OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nitrur de niobi

El nitrur de niobi és un compost de niobi i nitrogen (nitrur) amb la fórmula química NbN. A baixes temperatures (uns 16 K) el NbN es converteix en un superconductor, i s'utilitza en detectors de llum infraroja.
* L'ús principal del nitrur de niobi és com a superconductor.
** Els detectors basats en ell poden detectar un sol fotó en l'1-10 secció micròmetre de l'espectre infrarojo, que és important per a l'astronomia i les telecomunicacions. Pot detectar canvis fins a 25 gigahertz.
** Els nanocables superconductors de NbN es poden utilitzar en detector de partícules amb camps magnètics elevats.
* El nitrur de niobi també s'utilitza en l'absorció de recobriments antireflectants.
* El 2015, es va informar que Panasonic Corp. ha desenvolupat un fotocatalitzador basat en nitrur de niobi que pot absorbir el 57% de la llum solar per donar suport a la descomposició de l'aigua per produir gas hidrogen com a combustible per a les piles de combustible electroquímiques.

## Referències

* ↑ Y. M. Shy, L. E. Toth and R. Somasundaram Journal of Applied Physics, 44, 12, 1973, pàg. 5539–5545. Bibcode: 1973JAP....44.5539S. DOI: 10.1063/1.1662193.
* ↑ J. W. Kooi; J. J. A. Baselmans; M. Hajenius; J. R. Gao; T. M. Klapwijk Journal of Applied Physics, 101, 4, 2007, pàg. 044511. Bibcode: 2007JAP...101d4511K. DOI: 10.1063/1.2400086.
* ↑ S. P. Chockalingam; Madhavi Chand; John Jesudasan; Vikram Tripathi; Pratap Raychaudhuri Physical Review B, 77, 21, 2009, pàg. 214503. arXiv: 0804.2945. Bibcode: 2008PhRvB..77u4503C. DOI: 10.1103/PhysRevB.77.214503.
* ↑ M Hajenius, J J A Baselmans, J R Gao, T M Klapwijk, P A J de Korte, B Voronov and G Gol'tsman Superconductor Science and Technology, 17, 5, 2004, pàg. S224–S228. Bibcode: 2004SuScT..17S.224H. DOI: 10.1088/0953-2048/17/5/026.
* ↑ «When superconductivity material science meets nuclear physics». phys.org. [Consulta: 9 juny 2020].
* ↑ Yamamura «Panasonic moves closer to home energy self-sufficiency with fuel cells». , 02-08-2015.
# Neunforn

Neunforn és un municipi del cantó de Turgòvia (Suïssa), situat al districte de Frauenfeld.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Natalia Chueca Muñoz

Natalia Chueca Muñoz (Saragossa, 7 de setembre de 1976) és una política aragonesa, alcaldessa de Saragossa des de juny de 2023.

## Biografia

Va néixer a Saragossa, el 7 de setembre de 1976, es va criar al barri saragossà de Delicias, i està casada i amb tres fills. Natalia és llicenciada en Administració i Direcció d'empreses amb premi extraordinari per la Universitat de Saragossa. Posteriorment, va aconseguir un MBA a l'Escola d'Alta Direcció i Administració i va cursar un Programa Superior en Direcció de Màrqueting i Comunicació Digital.
Ha sigut directora de Màrqueting i Comunicacions de la multinacional aragonesa Imaginarium i membre del Comitè de Direcció de la companyia. Anteriorment, va treballar durant més de cinc anys en dues de les agències de comunicació multinacionals Bassat Ogilvy i McCann Erickson. I prèviament va treballar com a consultora d'Estratègia a KurtSalmon FTG SL. Ha estat directora de Negoci Corporatiu de Bros Group Worldwide Executive Search i les classes a la Universitat ESIC, on ha estat professora a l'Executive Master in Business Administration, dins del mòdul de màrqueting i comunicació.

## Política

Va formar part de la llista electoral del Partit Popular per a les eleccions municipals de 2019 a Saragossa, encapçalada per Jorge Azcón, que va aconseguir l'alcaldia. Natalia Chueca va entrar com a regidor de l'Ajuntament de Saragossa, i amb la formació del govern municipal el 15 de juny de 2019, va passar a ser la consellera de Serveis Públics i Mobilitat de l'Ajuntament de Saragossa fins a 2023. Després del salt de Jorge Azcón, que va anunciar la seva candidatura per a les eleccions a les Corts d'Aragó de 2023, Chueca va ser elegida com a candidata a l'alcaldia per a les eleccions municipals de 2023 a Saragossa. Des del 17 de juny de 2023 és l'alcaldessa de Saragossa després d'haver guanyat la votació.

## Referències

* ↑ «Natalia Chueca se impone en el Ayuntamiento de Zaragoza, con 15 de los 31 concejales». Aragón Televisión, 29-05-2023 [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ «Natalia Chueca, Directora de Marketing de Imaginarium» (en castellà). Blog de juguetes, 21-02-2017. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ ElDiarioAragón. «Natalia Chueca gobernará Zaragoza en solitario y completa el ‘triplete’ popular de las capitales aragonesas» (en castellà). elDiario.es, 17-06-2023. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ Aragón, Heraldo de. «Chueca promete reactivar "de inmediato" la bilateral con la DGA en su primer discurso como alcaldesa» (en castellà). heraldo.es. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ Trigo, Carlota Gomar, Iván. «Natalia Chueca (PP) ya es alcaldesa de Zaragoza: "Aspiro a gobernar para todos, sin sectarismos"» (en castellà). El Periódico de Aragón, 17-06-2023. [Consulta: 17 juny 2023].
# Nylon 66

El Niló 66 (niló 6-6, niló 6/6 o niló 6,6) és un tipus de poliamida o niló. Juntament amb el niló 6 és un del dos nilons més comuns a les indústries tèxtils i plàstiques. Està format per dos monòmers, l'hexameliendiamina i l'àcid adípic, els dos formats per 6 carbonis que donen el nom al niló 66.

## Síntesi i fabricació

El niló 66 es sintetitza per policondensació de l'hexametilendiamina i l'àcid adípic. Es combinen amb relació 1:1 en un reactor amb aigua. Es cristal·litza produint la sal de niló. La sal va a un reactor on es produirà la reacció de condensació.
    n HOOC-(CH₂)₄-COOH + n H₂N-(CH₂)₆-NH₂ → [-OC-(CH₂)₄-CO-NH-(CH₂)₆-NH-]$_n$ + (2n-1) H₂O
S'extreu l'aigua per tal de desplaçar l'equilirbir afavorint la polimerització, formant l'enllaç de tipus amida a través de la condensació de l'extrem àcid de l'àcid adípic i l'extrem amino de l'hexametilendiamina.

## Referències

* ↑ , 2001. DOI 10.1002/0471440264.pst251.
# Nymphaea stellata

El nenúfar de Sri Lanka, (Nymphaea stellata, també anomenada lliri d'aigua, ambal o nenúfar blau) és una planta aquàtica de la família de les Nimfeàcia, que habita els cursos d'aigües tranquil·les i els estanys en les regions temperades d'Àsia, tolerant inclús les aigües contaminades. Floreix entre el juny i el setembre i es recol·lecta a l'estiu i la tardor. Al febrer de 1986, el lliri d'aigua va ser escollida com la flor nacional de Sri Lanka; la constitució de Bangladesh també l'esmenta com a emblema nacional en el seu article 4.3.

## Característiques

Té un rizoma carnós i horitzontal, que arrela al fons dels estanys d'aigua on habita. Les fulles floten, al final de llargs pecíols; són grans, cordiformes i ben lobulades, de textura coriàcia i color verd clar. Les flors són solitàries, hermafrodites, amb un llarg peduncle i de coloració blava, vermella i groga; el calze es compon de quatre sèpals, i la corol·la de fins a una cinquantena de pètals gruixuts. Els estams són nombrosos, proveïts d'anteres grogues. La pol·linització pot ser autógama o entomógama. El fruit, un aqueni, disemina les llavors per hidrocòria.

## Ús

Se li atribueix propietats medicinals com afrodisíac, calmant i parasimpaticolític. Antigament s'emprava en convents i seminaris en forma d'infusions.
Les llavors poden emprar-se com a succedani del cafè i les flors poden conservar-se en salmorra.
També s'ha utilitzat molt com a planta per a aquaris.

## En l'aquari

* Temperatura de l'aigua: 22-28 °C
* Altura màxima: 40-50 cm
* Creixement: Una fulla per setmana.
* Multiplicació: Per capficats del tubercle
* Cures: Tallar les fulles flotants abans que arribin a la superfície.
* Dificultat: Baixa

## Referències

* ↑ Schrader, Heinrich Adolph. Neues Journal für die Botanik (en alemany). vol.1. Friedrich August Knick, 1806, p. 124.
* ↑ http://www.mysrilanka.com/travel/lanka/nati_symbol/flower.htm Arxivat 2021-03-09 a Wayback Machine.
* ↑ «The Constitution of the People‌‌‍’s Republic of Bangladesh». [Consulta: 24 maig 2021].

## Enllaços externs

* Germplasm Resources Information Network Arxivat 2015-04-27 a Wayback Machine. - (GRIN) National Germplasm Resources Laboratory, Beltsville, Maryland. (18 nov. 2007)
# Nekopara

Nekopara és una sèrie de novel·les visuals eroge per a ordinador desenvolupades per NEKO WORKs i publicades per Sekai Project. Tracta sobre xiques gata.
Per ara s'han publicat:
* Nekopara Vol. 0: preqüela publicada l'agost de 2015.
* Nekopara Vol. 1: publicat a Steam el desembre de 2014. Té dos versions: la que és per als adults i la que no.
* Nekopara Vol. 2: publicat el febrer de 2016.
* Nekopara Vol. 3: publicat el 27 de maig de 2017. Amb el volum 4 anunciat.
Es va llançar una adaptació en forma d'OVA el 2017. S'aconseguí mitjançant micromecenatges via Kickstarter.

## Rebuda

Hardcore Gamer li donà a Nekopara Vol. 1 una ressenya positiva, afirmant que és una "novel·la visual lleugera i esponjosa que els aficionats a les xiques gata gaudiran" mentre que "alguns els tirara arrere l'aspecte sexual de la història". A Nekopara Vol. 2 i Nekopara Vol. 3 els donà ressenyes positives. A Nekopara Vol. 0 la considerà de qualitat inferior als altres jocs de la sèrie.

## Referències

* ↑ Priestman, Chris «Meet The Catgirls Of Sekai Project’s Visual Novel NEKOPARA Vol. 1». Silicon Era, 29-12-2014 [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ «Nekopara». Vandal. [Consulta: 18 juliol 2017].
* 1 2 Estrada, Marcus «Review: Nekopara Vol. 3». Hardcore Gamer, 31-05-2017 [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ Hernández, Patricia «The Sex Games That Steam Censors». Kotaku, 21-01-2015 [Consulta: 18 juliol 2017].
* 1 2 3 «Nekopara OVA Crowdfunding Meets Final Goal in Overtime». Anime News Network, 09-03-2017 [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ «Sekai Project Adds Nekopara Vol. 1 Visual Novel to Steam's Greenlight». Anime News Network, 12-11-2014 [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ «Nekopara Vol. 4 Announced». Silicon Era, 26-05-2017 [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ «Review: Nekopara Vol. 1». Hardcore Gamer, 29-12-2014. [Consulta: 22 abril 2015].
* ↑ Estrada, Marcus. «Review: Nekopara Vol. 2». Hardcore Gamer. [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ Estrada, Marcus. «Review: Nekopara Vol. 3». Hardcore Gamer. [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ Estrada, Marcus. «Review: Nekopara Vol. 0». Hardcore Gamer. [Consulta: 18 juliol 2017].
# Nekoma

Nekoma és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 51 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nekoma tenia 51 habitants, 21 habitatges, i 12 famílies. La densitat de població era de 53,2 hab./km².
Dels 21 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 38,1% no eren unitats familiars. En el 38,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 3,9% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 29,4% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 125 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.188 $ i la renda mediana per família de 34.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 11.250 $. La renda per capita de la població era de 13.330 $. Cap de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nekoma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nekoma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Nihals

Els nihals (sinbgular nihal) són un poble de l'Índia al Berar i al districte de Nimar a Madhya Pradesh.
Vivien al Melghat. Quan hi van arribar els korkus, van trobar als nihals en possessió del territori, però gradualment van esdevenir una mena de servidors dels nous vinguts; amb els temps els nihals van oblidar la seva llengua i el nihali quasi s'havia perdut entre els joves el 1900; no obstant les relacions entre nihals i korkus eren bones. Els nihals i korkus fumen junts però quan s'asseuen els korkus gaudeixen de les millors posicions. Els nihals es van dedicar al robatori de ramats al segle xix, però a finals del segle el costum va desaparèixer. Els nihals són hinduistes amb algunes costums pròpies.
Els nihals eren 2.483 al cens de 1881 i al Berar només es trobaven al Melghat. La seva població sembla que està estancada a l'entorn de les 5000 de les que menys de la meitat conserven la llengua.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885. , article Melghat
# Névome

El névome (també: pima bajo, pima de la muntanya; en névome: oob no'ok) és una llengua uto-asteca parlada per indígenes dels estats de Sonora i Chihuahua, a Mèxic. Té menys de mil parlants al territori mexicà, on és considerada com una llengua propera a l'extinció.

## Variants

Conforme a l'Instituto Nacional de Lenguas Indígenas (INALI), el névome es divideix en tres variants:
* Pima de l'est. Compta amb 337 parlants aproximadament.
* Pima del nord. Compta amb 155 parlants aproximadament.
* Pima del sud. Compta amb 159 parlants aproximadament.
El névome té dues variants segons l'Ethnologue:
* Pima bajo o névome de Chihuahua
* Pima bajo o névome de Sonora
El pima bajo de Sonora té una intel·ligibilitat mútua de 85% amb l'o'odham i el tepehuan del nord.

## Fonologia
### Vocals

| | Anterior | Central | Posterior |
| Tancada | i iː | ɨ ɨː | u uː |
| Mitjana | | | o oː |
| Oberta | | a aː | |

### Consonants

| | | Bilabial | Dental | Alveolar | Velar | Glotal |
| Oclusives | Sordrs | p | t | | k | ʔ |
| Oclusives | Sonores | b | d | | g | |
| Fricatives | Fricatives | v | s | | | h |
| Nasals | Nasals | m | n | | | |
| Vibrant | Vibrant | | | r | | |
| Lateral | Lateral | | | l | | |

## Estatut oficial

Aquesta llengua juntament amb totes les llengües indígenes de Mèxic i l'espanyol van ser reconegudes com a "llengües nacionals" a causa de la Ley General de Derechos Lingüísticos de los Pueblos Indígenas promulgada i publicada l'any 2003.

## Referències

* 1 2 Instituto Nacional de Lenguas Indígenas [INALI]. «Población de 5 años y más hablante de alguna lengua indígena por variante lingüística según bilingüismo lengua indígena-español. Localidades con asentamientos históricos, 2000». Estadística básica de la población hablante de lenguas indígenas nacionales, 2010.
* ↑ Honorable Congreso de la Unión «Ley General de Derechos Lingüísticos de los Pueblos Indígenas». Diario Oficial de la Federación [México], 13-03-2003. Arxivat de l'original el 2008-06-11 [Consulta: 2 desembre 2013]. Arxivat 2008-06-11 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Francisco Kino, Eusebio; Smith, Buckingham. Arte de la lengua névome: que se dice pima, pròpia de Sonora: con la Doctrina cristiana y Confesionario añadidos. San Agustín de la Florida, 1862. OCLC 26293649.

## Enllaços externs

* Tepiman family en ILV
# Neriman Özsoy

Neriman Özsoy (Ràzgrad, 13 de juliol de 1988) és una jugadora de voleibol turca. Des de l'estiu de 2016 juga pel club Liu Jo Nordmeccanica de Mòdena, Italia. Va ser integrant de la selecció turca femenina que va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 a Londres i també va guanyar una medalla d'or en voleibol indoor amb la mateixa selecció als Jocs Europeus de 2015 a Bakú.

## Referències

* ↑ http://www.sb-community.com/index.php/news/entry/neriman-ozsoy-is-a-new-member-of-italian-team-modena

## Enllaços externs

* Fitxa de Neriman Özsoy a FIVB Campionat Mundial de Voleibol Femeni 2010)
* Fitxa de Neriman Özsoy a CEV Arxivat 2018-04-08 a Wayback Machine. (Confederació Europea de Voleibol)
# Niquelpicromerita

La niquelpicromerita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la picromerita. Rep el nom de la picromerita i del seu contingut en níquel.

## Característiques

La niquelpicromerita és un sulfat de fórmula química K₂Ni(SO₄)₂·6H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2012. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 2,5. És un producte de l'alteració de sulfurs primaris i de la reacció de les solucions àcides de sulfat de níquel amb la biotita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Slyudorudnik, situada a la localitat de Kixtim, dins l'óblast de Txeliàbinsk (Rússia). També ha estat descrita a Ca' Mondei, a la localitat de Montescheno (Piemont, Itàlia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Nickelpicromerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 desembre 2019].
* ↑ Belogub, Elena V.; Krivovichev, Sergey V.; Pekov, Igor V.; Kuznetsov, Aleksey M.; Yapaskurt, Vasiliy O.; Kotlyarov, Vasiliy A.; Chukanov, Nikita V.; Belakovskiy, Dmitry I. «Nickelpicromerite, K2Ni(SO4)2•6H2O, a new picromerite-group mineral from Slyudorudnik, South Urals, Russia» (en anglès). Mineralogy and Petrology, 109, 2, 26-11-2014, pàg. 143–152. DOI: 10.1007/s00710-014-0360-4 [Consulta: 7 desembre 2019].
# Nina maniquí

Una nina maniquí (del francès poupée mannequin, també coneguda amb l'anglicisme fashion doll) és un tipus de nina dissenyada principalment per anar vestida de manera que reflecteixi les tendències de la moda. Se'n fabriquen com a joguines per a les nenes i com a peces de col·lecció per als adults. En general aquestes nines tenen l'aspecte de noies adolescents o dones adultes, tot i que n'hi ha també en forma de nenes petites, figures masculines i, fins i tot, personatges no humans. S'acostumen a fabricar amb vinil o altres materials plàstics.
Les primeres nines maniquins van ser les nines franceses de bescuit de mitjan segle xix. La nina Barbie, comercialitzada per Mattel el 1959, va fixar els estàndards per a totes les fashion dolls posteriors. De fet, les empreses de joguines que d'ençà d'aleshores han creat productes similars s'han basat en les mides de la Barbie (290 mm d'altura).
El 2001 es va crear la línia de nines Bratz, un producte de l'empresa MGA Entertainment. La particularitat d'aquestes nines maniquins és la desproporció del cap respecte al cos.
L'any 2003, als països de l'Orient Mitjà, es va posar a la venda la nina Fulla, una fashion doll destinada a les nenes de fe islàmica.

## Referències

* ↑ «A Brief History of Antique Dolls, Part II» (en anglès). About.com. Arxivat de l'original el 2011-07-17. [Consulta: 18 desembre 2012].
* ↑ Margaret, Talbot «Little Hotties: Barbie's New Rivals» (en anglès). The New Yorker, 05-12-2006 [Consulta: 18 desembre 2012]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-11-30. [Consulta: 18 desembre 2012].
* ↑ ««Fulla»: The Arab World's Barbie» (en anglès). Khaleej Times Online.com. Arxivat de l'original el 2006-11-08. [Consulta: 18 desembre 2012].
# Orgull Ràdio

Orgull Ràdio és la primera ràdio a Catalunya enfocada al públic de persones Lesbianes, Gais, Bisexuals, Transgèneres i Intersexuals. Un projecte associatiu que emet des dels 2019 continguts radiofònics.
El 17 de maig de 2019, Dia Mundial Contra la LGTBIfòbia, varen iniciar els continguts d'Orgull Ràdio amb l'emissió del programa 'Quin Orgull!' amb Oriol Serra, com a magazine matinal del projecte. Mesos després a través de la seua web s'estrenaren nous espais com 'Debat a Orgull', 'Cazadores de Girlbands', 'Sona a Eurovisió' o 'Bon dia Paral·lel'.
Es tracta de la primera ràdio LGTBI de Catalunya amb una programació dedicada aquest col·lectiu. El projecte va rebre el premi Barna Jove 2020 concedit pel Consell de la Joventut de Barcelona. Entre els seus col·laboradors es troba el xef amb dues estrelles Michelin Raül Balam Ruscalleda o la vedet Brigitta Lamoure.

## Referències

* ↑ «La ràdio més orgullosa | betevé». [Consulta: 30 abril 2021].
* ↑ «Ràdio Associació de Catalunya – Neix orgull.cat, una ràdio per internet en català dirigida al públic LGTBI». [Consulta: 30 abril 2021].
* ↑ «Las radios comunitarias van más allá de las ondas» (en castellà), 27-12-2019. [Consulta: 30 abril 2021].
* ↑ Redacció. «Orgull Ràdio - La nova radio LGTBI de Barcelona 100% natural», 11-12-2020. [Consulta: 30 abril 2021].
# Noain (Elortzibar)

Noain (Elortzibar) (en basc, cooficialment en castellà Noáin (Valle de Elorz)) és un municipi de Navarra, a la comarca de Cuenca de Pamplona, dins la merindad de Sangüesa. Limita al nord amb Aranguren, al sud amb Orbaibar i Valdizarbe, a l'est amb la Vall d'Untziti i Monreal i a l'oest amb Galar i Beriain. El seu territori és travessat pel riu Elortz.

## Composició

Està format pels pobles de Noain, Imarcoain, Elorz, Torres de Elorz, Guerendiain, Yarnoz, Zabalegui, Zulueta, Oriz, Otano i Ezperun.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 3 857 | 3 879 | 3 869 | 3 921 | 3 972 | 4 070 | 4 169 | 4 254 | 4 496 | 4 789 | 5 322 |
| 85% |||||||||||

## Història

La Vall de Elorz va ser una zona estratègica per als romans, perquè servia d'enllaç entre els Pirineus i l'Ebre. Segons alguns autors, els noms de les localitats de la zona tindrien origen romà. Atès que el sufix "ain" significa caràcter de propietat, faltaria per saber d'on ve "No". S'ha especulat amb el nom romà de "Nunius"com a possible resposta. S'han trobat restes de ceràmica i monedes romanes, sobretot a Imarkoain.
A mitjan segle xi apareixen diversos documents esmentant la "Vall del Elorcibar". Un dels branques del Camí de Santiago passa per la Vall, el que va contribuir al comerç. En 1521 Enric II de Navarra va assolir reconquistar el regne però els castellans van enviar un exèrcit de 30.000 homes per a contrarestar-lo i ambdues hosts es van enfrontar a Noain. El resultat de la batalla de Noain, favorable per als castellans, va segellar definitivament la pèrdua de la independència navarresa.
Fins a mitjans del segle xx Noáin era un poble més de la Vall d'Elorz. No obstant això, la instal·lació de diverses fàbriques a Noain van fer créixer aquest poble fins a convertir-lo en el més important del Concejo i va desplaçar Zabalegi com a capital. En 1995 es va canviar el nom de l'ajuntament, passant de "Ajuntament de la Vall d'Elorz" a l'actual "Noain (Elortzibar)" i es va eliminar el Concejo, que va quedar fusionat amb l'Ajuntament.

## Galeria d'imatges

* Aqüeducte de Noain
* Església de San Miguel
* Monumenta la Batalla de Noain

## Enllaços externs

* Ajuntament de Noain (Elortzibar)
* Valle de Elorz.com