OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francisco Durán Domínguez

Francisco Durán Domínguez, (17 de novembre de 1911, Casar de Càceres, Espanya), és un poeta, autor dels poemes Miedo sabroso i El Mendigo.

## Biografia

De jove va treballar com "porqueiro" en un ramat de porcs, amb poc temps per anar a escola i la seva afició per les lletres va venir per la lectura de Luis Chamizo Trigueros i de José María Gabriel i Galán. Al començament de la Guerra civil, Francisco va ser presoner durant diversos mesos, ocasió que va aprofitar per escriure. En aquests temps va escriure Miedo sabroso (1939) i El Mendigo (1940). Des que va sortir de la presó va treballar en RENFE fins a jubilar-se.

## Obra

* Miedo sabroso. —primer premi en "Habla popular" en la primera edició de el concurs de poesia "Ruta de lana Plata".—
* El Milagro. —Guanyador en la categoria "Habla popular" en la segona edició de el concurs de poesia "Ruta de lana Plata".—
* Lana Pitera. —Accesit en la categoria "Habla popular" en la segona edició del certamen.—
* El Mendigo. —Accesit en la categoria "Habla popular" en la quarta edició de el concurso de poesia "Ruta de lana Plata".—

## Referències

* ↑ Premios concedidos. ABC Madrid, 6 de juny del 1978 (castellà) Consulta 17 de febrer del 2017
* ↑ Cañaveral y los concursos de poesía “Ruta de la Plata”. Valiente Lourtau, Alejandro. Cañaveral Digital, 1 de desembre del 2012 Arxivat 2017-02-18 a Wayback Machine. Consulta 17 de febrer del 2017

## Bibliografia

* García-Plata de Osma, Rafael, Ruta de lana Plata. 10 corderos de poesía en Extremadura, Madrid, ei. Rafael García-Plata Quirós, 1986.
* Martínez Terròs, L., Primera antología de poesía extremeña, Càceres, ei. autor, 2005.
# Jean-Baptiste Cotelier

Jean-Baptiste Cotelier, també conegut com a Cotelerius (Nimes, desembre de 1629-París, 19 d'agost de 1686), va ser un teòleg i erudit patrístic francès.

## Biografia

Va ser educat pel seu pare personalment, un sacerdot protestant, més tard convertit al catolicisme. El seu aprenentatge en matèria religiosa va ser ràpid, ben aviat va saber interpretar la Bíblia en els seus originals hebreu i grec davant l'Assemblea General del clergat francès a Nantes el 1641. En aquella ocasió va demostrar també domini en matemàtiques i va causar tal impressió, que s'augmentà la pensió del seu pare de 600 a 1000 lliures, a més de 300 per a la compra de llibres. Entre 1641 i 1647 Cotelier cursà estudis de teologia a París, on va esdevenir un estudiant brillant, i va tenir l'oportunitat de ser presentant davant del rei Lluís XIV el 1644. El 1647 es va graduar en batxiller de teologia a la Sorbona, i va esdevenir-ne membre el 1648, però mai va arribar a ser ordenat sacerdot. El 1654 va acompanyar al bisbe de Metz Georges d'Aubusson de La Feuillade a la seva diòcesi i va esdevenir-ne el seu conseller. Anys més tarde, el 1659, va tornar a la capital francesa i es va dedicar de nou als estudis. Va ser comissionat del ministre Colbert el 1667, juntament amb el filòleg Du Cange, per investigar i catalogar els manuscrits grecs de la Biblioteca Reial. El 1676 va ser nomenat professor de llengua grega en el Collège Royal de París.

## Obres

Cotelier va ser un erudit extremadament precís, i sempre a ser de caràcter modest, reservat i d'amable disposició. A banda de les obres següents, va deixar nombrosos volums de manuscrits, que tracten principalment de l'antiguitat cristiana, actualment conservats a la Biblioteca Nacional de França. Les seves obres publicades són:
* Homiliæ quatuor in Psalmos et interpretatio prophetiæ Danielis, græce et latine (París, 1661). Homilies inèdites atribuïdes per Cotelier a sant Joan Crisòstom. Altres autors, per la diversitat d'estils tenen altres opinions.
* SS. Patrum qui temporibus apostolicis floruerunt, Barnabæ, Clementis, Hermaæ, Ignatii, Polycarpi opera edita et non edita, vera et supposita, græce et latine, cum notis (París, 1672). Principal treball de Cotelier, el títol del qual va derivar en la designació de pares apostòlics dels primers escriptors cristians. La majoria de còpies van cremar-se a l'incendi del col·legi de Montaigu. Posteriorment se n'han publicat edicions revisades per Jean Leclerc i Jacques Paul Migne.
* Ecclesiæ Græcæ Monumenta, græce et latine (París, 1677, 1681, 1686). El tercer volum d'aquesta sèrie va ser publicada dos dies abans de la mort de Cotelier. El material recollit pel quart volum va ser editat el 1688 pels mauristes, i és coneguda pel nom d'Analecta Græca.

## Referències

* 1 2 Weber, Nicholas Aloysius. «Jean-Baptiste Cotelier». A: Catholic Encyclopedia (en anglès), 1913.
# Metroxylon

Metroxylon és un gènere de palmeres monoiques que té de 7 a 26 espècies segons els taxonomistes. Són plantes natives de Samoa Occidental, Nova Guinea, les Illes Salomon, les Moluques, les Carolines i Fiji i també es cultiven a Tailàndia i Malàisia.

## Etimologiaa

El nom del gènere prové de la combinació de dues paraules del grec, metra - "ventre", que en aquest context es tradueix com "cor" i xylon - "fusta".

## Descripció

Els troncs o estípits de les espècies de Metroxylon són solitaris o diversos d'agrupats, normalment tenen arrels aèries. Les fulles són pinnades, els pecíols tenen petites espines negres. Els fruits són relativament grossos i contenen una única llavor.

## Taxonomia

* Metroxylon amicarum Becc.
* Metroxylon bougainvillense Becc.
* Metroxylon carolinense (Dingl.) Becc.
* Metroxylon elatum Hort. ex Scheff.
* Metroxylon filare Mart.
* Metroxylon hermaphroditum Hassk.
* Metroxylon sagu Rottb. – Palmera del sagú
* Metroxylon salomonense (Warb.) Becc. – palmera de Salomó
* Metroxylon upoluense Becc.
* Metroxylon vitiense (H.Wendl.) Hook.f. – palmera de Viti
* Metroxylon warburgii (Heimerl) Becc.

## Referències

* ↑ Rottboell, Nye Samling af det Kongelige Danske Videnskabers Selskabs Skrifter 2:257. 1783 (conserved name) Type:M. sagu
* ↑ «Metroxylon». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 4 agost 2009].
* ↑ Riffle, R. L. and Craft, P. (2003). An Encyclopedia of Cultivated Palms. Portland: Timber Press. ISBN 0-88192-558-6 / ISBN 978-0-88192-558-6 (page 389)
# Els Pernals

Els Pernals és una masia del poble de la Coma, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al Nomenclàtor, al mapa de l'ICC, al padró municipal i al llibre Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pág. 224
# Liosomadoras morrowi

Liosomadoras morrowi és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Ucayali.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr., 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Camppendut

Camppendut (en francès Capendu) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude
# Furoshiki

El furoshiki, en japonès, 风吕敷, és una tela quadrangular tradicional del Japó, que és utilitzada per embolicar i transportar tot tipus d'objectes, des de roba i regals fins a ampolles de vidre.
Es va començar a emprar a mitjans de l'Era Nara, en els banys tradicionals japonesos (OFUR), per no confondre o barrejar la roba, així utilitzaven el furoshiki i deixaven la seva vestimenta a sobre. Més tard el seu ús es va difondre i va començar a ser utilitzada per comerciants per protegir les seves mercaderies o els seus regals.
Actualment el furoshiki està fet de diferents teles, incloent seda, cotó, raió i niló. I encara que aquest art se segueix ocupant al Japó, el seu ús ha anat decaient, a causa de la gran demanda de bosses de plàstic que existeix avui dia.
En els últims anys el Ministeri de Medi Ambient japonès ha fet algunes campanyes per promoure l'ús de furoshiki en l'actualitat, per aconseguir protegir i tenir cura del medi ambient al Japó i al món.

## Galeria

* Furoshiki dissenyat per Friedensreich Hundertwasser.
* Furoshiki dissenyat per Friedensreich Hundertwasser.
* Regals embolicats en Furoshiki
* Dos bentos

## Referències

* ↑ Minister Koike created the "Mottainai Furoshiki" as a symbol of Japanese culture to reduce wastes Arxivat 2017-07-16 a Wayback Machine., Ministry of the Environment

## Enllaços externs

* Tutorial videoclip (en)
# Jocs Mediterranis de 2005

Els quinzens Jocs Mediterranis es van celebrar a Almeria (Espanya), del 24 de juny al 3 de juliol de 2005. La seu central de la competició fou la ciutat d'Almeria, però també es disputaren competicions a sis subseus:
* Cuevas del Almanzora (piragüisme i rem)
* El Ejido (basquetbol i futbol)
* Gádor (tir olímpic)
* Huércal de Almería (lluita i tennis)
* Roquetas de Mar (handbol, tennis taula, esgrima i futbol)
* Vícar (handbol i futbol)
Participaren 21 estats mediterranis. Es disputaren un total de 258 competicions de 25 esports.

## Medaller

| Pos. | Estat | | | | Total |
| 1 | Itàlia | 57 | 40 | 56 | 153 |
| 2 | França | 56 | 51 | 46 | 153 |
| 3 | Espanya | 45 | 59 | 48 | 152 |
| 4 | Turquia | 20 | 24 | 29 | 73 |
| 5 | Egipte | 15 | 10 | 18 | 43 |
| 6 | Grècia | 13 | 15 | 31 | 59 |
| 7 | Tunísia | 13 | 7 | 15 | 35 |
| 8 | Eslovènia | 10 | 8 | 17 | 35 |
| 9 | Algèria | 9 | 5 | 11 | 25 |
| 10 | Sèrbia i Montenegro | 8 | 9 | 15 | 32 |
| 11 | Croàcia | 5 | 10 | 11 | 26 |
| 12 | Marroc | 3 | 6 | 3 | 12 |
| 13 | Síria | 1 | 5 | 5 | 11 |
| 14 | Xipre | 1 | 4 | 2 | 7 |
| 15 | Bòsnia i Hercegovina | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 16 | Líbia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 17 | Albània | 0 | 2 | 4 | 6 |
| 18 | San Marino | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 19 | Malta | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | Total | 258 | 258 | 316 | 832 |

## Referències

* ↑ «Jocs Mediterranis». enciclopedia.cat. [Consulta: 25 juny 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial dels jocs
# Metrovacesa

Metrovacesa és una empresa espanyola dedicada al negoci immobiliari. La seva seu social està ubicada al Parc Metrovacesa Via Nord, al polígon industrial Carretera de Burgos, a Las Tablas, Madrid. La seva activitat es concentra a províncies com Madrid, Barcelona, València i Màlaga, on posseeix una important bossa de sòls per desenvolupar projectes residencials. Metrovacesa també duu a terme una activitat promotora de gestió de sòls que abasta des de la urbanització fins a la promoció i venda de sòl i habitatges localitzats en zones amb alta demanda a Espanya. El seu president no executiu és Ignacio Moreno i el seu conseller delegat, Jorge Pérez de Leza Eguiguren.

## Referències

* ↑ Metrovacesa deja de cotizar en Bolsa al culminar su OPA de exclusión, en el diario Expansión, 13 de mayo de 2013.
# Enhanced Cartridge Interface (ECI)

ABCDEFH
1234567 :
| Patillatge |||
| A | | Reservat |
| B | /IRQ | Interrupt request |
| C | /HALT | Halt CPU |
| D | A13 | CPU Address bus line 13 |
| E | A14 | CPU Address bus line 14 |
| F | A15 | CPU Address bus line 15 |
| H | GND | Masa |
| 1 | /EXTSEL | External Select |
| 2 | /RST | Reset output |
| 3 | /D1XX | Chip select at area $D1xx |
| 4 | /MPD | Math Pack (FP) disable |
| 5 | | Audio input |
| 6 | /REF | Refresh cycle |
| 7 | | +5V |
L'Enhanced Cartridge Interface, abreujat ECI (Interfície de cartutx millorada) era una extensió de 14 pins a la ranura de cartutxos dels ordinadors de 8 bits Atari XE. Permetia als dispositius externs accedir a les línies de dades i al bus del sistema. És similar funcionalment i compatible a nivell programari amb el Parallel Bus Interface (PBI) de la gamma Atari XL. L'ECI està present en els ordinadors Atari 65XE europeus, Atari 130XE i Atari 800XE. Entre uns altres, està suportat pels següents perifèrics:

## Referències

* Chadwick, Ian (1985). Mapping the Atari Revised Edition. COMPUTE! Publications, Inc. ISBN 0-87455-004-1. «Llibre complet».
# Ermengarda d'Anjou (duquessa de Borgonya)

Ermengarda d'Anjou, anomenada Blanca (assassinada el 18 de març de 1076 a l'església de Fleurey-sur-Ouche, fou una princesa de la família dels ingelgerians filla de Folc III Nerra, comte d'Anjou, i d'Hildegarda de Lorena. Es va casar en primeres noces amb Jofré II Ferriol, comte del Gâtinais del que parí a:
* una filla, casada vers 1050 amb Josselí I senyor de Courtenay. Generalment se li dona el nom d'Hildegarda però això podria resultar de la confusió amb una germanastre homònima.
* Jofré III d'Anjou (1040 -1096/7), comte del Gâtinais i d'Anjou
* Folc IV d'Anjou (1043 -1109), comte d'Anjou
Era ja vídua quan la seva mare va anar en pelegrinatge a Jerusalem el 1046 i va morir durant el viatge. Es va casar en segones noces amb el capet Robert I el Vell, duc de Borgonya, del que va tenir Hildegarda, vivia almenys fins al 1080; es va casar vers 1067 amb Guillem VIII d'Aquitània (mort el 1086), duc d'Aquitània, i de Gascunya i comte de Poitiers. El seu germà Jofré II d'Anjou va morir el 1060, i la successió va recaure en el fill d'Ermengarda, Jofré III el Barbut (i després en Folc IV el Tauró).

## Fonts

* Foulques III d'Anjou Arxivat 2011-06-07 a Wayback Machine.
# Liorna

* «Livorno» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Livorno (desambiguació)».
Liorna (en italià Livorno (?·pàg.), en lígur i occità: Ligorna, en llatí: Labro) és una ciutat de la província de Liorna, a l'oest de la Toscana situada a la riba del mar Tirrè, on constitueix un dels ports (és un port lliure) més importants de tot Itàlia. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 157.783 habitants.
Constitueix un centre industrial a la vora del Mediterrani, amb una important presència dels sectors químic i metal·lúrgic i una important refineria de petroli.

## Història

Liorna s'esmenta per primera vegada l'any 1017 com un petit poble costaner de pescadors, el port i les restes d'una torre romana sota el domini de Lucca. L'any 1077, Matilde de Toscana va construir una torre. La República de Pisa va adquirir Liorna en 1103 i va construir un fort quadrangular anomenat Quadratura dei Pisani ("Barri dels Pisans") per defensar el port. Porto Pisano va ser destruït després de la derrota aclaparadora de la flota pisana a la batalla de Meloria el 1284 contra la República de Gènova. El 1399, Pisa va vendre Liorna als Visconti de Milà, el 1405 fou venuda a la República de Gènova i el 28 d'agost de 1421 va ser comprat per la República de Florència. Liorna va ser utilitzada fins al segle XVIII pels florentins.
Va ser un lloc important sota l'empara dels Mèdici durant el Renaixement amb importants concessions al segle xvi. Liorna va créixer durant el govern de Leopold II al segle xviii, el qual va obrir la ciutat als mercaders i comerciants estrangers. Ferran I va declarar la ciutat port franc el 1590, i això va durar fins al 1860, quan la ciutat va passar a formar part del Regne d'Itàlia. Durant la Segona Guerra Mundial, Liorna va rebre considerables danys, principalment a la seva històrica catedral i sinagoga. Actualment allotja una important acadèmia naval.

## Ciutats agermanades

* Novorossiïsk, Rússia
* Guadalajara, Espanya
* Haiphong, Vietnam
* Bat Yam, Israel
* Oakland, California, Estats Units

## Personatges il·lustres

* Giuseppe Chiesa Baratti, pintor instal·lat a Menorca (s. XVIII).
* Pietro Mascagni, músic
* Voltolino Fontani, pintor
* Amedeo Modigliani, pintor
* Giovanni Fattori, pintor
* Cristiano Lucarelli, futbolista
* Pietro Paoli (1759-1839), matemàtic
* Tommaso Mosé Montefiore (1855-1933), músic.
* Federico Consolo (1841-1906), compositor, violinista i musicòleg.
* Galliano Masini (1896-1986), cantant d'òpera (tenor).

## Vegeu també

* Associazione Sportiva Livorno Calcio
* Piombino

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 18 març 2020].
* ↑ Vaccari, Olimpia; Frattarelli Fischer, Lucia; Mangio, Carlo; Panessa, Giangiacomo; Bettini, Maurizio. Storia Illustrata di Livorno (en italià). Pisa: Pacini Editore, 2006, p. 28. ISBN 88-7781-713-5.
* ↑ Najemy, John M. A History of Florence, 1200 - 1575 (en anglès). Wiley, 2006, p. 194. ISBN 9781405178464.

## Enllaços externs

* Liorna - Lloc web oficial (italià)
# Can Guardiola (Miànigues)

Can Guardiola és un mas al veïnat de Miànigues, al municipi de Porqueres, (al Pla de l'Estany) uns pocs metres a l'oest de l'església de Sant Romà. Mas de grans dimensions compost per dos cossos juxtaposats i situats amb orientacions diferents, de manera que la planta de tot el conjunt té forma d'ela. A la casa trobem dos inscripcions que fan al·lusió a dos dates diferents; 1657 i 1807. Tot sembla indicar que el conjunt es va construir en etapes diferents, essent el cos orientat a migdia el més antic.
El cos orientat a tramuntana, de planta rectangular i coberta a una vessant, té un aspecte força auster. A la seva banda dreta s'aixeca un cos intermedi d'alçada superior, on es troba la porta d'entrada i que serveix de punt d'unió entre el primer edifici i el segon, de majors dimensions i orientat a migdia. Es tracta d'una gran estructura de planta baixa, dos pisos i coberta a dues aigües. L'alternança d'unes grans finestres de punt rodó amb d'altres rectangulars més senzilles al primer i segon pis de la casa (vessant de migdia) demostren una articulació plàstica de mur bastant acurada i confereixen a l'edifici un aspecte força noble en aquesta vessant de la casa.

## Referències

* 1 2 «Can Guardiola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Tractat de Gisors (1158)

El tractat de Gisors de 1158 fou un acord signat el 31 d'agost de 1158 entre Enric II d'Anglaterra Plantagenet i Lluís VII de França el Jove pel qual es va establir el matrimoni d'Enric el Jove amb Margarida de França, tots dos encara infants. El tractat estipulava que Margarida aportaria en dot Gisors, Neaufles i el Vexin normand. Els templers van esdevenir guardians de Gisors fins a 1161.

## Referències

* ↑ «Gisors Castle». Castles.nl. [Consulta: 10 octubre 2021].
* ↑ Strickland, Matthew. Henry the Young King, 1155-1183, 2016. ISBN 978-0-300-21955-5.
# Galet (desambiguació)

«Galet» té aquests significats:

## Biologia

* vespa de Galet, un himenòpter vepoïdeu
* galet: peduncle d'una fruita
* galet: tros d'una rama que resta a l'arbre en tallar-la

## Gastronomia

* Galet: format de pasta gruixuda utilitzada entre d'altres per a l'escudella de Nadal
* Galet: broc petit d'un càntir

## Persones

* Émile Galet (1870-1940), general belga, conseller d'Albert I, rei dels belgues
* Pierre Galet (1921-2019), ampelògraf francès
# Els tres mosqueters (pel·lícula de 2023)

Els tres mosqueters (títol original en anglès, The Three Musketeers) és una pel·lícula del director britànic Bill Thomas basada en la novel·la homònima d'Alexandre Dumas, que es va estrenar el 16 de març de 2023. El paper principal de la pel·lícula va ser interpretat per l'actor de cinema negre Malachi Pullar-Latchman. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

La pel·lícula té lloc a França entre 1625 i 1628. El jove noble gascó D'Artagnan arriba a París, on troba veritables amics, troba l'amor i s'interposa en el camí del totpoderós cardenal Richelieu, que somia a deposar el rei.

## Repartiment

* Malachi Pullar-Latchman - D'Artagnan
* Ben Freeman - Athos
* David O'Mahony - Porthos
* Jake J. Meniani - Aramis
* Roland Stone - Capità de Treville
* Tom Taplin - Lluís XIII
* Sophie-Louise Craig - Madame Chevreuse
* James Cosmo - cardenal Richelieu
* James Oliver Wheatley - Comte de Rochefort
* Michael Higgs - de Jussac
* Stanley J. Browne - Bernajoux -Bandit Chieftain
* Preeya Kalidas - Milady

## Producció i estrena

La pel·lícula va ser dirigida per Bill Thomas, un cineasta britànic poc conegut. Per al paper de D'Artagnan, va convidar l'actor Malachi Pullar-Latchman, que abans només havia actuat en uns quants curtmetratges i una pel·lícula de terror de baix pressupost.
La pel·lícula es va estrenar el 16 de març de 2023.

## Referències

* ↑ «Els tres mosqueters». Goita què fan, ara!. [Consulta: 18 juliol 2024].
* ↑ Мушкетёры без страха и с упрёком Arxivat 2023-03-26 a Wayback Machine. Коммерсантъ, 27 марта 2023 года
* ↑ «Д’Артаньян уже не тот. Британцы изменили расу героя Дюма». Arxivat de l'original el 2023-02-17. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ «Вышел русский трейлер «Трех мушкетеров» с Д’Артаньяном-негром». Arxivat de l'original el 2023-02-17. [Consulta: 17 febrer 2023].
# Lios Póil

Lios Póil (en anglès Lispole) és una vila d'Irlanda, a la Gaeltacht del comtat de Kerry, a la província de Munster. Es troba a la península de Dingle, 5 milles a l'est de Dingle i 25 milles a l'oest de Tralee.

## Personatges

* Lispole és el lloc de naixement de Joe Higgins, diputat del Partit Socialista al Dáil Éireann per Dublin Oest.
* Kinard, Lispole és el lloc de naixement del revolucionari Thomas Ashe (Tomás Ághas).

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland

## Enllaços externs

* Kerry County Council Lispole Plan
* Statement of James Fitzgerald, OC Lispole Company, Irish Volunteers, 1913-1921 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., Oficina d'Història Militar.
# Can Guanyabens de la Mata

Can Guanyabens de la Mata és una masia de Mataró (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Masia de planta baixa i dues plantes pis amb coberta a dues aigües i acroteri amb gelosia ceràmica. Presenta un cos annex lateral de planta baixa i pis. L'edifici ha sofert modificacions al llarg del temps.
Actualment la façana principal presenta dos arcs escarsers en els accessos de la masia i annex i al primer pis un balcó sobre l'entrada. El segon pis, d'alçada més reduïda, presenta un balcó i un rellotge de sol amb la inscripció "Mas Bonavista".
Tot i les modificacions que ha sofert l'edifici, el cos principal conserva el ritme vertical dels tres eixos, on hi ha les obertures dels balcons i finestres.

## Referències

* 1 2 3 «Can Guanyabens de la Mata». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Galileu

«Galileu» té aquests significats:
* Galileu o Galileo Galilei (1564 – 1642), científic italià
* Galileu, habitant de la Galilea
* Sistema de posicionament europeu Galileu, sistema de navegació per satèl·lit desenvolupat per la Unió Europea
* Galileu o Galileo (sonda), sonda espacial de la NASA amb l'objectiu d'estudiar el planeta Júpiter i el seu sistema de satèl·lits
* Puig d'en Galileu, muntanya de Mallorca al municipi d'Escorca