OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anthony Pagden

Anthony Pagden és catedràtic de Ciència política i Història a la Universitat de Califòrnia (UCLA). Ha escrit a bastament sobre les teories de l'imperi, l'imperialisme i les relacions entre colonitzats i colonitzadors. També ha escrit extensament sobre les conseqüències actuals del declivi de la dominació occidental sobre el món. Especialista reputat en la història de les idees, les seves investigacions han tractat sovint del cosmopolitisme, el nacionalisme i l'internacionalisme, així com de la història i el futur de la Unió Europea.
Ha estat membre del Merton College a Oxford, investigador sènior de l'Institut Warburg de Londres, professor d'història a l'Institut Universitari Europeu de Florència i membre del Regius College a Cambridge. Els seus llibres han tingut una destacada influència en la historiografia mundial. Darrerament, ha publicat en castellà Pueblos e imperios' (Mondadori, 2002) i Mundos en guerra. 2500 años de conflictos entre Oriente y Occidente (RBA, 2011), guardonat amb la medalla de bronze del Washington Institute. Destaca, també, per la seva tasca de columnista a The New Republic, The New York Times, Los Angeles Times, El País, London Review of Books i Times Literary Supplement.

## Referències

* ↑ «Anthony Pagden». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 13 abril 2016].
# Giovanni Battista Pittoni

Giovanni Battista Pittoni (Venècia, 20 de juny de 1687 - 17 de novembre de 1767) va ser un pintor italià. Va destacar com a autor de temes religiosos, històrics i mitològics. Encara que no va sortir mai d'Itàlia, va treballar per a les corts sueca, austríaca i alemanya.

## Biografia

Provinent d'una família de pintors, va aprendre art amb el seu oncle Francesco Pittoni, amb el qual va realitzar en 1716 el quadre Samsó i Dalila (Collezione Querini, Pordenone).
Al començament de la seva carrera el seu estil està influït encara pel barroc, que anirà abandonant gradualment: al Martiri de Sant Tomàs (església de San Stae, Venècia) i a Diana i Acteó (Museu de Vicenza) s'entreveuen ja els principals caràcters de la seva pintura: riquesa de color, distribució lliure de les formes, un rigor extrem en la definició dels detalls i un sentit refinat de la composició, propis ja del rococó europeu.

## Obres

Amb influència de Sebastiano Ricci i de Giovanni Battista Tiepolo, per la plasticitat formal i la frescor del color, realitza Sant Pere, Sant Pau i Pius V adorant la Verge (església de Santa Corona, Vicenza) i el Jurament d'Anníbal (Pinacoteca de Brera, Milà). En el decenni 1730-1740 realitza les seves obres mestres, com ara La Nativitat (Accademia dei Concordi, Rovigo) i la Continència d'Escipió (Louvre, París).
Les seves obres més madures assenyalen un cert retorn als valors del passat, com el Martiri de Santa Hestèria (catedral de Bèrgam), l'Al·legoria de les Ciències i les Arts (Collezione Marzotto, Valdagno), El saqueig de Cras al Temple de Jerusalem (1473) i L'Anunciació (1757, Galeria de l'Acadèmia de Venècia). Entre 1658 i 1661 va ser president de l'Acadèmia de Venècia.

## Museus

Entre els museus en què s'exposa Pittoni, el Museu Nacional d'Art de Catalunya en conserva una Sagrada Família; també hi trobem obra seva, entre d'altres, a la Galeria dels Uffizi (Florència), al Museu del Louvre (París), al Museu Metropolità d'Art (Nova York), a la Pinacoteca de Brera (Milà), a la National Gallery (Londres), al Getty Center (Los Angeles), al Museu d'Art del Comtat de Los Angeles, a l'Hermitage (Sant Petersburg), a la Southampton City Art Gallery (Southampton), al Museu Fitzwilliam (Cambridge), al Museu d'Art de São Paulo, al Museu Puixkin (Moscou), al Museu Ashmolean de la Universitat d'Oxford, a la Galeria de l'Acadèmia de Venècia, al Museu Wallraf–Richartz (Colònia), a la Gemäldegalerie (Berlín), a la National Gallery of Victoria (Melbourne), al Museu Berggruen (Berlín), al Museu de Belles Arts de Bordeus, al Courtauld Institute of Art (Londres), al Museu d'Art de Cleveland, al Museu d'Art de San Diego, a la Biblioteca Ambrosiana (Milà), al Museu Thyssen-Bornemisza (Madrid) o al Minneapolis Institute of Art.

## Vegeu també

* Llista d'obres de Giovanni Battista Pittoni
# Ronald Ede

Ronald Ede (Shoreham-by-Sea, 7 de juliol de 1925) va ser un atleta anglès, especialista en els 400 metres i 400 metres tanques, que va competir durant la dècada de 1940.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en els 4x400 metres relleus al Campionat d'Europa d'atletisme d'Oslo de 1946. Formà equip amb Bernard Elliot, Derek Pugh i Bill Roberts. El 1946 fou campió britànic (AAA) dels 440 iardes tanques.

## Millors marques

* 400 metres tanques. 54,9" (1947)

## Referències

* 1 2 Sheridan, Michael, 1944-. Who's who of British international athletes (men and women) 1945-1960. Congresbury: M. Sheridan, 2010, p. 34-35. ISBN 978-0-9536597-5-3.
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «NUTS - AAA and National Championships Medallists - 440y/400m Hurdles». [Consulta: 10 maig 2020].
# Rabí al-àkhir

Rabí al-àkhir (àrab: ربيع الآخر, rabīʿ al-āḫir) o rabí ath-thani (àrab: ربيع الثاني, rabīʿ aṯ-ṯānī) és el quart mes del calendari musulmà i té 29 dies. El nom vol dir ‘segon o darrer (mes de) primavera’.

## Dates assenyalades

* 8 o 10 de rabí al-àkhir, naixença de l'imam xiïta imamita al-Hàssan al-Askarí.
* 10 o 12 de rabí al-àkhir, mort de Fàtima bint Mussa.
* Mesos del calendari musulmà
* muhàrram • sàfar • rabí al-àwwal • rabí al-àkhir • jumada al-ula • jumada al-àkhira • ràjab • xaban • ramadà • xawwal • dhu-l-qada • dhu-l-hijja
# Mr. Canton & Lady Rose

Miracles (Xinès tradicional: 奇蹟, xinès simplificat: 奇迹; pinyin: qí jī; Jyutping: kei zik) és una pel·lícula del 1989, escrita i dirigida per Jackie Chan i inspirada en els films Lady for a Day i Pocketful of Miracles de Frank Capra. El film ha tingut diversos títols segons els països on s'ha estrenat (Black Dragon als Estats Units, The Canton Godfather a Austràlia i Miracles: The Canton Godfather al Regne Unit). A Rotten Tomatoes té una valoració de 7.2/10.

## Argument

Un xinès que busca feina perd els pocs diners que duia víctima d'un engany. Casualment ajuda a escapar d'una emboscada un dirigent d'una banda de l'hampa que finalment, moribund, el designa com a successor. Malgrat les dificultats i dubtes dels subordinats se'n va sortint de les situacions compromeses. Ho atribueix a la sort que li donen les roses que li ven una vella que es guanya la vida amb les flors. Aquesta venedora té una filla que s'ha de casar amb un noi de bona família i es troba angoixada davant la visita de la família del nuvi, Charlie posa la seva organització al servei de Lady Rose que es farà passar per una rica vídua que viu en un hotel de luxe

## Premis i nominacions

* 9è Hong Kong Film Awards
** Premi: Millor coreografia d'acció (Jackie Chan Stunt Team)
** Nominació: Millor Actor (Jackie Chan)
** Nominació: Millor direcció artística (Eddie Ma)
** Nominació: Millor muntatge (Peter Cheung)
* Golden Horse Film Festival' (1989)
** Nominació: Millor Actor (Jackie Chan)
** Nominació: Millor muntatge (Peter Cheung)
** Nominació: Millor fotografia (Arthur Wong)

## Referències

* ↑ «HKMDb entry». Mr. Canton and Lady Rose (1989). [Consulta: 28 octubre 2008].
* ↑ Chan, Jackie I Am Jackie Chan: My Life in Action (Ballantine Books 1999) p.389
* ↑ «Mr. Canton and Lady Rose (Ji ji) (Miracles) (Black Dragon) (1989)». Rotten Tomatoes. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Miracles a Jackie Chan.Com Arxivat 2006-04-25 a Wayback Machine.
# 300 (desambiguació)

«300» té aquests significats:
* Art:
** 300 (còmic), novel·la gràfica escrita per Frank Miller sobre la batalla de les Termopiles, de la
** 300 (pel·lícula), pel·lícula de 2007, adaptació de la novel·la gràfica de Frank Miller
* Automoció: Chrysler 300, automòbil de Chrysler
* Història: 300 i 300 aC, anys
* Matemàtiques: tres-cents, nombre natural
* Telecomunicacions: Canal 300 de Televisió de Catalunya
# Argentodufrenoysita

L'argentodufrenoysita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la sartorita.

## Característiques

L'argentodufrenoysita és un element químic de fórmula química Ag₃Pb$_{26}$As$_{35}$S$_{80}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016. Cristal·litza en el sistema triclínic.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Lengenbach, a la comuna de Binn (Valais, Suïssa). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Argentodufrénoysite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Ramon Rupen d'Antioquia

Ramon Rupen d'Antioquia o Ramon Rupen de Poitiers (1199 - 1219 o 1221/1222) va ser príncep de Antioquia entre 1216 i 1219/1221 i «rei jove» d'Armènia entre 1199 i 1221/1222.
Ramon Rupen era el fill de Ramon IV de Trípoli (el fill major de Bohemon III d'Antioquia) per la seva esposa Alícia d'Armènia. Encara que era el successor directe i havia de succeir al seu avi Bohemon III a Antioquia, va ser rebutjat per aquest en favor del seu propi fill i oncle patern de Ramon Rupen, Bohemon IV d'Antioquía i I de Trípoli, que va aprofitar la minoria d'edat del seu nebot per heretar el principat el 1201, reunint Antioquia amb el comtat de Trípoli. Una primera temptativa per posar-lo al tron el 1205 organitzada pel patriarca llatí d'Antioquia, Pere d'Angulema, va fracassar el 1208. Un segon intent organitzat el 1216 pel patriarca successor, Pere de Locedio, va tenir èxit amb el suport i la influència de l'oncle matern de Ramon Rupen, Lleón I d'Armènia, que estava en obert conflicte amb Bohemon IV.
Ramon Rupen es va convertir en príncep d'Antioquia i Bohemon IV finalment va retornar al seu comtat de Trípoli i va deixar Antioquia al seu nebot. El seu govern va durar només tres anys, abans que Bohemon IV reconquistés Antioquía i en prengués el control altre cop (1219) posant al seu jove nebot a la presó, encara que després fou alliberat.
Després de la mort de Lleó II d'Armènia Menor, Ramon Rupen va intentar reclamar el tron d'Armènia, i es va apoderar de Tars, però fou capturat i segons algunes font va morir en el combat (1221) i segons altres a la presó (1222).
Abans de 1210 o com a màxim el setembre de 1210 es va casar amb Helvis de Lusignan (aprox. 1190 - 1216/19, 1216/1219 o vers 1217), princesa de Xipre, filla d'Amalaric II de Jerusalem. La seva filla major, Maria d'Antioquía es va casar amb Felip, senyor de Tir.

## Fonts

* René Grousset, L'Empire du Levant: Histoire de la Question d'Orient, Paris, Payot, 1979, ISBN 2-228-12530-X
# Rita chrysea

Rita chrysea és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 19,5 cm de longitud total.

## Reproducció

Té lloc durant els mesos del monsó.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: conca del riu Mahanadi a Orissa i Madhya Pradesh (Índia).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* ↑ Jayaram, K.C., 1999. The freshwater fishes of the Indian region. Narendra Publishing House, Delhi - 110006, Índia. 551 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia.775 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Fish collection database of the American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Das, R.K. i R.N. Kar, 1977. Somatic chromosome analysis of a siluroid fish, Rita chrysea. Caryologia. 30(3):247-253.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Khuda-Bukhsh, A.R. i K. Nayak, 1990. Karyotypic studies in six species of brackish water fishes of India. La Kromosomo. II(58):1955-1960.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* NBFGR, 1998. Fish chromosome atlas. National Bureau of Fish Genetic Resources Special Publication, Núm. 1. Lucknow, Índia, 332 p.
* Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* Vasil'ev, V.P., 1980. Chromosome numbers in fish-like vertebrates and fish. J. Ichthyol. 20(3):1-38.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Musopen

Musopen és un projecte col·laboratiu basat en el micromecenatge o aportació monetària de petites quantitats de diners. Això es gestiona des del lloc web Kickstarter. L'objectiu del projecte és facilitar l'accés a la música clàssica en una oferta de domini públic; així, es pot reproduir i enregistrar la música, tot permetent el seu lliure accés i la descàrrega des de la xarxa.
Musopen va començar la seva tasca l'agost de 2010. La seva meta original era reunir 11.000 $, però en un mes va reunir la quantitat de 68.000 $. El projecte va ser completat al setembre de 2012. Tota la música gravada està allotjada en el lloc web amb accés per Internet Archive. Tota la música pot ser descarregada gratuïtament per ser escoltada, copiada o distribuïda.
La llicència és: Creative Commons license: Public Domain Mark 1.0.

## Referències

* ↑ https://musopen.org/team/
* ↑ https://www.kickstarter.com/projects/Musopen/record-and-release-free-music-without-copyrights
* ↑ http://www.bbc.co.uk/blogs/legacy/outriders/2010/10/open_remixes_digital_death_and.shtml Arxivat 2014-11-02 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.wired.co.uk/news/archive/2010-08/26/musopen-public-domain Arxivat 2010-09-29 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Musopen - Lloc web oficial
# Yoshi Itô

Yoshi Itô (18 d'abril de 1907 - Tòquio, 4 d'abril de 1992) va ser un botànic japonès. Va fer estudis de les cactàcies i es va fer molts treballs sobre cactus.

## Enllaços externs

* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# 1627
## Esdeveniments
### Resta del món

* Johannes Kepler va publicar les Tabulae Rudolphine.

## Naixements

* 9 d'abril, Adorf (Alemanya): Johann Caspar von Kerll, organista i compositor alemany (m. 1693)
* Anvers: Alexander Coosemans, pintor barroc flamenc, especialitzat en natures mortes.

## Necrològiques
### Països Catalans

* La Bisbal d'Empordà: Francesc de Sentjust i de Castre, 83è President de la Generalitat de Catalunya.
* Tomàs de Banyuls i de Llupià, Cap dels nyerros.

### Resta del món

* 23 de maig - Còrdova: Luis de Góngora y Argote, poeta i dramaturg del Segle d'Or espanyol.
* 30 de setembre, Pequín, Xina: Zhu Youxia, Emperador Tianqi, penúltim emperador de la Dinastia Ming (n. 1605).

## Referències

* ↑ Dictionnaire des compositeurs.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-559-8.
* ↑ «Luis de Góngora y Argote | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 maig 2020].
* ↑ Duteil, Jean-Pierre.. La Dynastie des Ming. París: Ellipses, 2016. ISBN 978-2-340-01199-1.
# Arguel (Somme)

Arguel és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 33 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Arguel era de 33 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 21 habitatges, 14 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 21 habitatges eren cases. Dels 14 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 3 tenien tres cambres, 1 en tenia quatre i 9 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 7 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Arguel el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 18 persones, 17 eren actives i 1 inactiva. De les 17 persones actives 16 estaven ocupades (9 homes i 7 dones) i 1 aturada (1 home). L'única persona inactiva estava estudiant.

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses extractives.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Arguel a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Arguel a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Gormiti

Gormiti és una sèrie de televisió d'animació CGI coproduïda per Giochi Preziosi, Planeta Junior i Kotoc Produccions, basada en la línia de joguines homònima. Sense relació amb les dues sèries d'animació anteriors de la franquícia, la sèrie es va presentar per primera vegada a MIPJunior l'octubre de 2017. Va començar a emetre's als Estats Units, Espanya i Itàlia a la tardor del 2018. S'ha doblat al valencià per a À Punt.

## Referències

* ↑ «Gormiti TV Series Unveiled at MIPJUNIOR». ToonBarn, 16-10-2017. Arxivat de l'original el 27 d’octubre 2019. [Consulta: 30 agost 2019].
* ↑ «Gormiti». À Punt. [Consulta: 19 gener 2023].
# Ramon Rébujent

Ramon Rébujent (en francès Raymond Rébujent, Elna, Rosselló, 27 de setembre de 1942) ha estat un jugador de rugbi a 15 i de rugbi a 13, directiu esportiu i activista cultural nord-català., que ha jugat amb la Selecció de França de rugbi a XV i a la Unió Esportiva Arlequins de Perpinyà (USAP) i a XIII Catalan en el lloc de taloner (1,70 m i 81 kgs).
Com a internacional de rugbi a XV va jugar un partit internacional el 23 de febrer de 1963 contra Anglaterra. Com a internacional de rugbi a 13 també va jugar un partit contra Anglaterra en 1969. El 1965 fou finalista del Challenge Yves du Manoir.
Posteriorment ha format part de l'equip directiu de la Unió Esportiva Arlequins de Perpinyà (USAP) i se l'ha considerat encarregat de les relacions entre la Catalunya Nord i la Catalunya Sud. En 2012 va rebre el Premi Joan Blanca atorgat per l'ajuntament de Perpinyà.

## Referències

* ↑ Raymond Rébujent a espn.co.uk
* ↑ Raymond Rébujent, bénévole de l'ovalie, Libération, 6 de juny de 2009
* ↑ "Le Barça et l'USAP main dans la main", L'Independant, 6 d'abril de 2011
* ↑ La botiga Visca! i Ramon Rébujent de la Usap, premi Joan Blanca 2012, El Punt Avui, 18 de gener de 2013
* ↑ Guardonats pel Premi Joan Blanca 2012, Vilaweb, 18 de gener de 2013
# Rita a l'oest

Rita a l'oest (títol original: Little Rita nel West) és un spaghetti western musical de 1967 dirigit per Ferdinando Baldi. Està doblat al català.

## Argument

La petita Rita és una pistolera que viatja a l'Oest perseguint els "fora de la llei". Els pren l'or i l'amaga en una cova, que planeja volar un dia i desfer-se de l'arrel de tot mal: els diners.

## Repartiment

* Rita Pavone : Rita
* Terence Hill : Black Star
* Lucio Dalla : Francis Fitzgerald Grawz
* Teddy Reno : Sheriff Teno
* Kirk Morris : Ringo
* Gordon Mitchell : Silly Bull
* Fernando Sancho : Sancho
* Livio Lorenzon : L'home moribund
* Nini Rosso : trompetista mexicà
* Gino Pernice : President del Tribunal Joseph

## Referències

* ↑ Roberto Chiti. Dizionario del cinema italiano. I film. Gremese Editore, 1992, 1991. ISBN 8876055932.
* ↑ Marco Giusti. Dizionario del western all'italiana. Mondadori, 2007, 2007. ISBN 978-8804572770.
* ↑ «Rita a l'oest». esadir.cat. [Consulta: 11 agost 2024].
# Myersiohyla kanaima

Myersiohyla kanaima és una espècie de granota que viu a Guaiana i, possiblement també, al Brasil i Veneçuela.

## Referències

* Reynolds, R., Hoogmoed, M., MacCulloch, R. & Gaucher, P. 2004. Myersiohyla kanaima. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 30 d'abril del 2008.
# Yoseikan-ryū

Yoseikan Karate (養正館空手) és un variant de l'estil de karate shotokan desenvolupat a la prefectura de Shizuoka, Japó sota la direcció de Minoru Mochizuki (望月 稔).
Minoru Mochizuki, va entrenar sobre la tutelar de Gichin Funakoshi, qui introduí el karate al Japó el 1921. En la dècada de 1970, Minoru formalitzà els seus propis: Yoseikan Budo, aikido, judo, Tenshin Shoden Katori Shinto-ryu, jujutsu, kobudo, iaido, kendo, jojutsu, and kempo. Unes poques d'escoles a tot el món s'han obert centrant-se en l'aspecte tradicional del karate Yoseikan.

## Referències

* ↑ Stanley Pranin, ed. Aikido masters: prewar students of Morihei Ueshiba. Tokyo: Aiki News. 1993. ISBN 4-900586-14-5

## Enllaços externs

* Federació de karate yoseikan-ryu(francès)
# (282) Clorinda

(282) Clorinde és un asteroide que pertany al cinturó d'asteroides descobert el 28 de gener de 1889 per Auguste Honoré Charlois des de l'observatori de Niça, França.
Possiblement rep aquest nom per Clorinda, un personatge del poema èpic de Torquato Tasso Jerusalem alliberada.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (201) al (300)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(282) Clorinde» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 4 maig 2015].
# Arguilers

«Arguilers» té aquests significats:
* Arguilers (Sant Serni), partida rural del poble de Sant Serni, en el terme municipal de Gavet de la Conca, al Pallars Jussà
* Arguilers (Toralla), partida rural del poble de Toralla, en el terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà