OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cuir cabellut

El cuir cabellut és la pell del crani humà que desenvolupa una pilositat del tipus del cabell. És diferent de les altres pells perquè sota hi ha una estructura molt vascularitzada amb gran ramificació de vasos sanguinis i responsable de les grans hemorràgies que hi causen les ferides. Té cinc capes: pell, teixit conjuntiu (dens), aponeurosi epicranial, teixit conjuntiu lax i pericrani. La més externa de les seves cinc capes és on es presenta la caspa. La calvície, el càncer de pell o el nevus són patologies del cuir cabellut.

## Referències

* ↑ «Cuir cabellut». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Arrencada del cuir cabellut
# La Cabrera (Mont-ral)

La Cabrera, o Cabrera, és una entitat de població del municipi de Mont-ral, Alt Camp. L'any 2005 tenia 3 habitants.
Tot i que pertany a Mont-ral, es troba força allunyat al nord-est del seu nucli urbà, i prop ja d'el Pinetell, al terme municipal de Montblanc; les seves aigües tributen al Brugent i no al riu Glorieta com les de Mont-ral.
# Mont Ngaoui

El mont Ngaoui és la muntanya més alta de la República Centreafricana. Es troba a la frontera amb el Camerun i el seu cim s'eleva fins als 1,410 msnm.

## Referències

* ↑ «Mont Ngaoui - Peakbagger.com». [Consulta: 16 abril 2024].
# Sosícrates (historiador)

Sosícrates (en llatí Sosicrates, en grec antic Σωσικράγης) fou un historiador grec nascut a Rodes que cita Diògenes Laerci com a referència per la informació de què Aristip de Cirene no havia escrit res.
Ateneu de Naucratis esmenta una obra anomenada "Sobre la successió dels filòsofs" (Σωσικράγης ἐν τρίτῷ φιλοσόφων διαδοχῆς) d'un Sosícrates, probablement aquest mateix personatge. Va escriure també una història sobre Creta (Κρητικά) que cita Estrabó. Va florir després d'Hermip i abans d'Apol·lodor, és a dir entre el 200 aC i el 128 aC.

## Referències

* ↑ 2.Sosicrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 882
# Nícies (pintor)

Nícies (en llatí Nicias, en grec antic Νικίας "Nikías") fou un famós pintor atenenc, fill de Nicomedes i deixeble d'Antídot.
Com que Antídot era deixeble d'Eufranor d'Atenes que va florir cap a la 104 Olimpíada, Nícies devia florir a l'Olimpíada 116, aproximadament cap al 310 aC. Això coincideix amb la notícia donada per Plutarc que diu que va refusar vendre una de les seves pintures al rei Ptolemeu (suposadament Ptolemeu I Sòter d'Egipte). Segons Plini el Vell, Nícies va pintar les estàtues de Praxíteles Statuis circumlinendis diu Plini, o sigui cobrint les estàtues de marbre amb una mena de vernís encàustic per donar-les-hi una superfície perfectament llisa i tenyida. Praxíteles va florir cap els anys 364 aC a 360 aC, fet que sembla que va passar massa temps abans de l'època de Nícies, i dona a pensar que una de les dues notícies, negar-se a vendre una pintura a Ptolemeu, o pintar les estàtues de Praxíteles, és errònia. En tot cas Nícies hauria pintat de molt jove les estàtues que l'escultor hauria fet al final de la seva carrera, després del 350 aC i hauria refusat vendre la seva pintura a Ptolemeu ja molt gran, quan ja era prou ric i famós.
Destacava per les pintures de figures femenines, per la seva habilitat amb la llum i les ombres i pel relleu de les figures.
Plini fa referència a algunes de les seves pintures, i explica que la seva feina l'absorbia tant, que sovint preguntava als seus ajudants si ja havia menjat:
* Nemea asseguda damunt d'un lleó que portava una palma a la mà i on també hi havia un home vell dret, amb la inscripció (Νικίας ἐνἐκανδεν.
* Un Pater Liber col·locat al Temple de la Concòrdia.
* Jacint de jove suggerint l'amor d'Apol·lo per ell. August va quedar admirat per aquesta obra, i quan va conquerir Alexandria la va portar a Roma. Tiberi la va situar al Temple d'August.
* Diana probablement a Efes, ja que la descriu Pausànias després de parlar del sepulcre de Megabizes, un sacerdot de Diana, a Efes.
* Una representació de les regions infernals tal com les descriu Homer (Νεκυία, Necromantia Homeri), obra que no va voler vendre a Ptolemeu tot i que se li van oferir 60 talents.
* Calipso.
* Io.
* Andròmeda.
* Alexandre (Paris).
* Calipso asseguda.
* Alguns animals (era especialment elogiat pels seus gossos)
* Una tomba prop de Tritea a Acaia, descrita per Pausànies.
Demetri de Falèron dona l'opinió de Nícies sobre la pintura. Deia que s'havien de buscar grans temes i no entretenir-se en coses de poca magnitud, com ara ocells i flors, sinó pintar batalles per terra i mar, on les expressions dels protagonistes, dels cavalls i del paisatge ofereixen rics materials per al pintor. El tema de l'acció era per a l'artista, tan important com la trama o la història ho era per la poesia.
Va ser el primer pintor que va usar l'ocre cremat, que va descobrir per accident, segons diu Plini. Va tenir un esclau i favorit de nom Omfalió que era el seu principal deixeble. Va ser enterrat a Atenes a la via que portava a l'Acadèmia.

## Referències

* ↑ Nicias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1188-1189
# Nilapsini

Nilapsini (Nilapšini) va ser una ciutat de Mitanni, al sud-est de Washukanni, on l'exèrcit hitita que representava a Kili-Teshub, va albirar un contingent assiri (els assiris eren els protectors de Shuttarna III). Els assiris no van presentar batalla i es creu que es van retirar a causa de la seva inferioritat (tenien un sol carro de combat).
Des d'allí Piyasilis I de Karkemish i Kili-Teshub van marxar contra la capital de Shuttarna, Taite.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. Hititas: historia de los guerreros de Anatolia. Córdoba: Almuzara, 2021, p. 123. ISBN 9788418578854.
# Creu de terme d'Abrera

La Creu de terme d'Abrera és una obra gòtica d'Abrera (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta creu de terme es troba a l'entrada del poble d'Abrera. S'alça sobre una base circular de pedra granítica amb tres graons. La columna, octogonal, aguanta una creu que té als extrems dels braços noves creus. En un costat té una imatge de Jesucrist crucificat i a l'altre una representació de la Mare de Déu. A sota, a mode de capitell, es troben les figures de Sant Antoni abat, Sant Jordi i Sant Llorenç, així com un escut format per una flor de llis i dos ocells. A la base de la creu hi ha una inscripció que assenyala que va ser feta per Roc Saller.

## Història

Originalment sembla que aquesta creu estava situada a l'Hostal de la Creu de Martorell. El 1936 va ser trencada i es va restaurar el 1954.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme d'Abrera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 gener 2019].
# Sostre solar

Un sostre solar de cotxe és una obertura fixa o practicable (que s'obre com una finestra o llisca) al sostre d'un automòbil, que permet que la llum o l'aire fresc entrin al compartiment de passatgers fent que el soroll procedent de l'exterior sigui inferior al que tindria el cotxe si s'obrissin les finestretes laterals. Poden ser operats manualment o mitjançant un motor, i estan disponibles en moltes formes, mides i estils. Està format pels elements següents: el sostre solar en si, cargols fixadors, junta d'estanquitat, marc exterior i interior, marc d'acabat i plantilles.

## Referències

* ↑ Leáñez Aristimuño, Carlos «Inventar palabras, poseer el mundo» (en castellà). , 06-04-2009 [Consulta: 14 setembre 2018].
* ↑ Alonso Pérez, J. M.. Técnicas del automóvil. Equipo eléctrico. Pág. 401: Paraninfo, 2004, p. 538. ISBN 9788497322737.
* ↑ Martín Navarro, J.; Gómez Morales, T.; García Jiménez, J. L. y Águeda Casado, E.. Elementos amovibles y fijos no estructurales. Pág. 221: Paraninfo, 2010, p. 656. ISBN 9788497327701.
# Nykøbing Mors

Nykøbing Mors és una ciutat danesa de l'illa de Mors, al Limfjord, és la capital del del municipi de Morsø que forma part de la regió de Nordjylland, ambdós creats l'1 de gener del 2007 dins del marc d'una reforma territorial.
La ciutat està situada a l'est de l'illa, a un port natural a l'entrada de l'estret de Salling, que separa l'illa de Mors de la de la península de Jutlàndia per l'est. El 1299 va rebre la carta de ciutat, però se'n desconeix la data de la creació del primer poblament.
L'antic monestir de Dueholm (Dueholm Kloster) del segle xiv, ha estat reconvertit en seu del Museu històric de Mors (Morslands Historiske Museum).

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Dinamarca
* Mors

## Enllaços externs

* Morslands Historiske Museum Arxivat 2007-04-07 a Wayback Machine. (Museu històric de Mors)
# Niland

Niland és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 1.143 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Niland tenia 1.143 habitants, 422 habitatges, i 281 famílies. La densitat de població era de 1.076,4 habitants/km².
Dels 422 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,3% hi vivien parelles casades, en un 18,2% dones solteres, i en un 33,4% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.592 $ i la renda mediana per família de 27.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.786 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era d'11.297 $. Entorn del 15,1% de les famílies i el 21,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Niland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Niland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Cosme Barrutia Iturriagoitia

Cosme Barrutia Iturriagoitia (Iurreta, 27 de setembre de 1929 - Burgos, 12 de novembre de 2005) va ser un ciclista basc, que fou professional entre 1949 i 1961. Durant la seva carrera esportiva aconseguí 20 victòries, entre les quals destaquen el Circuit de Getxo i el Gran Premi de Primavera de 1963.
També es dedicà al ciclocròs, en què va guanyar un Campionat d'Espanya.

## Palmarès

* 1953
** Campió d'Espanya de ciclocròs
** 1r al Gran Premi Ajuntament de Bilbao i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Astúries
* 1954
** 1r a la Prova de Legazpi
* 1955
** 1r al Circuit de Getxo
** 1r al Gran Premi de Portugalete
* 1956
** 1r al Gran Premi de Primavera
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Astúries

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1955. 9è de la classificació general
* 1956. 15è de la classificació general
* 1957. 45è de la classificació general
* 1958. Abandona
* 1959. Abandona

## Enllaços externs

* Palmarès a urtekaria.com
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# L'última primavera

L'última primavera (títol original: Ladies in Lavender), és una pel·lícula britànica dirigida per Charles Dance, estrenada l'any 2004. Ha estat doblada al català.

## Argument

Janet i la seva germana Ursula, dues velles, descobreixen el cos inanimat d'Andrea a la platja veïna. Janet descobrirà en ell un fill i Ursula, un amor impossible.
Però allà no s'atura la cosa. Andrea, que és un gran violinista, coneixerà Olga, que canviarà la seva vida.

## Repartiment

* Judi Dench: Ursula
* Maggie Smith: Janet
* Daniel Brühl: Andrea
* Freddie Jones: Jan Pandered
* Miriam Margolyes: Dorcas
* David Warner: Dr Francis Mead
* Clive Russell: Adam Penruddocke
* Richard Pears: Barry
* Natascha McElhone: Olga
* Toby Jones: Hedley
* Joanna Dickens: Mme Pendered
* Geoffrey Bayldon: M. Penhaligan
* Timothy Bateson: M. Hallett
* Roger Booth: Arthur
* Finty Williams: una noia de la regió
* Rebecca Hulbert: la promesa

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge es va desenvolupar a Cadgwith, petit poble de Cornualla, així com a Londres.
* Es tracta de la tercera col·laboració entre les actrius Judi Dench i Maggie Smith, després d'Habitació amb vistes l'any 1985 i Un te amb Mussolini l'any 1999.

## Premis i nominacions

* Nominació al premi a la millor actriu per a Judi Dench i Maggie Smith, en els Premis del cinema europeu 2005.

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > L'última primavera». [Consulta: 2018-12-05T06:21:30Z].
* ↑ «Ladies in Lavender».
* ↑ «Ladies in Lavender (2004)». [Consulta: 2018-12-05T06:23:52Z].
* ↑ «Ladies in Lavender». [Consulta: 2018-12-05T06:24:24Z].
# Steina

Steina (alt sòrab: Sćenjow) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba a uns 30 kilòmetres de Dresden, entre Kamenz i Pulsnitz. Comprèn els districtes de Weißbach, Niedersteina, Obersteina i Neue Dorf.
# Sant Miquel de Solans

«Sant Miquel de Solans» té aquests significats:
* Sant Miquel de Solans (Montferrer i Castellbò)
* Sant Miquel de Solans (la Jonquera)
# Nīca

El municipi de Nīca (en letó: Nīcas novads) és un dels 110 municipis de Letònia, que es troba localitzat al sud-oest del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Nīca. El municipi va ser creat l'any 2009 després de la reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Parròquia de Nīca (zona rural)
* Parròquia d'Otaņķi (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 3.886 persones (2009). La superfície del municipi té uns 350,8 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 11,08 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 14 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 14 gener 2015].
# Criolita

La criolita (del grec κρύος (krýos, gebre, gel), i λίθος (líthos, pedra) és un mineral de la classe dels halurs (segons la classificació de Strunz) que se sol fer servir en el procés d'obtenció d'alumini. Pertany i dona nom al subgrup de la criolita. Va ser descrita per primera vegada el 1799 a partir d'un dipòsit en Ivittuut, a Groenlàndia.

## Característiques

La criolita és un halur amb fórmula Na₃AlF₆, que cristal·litza en el sistema monoclínic. El material incolor desapareix, aparentment, sota l'aigua a causa de la proximitat dels seus índexs de refracció. És un mineral soluble en solució de clorur d'alumini (AlCl₃) i en àcid sulfúric (H₂SO₄) amb evolució de HF, la qual és verinosa. Insoluble en aigua. Històricament, la criolita s'ha fet servir com a mena d'alumini i més tard en el processament electrolític de la bauxita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la criolita pertany a «03.CB - Halurs complexos, nesoaluminofluorurs» juntament amb els següents minerals: criolitionita, elpasolita, simmonsita, colquiriïta, weberita, karasugita, usovita, pachnolita, thomsenolita, carlhintzeïta i yaroslavita.

## Formació i jaciments

En estat natural es troba de manera majoritària a Ivittuut (Groenlàndia) on hi havia una mina d'extracció que va tenir el seu punt màxim d'extracció a la dècada dels vuitanta. Degut a les grans quantitats requerides per la indústria i que no podien ser cobertes per aquesta mina, actualment la criolita es crea artificialment a partir de sals d'alumini i d'àcid fluorhídric, la qual cosa va fer que la mina d'Ivittut s'acabés abandonant. Actualment és inundada d'aigua, però constitueix una de les atraccions turístiques del país.
Es troba associada a topazi, quars, pacnolita, fluorita, chiolita i a minerals del grup feldespat.

## Referències

* ↑ «Cryolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 juny 2014].
* ↑ CRC Handbook of Chemistry and Physics, 83rd Ed., p. 4-84.
# L'Acteur en retard

L'Acteur en retard és un curtmetratge còmic mut francès del 1908 produït per Georges Méliès i probablement dirigit per l'assistent de Méliès, un actor acreditat com Manuel.

## Producció

Henri Vilbert, una estrella principal del music hall parisenc Parisiana i Folies-Bergère, fa el paper d'actor principal. La pel·lícula es va fer per a actuacions quan apareixia Vilbert; es va projectar just abans que entrés a l'escenari per la seva actuació en directe. Vilbert també apareix a la pel·lícula de Méliès Les Affiches en goguette.
Els actors Gallois i Emile Gajean apareixen a la pel·lícula com a mecànics. Atès que la pel·lícula mostra una sensibilitat realista, marcadament diferent de l'estil i el ritme teatral utilitzats per Méliès, probablement no va ser dirigida pel mateix Méliès sinó sota la seva producció pel seu ajudant, l'actor Manuel.

## Llançament

A més de les seves projeccions abans de les actuacions de Vibert, la pel·lícula es va estrenar als Estats Units com a element independent per la Star Film Company de Méliès. Està numerat del 1073 al 1080 als seus catàlegs.

## Referències

* 1 2 Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 231, ISBN 9782732437323
* 1 2 3 Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France, Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, pàg. 295–6, ISBN 2903053073, OCLC 10506429

## Enllaços externs

* L'Acteur en retard a YouTube
# The Farmer's Daughter

The Farmer's Daughter és una pel·lícula estatunidenca dirigida per H.C. Potter, estrenada el 1947.

## Argument

Una dona d'origen suec, s'ocupa com a serventa i a força de tenacitat aviat arriba a triomfar en política, aconseguint un lloc a Washington, al congrés.

## Repartiment

* Loretta Young: Katrin Holstrom
* Joseph Cotten: Glenn Morley
* Ethel Barrymore: Agatha Morley
* Charles Bickford: Joseph Clancy
* Rose Hobart: Virginia Thatcher
* Rhys Williams: Adolph Petree, el pintor
* Harry Davenport: Doctor d'Agathe
* Tom Powers: Hy Nordick
* William Harrigan: Ward Hughes
* Lex Barker: Olaf Holstrom
* Harry Shannon: Mr. Holstrom
* Keith Andes: Sven Holstrom
* Anna Q. Nilsson: Sra. Holstrom

## Crítica

Una noia d'origen suec abandona la granja dels seus pares i marxa a Capitol City, on treballarà com a minyona a la casa d'un congressista. Però l'atzar i el seu perspicaç cervell la convertiran en líder d'una força política. Impecable, tot i que predicible drama, l'heroïna del qual, una Ventafocs amb aptituds, triomfa perquè era inevitable, amb honestedat i voluntat: La moral de l'èxit. Excel·lents intèrprets.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1947. Oscar a la millor actriu per a Loretta Young

### Nominacions

* 1947. Oscar al millor actor secundari per a Charles Bickford

## Referències

* ↑ Calderon, pàg. 158

## Bibliografia

* Calderón, Teo. Calderón & Villamandos. Movie Movie (en castellà). ISBN 84-605-6130-5.
# Muine Bheag

Muine Bheag (en anglès Bagenalstown, de l'irlandès "bosquet" històricament anglicitzat com a Moneybeg) és una vila d'Irlanda, al comtat de Carlow, a la província de Leinster. El seu lema és Uimhir Gan Choisc (el nombre irreprimible).

## Història

El nom anglès Bagenalstown ve de Lord Walter Bagenal, qui va dissenyar la ciutat a l'estil de Versalles a França. Bagenal construí la vila als marges del riu Barrow per tal de permetre el comerç i l'accés a la ciutat. Originàriament va anomenar la vila "New Versailles".

## Llocs d'interès

* Castell de Ballyloughan situat vora Muine Bheag i consta d'una porta d'entrada de dues torres i la sala i els fonaments d'una de les torres en les cantonades d'un gran castell que data del 1300.
* Castell de Ballymoon situat a 3 km a l'est de Muine Bheag, data del segle xiii.

## Referències

* ↑ «Why rail is the way to go | Munster Express Online». Munster-express.ie, 14-03-2008 [Consulta: 21 juliol 2012].
* ↑ «Placenames Database of Ireland». Logainm.ie, 13-12-2010.
* ↑ «Ballyloughan Castle». Carlow Tourism – Castles. Arxivat de l'original el 2005-03-11. [Consulta: 20 maig 2013].
* ↑ «Ballymoon Castle, County Carlow». Irelands Eye.com.

## Enllaços externs

* Muinebheag Town Council Arxivat 2019-07-01 a Wayback Machine.
* Bagenalstown Cricket Club Arxivat 2009-02-14 a Wayback Machine.
* Parròquia de Bagenalstown
* «Population of each Province, County, City, urban area, rural area and Electoral Division, 2002 and 2006». Arxivat de l'original el 2011-06-07. [Consulta: 20 maig 2013].
# Sant Jordi de Rocabruna

Sant Jordi de Rocabruna és la capella de la masia de Rocabruna, del terme municipal Santa Maria d'Oló, a la comarca del Bages tot i que popularment unida a la del Moianès. És una capella construïda el 1919 per Eduard Maria Balcells i Buïgas, dins d'un estil neogòtic, postmodernista.

## Referències

* ↑ GAVÍN, Josep M. "Bages 5". A: Inventari d'esglésies. Barcelona: Artestudi Edicions i Arxiu Gavín, 1979. ISBN 84-85180-18-6
# Nihal Naj Ali Al-Awlaqi

Nihal Naj Ali Al-Awlaqi (àrab: نهال ناجي علي صالح العولقي, Nihāl Nājī ʿAlī Ṣāliḥ al-ʿAwlaqī) és una advocada iemenita. El 2016 fou nomenada ministra d'Afers Legals. Abans, havia format part de la Comissió Redactora Constitucional del Iemen, en què destacà pel seu suport als drets de les dones i del Centre per a Formació de la Dona de la Universitat d'Aden. El 2013 actuà com a representant de les dones a la Conferència de Diàleg Nacional que tingué lloc a la capital del Iemen, Sanà, en el marc dels esforços per a la reconciliació nacional empresos arran de la crisi política del Iemen.
El 2016 va rebre el Premi Internacional Dona Coratge de mans de John Kerry, secretari d'Estat dels Estats Units d'Amèrica.

## Referències

* ↑ «Biographies of 2016 Award Winners». State.gov, 28-03-2016. [Consulta: 21 juliol 2016].
* ↑ «U.S. State Department honors 14 leaders from around the world – Women in the World in Association with The New York Times – WITW Arxivat 2016-05-03 a Wayback Machine.». Nytlive.nytimes.com. [Consulta: 21 juliol 2016].
* ↑ «Rash Report: International Women of Courage Award winners offer Mideast hope Arxivat 2018-07-08 a Wayback Machine.». StarTribune.com, 08-04-2016. [Consulta: 21 juliol 2016].
# Nombre 162

El nombre 162 (CLXII) és el nombre natural que segueix el nombre 161 i precedeix el nombre 163. La seva representació binària és 10100010, la representació octal 242 i l'hexadecimal A2. La seva factorització en nombres primers és 2×3$^4$; altres factoritzacions són 1×162 = 2×81 = 3×54 = 6×27 =9×18. És un nombre d'Erdős-Woods.
Es pot representar com a la suma de dos nombres primers consecutius: 79 + 83 = 162.

## Referències

* ↑ «Number 162: mathematical and symbolic properties | Crazy Numbers». [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ (successió A059756 a l'OEIS)
# Ctenomys boliviensis

Ctenomys boliviensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels ctenòmids. Viu a l'Argentina, Bolívia i el Paraguai. Es tracta d'un animal herbívor que excava per trobar els tubercles i les arrels que formen la seva dieta. El seu hàbitat natural són les zones de sabana oberta. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Dunnum, J.; Bernal, N. Ctenomys boliviensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 gener 2015.