OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kautxin

Els kautxin, kauchin o qau'chin foren una classe militar turcomongola al servei d'un cap, principalment Tamerlà. La paraula es traduiria com una cosa similar a regiment de veterans, i en aquest cas es sospita que es tractava de militars veterans que van lluitar amb Tamerlà des del seu temps de guerrer errant. El títol era probablement hereditari però no es transmetia a tots els descendents, i no tenien un comandament únic.
Aquesta classe ja existia abans de Tamerlà probablement com una guàrdia lleial directament al kan (establerta probablement durant el govern de Quebek, però els mes coneguts són els associats al conqueridor. No obstant cap d'ells va tenir càrrecs de responsabilitat o va formar part de l'elit dirigent i dels consellers mes propers. El 1370 foren recompensats per Tamerlà, i un d'ells fins i tot va rebre una filla d'Amir Husayn com esposa; quatre van rebre comandaments a l'exèrcit. Els kautxin van ser sempre lleials a Tamerlà. Si van ser distribuïts en diversos llocs de Transoxiana no se sap ja que fora dels esmentats a l'entorn de Tamerlà, la resta no es poden distingir de l'exèrcit en general. El 1393 sis amirs kautxin són esmentats al setge de Tikrit juntament amb molts altres que no eren kautxins. Quan Xah Rukh fou nomenat virrei del Khurasan se li van assignar alguns kautxins però quan ja era sobirà no consta cap kautxin al seu entorn, però en canvi Ulugh Beg, governador de Transoxiana, comptava amb 30 kautxins entre els membres del seguici coneguts. Els kautxins es suposa que estaven vinculats a Transoxiana i tenien terres en aquest territori.

## Bibliografia

* B. F. Manz, The rise an rule of Tamerlane,
# Edificacions de la carretera del Far

Les Edificacions de la carretera del Far són una obra del municipi de Roses (Alt Empordà) incloses en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Són un conjunt homogeni d'edificacions situades dins del nucli urbà de la població, davant del port pesquer, amb les façanes principals orientades a mar.

## Descripció

Es tracta de cases unifamiliars aïllades amb jardí, de planta tant quadrada com rectangular, formades per diverses crugies adossades i amb les cobertes de teula àrab orientades a una i dues vessants. Consten d'una planta baixa on es distribueixen totes les estances d'habitació, tot i que cal exceptuar els números 43 i 67, ja que també presenten un soterrani i un semisoterrani respectivament, destinats a garatge. Acostumen a tenir un porxo davanter, orientat a mar. En alguns casos presenten altres edificis annexos dins la mateixa finca. Totes les construccions són arrebossades i emblanquinades exteriorment, dotant al conjunt d'un estil de caràcter mediterrani. Tots aquests edificis foren construïts a mitjans del segle XX i concebuts com a xalets o cases d'estiueig.

## Història

Totes aquestes cases es van construir a mitjans del segle xx, entre els anys 1947 i 1956, i van ser dissenyades per arquitectes de renom nascuts a la província de Girona: Joan Aubert i Camps (Olot, 1902-2004), Pelayo Martínez Paricio (Figueres, 1898-1978), Alexandre Bonaterra i Matas, (Figueres, 1916-2006) i el gironí Emili Blanch i Roig.

## Referències

* 1 2 3 «Edificacions de la carretera del Far». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Economidichthys

Economidichthys és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Economidichthys pygmaeus (Holly, 1929)
* Economidichthys trichonis (Economidis & Miller, 1990)

## Referències

* ↑ Bianco P. G., Bullock A. M. & P. J. Miller i F. R. Roubal, 1987. A unique teleost dermal organ in a new European genus of fishes (Teleostei: Gobioidei). J. Fish Biol. v. 31. 797-803.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Holly, M., 1929. Zoologische Forschungsreise nach den Jonischen Inseln und dem Peloponnes von Max Beier (Wien). VI. Teil. Pisces. Sitzungsberichte der Kaiserlichen Akademie der Wissenschaften. Mathematisch-Naturwissenschaften Classe. v. 138 (pt 1): 487-489.
* ↑ Economidis, P. S. & P. J. Miller. 1990. Systematics of freshwater gobies from Greece (Teleostei: Gobiidae). Journal of Zoology (Londres) v. 221 (pt 1): 125-170.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Keiferia lycopersicella

Keiferia lycopersicella és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels gelèquids (Gelechiidae) que pot esdevenir plaga agrícola de cultius com el tomàquet tal com fa referència el seu epítet específic, lycopersicella (del nom científic de la tomaquera, Solanum lycopersicum).
És present a l'Amèrica del Nord continental i les illes d'Hispaniola, Bahames i Cuba a més de les illes Hawaii. Les larves s'alimenten de plantes de la família de les solanàcies; a més de la tomaquera, l'albergínia, patatera, Solanum carolinense, Solanum xanthii, Solanum umbelliferum i Solanum bahamese.

## Referències

* ↑ «BioLib - Keiferia lycopersicella» (en anglès). [Consulta: 16 juny 2024].

## Enllaços externs

* tomato pinworm on the University of Florida / Institute of Food and Agricultural Sciences Featured Creatures Web site
* Species info
* BugWood wiki
# Districte de Jangamo

El districte de Jangamo és un districte de Moçambic, situat a la província d'Inhambane. Té una superfície 1.294 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 93.681 habitants. Limita al nord amb els municipis d'Inhambane i Maxixe (Moçambic), a l'est amb l'oceà Índic, al sud amb el districte d'Inharrime i a l'oest amb el districte de Homoíne.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en dos postos administrativos (Cumbana i Jangamo), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Cumbana:
** Bambela
** Cumbana
* Posto Administrativo de Jangamo:
** Jangamo
** Ligogo
** Massavana

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Scinax heyeri

Scinax heyeri és una espècie de granota endèmica del Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax heyeri. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Tipton (Iowa)

Tipton és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 3.155 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tipton tenia 3.155 habitants, 1.334 habitatges, i 868 famílies. La densitat de població era de 669,3 habitants/km².
Dels 1.334 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 20,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.778 $ i la renda mediana per família de 45.698 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.464 $ mentre que les dones 21.596 $. La renda per capita de la població era de 17.494 $. Entorn del 2,9% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tipton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tipton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gai Bel·lici Torquat

Gai Bel·lici Torquat (en llatí Caius Bellicius Torquatus) va ser un magistrat romà del segle ii.
Va ser nomenat cònsol romà sota l'emperador Hadrià l'any 143, juntament amb Herodes Àtic, segons diuen els Fasti.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1171?rgn=full+text;view=image;q1=TorquatusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1163. ]
# Cantó de Montargis

El cantó de Montargis és un cantó francès del departament de Loiret, situat al districte de Montargis. Compta amb el municipi de Montargis.

## Municipis

* Montargis

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Maurice Meunier | UDSR, després SFIO |
| 1949-1954 | Jean Viscardi | RPF, després divers droite |
| 1954-1967 | Robert Szigeti | radical |
| 1967-1973 | Max Nublat | PCF |
| 1973-1979 | Gérard Bouche | Divers droite |
| 1979-1985 | M. Raynaud | RPR |
| 1985-1998 | Michel Brisson | RPR |
| 1998-2004 | Max Nublat | PCF |
| 2004- | Viviane Jehannet | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 15.996 | 18.225 | 18.380 | 16.110 | 15.020 | 15.030 | 15.020 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Minferri

L'aldea de Minferri és un jaciment neolític situat a Juneda, Les Garrigues, que s'estén almenys sobre deu hectàrees de terreny.
És un nou tipus d'assentament, de grans poblats o aldees, caracteritzats per l'aparició en el mateix espai d'estructures d'habitació (cabanes construïdes amb materials com branques, palla... l'estructures de producció i emmagatzemament (sitges, llars, forns, fosses) d'ús. Els seus ocupants desenvoluparen una economia cerealística de cicle curt o mitjà, combinada amb una ramaderia d'ovelles i cabres, i coneixien la metal·lúrgia del bronze. Dues datacions radiocarbòniques el situen pels volts del 1651 aC.

## Referències

* ↑ Història de Lleida. Volum 1. Pàgina 27. Editorial Pagès. ISBN 84-9779-072-3.
# Rafael Garriga i Roca

Rafael Garriga i Roca (Barcelona, 30 d'agost de 1896 - Barcelona, 6 d'octubre de 1969) fou un enginyer industrial català, desenvolupador rellevant de productes de reproducció de la fotografia. Es va especialitzar en fotoquímica i tecnologia fotogràfica i fou membre de la Junta de l'Associació d'Enginyers Industrials de Barcelona (1928-1963). Es va casar amb Carlota Kuijpers. Va publicar tractats i articles i edità “El Progreso Fotográfico”. És autor d'un Curs de Fotografia (1921), editat pel CADCI, i de Manipulacions Fotogràfiques (1922). El 1942, fou catedràtic a l'Escola d'Enginyers Industrials de Barcelona.
El 1920 va fundar una empresa fotogràfica que el 1928 es transformà en «Industria Fotoquímica Nacional S,A.» “INFONAL”, amb Higinio Negra Vivé i Photo Produits Gevaert, empresa flamenca belga fundada per Lieven Gevaert i gestionada també per Hendrik Kuijpers. El 1960, es va establir a Espanya Gevaert Espanyola i quatre anys més tard es van fusionar Agfa i Photo Produits Gevaert, per crear el grup Agfa-Gevaert. Posteriorment, el 26 de març de 1966, es va crear Agfa-Gevaert, SA.
Va ser avi patern del polític Ignacio Garriga, de Vox.

## Referències

* 1 2 3 «Rafael Garriga i Roca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Cantarero, Joan. «Els orígens d'Ignacio Garriga, el diputat català de Vox». El Crític, 06-11-2019. [Consulta: 9 novembre 2019].
* ↑ «Necrológicas. Ignacio Garriga Roca» p.31. La Vanguardia, 08-10-1969. [Consulta: 9 novembre 2019].
# Rafael Gayano Lluch

Rafael Gayano Lluch (València, 20 de juliol de 1890 - València, 25 de febrer de 1954) va ser un escriptor valencià.
Va estudiar lleis, filosofia i lletres, des de la seva joventut se sentí atret per la poesia i el teatre.
Va escriure 107 obres teatrals, gairebé totes en valencià, i es van estrenar a gairebé tot Espanya. Va col·laborar en nombroses publicacions relacionades amb la cultura popular valenciana. Va ser director de "El Pardalero" periòdic de caràcter satíric, i fundador de setmanaris com "La veu del poble", "El motiló" i "Teatre valencià". També va publicar el llibre de poemes "Brots de terra" (1928) i va escriure estudis de caràcter històric, com "Els Furs de Valencia" (1930-1931) i "Aucologia Valenciana" (1942).
Va pertànyer a l'associació cultural valenciana Lo Rat Penat amb el càrrec de vocal, i va ser considerat un personatge il·lustre i anomenat per intervenir en actes públics, com la presidència de l'homenatge a Eduard Escalante el 18 de novembre de 1934. Va estar vinculat al valencianisme polític, formant part d'Acció Nacionalista Valenciana des de la seua fundació el 1933.
Va ser director del Centre de Cultura Valenciana i corresponent de la Reial Acadèmia de la Història. Rebí una medalla per part de la Real Acadèmia de Cultura Valenciana. A la ciutat de València hi ha un carrer amb el seu nom (carrer de Gayano Lluch), i també una comissió fallera.

## Referències

* 1 2 AÑÓN MARCO, Vicente. Hijos ilustres del reino valenciano, 1970.
* 1 2 3 «Memoria Valencianista - Rafael Gayano i Lluch».
* ↑ «Rafael Gayano Lluch». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «Defunciones | Valencia 1954» (en castellà). valenpedia.lasprovincias.es. [Consulta: 24 octubre 2018].
* ↑ Valenciana, Generalitat. «Biblioteca Valenciana Digital» (en va). bivaldi.gva.es, 2002. [Consulta: 24 octubre 2018].
* ↑ Valenciana, Generalitat. «Biblioteca Valenciana Digital» (en va). bivaldi.gva.es, 2002. [Consulta: 24 octubre 2018].
* ↑ Cob, Julio. «VALENCIA EN BLANCO Y NEGRO: UNA PLACA A EDUARDO ESCALANTE». VALENCIA EN BLANCO Y NEGRO, 18-11-2016. [Consulta: 24 octubre 2018].
* ↑ «Medalles RACV». [Consulta: 21 octubre 2022].
* ↑ «WEB falla Gayano Lluch. Consultado 24-10-2018». Arxivat de l'original el 2019-10-24. [Consulta: 24 octubre 2019].
# Prádena del Rincón

Prádena del Rincón és un municipi de la Comunitat de Madrid. Limita al nord amb Horcajuelo de la Sierra i Montejo de la Sierra; a l'est amb La Hiruela; al sud amb Paredes de Buitrago, i a l'oest amb Madarcos.

## Història

No es coneix la data exacta de la seva fundació, però ja en el Fur de Sepúlveda de 1076, donat pel rei Alfons VI de Castella, s'esmenta el terreny comprès entre les valls del Lozoya i del Jarama on avui s'assenta.Ací el 1085 conquerí als musulmans la plaça de Buitrago del Lozoya que formava part delRegne de Toledo. A partir de 1096, al concedir Alfons VI a Buitrago un privilegi de repoblació i les armes del seu escut: un toro i una alzina amb la llegenda "Ad alenda Pecora" -per a pasturar bestiar-, quan es va crear una Comunitat de Vila i Terra vinculada a aquest nucli poblacional.

## Enllaços externs

* Prádena a sierranorte.com
* Sierra del Rincón
# Prádanos de Bureba

Prádanos de Bureba és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 89 | 78 | 54 | 59 |
# Prádena

Prádena és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 485 | 581 | 545 | 542 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Morgan Yasbincek

Morgan Yasbincek (Austràlia, 1964) és escriptora. El seu primer llibre de poemes és Night Reversing. El 1998 viatja al Regne Unit i realitza una estada a la Universitat d'East Anglia on participa en el projecte Creative Connections, organitzat i finançat per l'State Literature Officer of Western Australia, ArtsWA, el British Council i British Airways. Imparteix tallers d'escriptura a la Universitat Murdoch i dona seminaris tant a Austràlia com al Regne Unit. Està treballant el segon llibre de poemes i està cursant el doctorat a la Universitat Murdoch. Les publicacions de Morgan Yasbincek inclouen Night Reversing (poesia), (Fremantle Arts Centre Press, 1996) i Liv (novel·la), (Fremantle Arts Centre Press, 2000).

## Referències

* ↑ «Morgan Yasbincek». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Morgan – A Suitable Case for Treatment

Morgan – A Suitable Case for Treatment, també coneguda com Morgan!, és una pel·lícula britànica dirigida per Karel Reisz, estrenada l'any 1966.

## Argument

Morgan Delt és un artista d'esquerra irresponsable els pares comunistes del qual són propietaris d'un restaurant a Londres. Segons la seva pròpia confessió, és un somiador impenitent, però el seu costat fantasiós amaga malament la seva voluntat de trobar allà refugi contra les dures realitats del seu existència. El seu comportament extravagant precipita aviat el seu divorci, li val problemes amb la policia i, finalment, el fa encarcerar en un manicomi.

## Repartiment

* David Warner: Morgan Delt
* Vanessa Redgrave: Leonie Delt
* Robert Stephens: Charles Napier
* Irene Handl: Mrs. Delt
* Bernard Bresslaw: Policia
* Arthur Mullard: Wally
* Newton Blick: Mr. Henderson
* Nan Munro: Mrs. Henderson
* Peter Collingwood: Geoffrey
* Graham Crowden: L'advocat
* John Garrie: Tipstatt
* John Rae: El jutge

## Al voltant de la pel·lícula

* Stephen Frears va ser ajudant de direcció en aquesta pel·lícula.

## Premis

* Premi d'interpretació femenina per Vanessa Redgrave al Festival de Cannes 1966
* Millor guió britànic per David Mercer i Millor muntatge per Tom Priestley a la 20e cerimònia dels premis British Academy.
* Premi especial per Karel Reisz al Festival internacional de la pel·lícula de Locarno 2003
* Dues nominacions a la 39e cerimònia de les Oscars: Millor actriu per Vanessa Redgrave i Millor vestuari per Jocelyn Rickards

## Bibliografia

* Quaderns del cinema, n° 179, juny 1966; n° 183, octubre 1966
* Positiu, n° 83, abril 1967
* Monthly Film Bulletin, n° 388

## Referències

* ↑ «Morgan: A Suitable Case for Treatment». ‘‘The New York Times'’.

## Enllaços externs

* Morgan fitxa DVD a Dvdfr
# Moneder

* No s'ha de confondre amb Targeta moneder.
Un moneder, portamoneda o portamonedes és un accessori dissenyat especialment per a dur monedes. És utilitzat principalment per les dones i se sol portar dins de la bossa de mà. A diferència de les carteres, que a més de portar bitllets estan dotades d'un espai amb tancament de cremallera destinat a guardar diners en menuts, els moneders no solen estar preparats per portarbitllets. N'hi havia de plata i nàcar.

## Vegeu també

* Cartera

## Nota

* ↑ España; Antonio Fernandez Chorot, Joaquín Rodriguez San Pedro, et al.. Legislación ultramarina: (830, IV p.). Imprenta de Viota, Cubas y Vicente, 1867, p. 133– [Consulta: 8 maig 2011].
# Rakša

Rakša és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1277.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «História obce Rakša». [Consulta: 21 desembre 2021].
# Rakómelo

Rakómelo (Grec: ρακόμελο; de rakí (ρακί) + meli (μέλι), que significa mel) és una beguda alcohòlica grega feta a base de mel i rakí a la qual s'afegeixen espècies com ara canyella, cardamom o altres herbes regionals. Es consumeix principalment calent durant l'hivern, tot i que també és un bon digestiu en estiu. No s'ha de confondre amb el rakí amb sucre típic de l'illa d'Amorgós.

## Referències

* ↑ In2life.gr, Πάμε ρακόμελα; Arxivat 2012-01-30 a Wayback Machine. [Consulta: 20 de gener de 2012] (grec)

## Vegeu també

* Rakı
# Molpis (cirurgià)

Molpis (Μολπίς) fou un cirurgià grec.
L'esmenta Heràclides de Tàrent. Es creu que va viure i exercir aproximadament al segle III aC o en tot cas anteriorment. Va escriure algunes obres que sembla que parlaven sobre fractures i luxacions i que no s'han conservat.

## Referències

* ↑ Molpis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1112
# Monestir de Japca

El monestir de Japca (en romanès: Mănăstirea Japca) és un monestir al districte de Florești, República de Moldàvia.
El monestir de Japca està situat a la vora del riu Dnièster a una distància de 10 quilòmetres de Camenca. És l'únic monestir de Bessaràbia que mai va ser tancat per les autoritats soviètiques.

## Referències

* ↑ «Japca Monastery». [Consulta: 20 març 2017].

## Enllaços externs

* Mănăstirea Japca (Şabca) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Morwenna

Morwenna (ca. 480) és la patrona homònima de Morwenstow, una parròquia civil i poble del nord del comtat de Cornualla, Regne Unit. Es creu que el seu nom és cognat amb el gal·lès morwyn (donzella), tot i que el primer nom també s'utilitza a Gal·les i Bretanya i es diu que està compost per "Mor" i "Gwenn", que significa "mar blanc" en gal·lès i bretó.

## Biografia

Morwenna apareix per primera vegada en una hagiografia de Sant Nectan del segle XII al costat d'Endelient, Mabyn i Menefrida, entre d'altres, com a filla del rei gal·lès Brychan.
Es va formar a Irlanda abans de creuar a Cornualla. Morwenna va instal·lar la seva llar en una petita ermita a Hennacliff (el Raven's Crag), anomenada posteriorment Morwenstow (literalment: "el lloc sagrat de Morwenna"). L'ermita es troba prop del cim d'un alt penya-segat que domina l'oceà Atlàntic, i des d'on, en determinades condicions atmosfèriques, es pot veure la costa de Gal·les. Es diu que hi va construir una església per a la gent local amb les seves pròpies mans i que portava les pedres des de sota el penya-segat i que on una vegada es va aturar per descansar, una font va brollar-hi. Encara es pot veure a ponent de l'església.
A principis del segle VI, mentre ella jaia moribunda, el seu germà, sant Nectan, va venir a veure-la, i li va demanar que l'aixequés perquè pogués tornar a veure la seva costa natal. Va ser enterrada a l'església de Morwenstow. A la paret nord de l'església de Morwenstow es va trobar una pintura que es creu que representava Santa Morwenna. Mostra una dona demacrada que s'agafa un rotllo contra el seu pit amb la mà esquerra, el braç dret s'aixeca en benedicció sobre un monjo agenollat.
Està representada en un vitrall de l'església parroquial de Santa Morwenna i Sant Joan Baptista de Morwenstow. El nom de sant Joan es va afegir com a dedicatòria cap a l'any 1275 quan l'església va ser donada a l'hospital de Sant Joan Baptista de Bridgwater.

## El pou de Morwenna

Segons Nicholas Orme, un pou de la parròquia de Morwenstow s'associa actualment a santa Morwenna. Aquest es troba a poc més de 500 metres a l'oest de l'església, "a mig camí d'un precipici", i actualment sec. La casa del pou és un edifici catalogat de grau II. Segons la llegenda, aquest és el lloc on Morwenna es va aturar una vegada per descansar mentre portava pedres des de la platja fins a l'església que estava construint al cim del penya-segat.

## Referències

* ↑ «morwyn». Wiktionary. [Consulta: 13 setembre 2024].
* 1 2 Orme, Nicholas. The Saints of Cornwall. Oxford: Oxford University Press, 2000, p.196. ISBN 0-19-820765-4 [Consulta: 13 setembre 2024].
* 1 2 3 «St. Morwenna». Nash Ford Publishing. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «St John the Baptist and St Morwenna Church» (en anglès). The Archbishops’ Council. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «Morwenstow, St Morwenna & St John the Baptist». Cornwall Historic Churches Trust 1llengua=anglès. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «HOLY WELL OF ST MORWENNA ABOUT 14 METRES DOWN THE CLIFF TO THE WEST OF THE CHURCH OF ST MORWENNA» (en anglès). 2024. Historic England. [Consulta: 13 setembre 2024].
# Mory

«Mory» té aquests significats:
* Mory (Pas de Calais), municipi francès al departament del Pas de Calais
* Mory-Montcrux és un municipi francès al departament de l'Oise
* Mitry-Mory, municipi francès al departament de Sena i Marne
* Cantó de Mitry-Mory, cantó francès al districte de Meaux (departament del Sena i Marne)