OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Älvsbyn

Älvsbyn (es tradueix com "el poble del riu") és una localitat i centre administratiu del Municipi d'Älvsbyn, al Comtat de Norrbotten, Suècia. L'any 2017 tenia 5.070 habitants.
Älvsbyn té una estació de ferrocarril que funciona amb trens que circulen entre Boden i Estocolm al llarg de la costa est sueca. També disposa d'un alberg juvenil amb un petit parc recreatiu, que inclou una piscina. Hi ha un club de futbol local anomenat Älvsby IF.

## Referències

* ↑ «Tätorter 2015; befolkning 2010-2017, landareal, andel som överlappas av fritidshusområden» (en suec). Oficina Central d'Estadístiques de Suècia.
# Pinilla del Campo

Pinilla del Campo és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Pere IX del Congo

Pedro IX Afonso Mansala (mort l'octubre de 1962 va ser el darrer manikongo titular del regne del Congo el 1962. Era fill del manikongo titular António III, mort en 1957. Fou reconegut com a rei titular el 9 de setembre de 1962 després de la « regència » de la vídua del rei difunt Maria Isabel da Gama (1957-1962) però va morir el mes d'octubre següent. S'arribà a un acord entre els pretendents i la « regència » fou confiada novament a Maria Isabel de Gama qui la conservarà fins a la desaparició definitiva del regne en 1975.

## Referències

* ↑ On a forgotten kingdom
* ↑ Victor Rosez, The Demoncratic Version: The origin of men, slavery and colonialism, p. 189

## Enllaços externs

* (portuguès) O Reino do Congo: A decadência final do Reino do Congo
# Planhòla

Planhòla (francès Plagnole) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Alta Garona.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Pica tibetana

Ochotona thibetana és una espècie de pica de la família dels ocotònids que viu a la Xina, a l'Índia i, possiblement també, a Bhutan.

## Referències

* Lagomorph Specialist Group 1996. Ochotona thibetana Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consultat el 9 de maig del 2008.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Aequidens viridis

Aequidens viridis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 «Aequidens viridis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Eigenmann, C. H. i W. L. Bray: A revision of the American Cichlidae. Ann. N.Y. Acad. Sci. 7: 607-624. Any 1894.
* Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia, 431 pp.
* Kullander, S. O. i H. Nijssen: The cichlids of Surinam. E.J. Brill, Leiden and other cities, XXXIII+256 pp. Any 1989.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Staeck, W. 2003. Cichliden-Lexikon, Tiel 3: Südamerikanische Zwergbuntbarsche. Dähne Verlag. Cichliden-Lexikon Tiel 3: 1-219.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# San Luca (Itàlia)

San Luca és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a la regió italiana de Calàbria, situat a uns 100 km al sud-oest de Catanzaro i a uns 35 km a l'est de Reggio de Calàbria. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 3.718 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 1r febrer 2020].
# San Lorenzo de la Parrilla

San Lorenzo de la Parrilla és un municipi de la província de Conca a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Està situat a la zona occidental de la província, a 88 km de Conca i en el centre de la Manxa. En el cens de 2007 tenia 1322 habitants.
# Sangarrén

Sangarrén és un municipi d'Espanya a la província d'Osca, a l'Aragó. Té una superfície de 32,31 km² amb una població de 262 habitants (cens 2007) i una densitat de 8,48 hab/km².
# Sangarcía

Sangarcía és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 510 | 473 | 481 | 450 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Sant Josep de Polig

Sant Josep de Polig és una capella del nucli de Polig, al municipi de la Baronia de Rialb (Noguera), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una capella del poble nou, vora del conjunt fortificat. Té la planta rectangular, volta interior i façana principal amb porta dovellada, senzill rosetó en un sol carreu i petita espadanya amb una campana feta amb un obús. La data que apareix a la clau de les dovelles és l'any 1817.

## Referències

* ↑ «Sant Josep de Polig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2014].
# Répertoire d'autorité matière encyclopédique et alphabétique unifié

El Répertoire d'autorité matière encyclopédique et alphabétique unifié (Repertori d'Autoritat en Qüestió Enciclopèdica i Alfabètica Unificada, conegut per l'acrònim RAMEAU) és una eina creada per la Direcció de Biblioteques, Museus i Informació Científica i Tècnica (DBMIST), inspirador de la llista d'autoritats establerta per la Biblioteca de la Universitat Laval a Quebec (RVM), que al seu torn deriva del Library of Congress Subject Headings (LCSH). Aquest directori s'assigna a la BNF per tal d'indexar les col·leccions de les biblioteques públiques. Permet el lector de trobar documents i dur a terme investigacions en un catàleg de biblioteca per temes o àmbits o matèries.
En 1987, la BnF i el Ministeri d'Ensenyament Superior i Recerca s'associaren per gestionar el Rameau de manera comuna.

## Enllaços externs

* BnF-Rameau : renseignements
* Catàleg en línia de la BnF i recerca possible per Rameau
* Rameau, bilan, perspectives
# San Giovanni Gemini

San Giovanni Gemini (sicilià San Giuvanni ) és un municipi italià, dins de la província d'Agrigent. L'any 2008 tenia 8.087 habitants. Està enclavat dins el municipi de Cammarata.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Valerio Viola | Llista cívica |
# Santa Susanna de Batea

Santa Susanna de Batea és una església barroca de Batea (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

D'uns 3 x 3 m., tota de carreu i de planta rectangular, aquesta capella no té finestres. Coberta amb lloses de pedra a dues aigües; és l'únic dels templets que no té cap inscripció ni cap mena de signe esculpit, encara que és la que presenta la portada més interessant: un arc de mig punt on els cassetons i medallons barrocs substitueixen les nervadures goticitzants de les altres. Finalment, crida l'atenció que no tingui espadanya.

## Referències

* ↑ «Santa Susanna de Batea». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 octubre 2018].
# Salangana de Whitehead

La salangana de Whitehead (Aerodramus whiteheadi) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae) que habita zones obertes i forestals de muntanyes per sobre dels 1300 m de les Filipines. Cria en coves.
# Salangana de la Sonda

La salangana de la Sonda (Aerodramus salangana) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae).
Habita el obert i forestal, criant en coves. Viu a les terres baixes fins als 1000 m de les Illes Grans de la Sonda, a Sumatra, Borneo, Java, Sulawesi i Balabac (a les Filipines).
# Serra Negra

Serra Negra és una ciutat de l'estat brasiler de l'São Paulo. La seva població estimada (2006) era de 25,438 habitants. La seva àrea total és de 203 km². El turisme i l'extracció d'aigua mineral són les activitats econòmiques principals.

## Referències

* ↑ «Panorama» (en portuguès brasiler). IBGE. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «História & Fotos» (en portuguès brasiler). IBGE. [Consulta: 9 juliol 2023].
# Isodisomia

L'isodisomia és la presència de dos cromosomes idèntics heretats del mateix progenitor en comptes d'haver-se heretat cadascun d'un progenitor. Aquest fenomen es pot donar per diverses vies:
* Es pot produir per la fertilització d'un gàmeta amb dues còpies d'un mateix cromosoma (complementació gamètica).
* Per la duplicació d'un cromosoma d'un zigot monosòmic (rescat monosòmic)
Aquest fenomen té dues implicacions. Si hi ha un al·lel mutat, s'heretarà per duplicat i es desenvolupen malalties a causa de l'impromta genòmica.
La diferència entre heterodisomia i isodisomia rau en el fet que la heterodisomia són dos cromosomes homòlegs, l'isodisomia són dos cromosomes idèntics.
# Zacaries d'Alexandria

Zacaries (copte: Ⲍⲁⲭⲁⲣⲓⲁⲥ; àrab: زخارياس, Zaẖāriyās; grec antic: Ζαχαρίας; llatí: Zacharias) va ser el 64è papa d'Alexandria i patriarca de la Seu de Sant Marc, del 28 de setembre de l'any 1004 al 22 de novembre del 1032.
Era un sacerdot pobre nascut a Alexandria, pràcticament desconegut. Quan els bisbes i el clergat estaven reunits per escollir un nou patriarca estaven indecisos sobre a qui havien de nomenar. Es van assabentar que un ric comerciant de nom Ibrahim ibn Bishr volia per a ell la dignitat patriarcal, i havia donat part de la seva fortuna al califa fatimita Al-Hàkim per a assegurar el seu nomenament per un decret. Els bisbes van buscar ràpidament un candidat alternatiu per evitar que un laic ocupés el càrrec. Zacaries, que era a la sala mentre discutien i portava una urna per dipositar els vots en la tria de candidats, va ensopegar i va caure escales avall, i l'urna no es va trencar. Els clergues van veure en això un senyal diví i van nomenar-lo patriarca abans de què arribés el decret del califa.
Durant el regnat d'Al-Hàkim, els coptes i altres cristians van patir moltes persecucions. El califa va fer silenciar les campanes i destruir totes les creus, i feia vestir als cristians amb faixes i turbants negres per distingir-los dels bons musulmans. Va emetre un decret que ordenava destruir totes les esglésies del país, i va detenir a Zacaries, al que va amenaçar de llençar-lo a les feres si no es convertia a l'islam, però al cap de tres mesos el va alliberar.
Segons diu Abu al-Makarim, un sacerdot copte que va escriure una Història de les Esglésies i els Monestirs cap a l'any 1200, Zacaries va ser l'últim patriarca copte que va poder enviar cartes als governants i als fidels de Núbia i d'Etiòpia, fins i tot després que el califa fatimita Al-Hàkim ho prohibís.
Va deixar escrita una carta sinòdica dirigida a Joannes Abdos.

## Referències

* ↑ Atiya, Aziz Suryal (ed.). «Zacharias». Claremont Coptic encyclopedia. [Consulta: 14 desembre 2023].
* ↑ Smith, William (ed.). «Zacharias». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 14 desembre 2023].
# Thomas Price

Thomas Price (2 d'octubre, 1787 – 1848) (conegut amb el nom bàrdic de Carnhuanawc) fou un historiador i una de les figures literàries gal·leses més importants del segle xix.
Price nasqué a Llanfihangel Bryn Pabuan, vora Brecon. El 1805 anà a l'escola gramatical de Brecon fins que es va graduar com a degà de l'Església d'Anglaterra. Fou pastor a Radnorshire, i va viure a Builth Wells amb la seva mare. Va escriure en anglès i gal·lès, col·laborà amb el bretó Jean-François-Marie Le Gonidec en l'elaboració del seu diccionari, i el 1820 fundà una escola totalment en gal·lès. El 1838 va organitzar una recepció als poetes bretons a l'Eisteddfod gal·lès.
Va influir en Charlotte Guest, qui l'ajudà en la traducció del Mabinogion. També és associate al treball d'Augusta Hall, baronessa Llanover, a qui li parlava en gal·lès. Lady Llanover esdevingué la seva mecenes I se l'endugué a viure amb ella quan la seva salut va decaure.

## Obres

* An Essay on the Physiognomy and Physiology of the Present Inhabitants of Britain (1829)
* Hanes Cymru a Chenedl y Cymryo'r Cynoesoedd hyd at Farwolaeth Llywelyn ap Gruffydd (Història de Gal·les i de la nació gal·lesa, 1836-1842)
* The Geographical Progress of Empire and Civilization (1847)
* Literary Remains (1854-55)

## Enllaços externs

* Cymdeithas Carnhuanawc (Carnhuanawc Society) en gal·lès
# Pier Gerlofs Donia

Pier Gerlofs Donia (Kimswerd, 1480 – Snits, 1520) va ser un guerrer frisi, a més de pirata i rebel. També és conegut pels frisis pel sobrenom "Grutte Pier" (el "Gran Pier"), o per la traducció neerlandesa de "Grote Pier" i "Lange Pier", o, en llatí com a "Pierius Magnus", que fa referència a la seua llegendària grandària i força.
Actualment la seua vida està sumida en la llegenda i es basa en una descripció atribuïda al seu contemporani Petrus Thaborita. Un historiador del segle xix, Conrad Busken Huet, va escriure sobre Pier que era:
"una torre d'un company tan fort com un bou, de pell fosca, muscles amplis, amb una llarga barba negra i bigoti. Un sincer humorista àcid, que a través de lamentables circumstàncies es va convertir en una horrible bèstia. A part de la venjança personal per la sagnant injustícia que va patir (en 1515) amb l'assassinat dels seus familiars i la destrucció de la seua propietat, es va convertir en un lluitador per la llibertat d'imperenne llegenda."

## Referències

* ↑ Cd. Busken Huet, Het land van Rembrand. Studiën over de Noordnederlandsche beschaving in de zeventiende eeuw (2 delen in 3 banden). H.D. Tjeenk Willink, Haarlem 1882-1884
# Aequo pulsat pede

Aequo pulsat pede és una locució llatina que significa "Trepitja amb igual peu". Aquestes paraules estan preses de la sentència que Horaci posa en una de les seves odes (I, 4), en què diu: Pallida mors aequo pulsat pede pauperum tabernas regumque turris (la mort pàl·lida trepitja amb igual peu les barraques dels pobres i els palaus dels reis). O com escriu Iriarte, "La mort amb peus iguals mesura la barraca de palla i els palaus reials".

## Referències

* El contingut d'aquest article incorpora material del Volum 3 de l'Enciclopedia Universal Il·lustrada Europeo-Americana (Espasa), amb copyright anterior al 1944, que es troba en el domini públic.
# Àrea de superfície

Àrea de superfície és la mesura de la quantitat de superfície exposada que presenta un sòlid expressada en unitats quadrades. En els objectes polièdrics l'àrea de superfície és la suma de les superfície de les seves cares. En sòlids sense arestes com les esferes es fa servir la seva representació com superfícies paramètriques. La definició d'àrea de superfície està basada en mètodes de càlcul infinitesimal i implica derivades parcials i doble integració.
La definició general àrea de superfície la va fer Henri Lebesgue i Hermann Minkowski i el seu treball va portar al desenvolupament de la teoria de la mesura geomètrica la qual estudia diverses nocions d'àrea de superfície per a objectes irregulars de qualsevol dimensió.

## Fórmules comunes

Àrees de superfície de sòlids comuns :
| Forma | Equació | Variables |
| Cub | $6s^{2}\,$ | s = llargada del costat |
| Prisma rectangular | $2(\ell w+\ell h+wh)\,$ | ℓ = llargada, w = amplada, h = alçada |
| Esfera | $4\pi r^{2}\,$ | r = radi de l'esfera |
| Lluna esfèrica | $2r^{2}\theta \,$ | r = radi de l'esfera, θ = angle dihèdric |
| Cilindre tancat | $2\pi r(h+r)\,$ | r = radi de la base circular, h = alçada del cilindre |
| Con, superfície lateral | $\pi r\left({\sqrt {r^{2}+h^{2}}}\right)=\pi rs\,$ | $s={\sqrt {r^{2}+h^{2}}}$ s = alçada del con inclinat, r = radi de la base circular, h = alçada del con |
| Superfície total d'un con | $\pi r\left(r+{\sqrt {r^{2}+h^{2}}}\right)=\pi r(r+s)\,$ | s = alçada del con inclinat, r = radi de la base circular, h = alçada del con |
| Piràmide | $B+{\frac {PL}{2}}$ | B = àrea de la base, P = perímetre de la base, L = alçada inclinada |

## En la química

L'àrea de superfície és important en la cinètica de la química. Generalment, incrementant l'àrea de superfície d'una substància s'incrementa la taxa de la reacció química. Per exemple, el ferro en pols fina entrarà en combustió però en un bloc sòlid resulta estable.

## En la biologia

En un organisme l'àrea de superfície és important en diverses funcions, com ara la regulació de la temperatura i de la digestió.

## Referències

* Area.Yu.D. Burago, V.A. Zalgaller, L.D. Kudryavtsev

## Enllaços externs

* Surface Area Video Arxivat 2012-03-06 a Wayback Machine. at Thinkwell
# Zingel

Zingel és un gènere de peixos pertanyent a la família dels pèrcids.

## Descripció

* Fan entre 12 i 48 cm de llargària total.
* Els seus cossos són allargats i esvelts.

## Alimentació

Mengen principalment invertebrats aquàtics (com ara, crustacis i larves d'insectes) i, també, peixets.

## Hàbitat i distribució geogràfica

Es troben als rius i rierols d'Europa.

## Estat de conservació

Zingel asper està catalogat com en perill crític d'extinció per la Unió Internacional per a la Conservació de la Natura.

## Taxonomia

* Zingel asper (Linnaeus, 1758)
* Zingel balcanicus (Karaman, 1937)
* Zingel streber (Siebold, 1863)
* Zingel zingel (Linnaeus, 1766)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 «Zingel (Genus)» (en anglès). ZipcodeZoo.com. Arxivat de l'original el 15 d’agost 2011. [Consulta: 17 d’agost 2011].
* ↑ IUCN Arxivat 2011-08-05 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Linnaeus, C., 1758. Systema naturæ per regna tria naturæ, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata. - pp. (1-4), 1-824. Holmiæ. (Salvius).
* ↑ Karaman, S., 1937. Beitrag zur Kenntnis der Süsswasserfische Jugoslaviens. Bull. Soc. Sci. Skoplje v. 17: 55-64.
* ↑ Siebold, C. T. E. von, 1863. Die Süsswasserfische von Mitteleuropa. Leipzig. Süsswasserfische Mitteleuropa: i-viii + 1-430, color Pls. 1-2.

## Bibliografia

* Maitland, Peter S. i Keith Linsell, 2006. Philip's Guide to Freshwater Fish of Britain and Europe. Philip's. Londres.
# Zoarces fedorovi

Zoarces fedorovi és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 23 cm de longitud total i 31,5 les femelles.
* Nombre de vèrtebres: 102-108.

## Reproducció

És vivípar i capaç de pondre entre 4-131 ous.

## Hàbitat

És un peix de clima temperat i bentopelàgic que viu entre 6-10 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de la mar d'Okhotsk.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G., 1829. Le Règne Animal, distribué d'après son organisation, pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Edition 2. Règne Animal (ed. 2) v. 2: i-xv + 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Chereshneva I. A., M. V. Nazarkinb & D. A. Chegodaevaa. 2007. Zoarces fedorovi sp. nova (Perciformes: Zoarcidae) A New Species of Eelpout from the Taui Bay of the Sea of Okhotsk. Journal of Ichthyology, Vol. 47(8) : 555-565.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 Chereshneva I. A., M. V. Nazarkinb & D. A. Chegodaevaa. 2007.

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB