita, natroniobita, perovskita, barioperovskita, lakargiïta, megawita, loparita-(Ce), macedonita, tausonita, isolueshita, crichtonita, davidita-(Ce), davidita-(La), davidita-(Y), landauita, lindsleyita, loveringita, mathiasita, senaita, dessauita-(Y), cleusonita, gramaccioliïta-(Y), diaoyudaoita, hawthorneita, hibonita, lindqvistita, magnetoplumbita, plumboferrita, yimengita, haggertyita, nežilovita, batiferrita, barioferrita, jeppeita, zenzenita i mengxianminita.

## Formació i jaciments

La latrappita es forma en zones de sovita en complexos de carbonatita. A més del lloc on va ser descoberta també ha estat descrita en la mina propera de St Lawrence Columbium.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: calcita, apatita, diòpsid, biotita, piroclor, magnetita, niocalita, dolomita, nefelina i monticel·lita.

## Referències

* 1 2 «Latrappite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 4 5 «Latrappite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 9 gener 2018].
# Tadum

Tadum o Ta'idum o Taddum fou una ciutat estat i regne de Mesopotàmia a la regió d'Idamaraz, que correspon amb molta probabilitat a la moderna Tell Farfara. Estava situada a la vora del riu Djarrah una mica al sud-oest de Shubat-Enlil, entre Kahat i Hazzikkannum
El seu rei era Ibni-Addu o Yabni-Addu que fou instal·lat per Zimrilim de Mari; fou enderrocat per la població però va recuperar el poder amb ajut del general elamita Kunnam. Va gaudir del suport d'aquest tot i que va romandre lleial a Zimrilim en la protecció del qual confiava. Haya-Sumu d'Ilansura va entrar en contacte amb un partit local per aconseguir l'assassinat del rei, i finalment va caure a les seves mans, però va refusar entregar-lo a Mari.

## Referències

* Thoughts of Zimri-Lim