OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lliga espanyola d'hoquei sobre patins masculina 1973-1974

La cinquena edició de la Lliga espanyola d'hoquei patins masculina, denominada en el seu moment Divisió d'Honor, s'inicià el 30 de setembre de 1973 i finalitzà el 31 de març de 1974. Es va proclamar campió de lliga el FC Barcelona i van descendir el CP Calafell i l'At. Montemar d'Alacant. El Caldes i el Terrassa van mantenir la categoria en una promoció posterior.

## Participants

| FC BARCELONA REUS DEPORTIU HC SENTMENAT AT MONTEMAR SFERIC TERRASSA CE ARENYS DE MUNT CH CALDES | CP VOLTREGÀ CP VILANOVA CP VIC CE VENDRELL AA NOIA CERDANYOLA CH CP CALAFELL |

## Llegenda

| Pts = Punts totals PJ = Partits jugats PG = Partits guanyats PE = Partits empatats PP = Partits perduts GF = Gols a favor | GC = Gols en contra DG = Diferència de gols (GF-GC) Ressaltat en verd = Equip campió de lliga. Ressaltat en blau = Equip que promociona per la permanència. Ressaltat en vermell = Equip descendent de categoria. |

## Fase Regular
### Classificació

| Pos | Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG |
| 1 | FC Barcelona | 49 | 26 | 24 | 1 | 1 | 232 | 81 | +151 |
| 2 | CP Voltregà | 44 | 26 | 21 | 2 | 3 | 243 | 114 | +129 |
| 3 | Reus Deportiu | 33 | 26 | 15 | 3 | 8 | 145 | 94 | +51 |
| 4 | Cerdanyola CH | 33 | 26 | 15 | 3 | 8 | 141 | 120 | +21 |
| 5 | HC Sentmenat | 33 | 26 | 15 | 3 | 8 | 121 | 98 | +23 |
| 6 | CE Arenys de Munt | 31 | 26 | 15 | 1 | 10 | 137 | 117 | +20 |
| 7 | CP Vilanova | 28 | 26 | 13 | 2 | 11 | 127 | 133 | -6 |
| 8 | AA Noia | 25 | 26 | 11 | 3 | 12 | 109 | 114 | -5 |
| 9 | CP Vic | 21 | 26 | 7 | 7 | 12 | 90 | 129 | -39 |
| 10 | CE Vendrell | 16 | 26 | 8 | 0 | 18 | 108 | 150 | -42 |
| 11 | CH Caldes (*) | 15 | 26 | 7 | 2 | 17 | 93 | 136 | -43 |
| 12 | SFERIC Terrassa | 15 | 26 | 6 | 3 | 17 | 93 | 161 | -68 |
| 13 | CP Calafell | 15 | 26 | 6 | 3 | 17 | 89 | 166 | -77 |
| 14 | AT Montemar | 5 | 26 | 2 | 1 | 23 | 100 | 215 | -115 |
(*) 1 Punt de sanció al CH Caldes

## Promoció
### Eliminatòria 1

| CH Caldes | 6-2 | CN Reus Ploms |
| CN Reus Ploms | 9-11 | CH Caldes |

### Eliminatòria 2

| FEMSA | 3-1 | SFERIC Terrassa |
| SFERIC Terrassa | 5-2 | FEMSA |

## Enllaços externs

* (castellà) Web oficial de la Reial Federació Espanyola de Patinatge
# Torre d'Oleta

La Torre d'Oleta és una antiga fortificació medieval, torre de guaita, de la comuna d'Orellà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord. És a prop a ponent del poble d'Oleta, però en terme d'Orellà.
La torre és aturonat a la carena que separa les valls de la Ribera d'Èvol i de la Ribera de Cabrils, a prop d'on aquests dos rius s'aboquen en la Tet.

## Bibliografia

* Ponsich, Pere; Badia i Masclans, Jordi. «Castells i fortificacions militars del Conflent anteriors al 1300: Oleta. Torre d'Oleta». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4.
* Becat, Joan. «105 - Orellà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Oleta». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La Torre d'Oleta en els ortofotomapes de l'IGN
# Soldats d'Odin

Els Soldats d'Odin (en anglès: Soldiers of Odin) són un grup internacional supremacista blanc, el grup va ser fundat a la ciutat de Kemi, Finlàndia, a l'octubre de 2015. L'organització, que s'autodefineix com "una organització patriòtica que lluita per una Finlàndia blanca" amb l'objectiu de fer fora el que consideren "intrusos islamistes", es va crear com a resposta als milers de sol·licitants d'asil que van arribar a Finlàndia durant la crisi europea de refugiats derivada de la guerra civil siriana.
Els soldats d'Odín han negat les acusacions de racisme o nazisme a la seva pàgina de facebook. El fundador del grup, Mika Hanta, té connexions amb l'extrema dreta, i amb el moviment de resistència nòrdic, i un arrest per un assalt racista en 2005. Una pàgina privada de facebook del grup, mostra que el racisme i la simpatia pel nazisme existeix entre els seus membres. L'existència del grup es un motiu de preocupació entre els immigrants. Els soldats d'Odín estan presents també a Austràlia, Bèlgica, Canadà, Alemanya, Noruega, Suècia, Estònia, el Regne Unit, els Estats Units i, recentment, Espanya.

## Referències

* ↑ «Soldiers of Odin USA» (en anglès). [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ «Soldiers of Odin at Canadian Anti-Hate Network» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-11-04. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ «Sons of Odin United States – Atlanta Antifascists» (en anglès americà). [Consulta: 25 octubre 2019].
* 1 2 «'Patriot' group Soldiers of Odin debut in Norway» (en anglès), 15-02-2016. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ Houston, Chris Vedelago and Cameron. «Vigilante-style group Soldiers of Odin patrolling Melbourne CBD» (en anglès), 10-10-2016. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ «'Refugee-hating' vigilante group Soldiers of Odin pops up in Yukon» (en anglès), 16-11-2016. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ «Soldiers of Odin i slagsmål i centrala Göteborg» (en suec). [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ www.adl.org/
* ↑ Yleinen, SoldiersofOdin in. «Soldiers of Odin: Barcelona» (en anglès americà), 23-09-2019. [Consulta: 26 octubre 2019].
# Patates amb tomàquets al forn

Les patates amb tomàtic al forn és un típic menjar menorquí. La seva elaboració és molt senzilla i utilitza ingredients que es poden aconseguir fàcilment en el camp. Aquest menjar es troba a tota la cuina casolana de l'illa. El fet que els seus ingredients provenen del camp feia que en temps de vaques magres fos un plat molt utilitzat per la població per alimentar-se.

## Ingredients

* Patates blanques.
* Tomàtics.
* Julivert.
* All.
* Pa ratllat.
* Oli.
* Sal.
* Sucre.

## Procés d'elaboració

En el procés d'elaboració es necessiten els següents utensilis de cuina: un ribell, una escorredora, un tià de terra, un got i una cullera. En primer lloc es tallen les patates horitzontalment i es fan net. En segon lloc es posen les patates en el tià de terra, es salen més o menys una cullerada, després s'hi posa un got i mig d'aigua de l'aixeta. Després es fan net els tomàtics, es tallen i es col·loquen damunt les patates, tot seguit es posa el sucre damunt les patates, seguidament s'hi posa el pa ratllat i l'all i el julivert junts i es tira per damunt els tomàtics. Després s'hi posa l'oli d'oliva i en darrer lloc es col·loca el tià de terra dins el forn a 170 °C durant 120 minuts, que serà quan el menjar ja estarà cuit i a punt per servir a la taula.

## Bibliografia

* BORRÀS, D. i BORRÀS, J. La cocina de Menorca. Viena Ediciones. 2004

## Enllaços externs

* Cuina menorquina Arxivat 2008-04-22 a Wayback Machine.
* Cuina i restaurants Arxivat 2009-05-16 a Wayback Machine.
# Limnopoa

Limnopoa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Limnopoa meeboldi
# Drimó

Drimó és el nom dels següents personatges:
* Drimó (escriptor) (Drymon, Δρύμων) fou un escriptor grec que va viure abans que Homer i és esmentat per Tatià i per Euebi, però sense determinar res de la seva vida i la seva obra.
* Drimó (filòsof) (Drymon, Δρύμων) fou un filòsof pitagòric grec que és esmentat per Iàmblic.
# Torre d'Oliva

La Torre d'Oliva, amb el codi 46.25.181-032, es troba al municipi d'Oliva, comarca de la Safor, província de València. Declarada com a Bé d'interès cultural amb declaració genèrica, no té ni inscripció, ni expedient.

## Descripció historicoartística

Aquesta torre fabricada en maó i pedra, és l'única que es conserva de la muralla que envoltava Oliva al segle xvi. La torre defensava l'accés a la Vila a través del "Portal del Pi", desaparegut actualment. Es deia així perquè conduïa al convent franciscà de Santa Maria del Pi, destruït pel terratrèmol de 1598.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=560. Data de consulta: 6 setembre 2023.
* 1 2 «Dirección General de Patrimonio Cultural». eduwp.edu.gva.es. [Consulta: 22 desembre 2016].
* 1 2 «Patrimoni històric | Ajuntament d'Oliva». Ajuntament d'Oliva. [Consulta: 22 desembre 2016].
* ↑ «Torre de la muralla de Oliva - CastillosNet». www.castillosnet.org. Arxivat de l'original el 2016-12-23. [Consulta: 22 desembre 2016].
# Obsonville

Obsonville és un municipi francès, situat al departament de Sena i Marne i a la regió de Illa de França. L'any 2007 tenia 101 habitants.
Forma part del cantó de Nemours, del districte de Fontainebleau i de la Comunitat de comunes Gâtinais-Val de Loing.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Obsonville era de 101 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 12 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 47 habitatges, 39 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 46 eren cases i 1 era un apartament. Dels 39 habitatges principals, 36 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Obsonville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 12 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 12 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 72 persones, 56 eren actives i 16 eren inactives. De les 56 persones actives 53 estaven ocupades (27 homes i 26 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 16 persones inactives 2 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa d'informació i comunicació i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Obsonville hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Obsonville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Obsonville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Spanish Refugee Aid

La Spanish Refugee Aid (SRA) fou una organització nord-americana privada per l'ajuda als refugiats espanyols al sud de França fundada a Nova York el gener de 1953 per l'anarquista Nancy G. McDonald.
Fins al seu tancament definitiu el 2006, la Spanish Refugee Aid va donar suport material i emocional als exiliats espanyols. El seu arxiu està catalogat i disponible per als investigadors en la Tamiment Library de la New York University i constitueix una font per als investigadors interessats en l'ajuda humanitària a l'exili espanyol.
L'objecte de l'organització quan es va fundar era millorar «la salut i les condicions socials així com atenuar el patiment dels refugiats espanyols no comunistes que residien a França a través del seu millorament físic i mental, i el desenvolupament de vuit programes per a la seva educació i la creació de centres de serveis socials». Pau Casals va col·laborar amb l'organització durant la seva estada a Prada fins al 1957 i després des de Puerto Rico. La SRA va tancar el 2006.
Les ajudes tenien lloc al principi amb l'apadrinament per part d'una família nord-americana d'un exiliat espanyol i posteriorment van prendre un caire més institucional.

## Referències

* ↑ Jr, Robert McG Thomas «Nancy Macdonald Dies at 86; Aided Spain's Loyalist Exiles» (en anglès). The New York Times, 16-12-1996. ISSN: 0362-4331.
* 1 2 «El archivo de la Spanish Refugee Aid. Otras voces y otras vidas del exilio». Cervantes virtual. New York University en Madrid, pàg. 645-656 [Consulta: 21 gener 2018].
* ↑ «Fotos y documentos inéditos ilustran la trayectoria del Pau Casals exiliado». La Vanguardia, 05-10-2009 [Consulta: 21 gener 2018].
# Palau Lavagna

El Palau Lavagna és un edifici situat al centre històric de l'Alguer, concretament a la plaça Civica, que està catalogat entre els Béns Culturals per la Regió Autònoma de Sardenya.

## Descripció

S'aprecien elements neoclàssics a la façana, on hi ha quatre pilastres amb un capitell corinti, amb una cornisa rectangular en prestatges. A la planta baixa hi ha quatre arcs apuntats per pilastres, que enquadren quatre entrades amb finestres rectangulars. L'atri de l'entrada té els sostres decorats i una escala monumental, mentre que les altres entrades porten als magatzems o cellers. Els capitells del primer pis són corintis, enquadrats per quatre balcons de ferro forjat. A la façana es veu un rellotge de sol entre dos balcons, datat el 1866, amb la inscripció "coelestium index". A la segona planta hi ha quatre finestres rectangulars.

## Història

L'edifici va ser construït el 1873 d'estil gòtic català, com es podia apreciar en les dues finestres de la façana, que actualment ja no es veuen.

## Referències

* 1 2 3 «Alghero, Palazzo Lavagna». Sardegna Cultura. Regione Autonoma della Sardegna. Arxivat de l'original el 13 de setembre 2018. [Consulta: 12 setembre 2018].

## Bibliografia complementària

* A. Ingegno, Il centro storico di Alghero: appunti per una ricerca, Oristano, S'Alvure, 1996;
* L. Deriu, Alghero: la città antica, Sassari, Carlo Delfino, 2000.
# Pau de Sint-Truiden

La Pau de Sint-Truiden és un tractat que va signar-se el 22 de desembre de 1465 a Sint-Truiden després de la batalla de Montenaken entre el ducat de Borgonya i el Principat de Lieja.
Carles I de Borgonya que havia conduït les tropes al nom del duc, son pare Felip III de Borgonya va ocupar la ciutat de Sint-Truiden, de la qual imposa les seves condicions als Liegesos:
* Els representants dels tres estaments han de jurar fidelitat als ducs de Borgonya i acceptar les seves decisions.
* Els rebels i els seus caps són bandejats.
* El príncep-bisbe Lluís de Borbó és rehabilitat per una sentència del papa Pau II.
* El principat esdevé un protectorat de Borgonya.
* Les fortificacions del quarter Entre-Sambre-i-Mosa (Thuin, Fosses-la-Ville, Couvin i Châtelet) han de ser derrocades.
* Lieja ha de dissoldre el tract d'aliança amb França.
* Les estats de Lieja han de pagar als ducs de Borgonya un rescat de tres-cents i quatre mil florins per als danys de guerra.

## El principat després del tractat

El tractat molt cínic no va pacificar la regió. Les revoltes contra l'ocupant van succeir-se amb punts àlgids com el setge de Sint-Truiden i la batalla de Brustem. Aquests van continuar quan Carles I succeeix al seu pare com duc fins que al 29 d'octubre de 1468 va incendiar tota la ciutat de Lieja. Segueix un període de carestia extrema. La indústria té dificultats per a redreçar-se, com que les guerres havien destruït les instal·lacions metal·lúrgiques de Lieja i els tallers del coure a Dinant. Hi ha fam, la producció de l'agricultura és molt baixa i la població pateix. Tot i això, els Borguinyons van continuar a exigir rescat. El règim i la política d'ocupació i d'annexió no són gaire populars.
Només el 19 de maig de 1477, Maria de Borgonya va abandonar els seus drets al territori de Lieja i va cedir-los als seu oncle Lluís de Borbó. A poc a poc, aquest va restaurar les drets i llibertats de la ciutat i del principat. El 1487, el seu successor, Joan d'Horne va ratificar aquesta restauració en signar la Pau de Sant Jaume.

## Referències

* ↑ Jean Janssen, Sous la crosse, évolution socio-politique, économique et culturelle du Pays de Liège, Bruxelles, Jean Janssen, 2000, p.81
* ↑ Paul Harsin, Etudes critiques sur l'histoire de la principauté de Liège, Liège, Editions Sciences et Lettres, 1957 (traducció: Estudis crítics de la història del principat de Lieja)
# El cavall i l'ase

El cavall i l'ase és una faula recollida per Jean de La Fontaine d'una versió medieval originada en les faules d'Isop.

## Argument

Un ase carregava amb molt de pes al costat del seu company, un cavall orgullós. Va pregar-li que l'ajudés a portar els farcells i el cavall va negar-s'hi, dient que no li importava si moria esclafat pel pes. Poc després, l'ase efectivament va caure mort i el cavall va haver de portar no solament els farcells sinó el cadàver al seu llom.

## Anàlisi

La faula compta amb diverses variant que inclouen mules i bous en comptes de la parella protagonista. L'ensenyament, com en altres faules, és que si no s'ajuda el feble o aparentment inferior, després es rep un càstig. L'orgull era vist com un vici molt nociu pels grecs, d'aquí la quantitat de faules i obres teatrals que el posen en evidència, alertant de les conseqüències negatives de posar per davant el propi orgull a l'ajuda o pietat. L'ase és el paradigma de l'animal treballador i sacrificat a les faules clàssiques i serveix de contraposició a altres animals, d'aquí la seva presència abundant als relats.

## Referències

* ↑ Fredrick W. Hamilton. (1918) A Brief History of Printing In England: United Typothetae of America. Chicago
# Varennes-sur-Amance

Varennes-sur-Amance és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2009 tenia 383 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat |
| 1896-1912 | Robert Alfred Boucheseiche |
| 1912-1919 | Victor Simonel |
| 1919-1925 | Auguste Arland |
| 1925-1944 | James Mercier |
| 1944-1959 | Auguste Arland |
| 1959-1965 | Claude Bournot |
| 1965-1971 | Raymond Guyot |
| 1971-1995 | Daniel Rustaut |
| 1995-2008 | René Champonnois |
| 2008- | Jean-Pierre Mastalerz |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Fills il·lustres

* Marcel Arland (1899 - 1986) escriptor, Premi Goncourt de l'any 1929.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 444 | 436 | 628 | 583 | 444 | 441 | 300 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Torrent del Grau

* Per a altres significats, vegeu «Torrent del Grau (Guixers)».
El Torrent del Grau és un afluent per l'esquerra de la rasa de Coll de Jou (la qual, ensems, ho és de la Riera de Canalda). Neix a 1.415 m d'altitud, a gairebé 500 m al SE de Coll de Jou i a una mica més de 600 m al nord de la font del Teixó i desguassa a la rasa de Coll de Jou a 1.219 m d'altitud al sud del planell de Les Planes.
# Spanish Town

Spanish Town (en anglès, literalment: 'Ciutat Espanyola') és una ciutat de Jamaica. La va fundar l'espanyol Francisco de Garay amb el nom de Nuestra Villa de la Santísima Señora de la Vega o Villa de la Vega, i va ser capital de Jamaica fins al segle xix, quan els anglesos van traslladar la capital de l'illa a Kingston. Aquesta ciutat serveix com a capital de la Parròquia de Saint Catherine, localitzada al Comtat de Middlesex.

## Població

A la ciutat hi viuen unes 170.359 persones, segons el cens de població de l'any 2010.

## Referències

* ↑ Cens de població
# Palau Jägerhof

El Palau Jägerhof està situat a Düsseldorf (Alemanya) i va ser construït en la segona meitat del segle xviii. El príncep elector del Palatinat Carles Teodor va encomanar el projecte al mestre arquitecte Johann Josef Couven d'Aquisgrà. Aquest palau acull el Museu Goethe que exposa edicions original de les seves obres.
# Pau de Tir

Pau de Tir (en llatí Paulus, en grec antic Παυ̂λος) fou un sofista o retòric grec nascut a la ciutat fenícia de Tir, que va viure al temps de l'emperador Hadrià.
Va ser enviat, sembla que pels seus conciutadans, com a delegat davant l'emperador i va aconseguir l'elevació de la ciutat de Tir al rang de metròpoli.
Va escriure, segons Suides i Eudòxia Macrembolitissa algunes obres que enumeren, ara totes perdudes:
* 1. Τέχνη ῥητορική, Ars Rhetorica.
* 2. Προγυμνάσματα, Progymnasmata.
* 3. Μελέται, Declamationes.
Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ 22.Paulus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 152
# Donna (Texas)

Donna és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 14.768 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Donna tenia 14.768 habitants, 4.167 habitatges, i 3.525 famílies. La densitat de població era de 1.131,3 habitants/km².
Dels 4.167 habitatges en un 43,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 20% dones solteres, i en un 15,4% no eren unitats familiars. En el 13,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,1% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 14,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.800 $ i la renda mediana per família de 23.892 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.815 $ mentre que les dones 17.009 $. La renda per capita de la població era de 10.000 $. Aproximadament el 32,6% de les famílies i el 37,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Donna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Donna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
Viccionari
# Tossal Alt (Castellar de la Ribera)

* Aquest article tracta sobre el Tossalt Alt de Castellar de la Ribera. Vegeu-ne altres significats a «Tossal Alt (les Valls d'Aguilar)».
El Tossal Alt és una muntanya de 671,4 metres que es troba entre els municipis de Bassella (la meitat de ponent de la muntanya) Castellar de la Ribera (la meitat de llevant). La línia divisòria entre aquests dos municipis i, per tant, entre les comarques de l'Alt Urgell i el Solsonès, passa pràcticament pel cim de la muntanya per bé que aquest es troba al terme municipal de Bassella.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya