OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El prestigi dels morts

El prestigi dels morts és una comèdia dramàtica en tres actes i sis quadres, original de Josep Maria de Sagarra, estrenada al teatre Romea de Barcelona, la vetlla del 17 d'octubre de 1946.

## Repartiment de l'estrena

Actors de repartiment.
* La Dida: Esperança Ortiz.
* Alba Oliver: Paquita Ferràndiz.
* Vídua Aguilar: Elvira Fremont.
* Senyoreta Salomé: Enriqueta Torres.
* Senyora Agnès: Antònia Padrones.
* Senyora Júlia: Pepeta Gelabert.
* Senyora Maria: Elena Alonso.
* Rosa Cisterer: Roser Mateu.
* Hortènsia Cisterer: Cèlia Foster.
* Joan Oliver: Joan Cumelles.
* Albert i Joan: Pere Gil.
* El preceptor: Salvador Sierra.
* El majordom: Rafael Calvo.
* El guarda del cementiri: Ramon Bañeras.
* Un pobre: Josep Amenedo.
* Direcció: Joan Cumellas.

## Referències

* 1 2 «El prestigi dels morts». Arxiu digital històric dels espectacles del Teatre Romea. [Consulta: 24 abril 2022].
# Lindackerita

La lindackerita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany i dona nom al grup de la lindackerita. Rep el nom en honor de Joseph Lindacker (23 d'abril de 1823, Cheb, Imperi austríac - 17 de setembre de 1891, Cheb, Àustria-Hongria), farmacèutic i químic, qui va treballar amb Josef Vogl per analitzar minerals de Jáchymov. Va ser el primer a analitzar aquest material.

## Característiques

La lindackerita és un arsenat de fórmula química CuCu₄(AsO₄)₂(HAsO₄)₂·9H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1853. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 2 i 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la lindackerita pertany a «08.CE: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida mitjana, RO₄:H₂O sobre 1:2,5» juntament amb els següents minerals: chudobaïta, geigerita, newberyita, brassita, fosforrösslerita, rösslerita, metaswitzerita, switzerita, ondrušita, veselovskýita, pradetita, klajita, bobierrita, annabergita, arupita, barićita, eritrita, ferrisimplesita, hörnesita, köttigita, manganohörnesita, parasimplesita, vivianita, pakhomovskyita, simplesita, cattiïta, koninckita, kaňkita, steigerita, metaschoderita, schoderita, malhmoodita, zigrasita, santabarbaraïta i metaköttigita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a l'Escola Nacional de Mines de París, França.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Elias, situada a Jáchymov, al districte de Karlovy Vary (Regió de Karlovy Vary, República Txeca). També ha estat descrita a la propera mina de Svornost, així com a França, Àustria, Alemanya, Itàlia, Namíbia, Iran i els Estats Units. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina «Iris 18» d'Escornalbou, a Riudecanyes (Baix Camp, Tarragona).

## Referències

* ↑ «Lindackerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 novembre 2021].
* ↑ Joan Vinyoles Verdaguer · Josep Lluís Garrido Rufaste · Adolf Cortel Ortuño · Josep Carreras Peñalvert «La mina "Iris 18" (grup miner "Porvenir") d'Escornalbou, Riudecanyes, el Baix Camp, Tarragona, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya [Barcelona], 13, 2, 01-11-2019, pàg. 3-46 [Consulta: 24 novembre 2023].
# Calamiana polylepis

Calamiana polylepis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Herre A. W. C. T., 1945. Notes on fishes in the Zoological Museum of Stanford University. XIX.--Two new Philippine gobies, with key to the genera of gobies with vomerine teeth. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 58. 77-81.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «Calamiana polylepis». Catalogue of Life. (anglès)
* 1 2 3 «Calamiana polylepis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Larson, H.K., 2001. A revision of the gobiid fish genus Mugilogobius (Teleostei: Gobioidei), and its systematic placement. Rec. West. Aust. Mus. (Suppl. Núm. 62):1-233.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.
# Tipus salvatge

El tipus salvatge (wild type en anglès) és el fenotip de la forma típica d'una espècie tal com es produeix a la natura. Originalment, el tipus salvatge es va conceptualitzar com un producte de l'al·lel "normal" estàndard en un locus, en contrast amb el produït per un al·lel "mutant" no estàndard. Els al·lels "mutants" poden variar en gran manera, fins i tot poden convertir-se en el tipus salvatge si es produeix un canvi genètic dins de la població. Els continus avenços en les tecnologies de mapatge genètic han creat una millor comprensió de com es produeixen les mutacions i interactuen amb altres gens per alterar el fenotip. Ara s'agraeix que la majoria o tots els locus gènics existeixen en diverses formes al·lèliques, que varien en freqüència al llarg del rang geogràfic d'una espècie, i que no existeix un tipus salvatge uniforme. En general, però, l'al·lel més freqüent, és a dir, l'al·lel amb més freqüència gènica, és el que es considera de tipus salvatge.
El concepte de tipus salvatge és útil en alguns organismes experimentals com les mosques de la fruita Drosophila melanogaster, en què es coneix que els fenotips estàndard de característiques com el color dels ulls o la forma de les ales estan alterats per mutacions particulars que produeixen fenotips distintius, com ara "ulls blancs" o "ales vestigials". Els al·lels de tipus salvatge s'indiquen amb un "+" superíndex, per exemple, w$^+$ i vg$^+$ per als ulls vermells i les ales de mida completa, respectivament. La manipulació dels gens darrere d'aquests trets va conduir a la comprensió actual de com es formen els organismes i de com els trets muten dins d'una població. La investigació sobre la manipulació d'al·lels de tipus salvatge té aplicació en molts camps, inclosa la lluita contra les malalties i la producció comercial d'aliments.

## Referències

* ↑ Consulta feta a Termcat
* ↑ «Wild Type vs. Mutant Traits». Miami College of Arts and Sciences.
* ↑ Chari, Sudarshan; Dworkin, Ian «The Conditional Nature of Genetic Interactions: The Consequences of Wild-Type Backgrounds on Mutational Interactions in a Genome-Wide Modifier Screen». PLOS Genetics, 9, 8, 2013, pàg. e1003661. DOI: 10.1371/journal.pgen.1003661. PMC: 3731224. PMID: 23935530.
* ↑ Jones, Elizabeth; Hartl, Daniel L. Genetics: principles and analysis. Boston: Jones and Bartlett Publishers, 1998. ISBN 978-0-7637-0489-6.
# František Junek

František Junek (17 de gener de 1907 - 19 de març de 1970) fou un futbolista txecoslovac. Va formar part de l'equip txecoslovac a la Copa del Món de 1934.
# Joan Pagès

Joan Pagès (segle xv), fou conseller i vice-canceller del rei Alfons el Magnànim.

## Biografia

Entre les poques dades que se'n tenen, consta que el 20 de març de 1452 el donzell Guerau Ivà Destorrent, fill del regent de la batllia de Martorell i Castellví de Rosanes, Pere Galceran Destorrent, el nomenà procurador seu a Nàpols.
Joan Ramon Ferrer va escriure un poema a la mort de Joan Pagès.
A la Biblioteca de Catalunya hi ha un manuscrit (ms. 591) a nom de Joan Pagès. Tanmateix, conté una nota segons la qual aquest Joan Pagès hauria mort el 1392. Llevat que la data sigui errònia (1392 per 1492, per exemple), seria una persona diferent del vice-canceller reial abans esmentat.

## Referències

* ↑ Mariàngela Vilallonga,La literatura llatina a Catalunya al segle xv. Repertori bio-bibliogràfic

## Obres

* Lectura Porphirii (ms.591, fs. 1-38, de la Biblioteca de Catalunya).
* Lectura Aristotelis (ms.591, fs. 44-100 de la Biblioteca de Catalunya).

## Bibliografia

* Mariàngela Vilallonga, La literatura llatina a Catalunya al segle xv. Repertori bio-bibliogràfic (1993, ISBN 978-84-7256-930-0).
# Era Barta d'Arribèra

Era Barta d'Arribèra (francès Labarthe-Rivière) és un municipi occità de Comenge, a Gascunya, del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Burley

Burley és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 9.316 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Burley tenia 9.316 habitants, 3.288 habitatges, i 2.373 famílies. La densitat de població era de 873 habitants per km².
Dels 3.288 habitatges en un 39,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,7% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 27,8% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,9% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.981 $ i la renda mediana per família de 33.376 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.865 $ mentre que les dones 17.304 $. La renda per capita de la població era de 12.689 $. Aproximadament el 15,2% de les famílies i el 18,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Burley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Burley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jaume Morey Pol

Jaume Morey Pol (1871, Biniali, Mallorca - 1966, Campos, Mallorca) fou un militar de la Guàrdia Civil que fou batle de Llucmajor durant la dictadura franquista, entre 1940 i 1943.
De jove treballà de picapedrer fins que fou allistat per anar a la Guerra de Cuba. Ingressà en la Guàrdia Civil i fou destinat a Madrid. L'octubre de 1901 es casà a Campos amb Maria Vanrell Càffaro, probablement quan estigué destinat en aquesta població. Després fou destinat a Girona on residí durant dotze anys, fins que fou destinat a Llucmajor. El 1921 fou ascendit d'alferes a tinent. El 1923 fou destinat a Eivissa i després a Inca. El 1933 quedà vidu.
El 1940 fou elegit batle de Llucmajor en dimitir Joan Roig Garcies (substituït transitòriament per Llorenç Clar Salvà) i s'encarregà de gestionar un ajuntament amb un elevat deute. Tanmateix millorà els salaris dels funcionaris, condicionà l'actual CEIP Rei Jaume III fet malbé durant la Guerra Civil, condicionà i amplià el cementiri i aconseguí la construcció d'una central elèctrica per evitar la dependència de Palma. L'octubre de 1943 renuncià per motius de salut i anà a residir a Campos on morí el 1966.
Fou honrat amb la Medalla de la campanya de Cuba i amb la Medalla de l'Homenatge i de la Constància Militar.

## Referències

* 1 2 3 Alcaraz Vich, M. «Jaume Morey Pol, un batle en temps difícils (1940-1943)». A: Actes de les Jornades d'Estudis Locals de Llucmajor. Llucmajor: Ajuntament de Llucmajor, 2018, p. 269-282.
# El primer dol

El primer dol (en francès: Premier Deuil), és una pintura de l'academicista francès William-Adolphe Bouguereau; es tracta d'un oli sobre tela, fa 203 per 252 cm, va ser realitzat el 1888, i es troba al Museo Nacional de Bellas Artes de Buenos Aires.

## Descripció

L'obra descriu la que segons la història bíblica seria la primera mort humana: el moment en què Adam i Eva han descobert el cadàver del seu fill Abel, assassinat per Caín.
William-Adolphe Bouguereau havia patit recentment la pèrdua del seu segon fill quan va pintar aquesta obra, Un dels usos històrics d'aquesta obra és la seva inclusió en el Fotodrama de la Creació, pel·lícula pionera del cinema parlat produïda per Charles Taze Russell.

## Referències

* ↑ Museo Nacional de Bellas Artes, Col·lecció Permanent Arxivat 2010-10-10 a Wayback Machine.. (castellà)
* ↑ «"Premier Deuil"». Art Renewal. [Consulta: 26 març 2011].
* ↑ Segons La Atalaya de l'1 de juny de 1995, pàgina 7

## Enllaços externs

* «William-Adolphe Bouguereau al Web Museum» (en anglès).
# Format de text enriquit

El format de text enriquit o RTF (per l'acrònim anglès de Rich Text Format) és un llenguatge de descripció desenvolupat per l'empresa Microsoft per a intercanviar informació entre programes d'edició de text de diferent plataforma. L'RTF és un format suposadament normalitzat per l'acceptació de diversos programes, però amb diverses incompatibilitats fins i tot entre diferents aplicacions de la mateixa Microsoft.

## Enllaços externs

* Llibre-wiki sobre RTF Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Jaume Morera Millaret

Jaume Morera Millaret (Sant Andreu de Palomar, Barcelona, 1896 - 1974), besnet de l'heroi Josep Millaret Casals de la batalla del Bruc del 6 de juny del 1808 per part de mare, obrer fresador destacat d'Hispano Suïssa, militant fundador d'Unió Democràtica de Catalunya, vicepresident d'Acció Católica del districte IX després del 1940, després de la Guerra Civil espanyola, va ser president dels Hombres Grupo Parroquias de Acción Católica de San Andres de Palomar amb seu al Casal Catòlic de Sant Andreu al carrer Pons i Gallarza, vicepresident de la casa d'Asil Casal Salí de Sant Andreu, organitzador dels exercicis espirituals a Sant Andreu juntament amb el jesuïta Pare Francesc de Paula Vallet i Arnau com a Cooperador Parroquial de Crist Rei, col·laborador i organitzador del Congrés Eucarístic Internacional a Barcelona el 1952.

## Referències

* ↑ «Cementiri del Bruc | Patrimoni Funerari.cat» (en castellà), 24-05-2014. [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ «La situació d'Unió», 27-04-2016. [Consulta: 3 gener 2024].
# Mas de Blader

El Mas de Blader és un mas situat al municipi de Móra la Nova a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre.
# Eli, Eli, Lema Sabachthani?

Eli, Eli, Lema Sabachthani? (エリ・エリ・レマ・サバクタニ, Eri Eri Rema Sabakutani), és una pel·lícula dramàtica japonesa de 2005 dirigida per Shinji Aoyama, protagonitzada per Tadanobu Asano. Es va projectar a la secció Un Certain Regard al 58è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Argument

Un virus global està matant la humanitat, però 2 músics radicals semblen curiosament immunes...

## Repartiment

* Tadanobu Asano com a Mizui
* Aoi Miyazaki com a Hana
* Mariko Okada com a Navi
* Masaya Nakahara com a Asuhara
* Yasutaka Tsutsui com a Miyagi
* Masahiro Toda com a Natsuishi
* Shingo Tsurumi com a Kazemoto
* Yusuke Kawazu com a Miyazawa
* Erika Oda com a Eriko

## Referències

* ↑ Mes, Tom. «Midnight Eye review: Eli Eli Lema Sabachtani?». Midnight Eye, 24-10-2005.
* ↑ Brown, Todd. «Poster and Details On Aoyama's Eli Eli Lema Sabachthani». Twitch Film, 19-05-2005.
* ↑ «Eli, Eli, Lema Sabachthani?». Festival de Cannes. [Consulta: 7 December 2009].

## Enllaços externs

* Eli, Eli, Lema Sabachthani? a YouTube
* Eli, Eli, Lema Sabachthani? a Internet Archive
# Ernest Maragall

Ernest Maragall és el nom dels següents personatges:
* Ernest Maragall i Noble (Barcelona 3 de novembre de 1903 - Caracas, 1991), escultor català establert a Caracas
* Ernest Maragall i Mira (Barcelona, 1943), polític català, nebot de l'anterior.
# Callogobius producta

Callogobius producta és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Puerto Galera (Mindoro, Filipines).

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tití d'Aquino

El tití d'Aquino (Cheracebus aquinoi) és una espècie de primat de la família dels pitècids. És endèmic de l'Amazònia peruana. Fou separat de C. lucifer en un article publicat el 2022. Es diferencia de les altres espècies del gènere Cheracebus per tenir el pelatge dorsal marró rogenc, la corona del mateix color, una taca blanca amb forma de pitet al coll i les mans de color crema. Fou anomenat en honor del primatòleg Rolando Aquino.

## Referències

* ↑ Rengifo et al., 2022, p. 1.
* ↑ «Descubren una nueva especie de mono en la selva Amazónica de Perú» (en castellà). RTVE, 19 octubre 2022. [Consulta: 2 novembre 2022].

## Bibliografia

* Rengifo, E. M.; D'Elía, G.; García, G.; Charpentier, E.; Cornejo, F. M. «A New Species of Titi Monkey, Genus Cheracebus Byrne et al., 2016 (Primates: Pitheciidae), from Peruvian Amazonia» (en anglès). Mammal Study, 48, 1, 2022, pàg. 1-16. DOI: 10.3106/ms2022-0019.
# Frassinello Monferrato

Frassinello Monferrato és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Frassinello Monferrato limita amb els municipis de Camagna Monferrato, Cella Monte, Olivola, Ottiglio, Rosignano Monferrato i Vignale Monferrato.
# Joaquín Acosta

Tomás Joaquín de Acosta y Pérez de Guzmán, conegut com a Joaquín Acosta (Guaduas, Cundinamarca, 29 de desembre de 1800 - Guaduas, Cundinamarca, 21 de febrer de 1852) va ser un geòleg, historiador, polític i militar colombià. Abandonà els estudis de dret al Col·legi Major de Nuestra Señora del Rosario, després que Simón Bolívar el va integrar el 1819 dins de les forces revolucionàries patriotes, dirigint la campanya alliberadora a la Valle del Cauca i Chocó. Viatjà a França el 1825 per estudiar mineralogia, geologia i enginyeria militar i tornà a Colòmbia el 1831. A la seva arribada fou nomenat en el càrrec d'Enginyer Director de camins de Cundinamarca; el 1833 fou professor de química, director de l'Observatori Astronòmic Nacional, el Museu Nacional i membre fundador de l'Acadèmia Nacional. Fou nomenat en diverses comissions per a traçat de camins, explotació de mines, observació de canals i mitjans de navegació comercial. Va ser diputat i secretari de Relacions Exteriors fins a 1845, quan va tornar a Europa per estudiar l'Arxiu General d'Índies. El 1847 publica el mapa de la Nueva Granada (Colòmbia), a més d'un text sobre geologia d'aquest estat, i a l'any següent publica el seu compendi històric del descobriment i colonització de la Nueva Granada.

## Obres

* Compendio histórico del descubrimiento y colonización de la Nueva Granada en el siglo décimo sexto (1848).
* Lecciones de geología por el Coronel Joaquin Acosta (1850)
# Mas de Benito

El mas de Benito, o de Benitos, és una caseria abandonada i en ruïnes del terme de Lludient, a la comarca castellanoparlant de l'Alt Millars, al País Valencià. La principal peculiaritat d'aquest mas és la d'estar disseminat en tres unitats: Casa Poncia o Casa La Poncia o Mas de Benito, Casa Mora o Casa de Mora, i Casería del Barranco Luis o Mas de Luis o Mas de Pardo. Tots aquests nuclis estan situats a la vora del camí del mas de Benito, que uneix el caseriu de Los Mores amb el camí de Cirat a Lludient.
La masia, ubicada en plena serra del Cabezo i no gaire lluny de Benagera, domina la vall de la rambla de santa Anna i cau just per damunt del mas de l'Artijuela. Cap al 1934 tenia uns 20 habitants. L'any 1940 n'eren 22 de dret i 21 de fet.

## Referències

* 1 2 «Vecinos ilustres de Ludiente: Eloy Andreu Mor» (en castellà). Ludiente activo, 31-10-2013. [Consulta: 27 setembre 2016].
* 1 2 3 Instituto Geográfico Nacional. Mapa de Ludiente (en castellà), 1909.
* ↑ «Excursión de verano (2012): Ludiente» (en castellà). Ludiente activo, 13-07-2012. [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ «Mas de Benito». Institut Cartogràfic Valencià. Arxivat de l'original el 2016-10-01. [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ Dirección General de Estadística. Nomenclátor de las ciudades, villas, lugares, aldeas y demás entidades de población de España (en castellà). Madrid: Barranco, 1940.
# Eli (pel·lícula)

Eli és una pel·lícula de terror sobrenatural de 2019 dirigida per Ciarán Foy i amb un guió de David Chirchirillo, Ian Goldberg, i Richard Naing. És protagonitzada per Kelly Reilly, Sadie Sink, Lili Taylor, Max Martini, i Charlie Shotwell.
El film va ser produït per Paramount Players, MTV Films, Intrepid Pictures i Bellevue Productions i es va estrenar el 18 d'octubre de 2019 a Netflix. Fins avui dia ha recaptat 11 milions de dòlars a nivell mundial.

## Repartiment

* Charlie Shotwell com a Eli
* Kelly Reilly com a Rose, la mare d'Eli
* Max Martini com a Paul, el pare d'Eli
* Lili Taylor com la Dr. Isabella Horn
* Sadie Sink com a Haley
* Deneen Tyler com la infermera Barbara
* Katia Gomez com la infermera Maricela
* Austin Fox com a Perry
* Kailia Posey com a Agnes
* Parker Lovein com a Lucius
* Lou Beatty Jr com el propietari d'un motel
* Jared Bankens com el líder d'una banda
* Nathaniel Woolsey com a Punks
* Mitchell De Rubira

## Referències

* ↑ D'Alessandro, Anthony. «Netflix Buys Horror Pic ‘Eli’ From Paramount», 12-12-2018. [Consulta: 12 desembre 2018].