OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pixòdar

* Aquest article tracta sobre el dinasta de Cària. Vegeu-ne altres significats a «Pixòdar (desambiguació)».
Pixòdar (grec antic: Πιξώδαρoς, Pixṓdaros, llatí: Pixodarus), anomenat també Pixòdor (grec antic: Πηξόδωρος, Pixódoros, llatí: Pixodorus), fou sàtrapa-rei (dinasta) de Cària. La forma correcte del seu nom deu ser Pixòdar, que és la que consta a les seves monedes.
Era el més jove dels tres fills d'Hecatompos, tots els quals van governar successivament. En vida del seu pare (abans del 377 aC) va ser enviat com a ambaixador a Atenes.
Ja gran va encapçalar la revolta contra la seva germana Ada, vídua i successora el seu germà Idrieu, a la que va expulsar del poder. Ada va poder conservar les fortaleses de l'interior del país (340 aC). Va governar durant uns cinc anys. El 337 aC va oferir la mà de la seva filla gran a Arrideu, fill bastard de Filip II de Macedònia, buscant aliances, per en aquestos moments Alexandre el Gran estava enfrontat amb el seu pare i això el va portar a erigir-se també en pretendent de la princesa cària, cosa que Pixòdar va admetre però Filip II va anul·lar amb la detenció de tots els amics d'Alexandre que havien participat en l'afer. L'aliança de Macedònia i Cària va trontollar. Va conrear també l'amistat de Pèrsia, i va casar la seva filla en matrimoni amb un persa anomenat Orontobates de Cària, que probablement era la mateixa que havia de ser la dona d'Arrideu o d'Alexandre.
Pixòdar va morir, gairebé amb tota la certesa, de mort natural, probablement l'any 335 aC, i el va succeir el seu gendre Orontobates, amb qui sembla que havia compartit el poder encara en vida. En parlen Diodor de Sicília, Flavi Arrià, Plutarc i Estrabó.

## Referències

* ↑ 2.Pixodarus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 380
# Pixòdar de Cindis

Pixòdar (en llatí Pixodarus, en grec antic Πιξώδαρος "Pixódaros") fou un noble de Cària, fill de Matusol de Cindis.
Era un noble de la ciutat de Cindis que es va casar amb la filla del rei Siennesis II de Cilícia. Va participar activament en la Revolta Jònica contra el rei de Pèrsia Darios el Gran l'any 490 aC i va aconsellar de creuar el riu Meandre i atacar al general persa Daurises en aquesta zona, per la rereguarda. Heròdot considera aquest consell el millor que es podia donar, però diu que no el van seguir, i els caris van ser derrotats en dos batalles successives.

## Referències

* ↑ 1.Pixodarus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 380
# Poblat de l'Assut

El poblat de l'Assut és el nom d'un jaciment ibèric ilercavó situat al terme municipal de Tivenys (Baix Ebre) situat a la sortida del congost de Barrufemes, a l'esquerra del riu Ebre i a uns 60 metres d'alçada sobre l'aigua.
És propietat de la Universitat Rovira i Virgili que va formalitzar-ne la compra l'any 2010.
Comprèn un espai habitable en forma triangular, d'uns 2.500 m² i un element defensiu format per una muralla constituïda per mòduls pseudocirculars juxtaposats, a l'oest, d'esquena al riu.
Durant la campanya arqueològica de l'any 2017 va descobrir-se la porta d'accés al poblat. Es tracta d'un sistema d'accés fortificat -vora la torre circular de la part alta del turó- amb un passadís de cremallera, integrat per dues portes, una d'externa que dona a un accés en forma d'essa, que connecta amb la porta possiblement coberta per on s'entrava directament al poblat.

## Bibliografia

* Noguera, J. (2002). Ibers a l'Ebre (Primera edició). Flix: Centre d'Estudis de la Ribera d'Ebre (Obra guanyadora del X Premi d'Assaig Artur Bladé Desumvila, 2001). ISBN 84-922946-2-0.
# Poblat de pescadors de Binibèquer

* Per a altres significats, vegeu «Binibèquer».
El poblat de pescadors de Binibèquer o poblat de pescadors de Binibeca és un nucli arquitectònic dissenyat en 1972 per l'arquitecte Antoni Sintes Mercadal i Francesc Joan Barba Corsini, amb un estil peculiar, simulant un antic poblat de pescadors que mai va existir. Es troba dins de la urbanització de Binibèquer Vell al sud del municipi de Sant Lluís, a uns vuit quilòmetres de Maó.
La característica més accentuada d'aquest nucli és que està compost per carrers estrets, petits i empedrats, creant com un petit laberint. El poble és tot de fusta de color natural combinat amb blanc, d'un estil diferent a l'arquitectura tradicional i típica de Menorca. Està al costat d'una petita cala amb barques. El creador d'aquest poblat fou el sanlluissenc Antoni Sintes Mercadal (1921-1981).
Consta d'un gran nombre d'apartaments, un petit supermercat i botigues de records. No hi ha cap hotel. Els mesos d'hivern està pràcticament deshabitat, en canvi a l'estiu està ple de gom a gom de turistes.

## Vegeu també

* Cala de Binibèquer
* Binibèquer Vell

## Referències

* ↑ Guia de Menorca 2010, Conselleria de Turisme del Govern de les Illes Balears, 2010. Dep. Legal: B-22237-05 (català) (castellà) (anglès) (alemany)
* ↑ «Binibeca, Menorca». [Consulta: 6 juliol 2019].
* ↑ Menorca, Sa nostra. «On anar: poblat de pescadors de Binibeca.», 12-08-2018. [Consulta: 6 juliol 2019].
# Petroica dorsiverda

La petroica dorsiverda (Pachycephalopsis hattamensis) és un ocell de la família dels petròicids (Petroicidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc dens a les muntanyes de l'oest i centre de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Petroica dorsiverda». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Petroica escarlata

La petroica escarlata (Petroica boodang) és un ocell de la família dels petròicids (Petroicidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos i zones més obertes al sud-oest d'Austràlia, i a l'est, des del sud-est de Queensland, cap al sud, a través de l'est i sud de Nova Gal·les del Sud fins Victòria i sud-est d'Austràlia Meridional, illa Kangaroo i Tasmània.

## Referències

* ↑ «Petroica escarlata». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Petroica de matollar de Cap York

La petroica de matollar de Cap York (Drymodes superciliaris) és un ocell de la família dels petròicids (Petroicidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el terra de la selva pluvial, clars i zones de matoll a les terres baixes del nord-est de Queensland.

## Referències

* ↑ «Petroica de matollar de Cap York». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Plaga Zombie: Zona mutante

Plaga Zombie: Zona mutante és una pel·lícula argentina de terror-comèdia de 2001 dirigida per Pablo Parés i Hernán Sáez i protagonitzada per Páres, Sáez, Berta Muñiz, Paulo Soria i Walter Cornás. Va ser escrita per Parés i Sáez. És la seqüela i segona part de la famosa saga de zombis i gore iniciada amb Plaga Zombie. La banda argentina de rock alternatiu Árbol va compondre i va interpretar el tema "Plaga zombie" per a la pel·lícula.

## Sinopsi

Quan l'FBI prova un virus alienígena en un petit poble, fa que tots els habitants es converteixin en zombis assassins, excepte tres que intenten escapar.

## Reparto

* Berta Muñiz... John West / Veu Walkie Talkie
* Pablo Parés... Bill Johnson / Voz Telèfon #1
* Hernán Sáez... Max Giggs / Veu Telèfon #2
* Paulo Soria... Max Fan / Plissken / Líder Carreró / Chupetín / Negociador #2 / Motoserra / Zombi Ràdio #1
* Esteban Podetti... Agent James Dana
* Andrés Perrone... Scott Lee Ray
* Walter Cornás... Kowalski / Negociador #1 / Zombi Radio #2 / Tallallum
* Juan Bautista Dartiguelongue... Anderson / Negociador #3
* Urco Urquiza... Vega
* Daniel de la Vega... Líder Rebel
* Alejandro Nagy... El Cap
* Alejandro D'Aloisio... Doble de Max Giggs / Budells
* Ariel Olivetti... Assistent
* Pablo Vostrouski... Test FBI / Gos de Max Giggs / Le Vació Un Ojo
* Goyo Escardó... Guàrdia de Max Giggs / Mutació Final / Noi Combatiu #1
* Ramiro de Palo... Niño Llorón
* Luis Lucchesi... Noi Escopida
* Ximena Battista... Noia Combativa
* Santiago Sánchez... Noi Combatiu #2
* Sebastián Tabany... Noi Combatiu #3
* Ignacio Lidejover... Noi Combatiu #4
* Gabriel Grieco... Noi mort/Dead Boy
* Nicanor Loreti... Zombi
* Germán Magariños... Zombi
* Martin Villagra... Zombi (com Carlos Manuel Horazzi)

## Referències

* ↑ Plaga Zombie: Zona Mutante. Lucha a carcajadas contra los zombis multicolor, almasoscuras.com
* ↑ Soundtrack de Plaga Zombie: Zona mutante IMDb
* ↑ «Devildead : critique du film plaga zombie : zona mutante (2001) et du dvd…». devildead.com..

## Enllaços externs

* Plaga Zombie: Zona mutante en Cinenacional.com
* Plaga Zombie: Zona mutante a YouTube
# Pleonectoides

Pleonectoides és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Pleonectoides vinacea, que es troba al sud de l'Índia.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 27 desembre 2018].
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; Robinson, G.; Pitkin, B.; Hine, A.; Lyal, C., eds. (2003). "Pleonectoides vinacea". The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum
# Picot garser siríac

El picot garser siríac (Dendrocopos syriacus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae), que habita boscos, terres de conreu, ciutats i oasis des de l'est d'Austria i Txèquia, cap a l'est, a Ucraïna sud-oest de Rússia, i a través de la península Balcànica i Grècia fins a Turquia, el Caucas, Pròxim Orient, nord d'Iraq i oest i sud de l'Iran.

## Referències

* ↑ «Picot garser siríac». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 21/12/2012 (català)
# Picot garser petit

El picot garser petit (Dendrocopos minor) és un membre dels ocells picots de la família Picidae. De vegades assignat al gènere Picoides.
La distribució d'aquest picot és a la regió Paleàrtica amb algunes subespècies.

## Descripció

Pels seus hàbits d'estar dalt d'arbres a vegades passa desapercebut però se l'identifica per tenir barres amples en les ales i barres més estretes a l'esquena.

## Referències

* Gorman, Gerard (2004): Woodpeckers of Europe: A Study of the European Picidae. Bruce Coleman, UK. ISBN 1 872842 05 4.
* BirdLife International (2004). Dendrocopos minor. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 10 de maig del 2006 (en anglès). L'entrada de la base de dades inclou una justificació de per què aquesta espècie és de risc mínim
* Steen R., Selås V. & Stenberg I. 2006. Impact of weather on annual fluctuations in breeding numbers of Lesser Spotted Woodpecker Dendrocopos minor in Norway. Ardea 94(2): 225–231. (download article Arxivat 2007-10-09 a Wayback Machine.)

## Enllaços externs

* Oiseaux Photos
# Pintor del Dinos

El Pintor del Dinos és el nom convencional donat a un ceramista àtic actiu entre el 440 i el 400 abans de la nostra era, pertanyent a la segona generació de ceramistes poligrafs, alumne del Pintor de Cleofont i alhora mestre del Pintor de Pronomos. El seu got homònim és el dinos de figures roges que es conserva als Museus Estatals de Berlín (Antikensammlung Berlin, F2402).
Va pintar grans vasos, especialment craters. La seua obra mestra és l'estamne conservat al Museu Arqueològic Nacional de Nàpols, amb les mènades amb l'ídol de Dionís, en què reprén el marc monumental del mestre, i és menys sensible a la plasticitat i més propens a un estil fi i trencat de l'estil de Calímac. Els afegits de blanc i groc per als adorns de les figures acosten aquest epígon de l'estil polinesi al Pintor de Mídies, contemporani seu, donant lloc al que serà l'estil del Pintor de Pronomos i els seus seguidors.

## Referències

* ↑ The Beazley Archive. «Berlin, Antikensammlung F2402» (en anglés). [Consulta: 27 abril 2020].
* ↑ Gliuliano, 1987, p. 774-775.
* ↑ The Beazley Archive. «Naples, Museo Archeologico Nazionale, H2419» (en anglés). [Consulta: 27 abril 2020].
* ↑ Arias, 1994, EAA, s.v. Attici, vasi..
* ↑ Matheson, 1995, p. 160.
# Ponci

Ponci (Pontius) és el nom dels següents personatges:
* Ponci Diaca, diaca de l'església africana.
* Herenni Ponci o Herenni Ponti, notable samnita, pare de Gai Ponci.
* Gai Ponci o Gai Ponti, militar samnita.
* Ponci Pilat, prefecte o procurador de Judea (s. I).
* Ponci Telesí Major, general samnita (s. I aC).
* Ponci Telesí Menor, general samnita.
# Platja de la Roca Grossa

La platja de la Roca Grossa, o platja de la Cabra, és una platja no urbana de la costa del Maresme, situada a cavall dels municipis de Sant Pol de Mar i Calella (Maresme), entre la platja del Morer i la platja de les Roques, a la desembocadura del torrent de la Cabra. Té una longitud de 130 m i una amplada de 28 m de sorra de gruix mitjà. Està flanquejada per penya-segats i compta amb una zona en la qual se sol practicar el nudisme. Hi ha un aparcament al mirador que hi ha a la carretera N-II.

## Vegeu també

* Platges de Calella
* Costa del Maresme

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Platja Roca Grossa». Catalunya.com.
# Port d'Albaida

El port d'Albaida és un coll de muntanya entre les comarques valencianes de la Vall d'Albaida (pel nord) i el Comtat (pel sud).
Amb una alçada de 628 metres, separa les serres del Benicadell (est) i d'Agullent (oest) mitjançant una depressió que ha permés històricament les comunicacions per l'interior de les províncies de València i Alacant. En l'actualitat l'antiga carretera nacional N-340 està en obres per transformar-se en l'autovia A-7.
Prop del port d'Albaida naix el riu Albaida, tributari del Xúquer aigües avall. El coll es troba entre els termes municipals d'Albaida, Atzeneta d'Albaida i Muro d'Alcoi.

## Referències

* «Port d'Albaida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Port d'Alcanar

El Port d'Alcanar és un port industrial situat a la costa del municipi d'Alcanar (Montsià), uns 3 quilòmetres al nord de les Cases d'Alcanar, davant de la fàbrica de ciment Cemex, que l'explota per concessió administrativa, per al tràfic de les mercaderies produïdes a la cimentera d'Alcanar, principalment ciment i clínquer. N'és el titular l'organisme de Ports de la Generalitat. A ponent de l'espigó del port hi ha la platja de la Martinenca, o platja del Ciment.
Es compon de 2 dàrsenes i 3 molls: Moll 1, Moll 2 i Moll 3, de 50, 320 i 130 metres lineals respectivament. El 2014, Ports de la generalitat i la cimentera Cemex van signar un acord, per dragar el port fins a aconseguir un calat de 12 metres, que va permetre operar vaixells de fins a 50.000 tones de mercaderia, i obrir el Moll 2 a l'entrada i sortida d'altres mercaderies més enllà del ciment.

## Referències

* ↑ «El port industrial d'Alcanar rep el primer vaixell de 40.000 tones després del dragatge». Generalitat de Catalunya, 22-09-2014.
* ↑ «El Ciment». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Port d’Alcanar». Ports de la Generalitat, Generalitat de Catalunya.
* ↑ «La Generalitat dragarà el port industrial d'Alcanar». El Punt Avui, 21-05-2014.
* ↑ «Els ports d'Alcanar i la Ràpita s'obren a noves mercaderies». Diari de Tarragona, 31-05-2018.
# Port d'Anvers

El port d'Anvers és el port més gran de Bèlgica i el segon port d'Europa, després del de Rotterdam. El 2010, va tenir un transbordament de més de 179 milions de tones. Quant a unitats, el port d'Anvers és un dels més grans d'Europa, però el transbordament de càrregues a granel és molt menys important.
El port està connectat amb el mar del Nord per l'Escalda occidental i té un paper important en el comerç internacional. Com que està situat terra endins, cal recórrer distàncies més curtes per ferrocarril o carretera. És un avantatge per al transport de contenidors, que utilitza sobretot aquestes maneres de transport. El transport de contenidors ha augmentat molt des de la dècada de 1950, sobretot gràcies a l'economia valona de l'època. No sols es transporten en contenidors productes tradicionals com ara tèxtils i electrònica, sinó també fruita, cotxes de luxe i altres productes nous.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Portada/efemèride agost 19

Hermila Galindo
« 18 d'agost · 19 d'agost · 20 d'agost »
# Portada/efemèride agost 14

Maria Anna d'Àustria
« 13 d'agost · 14 d'agost · 15 d'agost »
# Plethodontohyla laevipes

Plethodontohyla laevipes és una espècie de granota que viu a Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Nussbaum, R., Raxworthy, C. & Andreone, F. 2004. Plethodontohyla laevipes. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Poliamina

Una poliamina és un compost orgànic que té dos o més grups amino principals -NH₂.
Aquesta classe de compostos és important per proporcionar material de base per a la indústria química, com per exemple l'etilèdiamina H2N-CH₂-CH₂-NH₂, 1,3-diaminopropà H₂N-(CH₂)₃-NH₂, i hexametilèdiamina H₂N-(CH₂)₆-NH₂. També inclou moltes substàncies que tenen un paper important tant en les cèl·lules eucariotes com procariotes, com són la putrescina H₂N-(CH₂)₄-NH₂, cadaverina H₂N-(CH₂)₅-NH₂, espermidina H₂N-((CH₂)₄-NH-)₂-H, i espermina H₂N-((CH₂)₄-NH-)₃-H.

## Funcions

La seva funció real no està clara. Com a cations s'enllacen a l'ADN. Si s'inhibeix la síntesi cel·lular de poliamines el creixement cel·lular es para o es retarda severament.
Entre altres coses les poliamines estan implicades en modular la senescència dels òrgans en les plantes i per tent es consideren una fitohormona.

## Referències

* ↑ Wang, C.; Delcros, J.-G.; Cannon, L.; Konate, F.; Carias, H.; Biggerstaff, J.; Gardner, R.; Phanstiel, O. Defining the molecular requirements for the selective delivery of polyamine-conjugates into cells containing active polyamine transporters. J. Med. Chem. 2003, 46, 5129-5138.
* ↑ Role of polyamines and ethylene as modulators of plant senescence

## Enllaços externs

* Polyamines in cell cycle proliferation and cell death
* Ornithine Decarboxylase: Expression and regulation in rat brain and in transgenic mice, 2002, Pekka Kilpelainen, Department of Biochemistry, University of Oulu. Extensive review of literature through 2001 on polyamine structure, properties, metabolism in mammals, and physiological and pathophysiological roles (See article Table of Contents)
# Pleurat II

Pleurat II (Pleuratus, Πλεύρατος) fou un rei il·liri que va governar uns anys (les dates precises no es coneixen) abans del 250 aC aproximadament. Fou el pare del rei Agron d'Il·líria i l'avi d'Escerdílides.
Va succeir a Mitili i va tenir com a successor al seu fill Agron.
# Prixana d'Avall

Prixana d'Avall és una masia de Gurb (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Cos central de petites dimensions, amb coberta a doble vessant i poques obertures, de les quals la més significativa és el portal de la façana principal en forma d'arc de mig punt.
Destaca una gran galeria oberta a la façana principal, formada per una arcuació cega i altres tres obertes, d'arcs carpanells molt rebaixats, que es recolza sobre quatre pilastres amb un gran carreu de pedra a la base.

## Història

Bàsicament s'observen tres períodes constructius. El primer, al segle xviii, quan es construí la masia, al qual correspon el cos principal, afegint-li poc després la galeria. Durant una època més recent es remodelà i restaurà la casa, i perdé la major part de funcions de la masia (el bestiar), però conserva l'estructura original intacta.
Actualment forma part d'un complex tancat per un mur integrat per diferents edificis de residència familiar.

## Referències

* 1 2 3 4 «Prixana d'Avall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2017].
# Portada/article setembre 22
## Eocè

L'Eocè és la segona època del Paleogen, una de les subdivisions del Cenozoic. Comprèn el temps entre el final del Paleocè (fa 55,8 ± 0,2 milions d'anys) i el principi de l'Oligocè (fa 33,9 ± 0,1 milions d'anys). El seu inici i final queden marcats pel màxim tèrmic del Paleocè-Eocè i per la Grande Coupure, respectivament. Com en altres períodes geològics, els estrats que delimiten aquest període estan ben identificats, però no han estat datats amb màxima precisió.
# Pro Evolution Soccer 6

Pro Evolution Soccer 2006 (PES 2006) és un videojoc de futbol, sisena edició de la sèrie PES. És la sisena versió per a PlayStation 2, la quarta per a Microsoft Windows, la segona per a PlayStation Portable i la primera per a Xbox 360 i Nintendo DS.

## Referències

* ↑ «I momenti chiave dei suoi 11 anni di storia». Play Generation, 66, 01-05-2011, p. 16-17 [Consulta: 1r gener 2024].

## Enllaços externs

* Pro Evolution Soccer 6 - Lloc web oficial
# Proteïna perifèrica de membrana

Una proteïna perifèrica de membrana és aquella proteïna que s'adhereix només temporalment a la membrana biològica amb la qual està associada. Aquestes molècules s'adhereixen a les proteïnes integrals de membrana, o penetren a les regions perifèriques de la bicapa lipídica. Les subunitats proteíniques reguladores de molts canals iònics i receptors superficials de les cèl·lules, per exemple, poden ser definides com a proteïnes perifèriques de membrana. El concepte de proteïna perifèrica de membrana és oposat al de proteïna integral de membrana, ja que aquestes últimes es troben lligades a la membrana, provocant la seva separació danys estructurals de la bicapa lipídica.

## Referències

* Alberts et al. Biología molecular de la célula. Barcelona: Omega, 2004. ISBN 84-282-1351-8.
* Lodish et al.. Biología celular y molecular. Buenos Aires: Médica Panamericana, 2005. ISBN 950-06-1374-3.

## Enllaços externs

* DOLOP Genomics - Base de dades orientada a lipoproteïnes bacterials.
* Base de dades Paptaibol. Arxivat 2011-01-27 a Wayback Machine.
* Base de dades de pèptids antimicrobials Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.
Plantilla:Membrana plasmàtica
# Proteïna quinasa N1

La serina/treonina-proteïna cinasa N1 és un enzim que en humans està codificat pel gen PKN1.

## Funció

La proteïna codificada per aquest gen pertany a la superfamília de la proteïna cinasa C. Aquesta cinasa és activada per la família Rho de petites proteïnes G i pot mediar la via de senyalització depenent de Rho. Aquesta cinasa pot ser activada per fosfolípids i per proteòlisi limitada. S'informa que la proteïna quinasa-1 depenent de 3-fosfoinosítids (PDPK1/PDK1) fosforila aquesta cinasa, que pot mediar els senyals d'insulina al citoesquelet d'actina. L'activació proteolítica d'aquesta cinasa per la caspasa-3 o proteases relacionades durant l'apoptosi suggereix el seu paper en la transducció del senyal relacionada amb l'apoptosi. S'han observat variants de transcripció empalmades alternativament que codifiquen isoformes diferents.

## Interaccions

S'ha demostrat que la proteïna cinasa N1 interactua amb:
* AKAP9,
* Actinin, alpha 1,
* CCDC85B,
* NEFL,
* NEUROD2
* Phosphoinositide-dependent kinase-1,
* Phospholipase D1,
* RHOA, i
* Vimentin.
* TRAF1.

## Referències

* ↑ «Fàrmacs amb els quals interactuen físicament amb Protein kinase N1, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* 1 2 3 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000123143 - Ensembl, May 2017
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000057672 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ Genomics, 49, 1, 01-06-1998, pàg. 129–32. DOI: 10.1006/geno.1997.5208. PMID: 9570957.
* ↑ «Entrez Gene: PKN1 protein kinase N1» (en anglès).
* ↑ «Entrez Gene: PKN1 protein kinase N1» (en anglès).
* ↑ «Characterization of a Novel Giant Scaffolding Protein, CG-NAP, That Anchors Multiple Signaling Enzymes to Centrosome and the Golgi Apparatus*» (en anglès). [Consulta: 16 febrer 2024].
* ↑ Kato Jr, Tomohisa; Gotoh, Yusuke; Hoffmann, Alexander; Ono, Yoshitaka «Negative regulation of constitutive NF‐κB and JNK signaling by PKN1‐mediated phosphorylation of TRAF1» (en anglès). Genes to Cells, 13, 5, 01-05-2008, pàg. 509–520. DOI: 10.1111/j.1365-2443.2008.01182.x. ISSN: 1356-9597.