OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miquel Arbona Oliver

Miquel Arbona Oliver (Sóller, 1900 - Palma, 1977) fou un periodista i empresari mallorquí.
El seu pare era teixidor. Va estudiar a l'Escola Industrial de Barcelona, on es va titulat com a director d'Indústries Tèxtils i Tintoreres, amb la intenció de continuar amb la tradició familiar. Es dedicà també a altres activitats. Va tenir càrrecs directius a la Tafona Cooperativa de Sóller i a la Societat Arqueològica Lul·liana. Va ser un dels cofundadors de l'Obra Cultural Balear. Durant la Segona República va participar en la redacció de l'Avantprojecte d'Estatut d'Autonomia de les Illes Balears i el 1922 s'implicà en l'organització a Mallorca d'un congrés d'esperanto, llengua que coneixia a la perfecció. Va ser president del Grup Esperantista Solleric. Des de molt jove escrigué per al setmanari Sóller, a la secció que titulà Glosari, fins al 1936, i a la titulada Tertulia fins a 1977. El 1977 publicà un recull d'aquests articles amb el títol de "Converses solleriques". Traduí al català l'obra de Miquel Villalonga Pons Mis Giacomini. També publicà "Vuit dies de vida provinciana", que aparegué per capítols al diari "Baleares". Altres obres seves són: "Breu estudi històric de l'art aplicat al teixit" (1923), "Sóller" (1953) i "Bibliografia de Guillem Colom Ferrà" (1966).

## Referències

* ↑ L'any 1976 va fer donació a l'Arxiu Històric de Mallorca d'un còdex de privilegis de Mallorca, probablement procedent de l'arxiu de la cúria reial de Sóller, amb còpies de documentació des del segle xiii
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 1. Palma: Promomallorca, p.. ISBN 84-8661702-2.
# Mitchell Peters

Mitchell Peters (Red Wing, Minnesota, 17 d'agost del 1935 - Encinitas, Califòrnia, 28 d'octubre del 2017) fou un percussionista, compositor, arranjador i pedagog estatunidenc. S'introduí en el món de la música com a clarinetista, fins que un dia el seu professor li va demanar que tocàs la percussió. Va formar part de l'Orquestra Filharmònica de Los Angeles des de l'any 1969 fins a la seva jubilació, el 2006. El 1972 va ser quan va aconseguir la plaça de percussionista co-principal de l'orquestra, i el 1982 va passar a ser-ne el timbaler. Tocà sota la batuta de directors com Zubin Mehta, Carlo-Maria Giulini, André Previn, Esa-Pekka Salonen, Leonard Bernstein, Pierre Boulez, Sir Simon Rattle, John Williams i Michael Tilson Thomas. Va enregistrar nombroses gravacions tant amb l'Orquestra Filharmònica de Los Angeles com amb l'Orquestra Simfònica de Dallas, a més de diverses aparicions en bandes sonores. Va morir a l'edat de 82 anys.

## Referències

* ↑ «http://www.pytheasmusic.org/peters_mitchell.html». [Consulta: 23 març 2019].
* ↑ «https://allisyar.com/2017/11/02/rip-mitchell-peters-former-la-phil-principal-timpani/». [Consulta: 23 març 2019].
* ↑ «https://www.republican-eagle.com/news/4353907-family-recalls-peters-sweet-success». Arxivat de l'original el 2019-03-23. [Consulta: 23 març 2019].
* ↑ «https://www.afm47.org/press/final-note-mitchell-thomas-peters/». [Consulta: 23 març 2019].
# Ministre pel gaèlic

El ministre pel gaèlic (en gaèlic escocès Ministear na Gàidhlig, en anglès Minister for Gaelic) és un càrrec dins el govern escocès. Tenir cura del gaèlic escocès és un afer responsabilitat del govern des del 1999, any fins al qual havia estat sota control de la Scottish Office.
Els ministres pel gaèlic compaginen la seva tasca amb una altra cartera ministerial.

## Ministres

Ministre pel gaèlic :
| Nom | Inici activitat | Final activitat | Partit | Cartera amb què compaginava l'activitat |
| 1. | Brian Wilson | Maig del 1997 | Juliol del 1998 | Partit Laborista Escocès | Ministeri d'Estat per a l'Educació i la Indústria (Scottish Office) |
| 2. | Calum MacDonald | Juliol del 1998 | Juliol del 1999 | Partit Laborista Escocès | Ministeri d'Habitatge, Planificació i Afers Europeus (Scottish Office) |
| 3. | Alasdair Morrison | Juliol del 1999 | Novembre del 2001 | Partit Laborista Escocès | Ministeri d'Empresa, Energia i Turisme |
| 4. | Mike Watson | Novembre del 2001 | 20 de maig del 2003 | Partit Laborista Escocès | Ministeri de Turisme, Cultura i Esport |
| 5. | Peter Peacock | 20 de maig del 2003 | Novembre del 2006 | Partit Laborista Escocès | Ministeri d'Educació i Joventut |
| 6. | Patricia Ferguson | Novembre del 2006 | 3 de maig del 2007 | Partit Laborista Escocès | Ministeri de Turisme, Cultura i Esport |
| 7. | Linda Fabiani | 3 de maig del 2007 | 10 de febrer del 2009 | Partit Nacional Escocès | Ministeri d'Europa, Afers Exteriors i Cultura |
| 8. | Michael Russell | 10 de febrer del 2009 | 1 de desembre del 2009 | Partit Nacional Escocès | Ministeri d'Europa, Afers Exteriors i Cultura |
| 9. | Fiona Hyslop | 1 de desembre del 2009 | Segueix en càrrec | Partit Nacional Escocès | Ministeri d'Europa, Afers Exteriors i Cultura |
# Minussinsk

* Per a altres significats, vegeu «cultura de Minussinsk».
Minussinsk —Минусинск en rus— és una ciutat històrica i centre administratiu del districte de Minussinski en el krai de Krasnoiarsk al sud de Sibèria, a Rússia. Minussinsk es troba al costat del riu Ienissei i tenia 71.170 habitants segons el cens de 2010. A l'altra banda del riu hi ha la ciutat d'Abakan ja situada a Khakàssia.
Tot i que fou fundada el 1793, no va rebre el títol de ciutat fins al 1822. A més a més, la ciutat fou un gran centre comercial agrícola en Sibèria oriental. Vladímir Lenin visità la ciutat en diverses ocasions i hi va estar exiliat entre el 1897 i el 1900. L'assentament de Miniussinskoie (Минюсинское) va ser fundat el 1739 a la confluència del riu Minussa amb el Ienissei. L'origen del topònim prové de Min Ussa que significa "la meva riera" o "mil rius". L'ortografia del topònim fou canviada el 1810 a Minussínskoie.

## Ciutats agermanades

* Norilsk, Rússia

## Referències

* 1 2 Н. И. Дроздов, В. С. Боровец "Енисейский энциклопедический словарь". Krasnoiarsk, 1998 (ISBN 5883290051), pp. 391.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en rus). Krasnoiarsk Administration/Siberian Federal University Internet Center. [Consulta: 24 agost 2009].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en rus). Народная энциклопедия городов и регионов России (The People's Encyclopedia of cities and regions of Russia). [Consulta: 24 agost 2009].
# Menjagrà bru

El menjagrà bru (Asemospiza obscura) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, brossa, bosc obert i terres de conreu de les terres baixes des de l'oest, centre i nord-est de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela cap al sud, per l'oest dels Andes, fins l'oest del Perú i des del nord del Perú, cap al sud, per l'est dels Andes fins al centre i sud de Bolívia i nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Menjagrà bru». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Metrodor de Làmpsac

* No s'ha de confondre amb Metrodor de Làmpsac el Jove.
Metrodor de Làmpsac (grec antic: Μητρόδωρος, llatí: Metrodorus), va ser un filòsof grec, contemporani i amic d'Anaxàgores. Va néixer a Làmpsac.
Va escriure sobre Homer, establint que les seves històries eren una al·legoria per representar els poders i els fenòmens físics. Plató en parla breument al diàleg Ió, tant d'ell com d'Estesímbrot i de Glaucó, indicant que tots tres estaven relacionats amb les interpretacions al·legòriques que feien d'Homer. Metrodor equipara Helena, la figura central dels poemes homèrics, en braços del seu raptor, amb la Terra, centre de l'Univers, íntimament abraçada per l'aire. L'Èter s'identifica amb Agamèmnon, i Aquil·les i Hèctor amb Hèlios i Selene. La seva originalitat recau en el fet que va donar un significat còsmic als herois, i no pas als déus, i substitueix els agents sobrenaturals de la mitologia per causes naturals. Seguint l'escola d'Anaxàgoras assimilava també diferents déus menors a vísceres corporals, però aquest tema només es coneix fragmentàriament. Metrodor va morir l'any 464 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1070.
* ↑ Enric Roquet. "Introducció" A: Palèfat. Històries increïbles. Barcelona: Fundació Bernat metge, 1975. P. 12-13
# Moher

«Moher» té aquests significats:
* moher (llana). És anomenat també llana d'Angora.
* moher (roba). Roba feta amb pèl o fibra moher.
* Penya-segats de Moher
# Moros y cristianos (pel·lícula de 1926)

Moros y cristianos és una pel·lícula espanyola rodada al País Valencià el 1926 i de temàtica valenciana sota la direcció de Maximilià Thous amb un argument basat en una sarsuela. La pel·lícula no es va acabar ni es va estrenar. Fins 1987 es va considerar una pel·lícula perduda.

## Argument

L'argument es basa en de la sarsuela Moros y cristianos, escrita per Maximilià Thous i Elies Cerdà amb música del mestre Serrano. Estructurada en un pròleg i cinc parts, segueix la història de Dolorcitas, filla d'uns aristòcrates arruïnats casada amb l'empresari Melchor. Un antic xicot de Dolorcitas, Daniel, un cràpula que ha dilapidat la fortuna de la seva família, intentar refer-se fent-li fa xantatge amb una antiga foto d'ambdós que podria donar lloc a mals entesos, perjudicaria la seva reputació i faria perillar el seu matrimoni. Melchor i Daniel, a més, són capitans en la festa de Moros i Cristians. Durant aquesta festa Melchor desemmascararà Daniel, i salvarà la felicitat del seu matrimoni.

## Repartiment

* Anita Giner - Dolorcitas
* Clara Artells
* Julio del Cerro
* Leopoldo Pitarch - Melchor
* Ramón Sernequet - Daniel

## Producció

La pel·lícula fou produïda per Producciones Artísticas Cinematográficas Españolas (PACE), fundada pel propi Thous el 1923 i amb les que va produir La bruja (1923), La Dolores (1924), La alegría del batallón (1924) i Nit d'albaes (1925), totes elles basades en sarsueles de temàtica valenciana. Durant el rodatge va intentar infructuosament suport financer, malgrat les bones crítiques de les pel·lícules anteriors. Això i els deutes el van obligar Thous a abandonar el rodatge en la fase final, quan l'anava a enviar a París per fer el muntatge en còpies colorides.Només es va fer una còpia i se'n va perdre el rastre. La productora va tancar el 1929

## Recuperació i restauració

El 1987 fou trobada l'única còpia disponible de la pel·lícula. El material fou enviat a la filmoteca de l'Institut Valencià de Cultura el 1989 en dues parts: una còpia de muntatge en blanc i negre i el negatiu original dividit en fragments. Un cop restaurada es va estrenar al cinema el gener 1993.

## Referències

* ↑ Moros y cristianos al Diccionario Audiovisual Valenciano
* ↑ Moros y Cristianos al web de la Filmoteca Velenciana
* ↑ La pasión obstinada del primer cine valenciano, Antonia del Rey Reguillo

## Enllaços externs

* Moros y cristianos a YouTube
# Morositat

La morositat és la manca de pagament d'una obligació financera per part d'una persona física o jurídica després del venciment d'aquesta. Morós és aquella persona que està legalment reconeguda com a deutor. Cada país reconeix o no aquesta situació segons diferents criteris, en l'àmbit bancari espanyol per exemple, se sol aplicar a partir del tercer rebut impagat. Per a ser reconegut legalment com a morós ha d'obrar en poder d'ambdues parts un document legalment reconegut on el deutor estigui obligat a fer aquests pagaments per exemple: contractes de crèdits, contractes de targetes de crèdit, contractes de serveis telefònics, escriptures hipotecàries i escriptures de crèdit amb garanties hipotecàries, lletres de canvi, xecs o pagarés impagats.
D'haver lletres de canvi, xecs o pagarés correctament emesos i amb declaració d'equivalència (abans protest) es podrà instar un procediment cambiari (és a dir, un procediment executiu, fàcil i ràpid) que acabarà amb l'embargament del deutor. De no existir els esmentats documents el deute no existeix legalment i no es pot procedir contra el/la deutor/a.
Els morosos es solen incloure en fitxers automatitzats per donar suport a la presa de decisions en l'àmbit financer i creditici, aquests fitxers poden pertànyer a associacions bancàries, financeres o empreses privades. Les entitats consulten el fitxer quan una persona va a demanar un crèdit, o un finançament, o qualsevol altra operació que comporta un risc econòmic per a comprovar si la persona que ho sol·licita està al corrent en operacions similars amb altres entitats. És, per tant, un mecanisme d'informació.
Com a conseqüència això pot portar diversos i greus problemes, com la manca d'acceptació dels bancs a l'hora de fraccionar pagaments o sol·licitar crèdits o ajornaments a causa del risc que això suposa. També a l'hora de contractar serveis d'empreses de telefonia mòbil
# Morral Desplegat

El Morral Desplegat és una muntanya de 1.013 metres que es troba entre el municipi de la Sénia, a la comarca catalana del Montsià i el de la Pobla de Benifassà a la dels Ports.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Morral Desplegat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Morral Llampat

El Morral Llampat és una muntanya de 1.043 metres que es troba entre el municipi de la Sénia, a la comarca del Montsià i el de la Pobla de Benifassà a la dels Ports.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Morral Llampat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Mirmeleòntids

Els mirmeleòntids (Myrmeleontidae) són una família de l'ordre Neuroptera, coneguts comunament com a formigues lleó.
El nom de formiga lleó es refereix a la larva, que viu en sòls sorrencs i excava un clot en forma d'embut en el fons del qual s'amaga, deixant sobresortir només les seves mandíbules. Els insectes petits cauen en aquesta fossa i no poden sortir a causa de les parets de sorra solta, de manera que són menjats per la formiga lleó. Totes les larves de formigues lleó s'alimenten d'altres insectes, però no totes les espècies caven els clots.
Hi ha centenars d'espècies de mirmeleòntids. Quan estan desenvolupades completament, poden arribar a mesurar al voltant d'1 cm de longitud. Posseeix grans i poderoses mandíbules. Passa la fase de pupa a la primavera, a l'interior d'un capoll recobert de sorra. Els adults són depredadors, alimentant-se de petits insectes voladors, erugues i altres espècies de formigues lleó. Es comuniquen per mitjà de feromones. Els seus ous els posen sobre la vegetació, sobre el sòl o lleugerament enterrats.
Es troben, sobretot, a les regions tropicals, però a Europa viuen alguns gèneres, arribant una espècie fins i tot fins a Finlàndia.L'espècie mediterrània Palpares libelluloides mereix especial esment, ja que arriba a mesurar els 11 cm d'envergadura.

## Referències

* ↑ «Myrmeleontidae». catalogueoflife.org. Arxivat de l'original el 2021-11-24. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ «Antlion Pit: "Antlion" in the World's Languages». antlionpit.com. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ Franks, Nigel R.; Worley, Alan; Falkenberg, Max; Sendova-Franks, Ana B.; Christensen, Kim «Digging the optimum pit: antlions, spirals and spontaneous stratification». Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences, 286, 1899, 27-03-2019, pàg. 20190365. DOI: 10.1098/rspb.2019.0365. PMC: PMC6452065. PMID: 30900535.
* ↑ Cocroft, Reginald B.; Gogala, Matija; Hill, Peggy S. M.; Wessel, Andreas. Studying Vibrational Communication (en anglès). Springer, 2014-07-25, p. 319. ISBN 978-3-662-43607-3.
* ↑ Montserrat, Victor. «Els mirmeleòntids: reis de formigues o formigues lleó». Els planipennis: crisopes, reis de formigues i afins. Gran Enciclopèdia Catalana - Història Natural PPCC. [Consulta: 27 març 2022].
# Mosc

Mosc és el nom dels següents personatges:
* Mosc (poeta), poeta bucòlic i gramàtic grec
* Joan Mosc, religiós romà d'Orient.
# Modulació

«Modulació» té aquests significats:
* Modulació (música), procediment harmònic pel qual el compositor fa que l'obra musical que s'està desenvolupant en una tonalitat passi a fer-ho en una altra.
* Telecomunicacions:
** Modulació (telecomunicacions), conjunt de tècniques utilitzades per a transportar informació sobre una ona portadora
** Modulació digital
** Modulació per fase contínua
** Modulació en banda lateral vestigial
** Modulació per longitud d'ona
** Modulació per impulsos codificats
# Gu Yue

Gu Yue (xinès tradicional: 古月, xinès simplificat: 古月, pinyin: Gǔ Yuè; Hubei, 26 de desembre de 1937 - Foshan, 2 de juliol de 2005), originalment anomenat Hu Shixue (xinès simplificat: 胡诗学), fou un actor xinés. Destacat per la seua semblança física amb Mao Zedong, amb qui també compartia data d'aniversari, va interpretar l'antic líder xinés 84 vegades des de 1978 fins a la seua mort. Va guanyar el guardó a Millor Actor als Premis Cent Flors de la Xina en dos ocasions, el 1990 i el 1993.
Ell i la seua dona, Zhang Yan, van tindre un fill.
El 2 de juliol de 2005, mentre es trobava al sud de la Xina, Gu va patir un atac de cor poc després de banyar-se en una sauna i va ser traslladat d'urgència a un hospital, on va ser declarat mort a les 23:09 h.

## Referències

* ↑ «Representations of History in Chinese Film and Television - Gu Yue». [Consulta: 6 juliol 2024].
# Les 7 boles de cristall

Les 7 boles de cristall és el tretzè àlbum de Les aventures de Tintín i Milú creat per Hergé el 1948 en l'estil francobelga creat per Hergé

## Publicació

La història va publicar-se serialitzada al diari Le Soir des de desembre de 1943 durant de l'ocupació alemanya de Bèlgica durant la Segona Guerra Mundial. La història va ser cancel·lada abruptament després de l'alliberament dels aliats al setembre de 1944, quan Hergé va ser acusat de col·laboracionisme i se li va prohibir treballar. Després que va ser absolt dos anys després, la història va ser represa setmanalment a la nova revista Tintín des de setembre de 1946 fins l'abril de 1948.

## Argument

Els membres d'una expedició sobre els inques van apareixent adormits en una profunda letargia, i al seu costat sempre hi ha els trossos d'unes misterioses boles de cristall. El professor Tornassol es posa el braçalet d'una mòmia del Perú, i poc després és raptat. En Tintín i el capità Haddock el busquen i viatgen fins al Perú per a intentar resoldre aquest enigmàtic cas.

## Adaptacions

La història fou adaptada el 1959 a la sèrie de dibuixos animats Les Aventures de Tintin, d'après Hergé i a la de 1991 Les aventures de Tintín.

## Referències

* ↑ Ballesteros González, Antonio; Duée, Claude Pascale. Cuatro lecciones sobre el cómic (en castellà). Univ de Castilla La Mancha, 2000, p. 108. ISBN 8484270890.
* ↑ «Tintin's Nazi spin» (en anglès). The Guardian, 30-11-2001. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «Les aventures de Tintín». El doblatge. [Consulta: 7 maig 2016].
# Litòfit

Litòfit és una forma vital de les plantes.

## Descripció

Les plantes litòfites són les que poden créixer directament sobre la roca o en terrenys molt pedregosos. S'alimenten de la molsa, de partícules nutritives de l'aigua de pluja, de la pols escampada que s'aferra a la roca i també de llurs propis teixits morts.

## Exemples

* Les orquídies del gènere Paphiopedilum
* Nepenthes campanulata
* Algunes espècies de Utricularia

## Vegeu també

* Ruderal
# Litxébne

Litxébne (en (ucraïnès): Лічебне, en rus: Лечебное, Letxébnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 567 habitants. Pertany al districte de Bilogorsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Litoria bicolor

Litoria bicolor és una espècie de granota que es troba al nord d'Austràlia.

## Referències

* Hero, J.-M., Horner, P., Roberts, D., Retallick, R., Richards, S. & Allison, A. (2004). Litoria bicolor. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 7 de gener de 2008 (en anglès).
# Lesley Carhart

Lesley Carhart (Chicago) és una programadora informàtica especialitzada en anàlisi forense. Des de 2013 lidera l'equip de resposta d'anàlisi forense digital i incidents d'organització dels serveis de seguretat de Motorola Solutions. Amb molts anys d'experiència en Tecnologies de la Informació i la Comunicació i en operacions de seguretat, Carhart ha esdevingut experta en una gran diversitat de tècniques d'anàlisi per tal de fer front a tota mena d'intrusions de xarxa sofisticades.
Lesley és la blogger de seguretat de Motorola Solutions Fresh Ideas in Public Safety i autora dels "10 Manaments de resposta a incidents (per hackers)".
En el 2016 ocupa la quarta posició en el Top 100 de les persones més influents de la indústria de la seguretat cibernètica i d'Infosec.

## Referències

* 1 2 «Lesley Carhart's Stuff | Motorola Solutions Communities» (en anglès). [Consulta: 24 juny 2016].
* 1 2 «Building an Incident Response Program - Lesley Carhart (Circle City Con 2015 Videose 2015) (Hacking Illustrated Series InfoSec Tutorial Videos)» (en anglès). [Consulta: 24 juny 2016].
* ↑ Ten Commandments of Incident Response (For Hackers)
* ↑ «Cyber Security and InfoSec: Top 100 Influencers and Brands» (en anglès). [Consulta: 24 juny 2016].

## Enllaços externs

* Lloc web personal
* Talks and Articles Thotcon 2014, Circle City Con 2014 - Circle City Con 2015, CSO Online
* Cyphercon 2016: Youre Right This Sucks
* Building an Incident Response Program
# Leandro Montagud Balaguer

Leandro Montagud Balaguer, més conegut com a Leandro (28 de febrer de 1989, Alzira), és un futbolista valencià que juga com a porter a l'AD Ceuta FC.

## Trajectòria

Producte del planter de l'Elx CF, va debutar al primer equip el 20 de març de 2010, substituint a Wilfredo Caballero, que va marxar expulsat.
Durant la temporada 2009-2010 va ser el tercer porter de l'Elx CF per darrere de Wilfredo Caballero i Jaime. La temporada 2010-2011 també va començar com a tercer porter, però el gener de 2011 Wilfredo Caballero va ser traspassat al Málaga CF, afavorint Leandro que es va convertir en el segon porter de l'Elx CF, jugant un partit de titular davant el Granada CF en la jornada 41.

## Enllaços externs

* Fitxa a www.elchecf.org Arxivat 2011-06-23 a Wayback Machine. (castellà)
* El debut somiat en Informacion.es (castellà)
# Jardin des serres d'Auteuil

El Jardin des serres d'Auteuil (Jardí dels hivernacles d'Auteuil) és un jardí botànic obert al públic, situat al bosc de Boulogne.
És un dels quatre pols del Jardin botanique de la ville de Paris amb el Parc de Bagatelle al Bois de Boulogne, el Parc floral de París i l'Arboretum de l'école du Breuil al Bosc de Vincennes.

## Història

El 1761, Lluís XV va fer construir un jardí decorat implicant hivernacles i parterres de flors.
L'arquitecte en tant que cap del servei dels Passeigs i Plantacions de la Ciutat de París, Jean-Camille Formigé (1845-1926), és encarregat per la ciutat de París de crear un lloc de producció hortícola. La construcció va durar de 1895 a 1898.
El 1968, la construcció del bescanviador d'Auteuil i del cinturó perifèric va suprimir un terç de la superfície i va forçar el trasllat del Centre horticole de la Ville de Paris a Rungis i Fresnes.

## Galeria
### El gran hivernacle principal

* Exterior
* Exterior
* Interior
* Interior
* Interior

### La gespa central

* Vista del gran hivernacle principal
* Vista des del gran hivernacle principal

## Exposicions temporals

* El 1999, el jardí mostra una exposició sobre les palmeres.
* El 2005, el tema és l'art topiària.

## Vegeu també

* Jardí botànic
* Conservatoire botanique national
* Jardin des Poètes

## Enllaços externs

* Jardin des serres d'Auteuil Arxivat 2007-10-13 a Wayback Machine. a la web de la ville de Paris
* El jardin des serres d'Auteuil- Fotos del jardí
* Vistes satèl·lit: 48° 50′ 49″ N, 2° 15′ 8″ E﻿ / ﻿48.84694°N,2.25222°E﻿ / 48.84694; 2.25222