OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riu Nelson

El riu Nelson (en anglès Nelson River ) és un riu que es troba al centre-nord d'Amèrica del Nord, a la província canadenca de Manitoba. El riu pròpiament dit té una llargada de 644 quilòmetres, entre el llac Winnipeg i la badia de Hudson, però si es tenen en compte els nombrosos afluents que van a parar al llac Winnipeg, la seva llargada augmenta fins als 2.575 km, amb un cabal mitjà de 2.370 metres cúbics per segon i una conca hidrogràfica de 892.300 quilòmetres quadrats, dels quals 180.000 quilòmetres quadrats es troben als Estats Units.

## Geografia

El riu discorre a través de l'escut canadenc, des del llac Playgreen a l'extrem nord del llac Winnipeg, tot passant per les comunitats de Cross Lake, Sipiwesk Lake, Split Lake i Stephens Lake.En drenar el llac Winnipeg, el riu Nelson és el darrer tram del gran sistema format pel riu Saskatchewan, el Red River i el riu Winnipeg. El riu desemboca a la badia de Hudson, a Port Nelson, actualment una ciutat fantasma, al nord del riu Hayes i York Factory. Altres comunitats riu amunt són Bird, Sundance, Long Spruce, Gillam, Split Lake, Arnot, Cross Lake i Norway House.

## Història

El nom li va ser donat per Sir Thomas Button, un explorador gal·lès que va hivernar a la seva desembocadura el 1612, en record al capità Robert Nelson, que va morir allà. L'àrea va ser disputada pels comerciants de pells, tot i que finalment va ser el proper riu Hayes la principal ruta cap a l'interior a la zona. Fort Nelson, una històrica base comercial de la Companyia de la Badia de Hudson, es trobava a la desembocadura del riu Nelson a la badia de Hudson i va ser un centre d'operacions clau durant el segle xviii. Actualment el gran volum d'aigua és emprat per a la generació d'energia hidroelèctrica. Les inundacions de terres causades per la construcció de diverses preses del riu han provocat agres disputes amb les Primeres Nacions, tot i que durant la dècada de 1970 es va firmar el Northern Flood Agreement (Acord d'inundació del nord) per compensar els danys causats per la pèrdua de terres per l'augment del nivell de l'aigua.

## Referències

* 1 2 «Atlas of Canada». Arxivat de l'original el 2012-03-29. [Consulta: 13 desembre 2013].
* ↑ «Canada Drainage Basins». The National Atlas of Canada, 5th edition. Natural Resources Canada, 1985. Arxivat de l'original el 4 de març 2011. [Consulta: 24 novembre 2010].
# Riu Nerussa

El riu Nerussa (en rus: Нерусса) és un riu a les províncies d'Oriol i Briansk a Rússia, afluent esquerre del riu Desnà. Té una longitud de 161 quilòmetres i una conca de drenatge de 5.630 quilòmetres quadrats. El riu travessa la ciutat de Dmitrovsk.

## Referències

* ↑ Нерусса, Great Soviet Encyclopedia
# Riu Ngalamu

El riu Ngalamu és un riu de Malawi i Moçambic, situat a l'oest del llac Amaramba.
En l'idioma Nyakyusa, una de les llengües bantus, Ngalamu i Ingalamu significa lleó.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». National Geospatial-Intelligence Agency. [Consulta: 11 octubre 2010].
* ↑ Lawrence, Cecilia. An Introduction to Malawi (en anglès). CreateSpace Independent Publishing Platform, 23 novembre 2017. ISBN 9781979972772 [Consulta: 19 maig 2024].
# Robert de Lenoncourt

Robert Lenoncourt, 1510 - 2 de febrer de 1561, va ser bisbe de Châlons-en-Champagne i Metz, arquebisbe d'Embrun, Auxerre, Sabine, Arles i Tolosa.
Fill de Thierry de Lenoncourt, Baró de Vignory i Jeanne de Villé de noble família de Militars, Robert va néixer al voltant de 1510 a Lenoncourt. Nebot d'un altre cardenal, Robert Lenoncourt (1532), arquebisbe de Reims i l'oncle del cardenal Philippe de Lenoncourt (1527-1592).
Llicenciat en dret canònic i civil, va ocupar el bisbat de Chalons-en-Champagne el 1535. En el consistori de 20 de desembre de 1538 va ser elevat cardenal i va rebre la tiara 19 de març de 1540.
Va abandonar el càrrec de bisbe de Chalons en favor del seu nebot Felip Lenoncourt el 1550, però segueix sent administrador de la diòcesi fins a la consagració del seu nebot. Triat Abat de Saint-Remi de Reims, i moltes altres abadies, va ser nomenat bisbe de Metz el 1551.
Robert Lenoncourt va participar en tres conclaves els de 1549-1550, 1555 i 1559 i en el Concili de Trento.
Robert Lenoncourt va morir en el convent de la Charité-sur-Loire el 2 de febrer de 1561, on estigué enterrat durant algun temps. Els hugonots, que van ocupar la ciutat el 1562 van profanar el seu cos, van cremar-lo i llançar-lo al riu Loira.
# Rodrigo Plá

Rodrigo Plá (Montevideo, 9 de juny de 1968) és un director de cinema i guionista mexicà d'origen uruguaià.
És més conegut per la seva pel·lícula La Zona (2007). Estudià fotografia i direcció al Centre de Capacitació Cinematogràfica de la Ciutat de Mèxic, on viu d'ençà que tenia 11 anys. El 1988 estrenà el seu primer curtmetratge.

## Filmografia

* Novia mía, 1996
* El ojo en la nuca, 2001
* La zona, 2007
* Desierto adentro, 2008
* La demora, 2011

## Referències

* ↑ Evene - Rodrigo Plá
* ↑ «Película uruguaya premiada en el Festival de Berlín» (en castellà). elpais.com.uy, 18-02-2012. [Consulta: 18 febrer 2012].

## Enllaços externs

* Article sobre Rodrigo Plá a La Jornada (castellà)
# Romain Cardis

Romain Cardis (Melun, Sena i Marne, 12 d'agost de 1992) és un ciclista francès, professional des del 2016. Actualment corre a l'equip Saint Michel-Auber 93. En el seu palmarès destaca la París-Troyes de 2021.

## Palmarès en ruta

* 2010
** 1r al Tour des Mauges
* 2011
** 1r al Gran Premi de la Saint-Laurent sub-23
* 2012
** Vencedor d'una etapa al Tour des Deux-Sèvres
* 2013
** 1r al Circuit des deux provinces
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Eure-et-Loir
* 2014
** 1r als Boucles de la Loire
** 1r al Tour de Seine-Maritime
* 2015
** 1r al Tour de Loir i Cher i vencedor de 2 etapes
** 1r al Trophée des Champions
** 1r al Tour d'Eure-et-Loir
** 1r al Circuit des deux provinces
** 1r a la Clàssica Champagne-Ardenne
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tour de Valònia
* 2021
** 1r a la París-Troyes

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2016. 148è de la classificació general

## Palmarès en pista

* 2013
** Campió de França en Persecució per equips (amb Julien Morice, Maxime Piveteau i Thomas Boudat)

## Referències

* ↑ Matten, Ludovic. «Paris - Troyes : Cardis est sorti de sa boîte» (en francès). L'Est-Éclair, 14-03-2021. [Consulta: 14 març 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Royal Leopards FC

El Royal Leopards Football Club és un club de futbol swazi de la ciutat de Simunye. És l'equip de la Royal Swaziland Police.

## Palmarès

* Lliga swazi de futbol:
       2006, 2007, 2008, 2014, 2015, 2016
* Copa swazi de futbol:
       2007, 2011, 2014
* Charity Cup swazi de futbol:
       2006, 2013, 2015, 2016
* Trade Fair Cup swazi de futbol:
       2004

## Referències

* ↑ «Swaziland (eSwatini) - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 3 «Swaziland (eSwatini) - List of Cup Winners». RSSSF.
# Rogelio Pérez Vicario

Rogelio Pérez Vicario (i no Cicario, com a figura en algunes publicacions) (Lerma, Burgos, 1879 - Barcelona, 7 de maig de 1924) va ser botxí titular de les Audiències de Barcelona i València.

## Biografia

Era infermer de l'hospital de Lerma, la seva localitat natal, i el 1913 va sol·licitar a la Sala de govern de l'Audiència la plaça d'executor de la justícia, vacant a la mort del seu predecessor, el conegut Nicomedes Méndez López. Fou assassinat el 1924 per anarquistes poc després de l'execució dels responsables a l'atracament a la Caixa d'Estalvis de Terrassa en l'execució dels quals també va participar Gregorio Mayoral Sendino. Després de la seva mort, el govern ordena la detenció de tots els comitès confederals i anarquistes, i foren clausurats els sindicats i suprimida Solidaritat Obrera. La CNT es veié obligada a refugiar-se a la clandestinitat.
La seva primera execució, el 17 de maig de 1922, va ser la d'Antoni Farré i Àngels Ballester, acusats d'assassinar un empresari a Sabadell. Hi va assistir el pintor i escriptor José Gutiérrez Solana que va descriure la inexperiència del botxí en no matar els reus de forma polida, i la seva posterior justificació davant el públic. Solana descriu com Pérez va arribar a afirmar que abans de seguir en aquest ofici preferia demanar almoina pels carrers o morir-se de gana en un racó. Després de l'execució, Rogelio Pérez va haver de sol·licitar a l'Audiència provincial que la policia el protegís dels seus veïns. Pérez Vicario no va ser mai un home particularment competent. Aquest sabater i ex infermer, home de caràcter afable, es va ficar a botxí confiant no haver de complir mai amb el seu treball. Les seves execucions van ser sempre molt destraleres. Era proverbial la por i l'escassa enteresa amb què manejava el garrot. Quant a les reaccions que suscitava el seu ofici entre el veïnat, cal dir que la seva casa i la seva família va ser objecte d'atacs furibunds fins que se li va donar protecció policial les vint-i-quatre hores. No fou prou per evitar-ne la mort a mans d'anarquistes, en venjança pels companys executats en l'assalt de Terrassa. Tenia 54 anys.

## Alguns dels reus executats per Rogelio Pérez

* Antoni Farré (Lleida, 17 de maig de 1922)
* Àngels Ballester (Lleida, 17 de maig de 1922)
* assistent en l'execució de Pascual Aguirre (Terrassa, 23 de setembre de 1923)
* assistent en l'execució de Jesús Salete el Nano (Terrassa, 23 de setembre de 1923)

## Referències

* 1 2 «Notas locales» ( PDF). La Vanguardia, 11-10-1913, pàg. 2 [Consulta: 2 febrer 2011].
* ↑ Yániz, Juan Pedro «La Modelo, 31 años sin pena de muerte» ( PDF). ABC (edició Catalunya), 02-03-2005 [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ Peirats, José. Los anarquistas en la crisis política española, 1976.
* ↑ Gutiérrez Solana, José. La España negra, 1920.
* 1 2 «Informaciones de Barcelona» ( PDF). La Vanguardia, 6, 18-05-1922 [Consulta: 1r febrer 2011].
* 1 2 «La ejecución de los reos de Tarrasa». La Vanguardia, 4, 25-09-1923 [Consulta: 1r febrer 2011].
* ↑ Carles i Pomar, Àngels «L'Atracament a la Caixa d'Estalvis de Terrassa». Terme, 2002 [Consulta: 2 agost 2010].
# Rouzerville

Rouzerville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 862 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rouzerville tenia 862 habitants, 367 habitatges, i 258 famílies. La densitat de població era de 512 habitants/km².
Dels 367 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,9% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,2% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.031 $ i la renda mediana per família de 40.741 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.308 $ mentre que les dones 20.647 $. La renda per capita de la població era de 17.467 $. Entorn del 9,6% de les famílies i el 16,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rouzerville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rouzerville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rouécourt

Rouécourt és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 55 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rouécourt era de 55 persones. Hi havia 18 famílies de les quals 7 eren parelles sense fills i 11 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 25 habitatges, 21 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 23 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 21 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 5 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Rouécourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 27 persones, 22 eren actives i 5 eren inactives. Les 22 persones actives estaven ocupades(13 homes i 9 dones).. De les 5 persones inactives 2 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses extractives, 2 d'empreses de construcció i 1 d'una empresa de transport.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 electricista.
L'any 2000 a Rouécourt hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 453 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rouécourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rouécourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Roque González Garza

Roque González Garza (Saltillo, Coahuila, 23 de març de 1885 - Ciutat de Mèxic, 12 de novembre de 1962) fou president convencionista de Mèxic de gener a juny del 1915. Va realitzar la seva instrucció elemental en Saltillo i va fer estudis comercials en la Ciutat de Mèxic. Seguidor de Francisco I. Madero, al triomf de la Revolució va ser diputat en Coahuila. Després de la desena tràgica es va unir a la Divisió del Nord. En 1914, Francisco Villa ho va nomenar el seu representant davant la Convenció Revolucionària. Amb la sortida imprevista de Eulalio Gutiérrez com a president, l'assemblea li va lliurar el Poder Executiu a González Garza. La divisió entre els seguidors de Pancho Villa i Emiliano Zapata li va impedir tirar a caminar qualsevol iniciativa constructiva. Paral·lelament havia de plantar cara als atacs de l'exèrcit de Venustiano Carranza, el qual, gràcies a l'habilitat militar d'un dels seus generals, Álvaro Obregón, va obligar a evacuar la capital i traslladar la Convenció a Cuernavaca, on es va reduir encara més la capacitat d'acció del president. Sense més alternatives, va renunciar i es va reincorporar a les forces de Pancho Villa.

## Notes

* ↑ Biblioteca Digital UANL, Nuevo León, México, 1933 (castellà)
* ↑ Instituto Nacional de Estudios Históricos de México, San Ángel, México, D.F (INEHRM) (castellà)
* ↑ Gobernates de México, Panorama Editorial, 1985 (castellà)
* ↑ Gobernates de México, Editorial Universo, México, 1988 (castellà)
* ↑ Diccionario Porrúa de Historia, Biografía y Geografía de México, Porrúa, México, 1971 (castellà)
* ↑ Resumen Histórico de los Gobernanes de México, Escorpio, S.A. de C.V., México, 1989 (castellà)
# Roque Joaquín de Alcubierre

Roque Joaquín de Alcubierre (Saragossa, 16 d'agost de 1702 - Nàpols, 14 de març de 1780) va ser un enginyer militar i ha passat a la història per haver estat el descobridor dels jaciments arqueològics de Pompeia i Herculà.
Va cursar estudis a Saragossa i en arribar a l'edat adulta va accedir a l'exèrcit com a voluntari del cos d'enginyers militars, lloc al qual va ingressar gràcies al suport del comte de Bureta. Els seus destins van conduir a diverses ciutats, entre les quals hi ha Girona (on va col·laborar a construir fortificacions militars) Barcelona o Madrid. El 1738 ascendeix a capità i viatja a Itàlia. El 1750 ja era tinent coronel i el 1777 va aconseguir el cim de la seva carrera militar amb el grau de mariscal de camp.
En el curs dels treballs de prospecció d'una finca del futur Carles III d'Espanya, va trobar les restes de la ciutat romana d'Herculà. Des d'aquest moment va sol·licitar amb insistència al rei el consentiment per seguir endavant amb les excavacions a gran escala, que li va ser atorgat el 1738, encara que amb escassos mitjans humans i materials. Amb grans dificultats va trobar el teatre de l'antiga Herculano i, seguidament, pintures murals. A partir d'aquest moment les troballes es succeeixen ininterrompudament.
El 1748 va iniciar les prospeccions de la ciutat antiga de Pompeia, que tenia com a tret distintiu el fet d'haver trobat la vida romana tal com va ser, amb els seus habitants sorpresos i sepultats per l'erupció del Vesuvi, el que va obligar a un canvi radical en el concepte d'excavació arqueològica que fins aleshores es tenia, ja que només interessava aconseguir obres artístiques per engrossir els objectes luxosos de les col·leccions privades i estatals. Més tard excavaria també la viles de Asinio Pollio (Sorrento) i altres restes de Capri, Pozzuoli i Cumas.
Però a partir de 1750 comencen picabaralles i dissensions amb els seus subalterns, fins al punt de ser apartat de les seves responsabilitats al capdavant de les excavacions i vexat per personalitats com Johann Joachim Winckelmann, que van contribuir a l'oblit de les troballes i mèrits de l'aragonès.

## Referències

* ↑ Voz «Roque Joaquín de Alcubierre» Arxivat 2015-05-05 a Wayback Machine., en Gran Enciclopedia Aragonesa en línea.

## Bibliografia

* Antonio Beltrán Martínez, «Roque Joaquín de Alcubierre», Aragoneses Ilustres, Zaragoza: Caja de Ahorros de la Inmaculada, 1983, p. 11-12.

## Vegeu també

* Karl Weber
* Libero D'Orsi
* Pietro La Vega
# Saint-Eusèbe (Saona i Loira)

Saint-Eusèbe és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 1.089 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Françoise Villeneuve | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 577 | 656 | 707 | 972 | 1.032 | 1.065 | 1.089 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Rupt-sur-Othain

Rupt-sur-Othain és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 52 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rupt-sur-Othain era de 52 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 28 habitatges, 21 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 28 habitatges eren cases. Dels 21 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 7 en tenien quatre i 12 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Rupt-sur-Othain el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 15 eren actives i 10 eren inactives. De les 15 persones actives 14 estaven ocupades (8 homes i 6 dones) i 1 aturada (1 home). De les 10 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Rupt-sur-Othain hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rupt-sur-Othain a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rupt-sur-Othain a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Rudy Gay

Rudy Carlton Gay Jr. (Maryland, 17 d'agost de 1986) és un jugador estatunidenc de bàsquet que actualment juga en l'equip de San Antonio Spurs de l'NBA. Fa 2,03 metres d'alçada i pesa 100 kg, i juga en la posició d'escorta.
# Sabiñán

Sabiñán és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de la Comunitat de Calataiud.
# Sabkhat El Ghorra

Sabhat El Ghorra o la sabkha d'El Ghorra (àrab: سبخة الغرة, sabẖat al-Ḡurra) és una llacuna salada o sabha de Tunísia situada a la governació de Mahdia, delegació de Chorbane, de la que forma el seu límit sud. És llarga (17 km d'oest a est) i va perdent amplada cap a l'est (7 km a l'oest, 4 al centre i 2 km a l'est). Té una superfície de 67 km². La ciutat principal a la seva rodalia és Ennaffatia, a la part occidental. Chorbane és uns 13 km al nord.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada» (en àrab). Atlas des Paysages de Tunisie, 2009. Arxivat de l'original el 2022-05-24 [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Séthom, Hafedh; Kassab, Ahmed. Les régions géographiques de la Tunisie (en francès). Université de Tunis, 1981.
* ↑ Kassab, Ahmed; Séthom, Hafedh. Géographie de la Tunisie: le pays et les hommes (en francès). Université de Tunis, 1980.