OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cal Cafeter (Corbera de Llobregat)

Cal Cafeter és una obra de Corbera de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de poble antiga de Corbera de Dant amb l'eixida al costat Est. La construcció deuria datar del segle xvii, i fou reformada l'any 1884, segons es pot veure en la data del rellotge de sol que hi ha al cantó dret de la façana.
Portal d'arc escarser amb dovelles de pedra.

## Història

Com altres cases, té un motiu relatiu a l'ofici de l'usuari.
Fins fa pocs anys hi havia un bar als baixos de la casa.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cal Cafeter». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Camí Ramader de Marina. De la Cerdanya al Penedès

El Camí Ramader de Marina. De la Cerdanya al Penedès, és un projecte de desenvolupament local que neix de la inquietud dels municipis de Santa Margarida i els Monjos, Lluçà i Llívia, amb l'acompanyament i suport de la Fundació del Món Rural, l'Institut per al Desenvolupament de l'Alt Pirineu i Aran (IDAPA), el Parc del Foix i altres organismes i entitats que participen en el Grup de Treball de Transhumància de la Fundació del Món Rural, per tal de fer valer, preservar, potenciar i promoure els diferents tipus de desplaçaments estacionals de bestiar i els camins ramaders a Catalunya, dedicant especial atenció a l'antiga ruta transhumant que ha permès el moviment de ramats entre el Pirineu i el litoral al Penedès i el Garraf com a mínim des de l'edat mitjana.

## Estat actual i futur

La signatura i posterior revalidació de l'acord de col·laboració signat inicialment per tres Ajuntaments, així com el suport i la col·laboració d'altres organismes, entitats i persones a títol individual, ha permès avançar en diversos aspectes com són la definició d'una imatge gràfica i una marca identificativa del Camí Ramader de Marina. De la Cerdanya al Penedès, la redacció d'un primer document on es recullen la filosofia i els objectius del projecte, la realització d'una primera fase de treball de camp per a la concreció d'una ruta física per fer a peu o amb bicicleta, així com la producció d'una exposició itinerant pensada per donar a conèixer arreu la iniciativa i el seu ric i valuós rerefons patrimonial. Aquesta exposició va ser presentada durant el I congrés de transhumància a Catalunya a l'octubre del 2016 i ja ha estat present a diversos municipis des de llavors.
Paral·lelament, es treballa en la definició dels criteris que han de servir de fonament per a la redacció d'un projecte executiu detallat on es concretin les accions que han de permetre desenvolupar els objectius genèrics i específics acordats per a l'aprofitament turístic sostenible del CRM, tot fent valer el patrimoni històric, cultural i ambiental vinculat a la transhumància i els camins ramaders i convertir-lo en recurs de desenvolupament local i regional.

## Referències

* ↑ «Camí ramader de Marina». [Consulta: 6 desembre 2017].
* ↑ Osona.com. ««El Camí ramader de marina. De la Cerdanya al Penedès», una proposta turística i econòmica».
# Can González

Can González és una obra noucentista de Barcelona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular amb baixos i dos pisos. La façana de la part posterior dona a un pati arbrat i és saturada d'obertures. A la part alta destaca una gran galeria amb balustrada i terrat. A la resta de la façana s'obren finestrals i dos portals d'arc de mig punt.
El cos de l'edifici té afegits necessaris per a l'actual ús

## Història

Bastit sota mateix de l'església parroquial de Sant Genís dels Agudells, és més aviat un casalot de caràcter senyorial.
Després de la família González passà a propietat de la sra. Roca, de la Cia. Roca de Radiadors. Més tard la donà a la comunitat de Filles de la Caritat de Sant Vicenç de Paül, que actualment hi regenten una guarderia i llar de nens interns.
Durant la Guerra Civil fou requisat i habilitat com a presó pels considerats dretans.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can González». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2020].
# Can Claret

Can Claret és una masia situada al municipi de Riner, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 1.110.
# Laura Clayton

Laura Clayton (nascuda el 8 de desembre de 1943) és una pianista i compositora estatunidenca. Va néixer a Lexington a l'estat de Kentucky, i va estudiar al Conservatori Peabody de Baltimore i a la Columbia University a l'estat de Nova York, amb Mario Davidovsky. Va començar a estudiar composició amb Darius Milhaud a l'Escola de Música d'Aspen i es va graduar amb un màster en música i composició al New England Conservatory de Boston. Va viure un temps a Brasil i després va continuar els estudis a la Universitat de Michigan, es va graduar amb un doctorat en Arts Musicals.
Després de completar la seva formació, va treballar com a compositora. El 1980, el seu treball va ser triat per representar els Estats Units a la Tribuna internacional dels compositors.

## Premis i honors

* Charles Ives Prize from the American Academy and Institute of Arts and Letters, 1980
* Walter B. Hinrichsen Award
* NEA awards
* Jerome Foundation grant
* University of Michigan grant
* Alice M. Ditson Fund grant
* Guggenheim Foundation grant, 1984
* MacDowell Fellow

## Obres destacades

* Five Nocturnes per a orquestra
* Panels per a ensemble de cambra, 1983
* Sagarama per a piano i orquestra, 1984
* Cree Songs to the Newborn per a soprano i orquestra de cambra, 1987
* Chiara's Sea per a veus de dones, 1988
* Terra Lucida per a orquestra, 1988

## Referències

* ↑ Cummings, David M. International who's who in music and musicians' diectory, 2000.
* ↑ Sadie, Julie Anne; Samuel, Rhian. The Norton/Grove dictionary of women composers. 20 de gener, 2011, 20 de gener, 2011.
* ↑ «Lifetime Fellow: Laura Clayton». 20 de gener 2011, 20-01-2011.
# Big Sandy (Tennessee)

Big Sandy és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 518 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Big Sandy tenia 518 habitants, 241 habitatges, i 145 famílies. La densitat de població era de 281,7 habitants/km².
Dels 241 habitatges en un 22% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,4% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 39,8% no eren unitats familiars. En el 36,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 27,6% de 45 a 60 i un 20,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.917 $ i la renda mediana per família de 26.354 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.125 $ mentre que les dones 17.596 $. La renda per capita de la població era de 13.688 $. Entorn del 13,8% de les famílies i el 21% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Big Sandy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Big Sandy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Brodats (còmic)

Brodats (en Francès: Broderies) és un còmic en blanc i negre de Marjane Satrapi. Editat originàriament a l'estat francés al 2003 per L'Association, i a l'estat espanyol el 2004 per Norma Editorial.

## Sinopsi

Brodats és una obra de tall intimista en què l'autora ens introdueix en el món privat de les dones iranianes. L'argument gira al voltant d'una conversa entre la mare, l'àvia, ties i cosines de la família de Marjane Satrapi durant l'hora del te, en què segons la tradició, mentre els homes dormen la migdiada, les dones xerren entre si per "airejar-se" el cor. El tema de conversa durant aquesta vetllada femenina són anècdotes i experiències vitals que han marcat tant les protagonistes com les seues afins.

## Referències

* ↑ «BRODATS (2a ED.) | MARJANE SATRAPI | Compra 9788496370180». www.casadellibro.com. [Consulta: 4 abril 2018].

## Vegeu també

* Persèpolis

## Enllaços externs

* Fitxa de la traducció a Norma Editorial Arxivat 2019-10-29 a Wayback Machine.
# Brodat

Un brodat és un ornament de fil realitzat amb passades d'agulla, generalment damunt d'un teixit i, també, de vegades damunt de paper. Fins no fa massa, era habitual brodar a la roba del llit el nom o les inicials de la muller recentment casada. Actualment, s'hi troben sovint moltes peces de vestir decorades amb noms o dibuixos brodats artesanalment o fets per la indústria del tèxtil.
El brodat, d'altra banda, també designa la unió del color blanc i d'un altre color qualsevol al pelatge d'alguns animals com els gossos, els cavalls o les vaques. Sembla que la vistositat cromàtica del pèl d'alguns d'aquests animals ha provocat una analogia amb els ornaments de fil (que solen tenir-ne de distints colors).
Un dels màxims representants catalans del brodat fou Antoni Sadurní, autor del brodat existent a la Capella de Sant Jordi del Palau de la Generalitat de Catalunya.
A Mallorca, els brodadors estaven organitzats en un col·legi professional, que era compartit amb els pintors. Va ser fundat el 1511, i elegiren per patró la Mare de Déu de la Grada, que es venerava a la Catedral. El 1578, el col·legi es refundà amb la incorporació dels escultors, i el 1602, els pintors s'escindiren en un nou col·legi. Tanmateix, el col·legi de la Mare de Déu de la Grada, i els brodadors no tornaren a tenir cap col·legi propi.

## Referències

* ↑ Quetglas Gayà, B. Los gremios de Mallorca. Imprenta Politécnica, 1980, p. 195-199.

## Vegeu també

* Brodat xinès
* Dalmàtica del tern de sant Jordi, al Palau de la Generalitat de Catalunya
* Brodat coreà
# Bloomberg LP

Bloomberg LP és una empresa multinacional de mitjans de comunicació amb base a la ciutat de Nova York. Els seus guanys estimats el 2009 són de 6,25 "billions" de dòlars. Bloomberg L.P. va ser fundada per Michael Bloomberg amb l'ajut de Thomas Secunda, Duncan MacMillan, i Charles Zegar el 1981 i la inversió del 30% a càrrec de Merrill Lynch. Aquesta companyia proporciona eines de software financer a tot el món a través del Bloomberg Terminal. Bloomberg L.P. ha crescut per incloure nous serveis globals de notícies incloent els fets a través de la televisió, ràdio, internet i publicacions impreses.

## Notes

* ↑ «Washington Friday Journal». C-SPAN, 26-04-1996. [Consulta: 20 gener 2010]. «Started the company the day after I left Salomon Brothers, October 1, 1981, so we're coming on our fifteenth year – anniversary.»
* ↑ http://www.forbes.com/lists/2009/54/rich-list-09_Charles-Zegar_YRHZ.html
* 1 2 «About Bloomberg – Company». Bloomberg. [Consulta: 18 juny 2010].
* ↑ «The 400 Richest Americans: #8 Michael Bloomberg». revista Forbes, 17-09-2008 [Consulta: 17 setembre 2008].
* ↑ ; Creswell, Julie «At Bloomberg, Modest Strategy to Rule the World». The New York Times [New York], 15-11-2009 [Consulta: 17 juliol 2010]. «Since emerging out of nowhere in 1981, Bloomberg now controls a third of the $16 billion global financial data market, according to year-end 2008 numbers from Inside Market Data Reference, a research firm.»
* ↑ ; Creswell, Julie «At Bloomberg, Modest Strategy to Rule the World». The New York Times [New York], 15-11-2009 [Consulta: 17 juliol 2010]. «This operation accounts for 85 percent of Bloomberg's revenue... roughly 280,000 customers who each pay about $20,000 annually (extrapolated: 280,000X$20,000=5.6 Billion/.85=$6.6 Billion)»
* ↑ Langeland, Terje. «Facebook’s Zuckerberg Joins Gates, Buffett in Pledge». Bloomberg, 09-12-2010. [Consulta: 4 gener 2012].
* ↑ pennon, Joshua «What is a Bloomberg Terminal or Bloomberg Machine?». About.com [New York], unk [Consulta: 17 juliol 2010]. «When someone talks about their Bloomberg, it is not so much a piece of computer hardware as it is a subscription... the Bloomberg Professional Service, as the subscription is known» Arxivat 2011-12-08 at Bibliotheca Alexandrina

## Enllaços externs

* Bloomberg LP - Lloc web oficial
# Block-notes di un regista

Block-notes di un regista és una pel·lícula documental italo-americana rodada per la televisió per Federico Fellini, en el marc d'un emissió anomenada NBC Experiment in Television, i difosa l'any 1969.

## Argument

En aquest documental rodat per la cadena de televisió NBC, Fellini evoca, al mig de les ruïnes dels decorats, el rodatge interromput de la seva pel·lícula El viatge de G. Mastorna amb Marcello Mastroianni en el paper principal, després de la preparació de Fellini Satyricon. És la seva primera col·laboració amb una cadena de televisió.

## Repartiment

* Federico Fellini: ell mateix
* Giulietta Masina: ella mateixa
* Marcello Mastroianni: ell mateix
* Pasquale De Santis: ell mateix

## Distribució

Emesa als Estats Units el 15 de març de 1969, la pel·lícula va ser editada posteriorment en vídeo domèstic en format VHS o com a complement d'altres llargmetratges estrenats en DVD del Director de la Romagna.
El 2019 va ser restaurat per la Cineteca di Bologna i inclòs a la retrospectiva Il Cinema Ritrovato.

## Mitjans domèstics

Aquesta pel·lícula s'estrena als mitjans domèstics com a part de la caixa Essential Fellini de Criterion Collection.

## Referències

* ↑ Alpert, 202
* ↑ Kezich, 278
* ↑ «100 di questi Fellini».
* ↑ «Essential Fellini» (en anglès). The Criterion Collection. [Consulta: 23 març 2022].

## Bibliografia

* Fellini, Federico, and Damian Pettigrew (ed). I'm a Born Liar: A Fellini Lexicon. New York: Harry N. Abrams, 2003. ISBN 0-8109-4617-3
* Alpert, Hollis (1988). Fellini: A Life. New York: Paragon House. ISBN 1-55778-000-5
* Kezich, Tullio (2006). Fellini: His Life and Work. New York: Faber and Faber. ISBN 978-0-571-21168-5

## Enllaços externs

* Bloc-notes d'un cineasta
# Blocaus

El Blocaus és una obra del municipi de Roses (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. El mot blocaus en si mateix fa referència a una construcció militar.

## Descripció

Situat damunt d'un dels baluards de la Ciutadella renaixentista, al peu de la carretera que ve de Figueres en direcció Roses.
Es tracta d'una casamata construïda aèriament, de planta trapezoïdal i bastida amb ciment. Es troba orientada en direcció a la carretera. Les obertures que presenta són rectangulars i força estretes, degut a motius defensius.

## Història

Construcció militar portada a terme per l'organisme franquista denominat Servicio Militar de Construcción, durant els anys 1945-1946. Els enginyers militars d'aquest organisme van ser, segurament, els mateixos que els búnquers del Far i de Punta Falconera, que daten del mateix període. Durant la seva estança es varen construir uns edificis situats a la carretera de Montjoi, per sobre la Punta Falconera, per poder allotjar-los. L'any 1985 es va decidir suprimir els regiments de defensa costanera i desmantellar les bateries.
Aquesta construcció denota la importància estratègica que pot tenir el golf de Roses i el veïnatge, en cas bèl·lic.

## Referències

* ↑ «blocaus». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* 1 2 3 4 5 «Blocaus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Bodegues Cassanyes

Les Bodegues Cassanyes és una obra del municipi de Castellet i la Gornal (Alt Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La bodega Cassanyes està situada en el recinte de Can Cassanyes. És una construcció de planta rectangular i coberta d'arc rebaixat, amb edificacions annexes en una de les bandes laterals, el parament oposat configura part d'un carrer. La façana principal presenta tres obertures d'arc de mig punt i una circular, totes elles resseguides de maó. Al centre d'aquesta façana hi ha una inscripció en rajola, de regust modernista, amb el nom de la bodega. La façana posterior presenta porta d'accés d'arc rebaixat sobre la qual es troba una altra obertura circular i un petit plafó rectangular de trencadís on figura la data del 1908.

## Història

La bodega Cassanyes va ser construïda l'any 1908, d'acord amb la inscripció que hi figura a una de les seves façanes. En aquests darrers anys l'edifici va experimentar obres de condicionament.

## Referències

* 1 2 «Bodegues Cassanyes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Bodegó amb cebes

Bodegó amb cebes (Nature morte avec oignons en francès) és un oli sobre llenç del pintor francès Paul Cézanne. Va ser exposat a la Galerie nationale du Jeu de Paume de París abans de ser adquirit pel Museu d'Orsay de París, on es troba actualment.

## Descripció

Al costat de les cebes, la forma esfèrica de les quals es presta a la recerca sobre el volum, Cézanne representa alguns objectes simples. A part del ganivet, hi ha també una ampolla, un got i un plat. L'ús repetit d'aquests accessoris en els seus bodegons revela el pintor centra el seu interès en el disseny dels objectes, el tractament de l'espai i examina l'impacte de la llum sobre les formes. En el quadre, Cezanne va introduir, com sovint feia en els bodegons del seu últim període, un drap com a efecte decoratiu que fa desaparèixer tota construcció rigorosament establerta. El drap es desprèn, com l'ampolla, sobre un fons totalment buit i neutral que distingeix aquesta obra d'altres bodegons dels últims temps, que són més sobrecarregats.

## Referències

* ↑ «Nature morte aux oignons» (en francès). Musee Orsay. Arxivat de l'original el 23 de gener 2015. [Consulta: 14 juny 2015].

## Bibliografia

* Carrassat, P.F.R., Maestros de la pintura, Spes Editorial, S.L., 2005. ISBN 84-8332-597-7
* Olivar, M., Cien obras maestras de la pintura, Biblioteca Básica Salvat, 1971. ISBN 84-345-7215-X
# Bois de Boulogne (pel·lícula)

Bois de Boulogne són dues pel·lícules mudes franceses de Georges Méliès, estrenades el 1896, produïda pel Star Films: Bois de Boulogne (Porte de Madrid) i Bois de Boulogne (Touring-club). Actualment, la pel·lícula es considera perduda.

## Referències

* ↑ Bois de Boulogne (Porte de Madrid) a silentera.com
* ↑ Bois de Boulogne (Touring-club) a silentera.com
# Bralette

Una bralette és un sostenidor lleuger sense varetes, dissenyat principalment per a la comoditat. Les bralettes també es porten de vegades com a roba exterior o com a samarretes interiors per a les noies durant el desenvolupament dels pits.
A la dècada de 2010 i principis de la dècada de 2020, les bralettes i els sostenidors suaus van començar a guanyar popularitat a costa dels sostenidors amb varetes i amb coixinets. Algunes marques com Victoria's Secret no van poder seguir aquesta tendència i ajustar-se; a conseqüència les seues vendes van disminuir significativament. El 2017, les vendes de sostenidors d'escot van caure un 45%, mentre que, a Marks & Spencer, les vendes de sostenidors sense varetes van créixer un 40%. Alguns han atribuït la creixent popularitat de les bralettes a un nou enfocament en el "cos atlètic, la salut i el benestar", més que "sobre la mirada masculina", mentre que altres suggereixen una connexió amb el moviment #MeToo.
Les bralettes també es van fer populars durant els confinaments de la COVID-19 a causa de l'enfocament en la comoditat durant el treball a distància.

## Referències

* 1 2 3 4 Linda Dyett, The Bralette Is Back. This Time Blouses Are Optional, The New York Times, 2019-07-31
* ↑ Emma Seymour, 17 Comfortable Bralettes of All Shapes and Sizes to Wear at Home, Good Housekeeping, 2020-05-18 Bernadette Deron, No Underwire Here! You’ll Wish You Bought This Plunge Bralette Sooner, US Magazine, 2020-06-18 Abigail Southan, Best bralettes to shop for women of all bust sizes, Cosmopolitan, 2020-03-27 Tembe Denton-Hurst, This $20 bralette actually supports my big boobs, Nylon
* ↑ The Playground Set Gets Its Own Bras; URL accessed August 22, 2020.
* ↑ Georgina Safe, Cup half full: the lingerie brands ditching padding and underwire, The Guardian, 2020-02-06
* ↑ VerityJohnson, Woke millennials didn't kill Victoria's Secret, pale stale males did, Stuff, 2020-02-07
* ↑ Harriet Walker, Push-up bras prove a bad fit for women in era of #MeToo, The Times, 2018-10-27
* ↑ Alicia Lansom, Trade In Your Underwired Bra For Something A Little More Comfortable, Refinery29, 2020-04-19
# Bolano

Bolano (en lígur: Bolan) és un comune (municipi) de la província de La Spezia, a la regió italiana de la Ligúria, situat uns 80 km al sud-est de Gènova i uns 11 km al nord-est de La Spezia. A 31 de desembre de 2011, tenia 7.759 habitants i una superfície de 14,7 km².
Bolano limita amb els següents municipis: Aulla, Follo, Podenzana, Santo Stefano di Magra, Tresana i Vezzano Ligure.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese (en italià). Nuova Editrice Genovese, 1910.
* ↑ «8milaCensus». Istat. [Consulta: 25 gener 2019].

## Enllaços externs

* Web comune Bolano (italià)
# Campionat britànic de motocròs 1958

La temporada de 1958 del Campionat britànic de motocròs, anomenat a l'època ACU Scramble Drivers' Star, fou la 7a edició d'aquest campionat, organitzat per l'ACU.

## Classificació final
### 500cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Dave Curtis | Matchless | 25 |
| 2 | Don Rickman | BSA | 19 |
| 3 | Arthur Lampkin | BSA | 17 |
| 3 | Jeff Smith | BSA | 17 |
| 5 | Brian Martin | BSA | 16 |
| 6 | Andy Lee | BSA | 15 |
| 7 | Derek Rickman | BSA | |
| 8 | Brian Stonebridge | Greeves | |
| 9 | Dave Bickers | Greeves | |
| 10 | Ron Langston | Ariel | |
* ↑ Arthur Lampkin i Jeff Smith empataren a punts en la tercera posició

## Referències

* «Grande Bretagne - Auto Cycle Union» (PDF) (en francès). memotocross.fr, 24-02-2023. [Consulta: 27 febrer 2023].
* Berry, Ian. «ACU Scramble Drivers' Star Winners 1951-59 (500cc)». A: Out Front! British Motocross Champions 1960-1974 (en anglès). High Wycombe: Panther Publishing, 2011, p. 12. ISBN 978-0-9564975-3-6.
# Campionat britànic de motocròs 1962

La temporada de 1962 del Campionat britànic de motocròs, anomenat a l'època ACU Scramble Drivers' Star, fou l'11a edició d'aquest campionat, organitzat per l'ACU.

## Classificació final
### 500cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Jeff Smith | BSA | 40 |
| 2 | John Burton | BSA | 16 |
| 3 | John Harris | BSA | 11 |
| 4 | Arthur Lampkin | BSA | 10 |
| 5 | Triss Sharp | Triumph | 9 |
| 6 | Vic Eastwood | Matchless | 6 |
| 7 | Andy Lee | Matchless | 4 |
| 8 | Derek Rickman | Metisse | 4 |
| 9 | Leslie Archer | Norton | 4 |
| 10 | Freddie Mayes | BSA | 3 |

### 250cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Dave Bickers | Greeves | 30 |
| 2 | John Griffiths | Dot | 14 |
| 3 | Alan Clough | Dot | 13 |
| 4 | Arthur Lampkin | BSA | 10 |
| 5 | Jeff Smith | BSA | 8 |
| 6 | Tony Sharp | Dot | 6 |
| 7 | Alan Lampkin | BSA | 6 |
| 8 | Bob Dickinson | BSA | 6 |
| 9 | Alan Bostock | Dot | 4 |
| 10 | Bill Wwynne | Greeves | 4 |

## Referències

* «Grande Bretagne - Auto Cycle Union» (PDF) (en francès). memotocross.fr, 24-02-2023. [Consulta: 27 febrer 2023].
* Berry, Ian. «ACU Scramble Drivers' Star Winners 1960-65». A: Out Front! British Motocross Champions 1960-1974 (en anglès). High Wycombe: Panther Publishing, 2011, p. 12. ISBN 978-0-9564975-3-6.