OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Glacera de la Charpoua

La glacera de la Charpoua se situa al departament francès de l'Alta Savoia, al Massís del Mont Blanc, al sud dels Drus.
Un refugi porta el mateix nom just al sud de la glacera a 2.841 metres d'altitud. És tracta d'una antiga cabana construïda sobre roques a pocs metres de la glacera Charpoua. A la cabina no hi ha electricitat ni l’aigua corrent i tot just cobertura de mòbil. A la nit, l'estada, amb capacitat per a vuit visitants, s'il·lumina amb llums solars que es carreguen durant el dia.
El 31 de juliol de 2014 a les 12 del migdia es va produir una allau de seracs des de la glacera de Charpoua i va provocar la mort de 2 excursionistes que estaven a la ruta de senderisme dels balcons de Mer de Glace. Altres cinc persones presents al mig del passadís en el moment del brot van poder escapar il·leses.

## Referències

* ↑ «Glacier de la Charpoua» (en anglès). [Consulta: 1r desembre 2020].
* ↑ «Glacier de la Charpoua» (en anglès). [Consulta: 1r desembre 2020].
* ↑ «Glaciers du pays du Mont-Blanc» (en francès). [Consulta: 1r desembre 2020].
* ↑ «Sarah, la guardesa del glaciar de Charpoua» (en castellà), 11-09-2019. [Consulta: 1r desembre 2020].
* ↑ «Refuge de la Charpoua : Hut & Campground Information : SummitPost». [Consulta: 1r desembre 2020].
* ↑ «Camptocamp.org» (en francès). [Consulta: 1r desembre 2020].
# Trilogia de Teló Vermell

Trilogia de Teló Vermell (The Red Curtain Trilogy en anglès) és el nom formal i oficial que es dona als tres primers llargmetratges del director australià Baz Luhrmann per considerar-se que els tres s'emmarquen dintre d'un mateix leitmotif i segueixen les mateixes tècniques cinematogràfiques.
En concret, encara que no hi ha relació entre els arguments de les tres històries, cada cinta presenta motius teatrals. És per aquesta raó que el 2002 ja es va començar a parlar de les tres pel·lícules com un conjunt estrenant, fins i tot, un DVD que inclogués la Trilogia de Teló Vermell.
Les pel·lícules que la integren són:
* Strictly Ballroom (1992) protagonitzat per Paul Mercurio i Tara Morice
* Romeo + Juliet (1996), protagonitzat per Leonardo DiCaprio i Claire Danes
* Moulin Rouge! (2001), protagonitzat per Nicole Kidman i Ewan McGregor

## Característiques de la Trilogia

* Tot el que envolta els personatges de les pel·lícules és detallat i sumptuós, des de les robes que els vesteixen fins als mateixos escenaris, banda sonora i guió.
* Cada cinta està basada en un mite o història àmpliament coneguda, aconseguint que l'audiència estigui familiaritzada amb el seu final.
* Cada pel·lícula està fonamentada en un element temàtic que conduirà tot l'argument. A Strictly Ballroom és el ball; a Romeo + Juliet és la poesia; i a Moulin Rouge! és la música.
* Per acabar, cada llargmetratge representa el final dels antics mètodes d'entreteniment: la dansa clàssica, el drama poètic i el teatre musical. Tres mètodes que han estat superats pels estils més moderns i que han vist com el Teló queia definitivament.
# Pilar Bilbao i Sentís

Pilar Bilbao Sentís (Tarragona, 26 de novembre de 1962) és una exjugadora i entrenadora de basquetbol catalana.
Jugadora del Nàstic de Tarragona, el 1985 va fitxar pel Sabor d'Abans Tortosa, amb el qual va guanyar una Liiga espanyola, dues Copes de la Reina i dues Lligues catalanes. Posteriorment, va jugar al Club Bàsquet Manresa, CB Tortosa i Unió Esportiva Horta, on va finalitzar la seva carrera esportiva al final de la temporada 1992-93. Després de la seva retirada, va entrenar diversos equips catalans com la UE Horta, AE l'Hospitalet, Club Bàsquet Montcada i Club Bàsquet Femení Cerdanyola. Entre d'altres reconeixements, va ser distingida com a Històrica del Bàsquet Català per la Fundació de Bàsquet Català el 2015.

## Palmarès

* 1 Lliga espanyola de bàsquet: 1986-87
* 2 Copes espanyoles de bàsquet: 1985-86, 1986-87
* 2 Lligues catalanes de bàsquet: 1985-86, 1986-87

## Referències

* ↑ «Pilar Bilbao i Sentís». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Pili Bilbao no continua en el primer equip del CBF Cerdanyola» (en castellà). Cerdanyola Info, 22-05-2018. [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ «La XXIIa Festa 'Històrics del Bàsquet Català' tindrà lloc el proper divendres 24 d'abril». Federació Catalana de Basquetbol, 20-04-2015. [Consulta: 27 març 2020].
# Cascada Khone

Les Cascades Khone a Cascades Pha Pheng són unes cascades que es troben a la província Champasak sobre el riu Mekong al Laos del sud. Aquestes són les cascades més grans del sud-est asiàtic i són la principal raó per la qual el riu Mekong no és totalment navegable dins la Xina. Aquestes cascades tenen milers d'illes i donen a la zona el nom de Si Phan Don o 'les 4.000 illes'.
Les cascades més altes fan 21 metres d'alçada. De mitjana descarreguen uns 11.000 m³/s

## Referències

* «Khone Falls». Encyclopædia Britannica. [Consulta: 4 març 2005].
* «Mekong». Answers.com Encyclopedia. [Consulta: 4 març 2005].
* «Khone Falls». Mekong Sources. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2004. [Consulta: 13 febrer 2005].

## Enllaços externs

* Mekong Express Laos Photo Album: Khone Falls Arxivat 2005-01-13 a Wayback Machine.
* Visit Laos: Champassak Province
# Frontinhan de Comenge

Frontinhan de Comenges és un comú occità del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.
# Grup Postectura

Postectura fou un grup d'artistes que es va presentar amb un manifest i una exposició a les galeries Laietanes el 1950. En van formar part els escultors Josep Maria Subirachs, Francesc Torres Monsó i Josep Martí Sabé, i els pintors Esther Boix, Ricard Creus i Joaquim Datsira. Fou un grup de tendències constructivistes, i de curta durada.

## Referències

* ↑ «1941-1950». Arxivat de l'original el 2019-03-27. [Consulta: 27 març 2019].
https://museuart.cat/postectura-la-construccio-del-dema/
# Trim

En la mitologia nòrdica, Trim (en norrè, Þrymr "escandalós") és el rei dels ètuns (gegants del gebre). El seu regne era Iotumheim, però d'acord amb Hversu Noregr byggdist, era la província sueca de Värmland.
Va robar el martell de Tor anomenat Miòlnir, en un intent d'extorquir als déus perquè li lliuressin a Freia per esposa. Heimdal·le va tenir la idea d'enviar a Tor disfressat amb les robes de Freia i així recuperar el poderós martell. Tor a qui al principi li desagrada la idea, al final acaba acceptant, es disfressa de núvia i porta a Loki disfressat com la seva dama de companyia.
Van ser rebuts per Trim, que alegre del seu triomf, va organitzar un banquet amb els seus familiars. En el festí, Tor va començar a devorar tot el que podia, fet que causà la desconfiança del gegant. Loki, astutament, li replica que la gana de Freia era deguda a l'emoció de ser davant del rei dels gegants. En un moment Trim va voler besar a Freia i li demana que es descobreixi el vel, Tor amb la intensa lluentor dels seus ulls tomba al gegant, davant la qual cosa Loki replica que la lluentor dels seus ulls era degut a la felicitat.
En determinat moment Trim anuncia «que el martell de Tor segelli aquest compromís», deixant el martell a l'abast de Tor. Aquest li ho arrabassa d'un cop, es despulla de la seva disfressa de núvia i apareix sota la forma del déu del tro. En aquest moment la sala s'omple de trons i llampecs i en un atac d'ira Tor mata Trim i els altres gegants assistents al banquet.
El Þrymskviða dona els detalls de com Tor va obtenir el seu martell novament, però no compta qui va heretar els fabulosos tresors de Trim, atès que tots els seus familiars van ser morts.
Bergfin (Bergfinn) és un fill de Trim, el gegant de Värmland.
També hi ha una lluna de Saturn anomenada Trim, que deu el seu nom al gegant Trim.

## Cultura popular

En el joc de rol Dungeons & Dragons, Trim és el déu dels gegants del gebre.
En la novel·la Hellboy Els ossos dels gegants de Christopher Golden i il·lustrada per Mike Mignola, Trim és l'antagonista principal de la història després que és convocat des de la seva tomba.
A més en l'anime Sword Art Online és l'últim personatge al qual els protagonistes han de derrotar, en aquesta història Trim és el rei dels gegants de gel, que roba el tresor del país de Freia a la qual desitja per esposa, Kirito i els seus amics són els encarregats de vèncer-lo per a obtenir finalment l'espasa Excàlibur.

## Referències

* ↑ «Macià Riutort i Riutort: ÍSLENSK-KATALÓNSK ORÐABÓK LVI – DICCIONARI ISLANDÈS-CATALÀ LVI». [Consulta: 3 juny 2024].
# Pita de Nova Guinea

La pita de Nova Guinea (Erythropitta macklotii) és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae) que habita els boscos DE Nova Guinea i la Península del Cap York, a Austràlia.

## Referències

* ↑ «Pita de Nova Guinea». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29-12-2020 (català)
# Cattle Decapitation

Cattle Decapitation és una formació de deathgrind de San Diego, Estats Units. Les lletres de les seues cançons tracten temes com el maltracte cap als animals i el medi ambient des d'un punt de vista contrari a aquests maltractes, la inversió de la situació dels humans i el ramat d'animals, i el desastre de la civilització. El vocalista destaca per a arribar a produir una varietat de sons, com a Karma.Bloody.Karma. La portada original dels àlbums To Serve Man i Humanure foren censurades arribant el segon a no vendre's per part d'alguns venedors minoristes. A l'àlbum The Harvest Floor s'hi va arribar a experimentar musicalment incloent un cello elèctric tocat per Jackie Perez Gratz. L'àlbum The Anthropocene Extinction fou un dels més venuts el 2015 apareixent a la llista Billboard de rock de la setmana del 12 de setembre de 2015. Per la pandèmia de COVID-19 cancel·laren el recorregut de concerts anomenat Europandemic Tour, de manera que des de les seues llars en confinament decidiren gravar un videoclip amb els telèfons mòbils per a la cançó "Bring Back the Plague".

## Membres

* Travis Ryan – veu principal (1997-present)
* Josh Elmore – guitarres (2001-present)
* Belisario Dimuzio – guitarres (2018-present)
* Olivier Pinard – baix elèctric (2018-present)
* David McGraw – bateria (2007-present)

## Discografia

* 1997 Ten Torments of the Damned
* 1999 Human Jerky (Three One G)
* 2000 Homovore (Three One G)
* 2002 To Serve Man (Metal Blade)
* 2004 Humanure (Metal Blade)
* 2006 Karma.Bloody.Karma (Metal Blade)
* 2009 The Harvest Floor (Metal Blade)
* 2012 Monolith Of Inhumanity (Metal Blade)
* 2015 The Anthropocene Extinction (Metal Blade)
* 2018 Medium Rarities (Metal Blade)
* 2019 Death Atlas (Metal Blade)
* 2023 Terrasite (Metal Blade)

## Referències

* 1 2 «Cattle Decapitation Profile». About.com. Arxivat de l'original el 6 de setembre 2015. [Consulta: 5 desembre 2015].
* ↑ «Metal Takes A Stand: Meet The Bands Making A Difference». Louder, 19-05-2016 [Consulta: 6 novembre 2018].
* 1 2 Coggeshall, Wade «Cattle Decapitation: vegetarian death metal». NUVO, 30-04-2010 [Consulta: 5 desembre 2015].
* ↑ van Ooijen, 2015, p. 73-75.
* ↑ van Ooijen, 2015, p. 85-86.
* ↑ Bowar, Chad. «Cattle Decapitation - Karma Bloody Karma». About.com. Arxivat de l'original el 8 de desembre 2015. [Consulta: 5 desembre 2015].
* ↑ Sanford, Jay Allen «Cattle Decapitation Veggie Burgers, plus History of San Diego Music Parts 1 thru 7». San Diego Reader, 19-11-2008 [Consulta: 5 desembre 2015].
* ↑ «Rock Albums. The week of September 12, 2015». Billboard. [Consulta: 14 febrer 2018].
* ↑ Sanfrod, Jay Allen «Bring Back the Plague». San Diego Reader, 16-04-2020 [Consulta: 18 maig 2020].
* ↑ van Ooijen, 2015, p. 75.

## Bibliografia

* van Ooijen, Erik «Giving Life Harmoniously: Animal Inversion in Cattle Decapitation». Helvete: A Journal of Black Metal Theory, 2, 2015, pàg. 73-92.
# Cascada bioquímica

Una cascada bioquímica és una sèrie de reaccions químiques en què el productes d'una reacció actuen com a substrat en les següents reaccions. Hi ha diverses reaccions en cascada bioquímiques importants, incloent-hi les cascades enzimàtiques, com ara la cascada de la coagulació i el sistema del complement, així com les cascades de transducció de senyal, que fan que potencials elèctrics viatgin a través dels nervis fins al cervell, on són interpretats com a senyals en casos com ara la vista o l'olfacte.
Les cascades enzimàtiques es caracteritzen pel fet que el producte de la reacció actua no com a producte sinó com a catalitzador de la següent reacció. És a dir cada reacció produeix una activació d'un proenzim (inactiu) a una forma enzimàtica (activa) mitjançant un canvi covalent sovint proteòlisi o fosforilació. Això produeix una amplificació del senyal, pel que a cada pas la rapidesa de la reacció global és major reduint el temps de la resposta fisiològica efectiva. És important en aquests casos la presència d'una potent regulació enzimàtica que inhibeixi la cascada en el punt final de la reacció per tal d'evitar l'excés de producte que podria conduir a una impossibilitat de retorn a l'inici de la cascada i que d'altra manera podria produir efectes fisiològics indesitjats (p. ex.: trombosi en el cas de la cascada de la coagulació).

## Vegeu també

* Al·losterisme
* Zimogen

## Bibliografia

* Bioquímica. Mathews & van Holde. 2a Ed. McGraw Hill - Interamericana. ©1996 ISBN 84-486-0213-7
# Frontinhan de Savés

Frontinhan de Savés és un comú occità, situat administrativament al departament de l'Alta Garona, a la regió francesa d'Occitània.
# Grup de la calcofanita

El grup de la calcofanita és un grup de minerals de la classe dels òxids. Està format per quatre espècies: aurorita, calcofanita, ernienickelita i jianshuiïta. Totes quatre cristal·litzen en el sistema trigonal.
| Espècie | Fórmula |
| Aurorita | Mn²⁺Mn⁴⁺₃O₇·3H₂O |
| Calcofanita | (Zn,Fe,Mn)Mn₃O₇·3H₂O |
| Ernienickelita | NiMn₃O₇·3H₂O |
| Jianshuiïta | MgMn⁴⁺₃O₇·3H₂O |
Segons la classificació de Nickel-Strunz els minerals d'aquest grup pertanyen a «04.FL: Hidròxids (sense V o U), amb H₂O⁺⁻(OH); làmines d'octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: trebeurdenita, woodallita, iowaïta, jamborita, meixnerita, fougerita, hidrocalumita, kuzelita, woodruffita, asbolana, buserita, rancieïta, takanelita, birnessita, cianciul·liïta, jensenita, leisingita, akdalaïta, cafetita, mourita i deloryita.

## Referències

* ↑ «Chalcophanite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 maig 2023].
# Joaquim Valls i Casanova

Joaquim Valls i Casanova (L'Armentera, 12 d'abril de 1914 - Figueres, 6 de juliol de 1994) fou un futbolista català de les dècades de 1930 i 1940.
Començà a destacar al FC L'Escala i a continuació a la UE Figueres, club on passà la major part de la seva carrera. L'any 1932 fitxà pel FC Barcelona, on només disputà partits amistosos i un partit oficial del Campionat de Catalunya. Ja a la dècada de 1940 debutà a la primera divisió espanyola amb el CE Castelló (1943-44), i la temporada següent amb el Celta de Vigo a segona divisió, club on arribar com a substitut del jugador Venancio González Iglesias, que s'havia lesionat. Posteriorment fou jugador del Lleida, i novament de Figueres i L'Escala. Jugà un partit amb la selecció de Catalunya.

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «El sustituto de Venancio». fameceleste.com, 15-10-2014. [Consulta: 9 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Joaquim Valls i Casanova a BDFutbol
# Tiranet ventregroc

El tiranet ventregroc (Ornithion semiflavum) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos i clars de les terres baixes del Golf de Mèxic, des del centre de Mèxic al nord d'Oaxaca, sud de Veracruz, Tabasco, nord de Chiapas, cap al sud a Nicaragua i nord-est de Costa Rica.

## Referències

* ↑ «Tiranet ventregroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Pita de Siau

La pita de Siau (Erythropitta palliceps) és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae) que habita els boscos de les illes de Siau i Tahulandang, al nord-est de Sulawesi.

## Referències

* ↑ «Pita de Siau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29-12-2020 (català)
# Cementiri de Sant Feliu de Llobregat

El Cementiri és una obra de Sant Feliu de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Cementiri de planta rectangular amb els nínxols disposats en fileres, els uns sobre els altres. Destaca els murs de la zona frontal, són arrebossats, el material dibuixa arcs escarsers i a la zona superior, una sanefa de formes geomètrica. Remata el mur, unes formes semicirculars, com si fossin el remat dels pilars que suporten els falsos arcs.

## Història

Cementiri construït durant el segon quart del segle xx.

## Referències

* 1 2 «Cementiri». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 gener 2019].
# Cesenatico

Cesenatico és un municipi italià, situat a la regió d'Emília-Romanya i a la província de Forlì-Cesena. L'any 2006 tenia 23.780 habitants.

## Ciutat agermanada

* Schwarzenbek (Alemanya)
# Frontilabrus

Frontilabrus és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Frontilabrus caeruleus (Randall i Condé, 1989)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J. E. i B. Condé 1989. Frontilabrus caeruleus, nouveaux genre et espèce de Labridé des Maldives. Rev. Fr. Aquariol. v. 15 (no. 3) (1988): 89-92.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Grup de la burbankita

El grup de la burbankita és un grup de minerals de la classe dels carbonats format per vuit espècies: burbankita, calcioburbankita, khanneshita, lishiïta, petersenita-(Ce), remondita-(Ce), remondita-(La) i sanromanita. Cinc d'aquestes espècies cristal·litzen en el sistema hexagonal: burbankita, calcioburbankita, khanneshita, lishiïta i sanromanita; les altres tres ho fan en el sistema monoclínic.
| Espècie | Fórmula |
| Burbankita | (Na,Ca)₃(Sr,Ba,Ce)₃(CO₃)₅ |
| Calcioburbankita | Na₃(Ca,REE,Sr)₃(CO₃)₅ |
| Khanneshita | (Na,Ca)₃(Ba,Sr,Ce,Ca)₃(CO₃)₅ |
| Lishiïta | (Ca₂◻)Sr₃(CO₃)₅ |
| Petersenita-(Ce) | Na₄(Ce,La,Nd)₂(CO₃)₅ |
| Remondita-(Ce) | Na₃(Ce,Ca,Na)₃(CO₃)₅ |
| Remondita-(La) | Na₃(La,Ca,Na)₃(CO₃)₅ |
| Sanromanita | Na₂CaPb₃(CO₃)₅ |
Segons la classificació de Nickel-Strunz els minerals del grup de la burbankita pertanyen a "05.AC: Carbonats sense anions addicionals, sense H₂O: carbonats alcalins i alcalinoterris» juntament amb els següents minerals: nyerereïta, zemkorita, bütschliïta, fairchildita i shortita.
De totes aquestes espècies només la sanromanita ha estat descrita als territoris de parla catalana, concretament a la mina Eureka, situada a la localitat de La Torre de Capdella (Pallars Jussà, Catalunya).

## Referències

* 1 2 «Burbankite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 octubre 2022].
* ↑ «Sanrománite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 octubre 2022].
# Clockwatchers

Clockwatchers és una pel·lícula anglo-estatunidenca dirigida per Jill Sprecher, estrenada el 1997. Protagonitzada per Parker Posey, Lisa Kudrow, Toni Collette i Alanna Ubach. Els quatre treballen en un ambient d'oficina on són ignorats i els seus companys en desconfien.

## Argument

Iris (Collette) és una jove professional molt tímida i silenciosa que no vol sacsejar el vaixell a l'oficina on ella treballa temporalment. Margaret (Posey) és l'oposició davant Iris i un catalitzador per ajudar el seu canvi i per parlar a favor de si mateixa. Paula (Kudrow) frisosament espera les hores de després de la feina i la possibilitat d'ajuntar-se amb els executius de la companyia. I Jane (Ubach) està compromesa per casar-se amb un imbècil que ja l'està enganyant. Margaret espera convertir-se en una empleada fixa com a ajudant de Mr. Lasky (Bob Balaban) però els seus somnis es frustren quan de cop i volta mor. Una sèrie de robatoris tenen lloc a l'oficina i les sospites recauen en Margaret. Quan Iris troba un mono de plàstic que pensava que havia estat robat a l'escriptori de Margaret, perd la fe en ella i creu que ha estat robant.

## Repartiment

* Toni Collette: Iris Chapman
* Parker Posey: Margaret Burre
* Lisa Kudrow: Paula
* Alanna Ubach: Jane
* Helen FitzGerald: Cleo
* Stanley DeSantis: Art
* Jamie Kennedy: Eddie
* David James Elliott: Mr. MacNamee
* Debra Jo Rupp: Barbara
* Kevin Cooney: Mr. Kilmer
* Bob Balaban: Milton Lasky
* Paul Dooley: Bud Chapman
* Scott Mosenson: Jack Shoberg

## Referències

* ↑ The New York Times. Clockwatchers (en anglès). The New York Times.
# Jiao Bingzhen

Jiao Bingzhen (xinès simplificat: 焦秉贞; xinès tradicional: 焦秉貞; pinyin: Jiāo Bǐngzhēn) fou un astrònom i cèlebre pintor que va viure sota la dinastia Qing.
Era oriünd de Jining, província de Shandong. Va néixer el 1689 i va morir el 1726. Va rebre dels jesuïtes les noves idees occidentals sobre astronomia (formava part del Consell Imperial d'Astronomia). També va aprendre dels europeus les noves aportacions en matèria de pintura, entre elles la coneguda haixifa (perspectiva occidental). Es va convertir a la religió catòlica i va intervenir en el conflicte xinès dels ritus (controvèrsia dels ritus xinesos).
Jiao va ser un dels primers pintors del període Qing en rebre la influència occidental. Va destacar com a pintor de retrats, edificis, paisatges i miniatures. S'especialitzà en la denominada tècnica jiehua (pintura arquitectural). Va ser l'encarregat, com a pintor de la cort, de l'obra coneguda com a “Yuzhi Gengzhi tu” (sota els auspicis de l'emperador Kangxi),

## Bibliografia

* Drawing Boundaries: Architectural Images in Qing China d'Anita Chung. University of Hawai'i Press. ISBN 0-8248-2663-9, Pàgs. 49-52, 57, 60-61, 160 i 204.

## Enllaços externs

* http://www.chinapage.com/painting/jiaobingzhen/jiaobingzhen.html
* https://www.britishmuseum.org/explore/highlights/highlight_objects/asia/g/gengzhi_tu,_pictures_of_tillin.aspx
# Tiranet verdós

El tiranet verdós (Phyllomyias virescens) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de Paraguai oriental, nord-est de l'Argentina i sud i sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Tiranet verdós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Pita de Schneider

La pita de Schneider (Hydrornis schneideri) és una espècie d'ocell de la família dels pítidss (Pittidae) que habita boscos de les muntanyes de Sumatra.
# Charles de Tornaco

Charles de Tornaco va ser un pilot de curses automobilístiques belga que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Charles de Tornaco va néixer el 7 de juny del 1927 a Brussel·les, Bèlgica i va morir el 18 de setembre del 1953 degut a les ferides rebudes en un accident disputant el Gran Premi de Modena.

## A la F1

Va debutar a la tercera temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1952, disputant el 22 de juny el GP de Bèlgica, que era la tercera prova del campionat.
Charles de Tornaco va participar en quatre curses puntuables pel campionat de la F1, repartides en dues temporades, 1952 i 1953.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1952 | Ecurie Francorchamps | Ferrari | Ferrari | SUI | 500 | BEL 7 | FRA | GBR | ALE | HOL Ret | ITA NVS | | - | 0 |
| 1953 | Ecurie Francorchamps | Ferrari | Ferrari | ARG | 500 | HOL | BEL NVS | FRA | GBR | ALE | SUI | ITA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |