OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pandèmia de COVID-19 a Hongria

La propagació de la pandèmia per coronavirus de 2019-2020 a Hongria es va detectar el 4 de març de 2020 amb el cas simultani de dos joves estudiants iranians que havien tornat recentment del seu país d'origen.
El 18 de març, la cap dels serveis mèdics, Cecília Müller, va anunciar que el virus s'havia estès a totes les parts del país.
En data del 18 d'abril, el país comptava 1.834 casos confirmats, 231 persones guarides i 172 morts.

## Cronologia

L'1 de febrer, el portaveu del National Command of Penalty Execution (BVOP) anuncià que els presoners de Debrecen i de Sátoraljaújhely havien començat la producció de màscares sanitàries. S'informà aleshores que produïen 20.000 caretes cada dia en torns de 12 hores. Aquestes s'havien emmagatzemat a diversos dipòsits de tot el país. Permeten així de poder lliurar les caretes necessàries als professionals de salut.
Quan l'epidèmia de coronavirus començà a estendre's a partir de la ciutat xinesa de Wuhan, els hongaresos que vivien a la Xina i volien tornar a Europa van ser repatriats cap a casa a partir de l'aterratge a França. Set persones que podien haver estat infectades pel virus van haver de fer llavors una quarantena durant dues setmanes. Com que no desenvoluparen la malaltia, després d'aquell període, van poder sortir del confinament el 16 de febrer.

## Dades estadístiques

Evolució del nombre de persones infectades amb COVID-19 a Hongria
Nombre de nous casos cada dia a Hongria
Evolució del nombre de morts del COVID-19 a Hongria
Nombre de víctimes mortals del Covid-19 cada dia a Hongria

## Referències

* ↑ «Az egész országban jelen van a koronavírus». index.hu, 18-03-2020. [Consulta: 18 març 2020].
* ↑ «Megkezdte az egészségügyi védőmaszkok gyártását a büntetés-végrehajtás». BV.
* ↑ «Megkezdte az egészségügyi védőmaszkok gyártását a büntetés-végrehajtási szervezet». Híradó, 01-02-2020. Arxivat de l'original el 11 de juny 2020.
* ↑ «Emmi: Több ezer doboz maszkot kaptak háziorvosok». Híradó, 14-03-2020. Arxivat de l'original el 2020-06-11.
* ↑ «Karanténban helyezik el a Vuhanból kimenekített magyarokat». Híradó, 02-02-2020. Arxivat de l'original el 11 de juny 2020.
* ↑ «Hazamehettek a Vuhanból hazahozott magyarok a kórházból». Magyar Nemzet, 16-02-2020.
COVID-19 i la Pandèmia de COVID-19 :
Als Països Catalans :
Salut :
# Paracheilinus hemitaeniatus

Paracheilinus hemitaeniatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És una espècie marina que viu en aigües amb una temperatura compresa entre els 23 i els 27 °C.

## Distribució geogràfica

Es troba a Madagascar i a Comoros.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Parròquia de Staburags

La Parròquia de Staburags (en letó: Staburaga pagasts) és una unitat administrativa del municipi de Jaunjelgava, al sud de Letònia. Abans de la reforma territorial administrativa de l'any 2009 pertanyia al raion d'Aizkraukle.

## Pobles, viles i assentaments

* Robežkrogs
* Staburags

## Hidrografia
### Rius

* Daugava
* Pikstere
* Stalānupīte

## Vegeu també

* Organització territorial de Letònia
* Localitats de Letònia
# María Elena González

María Elena González (l'Havana, Cuba, 1957) és una artista cubano-americana principalment coneguda per les seves instal·lacions escultòriques i/o arquitectòniques. En 1999, González va rebre una gran atenció per la seva escultura exterior "Casa de Alfombra/Màgica". Per decret del Fons d'Art Públic, la seva obra originalment estava instal·lada a Brooklyn, Nova York, i posteriorment a Pittsburgh, Pennsilvània i Los Angeles, Califòrnia. En l'estiu de 2005, González va ser membre resident de la facultat a l'acadèmia de pintura i escultura Skowhegan. Entre 2005 i 2008, també va col·laborar amb la Cooper Union. Actualment es dedica a l'ensenyament artístic a l'Institut d'Art de San Francisco.

## Exposicions individuals

* Galerie Gisèle Linder, Basel, Suïssa (2005, 2009)
* Knoedler & Companyia, Nova York (2006, 2008)
* El Projecte, Nova York (1999@–2006)
* El Museu Contemporani, Honolulu (ara el Honolulu Museu d'Art Spalding Casa) (2006)
* DiverseWorks, Houston, Museu d'Art de la Universitat de Memphis, Tennessee, i Art en general, Nova York (2002@–03)
* Centre per a Art i Cultura Visual, Universitat de Maryland, Baltimore (2002)
* El Bronx Museu d'Art (2002)
* Los Angeles Exposicions Contemporànies (ENCAIX), un Projecte de Fundació Cabdal Creatiu, Los Angeles (2002)
* Ludwig Fundació, Havana, Cuba (2000)
* Fons d'Art públic, Projecte d'Art Públic, Brooklyn (1999)
* El Museu del Barrio, Nova York (1996@–97).

## Referències

* ↑ El Museu Contemporani Honolulu

## Bibliografia

* Brillembourg, Carlos "Maria Elena González," Bomba (Invierno 2002-03)
* Chadwick, Whitney Maria Elena González: Suspensión. Nova York: Knoedler & Compañía, 2008
* Cotter, Holanda "Maria Elena González," The New York Times (enero 20, 2006)
* Durant, Mary Alice Maria Elena González: Seleccionó Trabajos, 1996@–2002. Baltimore: Centro para Arte, Diseño y Cultura Visual, Universidad de Maryland, 2002
* Heartney, Eleanor Maria Elena González: Duplicidad Interna. Nova York: Knoedler & Compañía, 2006
* Princenthal, Nancy, et al. Propiedades irreales: Maria Elena González. Houston: DiverseWorks, 2002
* Schwendener, Martha "Maria Elena González: Arte en general," Artforum (enero 2004)

## Enllaços externs

* Entrevista de revista de la BOMBA per Carlos Brillembourg Arxivat 2010-01-14 a Wayback Machine.
# Matinera coronada de Borneo

La matinera coronada de Borneo (Pellorneum capistratoides) és un ocell de la família dels pel·lorneids (Pellorneidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc de les terres baixes de Borneo i les illes Banggi.

## Taxonomia

Considerada fins 2021 un grup subespecífic de Pellorneum capistratum ha estat separada d'aquesta espècie pel Congrés Ornitològic Internacional, versió 11.2 arran els treballs de Puan et al. 2020.

## Referències

* ↑ F Gill, D Donsker i P Rasmussen (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.2). doi : 10.14344/IOC.ML.11.2.
* ↑ CL Puan, G Davison i Lim KC. 2020. Birds of Malaysia. Covering Peninsular Malaysia, Mayasian Borneo and Singapore. Lynx and Birdlife International Field Guides. Lynx Ediciones. Barcelona.
# Partida de Castellet

Castellet o Castellets és una partida de terra del terme municipal de Reus, a la comarca catalana del Baix Camp.
Tant se l'anomena en singular com en plural. És la partida de terra situada més al sud del terme reusenc. Els propietaris d'aquelles terres són quasi tots dels pobles veïns, Vila-seca i La Canonja. Havia estat un antic nucli de població, amb terme propi. Toca al terme de Vila-seca i s'interna al de La Canonja. La travessen la carretera de València i la via de Tarragona. Tenia gran quantitat de mines d'aigua. Actualment és un territori molt afectat per la industrialització. Sobre l'origen del nom no hi ha acord: es parla d'uns antics castells dels que no hi ha referències. Sí que és cert, que el 1178 Bertran de Castellet posseïa territoris a La Pineda, i la seva viuda i fill van cedir La Pineda al seu gendre Guillem de Tarragona. Segons Josep Iglésies, Castellet pertanyia a Bartomeu de Vilafranca el 1496 i només hi habitava una família.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 158-159. ISBN 8486387655.

## Enllaços externs

* Castellets GEC
# Partida d'Alpicat

* Aquest article tracta sobre la partida de Lleida. Si cerqueu el municipi del Segrià, vegeu «Alpicat».
Alpicat és una partida de l'Horta de Lleida, de Lleida.
D'origen islàmic, no s'ha de confondre amb el municipi de Vilanova d'Alpicat (o Alpicat), al qual donà nom al separar-se'n mitjançant la Carta de Poblament de Castellblanc de Llitera, que atorgà el rei Alfons I el Cast el 13 de novembre de 1174 i situant la vila escindida al peu del Tossal Gros.
El nom d'Alpicat, de l'àrab Al-biqcat, significa "els camps enclotats" i es troba, per primer cop en dita carta de poblament.
Antic vinyet fins al final del segle xix, actualment les seves terres són dedicades als conreus d'horta i arbres fruiters.
És creuada per la carretera N-240, al costat de la qual es troben les basses d'Alpicat, construïdes entre el 1901 i el 1932 per depurar l'aigua del canal de Pinyana (que hi arriba a través de la séquia del Cap), destinada al proveïment d'aigua potable a la ciutat de Lleida, i on es construïren unes famoses piscines públiques, més tard anomenades Parc Municipal Alcalde Pons, avui en dia en desús i en projecte de reaprofitament. Dites piscines compartien espai amb l'avui desaparegut Càmping "Les Basses", únic establiment d'aquest tipus existent al Segrià.
Zona de baixa densitat de població, aquesta habita en torres i xalets.
Disposa de transport públic municipal (Línia 14 - Agrònoms) i comarcal (Línia 128 Lleida - Alpicat i Línia NL3 Corbins - Lleida - Almacelles)
Limita amb:
* Al nord amb Peixa-Sommès.
* A l'est amb Boixadors.
* Al sud amb Fontanet lo Curt.
* Al sud-est amb terme municipal de Lleida.
* A l'oest amb el Pla de Montsó i amb Fontanet lo Curt.

## Referències

* 1 2 Pàgina WEB de l'Ajuntament d'Alpicat. Història del Municipi.

## Bibliografia

* Fabià Corretgé i Blasi. Alpicat: recull històric. Institut d'Estudis Ilerdencs. Ajuntament d'Alpicat. Diputació de Lleida. Col·lecció Viles i Ciutats. Lleida 1991. ISBN 84-7234-113-5
* Manuel Camps i Clemente. Torrefarrera i el seu entorn històric. Institut d'Estudis Ilerdencs. Ajuntament de Torrefarrera. Diputació de Lleida. Col·lecció Viles i Ciutats. Lleida 1996. ISBN 8487029825

## Enllaços externs

* Institut Català de Cartografia
* «Partida d'Alpicat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ATM Lleida. Línia regular Lleida - Alpicat
# Pardes Rimonim

El Pardes Rimonim (en hebreu: פרדס רימונים) (en català: hort de magranes) és un dels textos principals de la Càbala, va ser escrit en 1548 pel místic jueu Moisès Cordovero, a la ciutat de Safed, a Galilea.

## Història

Al segle xvi, la ciutat de Safed va veure la formació teòrica dels anteriors punts de vista, teosòfics i cabalístics. L'obra literària Pardes Rimonim va ser la primera exposició completa de la Càbala medieval, tot i que l'esquema d'influència racional va ser substituït pel posterior esquema mitològic del segle xvi del cabalista de Safed, Isaac Lúria.

## Contingut
### Introducció

Cordovero va indicar a la seva introducció que la seva obra està basada en les notes que va escriure durant el seu estudi del Zohar, el llibre fundacional de la Càbala. Cordovero va senyalar que va escriure el Pardes Rimonim, per no quedar confós i perdut en les profunditats del Zohar.

### Resum

L'obra és un resum enciclopèdic de la Càbala, que inclou un esforç per dilucidar tots els principis de la Càbala, tals com la doctrina de les sefirot, (les "emanacions"), els noms divins, la importància i el significat de l'alfabet hebreu, etcètera. El Pardes Rimonim va ser una de les obres cabalístiques més llegides i importants. Va ser considerat la base de la perspectiva cabalística fins que finalment va ser reemplaçat en favor de les obres del Rabí Isaac Lúria, un dels estudiants de Cordovero.

### Estructura

El Pardes Rimonim està format per 32 seccions, dividides en capítols. El llibre va ser publicat per primera vegada en la ciutat de Cracòvia en 1591. Una part va ser publicada amb el títol Asis Rimmonim, per Samuel Gallico, i comentaris posteriors sobre algunes parts de l'obra van ser escrits per Menachem Azaries da Fano, Mordechai Prszybram, i Isaïes Horowitz.

### Traduccions

L'obra literària original va ser traduïda parcialment al llatí per Bartolocci, per Joseph Ciantes (De Sanctissima Trinitate Contra Judæus, Roma, 1664), per Athanasius Kircher (Roma, 1652-54), i per Knorr von Rosenroth (Kabbala Denudata, Sulzbach, 1677).

## Referències

* ↑ Ed. Chaim Pearl. The Encyclopedia of Jewish Thought. Nova York: Digitalia, 1996, p. 343.
* ↑ Jacobs, Joseph. «Moses ben Jacob Cordovero». Jewish Encyclopedia, 26-03-2011.
* ↑ Jewish Encyclopedia.
# Otomops johnstonei

Otomops johnstonei és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids que es troba a Indonèsia.

## Referències

* ↑ Otomops johnstonei a Mammal Species of the World (MSW) (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Marta Carro Nolasco

Marta Carro Nolasco (Cadis, Andalusia; 6 de gener de 1991) és una futbolista espanyola. Juga com a defensa i el seu equip actual és el València CF de la Primera Divisió espanyola.
Va ser campiona de Copa amb l'Atlètic de Madrid, equip on va estar nou temporades. Posteriorment fitxa per l'AGSM Verona i en 2017 pel València CF.

## Referències

* ↑ Ficha de la jugadora en Women.soccerway.com
* 1 2 «El Valencia CF ficha a Marta Carro del Madrid CFF». Superdeporte.
* ↑ Oliver, Chente «Marta Carro refuerza la zaga del Femenino». Levante-EMV, 28-06-2017.

## Enllaços externs

* Fitxa de la jugadora en Aupaathletic.com
* Marta Carro en Twitter
* Marta Carro en Instagram
# Mas del Rafael

El Mas del Rafael és una masia de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta quadrangular amb planta baixa i dues plantes. Sobresurt una petita estança que es correspondria amb la comuna o necessària. Els murs són de maçoneria arrebossada.

## Referències

* ↑ «Mas del Rafael». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Mas el Puig (Ripoll)

El Mas el Puig és un edifici de Ripoll protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un dels edificis més importants d'aquest veïnat, tant per la seva importància històrica com per les dimensions de la casa. De planta quadrada o rectangular té una coberta de teula àrab a quatre vents, una façana amb arcades i porxos, i unes dimensions considerables. Per la façana posterior del mas passa la pista forestal que puja des de la carretera de les Lloses fins al Catllar.

## Referències

* ↑ «Mas el Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# PER3

El gen PER3 codifica la proteïna homòleg 3 de la proteïna circadiana del període en humans. PER3 és un paràleg dels gens PER1 i PER2. És un gen circadià associat a la síndrome de la fase retardada del son en humans.

## Història

El gen Per3 va ser clonat de manera independent per dos grups de recerca (Kobe University School of Medicine i Harvard Medical School) que tots dos van publicar el seu descobriment el juny de 1998. El mamífer Per3 es va descobrir buscant seqüències d'ADNc homòlogues a Per2. La seqüència d'aminoàcids de la proteïna PERIOD3 del ratolí (mPER3) és entre un 37 i un 56% similar a les altres dues proteïnes PER.

## Funció

Aquest gen és un membre de la família de gens del període. S'expressa en un patró circadià al nucli supraquiasmàtic (SCN), el marcapassos circadià primari del cervell dels mamífers. Els gens d'aquesta família codifiquen components dels ritmes circadians de l'activitat locomotora, el metabolisme i el comportament. L'expressió circadiana al SCN continua en la foscor constant i un canvi en el cicle llum/foscor evoca un canvi proporcional de l'expressió gènica al SCN. PER1 i PER2 són necessaris per al cronometratge molecular i la resposta a la llum al rellotge circadià mestre del SCN, però es mostren poques dades sobre la funció concreta de PER3. Es va trobar que PER3 era important per al cronometratge endògen en teixits específics i aquests canvis específics del teixit en períodes endògens donen lloc a una desalineació interna dels rellotges circadians en els ratolins de doble eliminació (-/-) de Per3. PER3 pot tenir un efecte estabilitzador sobre PER1 i PER2, i aquest efecte estabilitzador es pot reduir en el polimorfisme PER3-P415A/H417R.

### Localització del gen

El gen PER3 humà es troba al cromosoma 1 a la següent ubicació:
* Inici: 7.784.320 pb
* Finalització: 7.845.181 pb
* Extensió: 60.862 bases
* Exons: 25

### Estructura proteica

S'ha identificat que la proteïna PER3 té les següents característiques:
* Mida: 1201 aminoàcids
* Massa molecular: 131888 Da
* Estructura quaternària: Homodímer

## Referències

* ↑ Neuron, 19, 6, 01-12-1997, pàg. 1261–9. DOI: 10.1016/S0896-6273(00)80417-1. PMID: 9427249 [Consulta: free].
* ↑ Sleep, 26, 4, 01-06-2003, pàg. 413–5. DOI: 10.1093/sleep/26.4.413. PMID: 12841365 [Consulta: lliure].
* 1 2 The EMBO Journal, 17, 16, 01-08-1998, pàg. 4753–9. DOI: 10.1093/emboj/17.16.4753. PMC: 1170804. PMID: 9707434.
* 1 2 Neuron, 20, 6, 01-06-1998, pàg. 1103–10. DOI: 10.1016/S0896-6273(00)80492-4. PMID: 9655499 [Consulta: lliure].
* ↑ «Entrez Gene: PER3 period homolog 3 (Human)» (en anglès).
* ↑ PLOS ONE, 7, 1, 2012, pàg. e30254. Bibcode: 2012PLoSO...730254P. DOI: 10.1371/journal.pone.0030254. PMC: 3256228. PMID: 22253927 [Consulta: lliure].
* ↑ Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America, 113, 11, 01-03-2016, pàg. E1536–44. Bibcode: 2016PNAS..113E1536Z. DOI: 10.1073/pnas.1600039113. PMC: 4801303. PMID: 26903630 [Consulta: lliure].
* ↑ «PER3» (en anglès). Entrez Gene. NCBI. [Consulta: 12 abril 2017].
* ↑ «Per3 Gene» (en anglès). GeneCards. Weizmann Institute of Science. [Consulta: 12 abril 2017].
# Meknassa Acharqia

Meknassa Acharqia (àrab: مكناسة الشرقية, Miknāsa ax-Xarqiyya) és una municipi rural de la província de Taza de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.020 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Paddlewheelita

La paddlewheelita és un mineral de la classe dels carbonats.

## Característiques

La paddlewheelita és un carbonat de fórmula química MgCa₅Cu₂(UO₂)₄(CO₃)₁₂(H₂O)$_{33}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018, sent publicada per primera vegada el mateix any. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat * a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg: 66696.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al filó Klement de la mina Svornost, a Jáchymov (Regió de Karlovy Vary, República Txeca). També ha estat descrita a la mina Uranus, a la localitat de Kleinrückerswalde (Saxònia, Alemanya). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Paddlewheelite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 juliol 2021].
# Paddubki

Paddubki (en rus: Паддубки) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia vuit habitants. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ «Владимирская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года.». Arxivat de l'original el 2019-01-14. [Consulta: 14 desembre 2017].
* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09. [Consulta: 29 novembre 2018].
# Pedro José Aradaiz Egüés

Pedro José Aradaiz Egüés (Pamplona, 14 de juliol de 1951) és un polític i tècnic informàtic navarrès.

## Carrera política

Va ser membre del Parlament de Navarra durant la legislatura de 1983-87. Entre 1986 i 2000 va ser senador. La seua carrera al Senat acabà perquè la nova direcció del PSN-PSOE, dirigida per Juan José Lizarbe, el va substituir per Carlos Chivite. Javier Iturbe el va nomenar cap de gabinet de la Mancomunitat de la Comarca de Pamplona.
Ardaiz va ser un dels qui va defendre el 2004 la "renovación" del partido, donant suport a Carlos Chivite, qui més endavant esdevení secretari general del PSN. El 2012 esdevení director gerent de l'empresa pública Nasuvinsa.

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 106. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ «El ex senador del PSN Pedro Ardaiz, director gerente de Nasuvinsa». Diario de Navarra, 02-01-2012 [Consulta: 17 maig 2019].
# Paul Klengel

Paul Klengel (Leipzig, 13 de maig de 1854 - 1935) fou un violinista, pianista i compositor alemany.
Cursà els musicals en el Conservatori de la seva ciutat nadiua, i la carrera de Filosofia en la Universitat de la mateixa capital. Va ser director dels Concerts Euterpe, de Leipzig, segon Hofkapellmeister de Stuttgart, de l'Arion i Singakademie, societat corals de Leipzig; de la Deutsche Liederkranz, de Nova York, i des de 1925 va romandre al claustre del Conservatori de Leipzig.
Com a compositor va cultivar especialment el lied, i va publicar, a més, dues Suites per a violí, que, a més d'ésser extremadament atractives, permeten a l'executant la possibilitat de mostrar tots els efectes artístics que aquest instrument pot oferir.
Va publicar nombroses transcripcions i arranjaments d'obres de cambra, especialitat que cultivà amb singular habilitat i tacte. El seu arranjament del Quintet per a clarinet de Johannes Brahms en sonata per a piano i violí fou un dels millors exemples que d'això es podia oferir. Aquest arranjament va merèixer l'aprovació entusiasta de Brahms i passà a ser una de les obres favorites de Joseph Joachim.
Era germà del també violoncel·lista i compositor Julius Klengel

## Referències

* Apèndix nº 6, pàg. 790, de l'Enciclopèdia ESPASA (ISBN 84-239-4576-6)
# Peculiar

Peculiar és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 2.604 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Peculiar tenia 2.604 habitants, 953 habitatges, i 730 famílies. La densitat de població era de 287,3 habitants per km².
Dels 953 habitatges en un 42,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 23,3% no eren unitats familiars. En el 19,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,8% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.769 $ i la renda mediana per família de 48.534 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.921 $ mentre que les dones 27.885 $. La renda per capita de la població era de 19.104 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Peculiar». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Peculiar». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
Viccionari