OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Port Kennedy Bone Cave

La Port Kennedy Bone Cave és una cova de pedra calcària situada a la secció de Port Kennedy del Parc Històric Nacional de Valley Forge (Pennsilvània, Estats Units). La Bone Cave «contenia un dels jaciments fossilífers del Plistocè mitjà (Irvingtonià, fa uns 750.000 anys) de Nord-amèrica».

## Història

Els fòssils de la cova foren investigats per Edward Drinker Cope, Henry C. Mercer i Charles M. Wheatley, famosos paleontòlegs del segle xix. Alguns fòssils, com ara un escarabat encara per descriure del gènere Dicaelus, no s'han trobat enlloc més.
La cova fou descoberta per miners de pedra calcària al segle xix. Posteriorment fou reblida amb residus industrials que contenien asbest i se'n perdé la ubicació. El llogaret de Port Kennedy fou enderrocat en gran part durant la construcció de la U.S. Route 422 a la dècada del 1960. La part que conté la cova passà a formar part del Parc Històric Nacional de Valley Forge el 1978. El 2005, el Servei de Parcs Nacionals i uns geòlegs redescobriren la cova.
Corre el rumor que a la pedrera situada prop de la cova hi ha una locomotora accidentada que fou emprada en el rodatge de la pel·lícula muda The Valley of Lost Hope (actualment perduda) el 1915.

## Referències

* ↑ Circa-1894 photo of the entrance to the Bone Cave Arxivat 2017-06-28 a Wayback Machine., from Bucks County Historical Society.
* ↑ Bechtel, Timothy D.; Jaime L. Hojdila; Samuel H. Baughman II; Toni DeMayo; Edward Doheny «Relost and refound: Detection of a paleontologically, historically, cinematically(?), and environmentally important solution feature in the carbonate belt of southeastern Pennsylvania» (en anglès). The Leading Edge, 24, 5, 2005, pàg. 537. DOI: 10.1190/1.1926813. ISSN: 1070-485X.
* ↑ Society, American Entomological; Horn, M.D., George M. «Notes on some Coleopterous Remains from the bone cave at Port Kennedy, Penna». A: Transactions of the American Entomological Society (en anglès). 5. The Society, 1876, p. 241–245 [Consulta: 17 febrer 2011].
* ↑ «PORT KENNEDY BONE CAVE MONTGOMERY COUNTY» (en anglès). Mancomunitat de Pennsilvània. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 desembre 2014].
* 1 2 Hojdila, Jamie; Toni DeMayo; Sam Baughman; Tim Bechtel; Margaret Carfioli «Sidebar--The long-lost cave has been found!» (en anglès). Park Science. National Park Service, 23, 2, Fall 2005. Arxivat de l'original el 16 octubre 2011. ISSN: 1090-9966 [Consulta: 17 febrer 2011].
# Podhradie (Trenčín)

* Per a altres significats, vegeu «Podhradie».
Podhradie és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1352.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «História». [Consulta: 24 desembre 2021].
# Podhradie (Nitra)

* Per a altres significats, vegeu «Podhradie».
Podhradie és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1235.

## Referències

* ↑ «Obec Podhradie» (en eslovac). [Consulta: 19 desembre 2021].
# Priziac

Priziac (en bretó Prizieg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.025 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 079 | 2 071 | - | 2 089 | 2 021 | 2 062 | 2 068 | 2 252 | 2 257 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 206 | 2 214 | 2 213 | 2 415 | 2 636 | 2 425 | 2 255 | 2 519 | 2 532 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 2 578 | 2 830 | 3 007 | 2 995 | 2 957 | 2 872 | 2 853 | 2 722 | 2 389 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 862 | 1 640 | 1 367 | 1 210 | 1 074 | 986 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Història

Segons alguns autors, Priziac podria haver estat un campament en l'exèrcit dels rei dels francs Lluís el Pietós abans d'enfrontar-se a l'exèrcit del rei Morvan Lez-Breizh a Langonnet l'any 818. El 1860 es van trobar 2000 monedes carolíngies prop de les aldees de Belair i Kervenah, cosa que podria acreditar aquesta tesi.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2008 | Yves Lavolé | |
| 2008- | Dominique Le Niniven | |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Població abans del cens de 1962
* ↑ Priziac al web de l'Insee
# Priznàtxnoie

Priznàtxnoie - Призначное (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 615 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Portada/article setembre 21
## Juan de Juni

Juan de Juni (Joigny, 1506 – Valladolid, 1577) fou un escultor francoespanyol. Juntament amb Alonso Berruguete va formar la gran escola d'escultura castellana. Autor d'una extensa obra, feta principalment durant els més de trenta anys que va viure a Valladolid, les seves peces reflecteixen un gran domini dels diversos materials escultòrics com la terra cuita, la pedra i la fusta, i un extraordinari coneixement de l'anatomia humana.
# Pressió positiva al final de l'expiració

La pressió positiva al final de l'expiració (sovint abreviada per PEEP: Positive end-expiratory pressure) és una pressió als pulmons (pressió alveolar) per sobre de la pressió atmosfèrica (la pressió fora del cos) que existeix al final de l'expiració. Els dos tipus de PEEP són la PEEP extrínseca (PEEP aplicada per un ventilador) i la PEEP intrínseca (PEEP causada per una exhalació incompleta).

## Referències

* ↑ «Positive end-expiratory pressure (PEEP)». TheFreeDictionary.com. Citing: Saunders Comprehensive Veterinary Dictionary, 2007.
# Pressió jugular

La pressió jugular és la pressió indirectament observada sobre el sistema venós mitjançant la visualització de la vena jugular interna. Pot ser útil per diferenciar distintes formes de malalties del cor i del pulmó. S'han descrit tres desviacions a l'alça i dues desviacions a la baixa, respecte a la gràfica normal:
* Les desviacions a l'alça són l'"a" (o contracció atrial), "c" (contracció ventricular i resultant de les protuberàncies de la tricúspide a l'aurícula dreta durant la sístole isovolumètrica) i "v" = ompliment venós auricular.
* Les desviacions a la baixa de l'ona són l'"x" (l'atri es relaxa i la vàlvula tricúspide descendeix) i el "y" descens (ompliment del ventricle després de l'obertura de la tricúspide).
# Pro Monarquia

Pró Monarquia és una associació cívica i cultural sense ànim de lucre que té com a finalitat promoure, guiar i coordinar iniciatives destinades a restaurar la monarquia al Brasil.
Fundada l'any 1990, s'estableix sota els auspicis del cap de la Casa Imperial del Brasil i també representa el Secretariat de la Casa Imperial del Brasil. La funció de la Secretaria és publicar informació sobre la família imperial brasilera a les xarxes socials i al lloc web oficial i també enviar missatges a la gent.
L'organització també té la funció d'organitzar els viatges dels prínceps del Brasil al Brasil i al món.
La seu de l'organització es troba a São Paulo, Brasil.

## Referències

* ↑ «No 7 de setembro do movimento pró-monarquia até o rei apareceu». R7.com, 07-09-2016. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «Audiência Pública: O Movimento Pró-Monarquia e o Legado da Princesa Isabel, a Redentora em Natal - 2022 - Sympla». www.sympla.com.br. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «Pró Monarquia - YouTube». www.youtube.com. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «MONARQUISTAS 2.0: Ativos no Telegram, conservadores defendem 'tradição' e querem imperador no bicentenário da Independência». tab.uol.com.br. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ Minas. «Com presença de príncipe, jovens discutem volta da monarquia no Brasil». Estado de Minas, 11-02-2021. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ Online. «Movimento pró-monarquia participa de manifestações contra corrupção». JC, 26-03-2017. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «Pró Monarquia». www.facebook.com. [Consulta: 20 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Pro Monarquia - Lloc web oficial
# Pro Evolution Soccer 2010

Pro Evolution Soccer 2010 (PES 2010) és un videojoc de la saga Pro Evolution Soccer basat en el futbol professional real de l'any 2010 que va desenvolupar Konami Computer Entertainment i que es va publicar per Konami. PES 2010 i està disponible per a les plataformes de PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation Portable (PSP), Xbox 360, Telèfon Mòbil i Microsoft Windows. La data de llançament va ser 19 d'octubre del 2009. Leo Messi, com en l'anterior edició, i Fernando Torres apareixen a la caràtula.
Aquest és el novè videojoc de la saga i el successor de PES 2009.

## Contingut amb llicències

Konami va arribar a un acord amb la UEFA perquè la Lliga de Campions de la UEFA i la UEFA Europa League, per primera vegada, fossin al videojoc. Els patrocinadors de la UEFA es van anunciar al joc com a part del tracte.

### Lligues

Lligues amb llicències completes.
* Ligue 1
* Eredivisie
* Serie A
Lligues amb llicències parcials.
* Barclays Premier League - 2 equips: Liverpool FC i Manchester United FC.
* Liga BBVA - 12 equips: Athletic Club, Atlètic de Madrid, FC Barcelona, Deportivo, RCD Espanyol, RCD Mallorca, Racing de Santander, Reial Madrid, Reial Valladolid, Sevilla FC, València CF i Vila-real CF.

## Estadis

| # | Estadi | Continent | País | Equip |
| 1 | Anfield | Europa | Anglaterra | Liverpool FC |
| 2 | Old Trafford | Europa | Anglaterra | Manchester United FC |
| 3 | Wembley Stadium | Europa | Anglaterra | Anglaterra |
| 4 | Camp Nou | Europa | Catalunya | FC Barcelona |
| 5 | Santiago Bernabéu | Europa | Espanya | Reial Madrid |
| 6 | Estádio do Dragão | Europa | Portugal | FC Porto |
| 7 | Estádio José Alvalade | Europa | Portugal | Sporting CP |
| 8 | Estádio da Luz | Europa | Portugal | SL Benfica |
| 9 | Amsterdam Arena | Europa | Països Baixos | AFC Ajax |
| 10 | El Monumental | Amèrica | Argentina | River Plate |
| 11 | Estadi de Saitama | Àsia | Japó | Urawa Red Diamonds |
| 12 | Stade de France | Europa | França | França |
| 13 | Estadi Louis II | Europa | Mònaco | AS Monaco |
| 14 | San Siro | Europa | Itàlia | AC Milan, Inter de Milà |
| 15 | Estadi Olímpic de Roma | Europa | Itàlia | AS Roma, SS Lazio |

### Estadis ficticis

| # | Stadium |
| 1 | Konami Stadium |
| 2 | Estadio Amazonas |
| 3 | Bristol Mary Stadium |
| 4 | Estadio Del Pelenque |
| 5 | Mohamed Lewis Stadium |
| 6 | Ville Marie Stadium |
# Proteïna inflamatòria dels macròfags

Les proteïnes inflamatòries dels macròfags (MIP, en anglès per Macrophage Inflammatory Proteins) pertanyen a la família de les citocines quimiotàtiques conegudes com a quimiocines. En els éssers humans, hi ha dues formes principals, MIP-1α i MIP-1β que es diuen oficialment (segons la nova nomenclatura) oficialment CCL3 i CCL4, respectivament. Però de vegades podem trobar altres noms, especialment en la literatura antiga, com LD78α, AT 464.1 i GOS19-1 per a CCL3 humana i AT 744, Act-2, LAG-1, HC21 i G-26 per a CCL4 humana. Però hi ha altres proteïnes inflamatòries dels macròfags a part del MIP-1; com la MIP-2, MIP-3 i MIP-5.

## Referències

* ↑ «Chemokines: a new classification system and their role in immunity». Immunity, 12, 2, 01-02-2000, pàg. 121–7. DOI: 10.1016/S1074-7613(00)80165-X. PMID: 10714678.
* ↑ «Macrophage inflammatory protein-1». Cytokine & Growth Factor Reviews, 13, 6, 01-12-2002, pàg. 455–81. DOI: 10.1016/S1359-6101(02)00045-X. PMID: 12401480.
# Princeton (Florida)

Princeton és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 10.090 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Princeton tenia 10.090 habitants, 2.732 habitatges, i 2.341 famílies. La densitat de població era de 530 habitants/km².
Dels 2.732 habitatges en un 52,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,8% hi vivien parelles casades, en un 22,4% dones solteres, i en un 14,3% no eren unitats familiars. En el 10% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,1% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 17,7% de 45 a 60 i un 6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.556 $ i la renda mediana per família de 41.896 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.101 $ mentre que les dones 23.634 $. La renda per capita de la població era de 12.918 $. Entorn del 19,8% de les famílies i el 23,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Princeton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Princeton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pont de l'Aglí

El Pont de l'Aglí és un pont de pedra de tres arcs, dels quals se'n conserva només un, del terme comunal d'Espirà de l'Aglí, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
Està situat a prop de l'extrem de ponent del terme comunal, travessant l'Aglí a prop del termenal amb Cases de Pena, en la sortida del riu d'un meandre, al nord del Mas Ferriol.
Dels tres arcs i quatre pilars que formaven aquest pont, només el conserva un dels dos arcs petits, el meridional, amb els seus dos pilars. L'arc central, desaparegut, devia tenir uns cinquanta metres d'ull. A la base del pilar septentrional, a l'esquerra de l'Aglí, es conserven només vestigis de la construcció.
Les pedres dels pilars conservats són carreus molt ben tallats, molt similars als de l'església de Santa Maria d'Espirà de l'Aglí, cosa que fa pensar en la contemporaneïtat de les dues construccions, així com en l'obrador i pedrera comuns. Són carreus de 25 cm d' alçada per 50 de llargària. L'arc, en canvi, que comença a 3,4 m de terra, és fet de pedres sense treballar. L'amplada de l'arcada és actualment de 3,5 m, però havia de ser més ample.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «60 - Espirà de l'Aglí». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Espirà de l'Aglí». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Bolòs i Masclans, Jordi; Ponsich, Pere. «Espirà de l'Aglí: Pont de l'Aglí». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica. Volum XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Les restes del Pont de l'Aglí en els ortofotomapes de l'IGN
# Pont de l'Archevêché

El pont de l'Archevêché és un pont que travessa el Sena a París, a França.

## Situació

Connecta el 4t districte, a nivell de l'île de la Cité, al 5è districte, entre el quai de Montebello i el quai de la Tournelle.

## Història

El pont de l'Archevêché és el més estret de París. Ha estat construït el 1828, per l'enginyer Plouard, per a la societat del pont des Invalides després de la demolició del pont penjant dels Invalides. El peatge ha estat recomprat al concessionari per la ciutat de París el 1850.
Fa una longitud de 68 m i una amplada d'11 m, té tres arcs de maçoneria de 15, 17 i 15 m d'obertura. Els arcs feblement oberts molesten el trànsit fluvial, però malgrat una decisió presa el 1910, el pont mai no ha estat reemplaçat.

## Característiques

* Tipus de construcció: pont en arc
* Construcció: 1828
* Arquitectes: Plouard
* Material: pedra
* Longitud total: 68 m
* Amplada de la biga: 17 m
* Amplada útil: 11m

## Enllaços externs

* Web de la mairie de Paris Arxivat 2008-09-20 a Wayback Machine.
* Structurae
* Vista satèl·lit a Google Map
# Pont de la Salut

El pont de la Salut és un pont del terme municipal de Sabadell, al Vallès Occidental. Passa per sobre el riu Ripoll i enllaça Sabadell amb el Santuari de la Mare de Déu de la Salut.

## Arquitectura

Té set arcades de mig punt de 12 m de llum cadascuna, que són sostingudes per pilars gruixuts. L'alçada total és de 17,15 m, 132 de llargada i 5,20 d'amplada.
Està format per set arcs de mig punt recolzats en sis grans pilars rectangulars, amb tres repeus. Damunt dels arcs hi ha un fris decoratiu, de banda i banda, amb petits relleus de cubs. El material de construcció emprat a l'obra fou: el maó per als arcs i els pilars, la pedra calcària (arrodonida als costats menors) per a la base, i pedra conglomerada per a la massa del pont.
L'adaptació del pont a les necessitats actuals ha fet que la superfície de trànsit sigui més ampla que la base (a causa de l'ampliació de la carretera).

## Història

Fou construït entre els anys 1862 i 1863, en època de l'alcalde Josep Romeu i Sans, per tal de continuar la carretera de Sabadell fins a Caldes de Montbui, la C-1413a. Fou projectat per l'enginyer Elzeari Boix i construït per Josep Antoni Obrador Poch. Quan fou inaugurat, s'instal·là una placa de marbre a cada estrep: el de la part sud tenia dos escuts, l'escut de Sabadell i el de la Diputació de Barcelona. La de l'extrem nord duia una inscripció al·lusiva: "Año 1863. Construido durante el reinado de Isabel II a quien la dedica la Diputación Provincial". Foren destruïts durant la revolució de 1868. Juntament amb l'arribada del tren a Sabadell l'any 1855, la construcció del pont va contribuir notablement a millorar la xarxa de comunicacions de l'època.

## Referències

* 1 2 3 «Pont de la Salut». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].
* ↑ Nomenclàtor. «Carrer de Romeu». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 17 juny 2016].
* ↑ «Pont de la Salut». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ El passat tèxtil de Sabadell i Terrassa, Generalitat de Catalunya
# Portada/article juliol 25
## DES

El Data Encryption Standard (DES, Estàndard de Xifratge de Dades) és un mètode de xifratge de dades. El 1976, la Federal Information Processing Standard el va seleccionar com a mètode oficial als Estats Units, i més tard el seu ús s'ha estès arreu del món. L'algorisme va ser motiu de controvèrsia per tres motius: perquè en el seu disseny hi havia elements classificats com a informació confidencial, perquè tenia una clau relativament curta, i perquè se sospitava que l'Agència de Seguretat Nacional (NSA) dels Estats Units tenia una porta falsa per desxifrar-lo. En conseqüència, el DES va ser sotmès a un estudi i una anàlisi acadèmica molt intensos que van impulsar el coneixement modern del xifratge per blocs i la seva criptoanàlisi.
Alguna documentació distingeix entre el DES com a estàndard i l'algorisme DES, que es coneix com DEA (Data Encryption Algorithm, Algorisme de Xifratge de Dades). Quan se'n parla, les sigles DES es poden pronunciar o bé llegint les lletres de l'abreviatura o bé pronunciant l'acrònim com una única síl·laba (des).
# Premi austríac de literatura europea

El Premi Austríac de Literatura Europea (Österreichischer Staatspreis für Europäische Literatur), també conegut com el Premi Europeu de Literatura (Europäischer Literaturpreis), és un premi literari atorgat a Àustria lliurat pel Ministeri Federal d'Educació i Arts als escriptors europeus. Establert a Viena el 1965, el premi lliura una valor monetari de 25.000€ (2007).

## Guardonats

* 2021 : László Krasznahorkai
* 2020 : Drago Jancar
* 2019 : Michel Houellebecq
* 2018 : Zadie Smith
* 2017: Karl Ove Knausgård
* 2016: Andrej Stasiuk
* 2015: Mircea Cărtărescu
* 2014: Lyudmila Ulitskaya
* 2013: John Banville
* 2012: Patrick Modiano
* 2011: Javier Marías
* 2010: Paul Nizon
* 2009: Per Olov Enquist
* 2008: Agota Kristof
* 2007: A. L. Kennedy
* 2006: Jorge Semprún
* 2005: Claudio Magris
* 2004: Julian Barnes
* 2003: Cees Nooteboom
* 2002: Christoph Hein
* 2001: Umberto Eco
* 2000: António Lobo Antunes
* 1999: Dubravka Ugrešić
* 1998: Antonio Tabucchi
* 1997: Jürg Laederach
* 1996: Aleksandar Tišma
* 1995: Ilse Aichinger
* 1994: Inger Christensen
* 1993: Chinghiz Aitmatov
* 1992: Salman Rushdie
* 1991: Péter Nádas
* 1990: Helmut Heissenbüttel
* 1989: Marguerite Duras
* 1988: Andrzej Szczypiorski
* 1987: Milan Kundera
* 1986: Stanisław Lem
* 1984: Christa Wolf
* 1983: Friedrich Dürrenmatt
* 1982: Tadeusz Różewicz
* 1981: Doris Lessing
* 1980: Sarah Kirsch
* 1978: Simone de Beauvoir
* 1977: Fulvio Tomizza
* 1976: Italo Calvino
* 1975: Pavel Kohout
* 1974: Sándor Weöres
* 1973: Harold Pinter
* 1972: Peter Huchel
* 1971: Sławomir Mrożek
* 1970: Eugène Ionesco
* 1968: Václav Havel
* 1967: Vasko Popa
* 1966: W. H. Auden
* 1965: Zbigniew Herbert

## Referències

* ↑ «Österreichische StaatspreisträgerInnen für Europäische Literatur». Arxivat de l'original el 2012-05-29. [Consulta: 30 abril 2011].
# Ponç de Santa Pau

Ponç de Santa Pau (?, s. XIV - Constantinoble, 1352) fou un almirall de la Corona d'Aragó.
Fill gran d'Hug II de Santa Pau, Pere el Cerimoniós el va nomenar capità d'un estol de trenta galeres a mitjans de març de 1351. L'armada de la Corona d'Aragó va sortir del port de Maó el mes de setembre i es va dirigir cap a la Mediterrània oriental, fent escala a Càller i a Messina on es van unir amb vint galeres venecianes capitanejades per Pancrazio Giustinian en virtut de l'aliança militar entre la Corona d'Aragó i la República de Venècia per enfrontar-se a la República de Gènova. Finalment, prop de Constantinoble es van unir amb catorze galeres venecianes alliberades del Setge d'Oreoi i quatre més que sortiren de València més tard i eren capitanejades per Bernat de Ripoll.
El vespre del dia 13 de febrer de 1352, l'estol aliat participà a la batalla naval del Bòsfor en mig d'una gran tempesta que desbaratà moltes naus dels dos bàndols. Ponç de Santa Pau fou ferit i morí a causa de les ferides uns quants dies més tard, el 9 de març, a Constantinoble. També hi morí el seu ajudant Bernat de Ripoll. Només hi sobrevisqueren onze de les galeres de la Corona d'Aragó, de les quas deu tornaren a Catalunya i foren encomanades a Mateu Mercer després del nomenament provisional de Bonanat Descoll, mentre que la que retornava les despulles de Ponç Santa Pau a Catalunya era atacada per un estol de deu galeres genoveses i es perdia per sempre.

## Referències

* ↑ Francesch Rodón i Oller, Fets de la Marina de guerra catalana, p.58
* ↑ (castellà) José Vicente Cabezuelo Pliego, Diplomacia y guerra en el Mediterráneo medieveal. La liga véneto-aragonesa contra Génova de 1351, Anuario de estudios medievales: gener-juny de 2006
* ↑ Hernández Cardona, Francesc Xavier. «Volum II: Temps de Conquesta». A: Història militar de Catalunya. 2a Ed.. Rafael Dalmau Editor, 2004, p.148. ISBN 84-232-0655-6.
* ↑ Las Calles de Barcelona Origen de sus nembres: Sus recuerdos, sus tradiciones y leyendas. Biografías de los personajes ilustres que han dado nombre á algunas... Edicion de gran lujo adornada con preciosas láminas. I. Salvador. Marero, 1865, p. 224–.
* ↑ Antonio Rubió y Lluch, i Maria Teresa Ferrer i Mallol, Diplomatari de l'Orient català (1301-1409), p.263
* ↑ «Ponç de Santa Pau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ponç de Santa Pau (†1352) y su translatio corporis: historia de una ida y de una vuelta. Alberto Reche Ontillera.