OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# David Letterman

David Michael Letterman (nascut el 12 d'abril de 1947 a Indianapolis) és un humorista i presentador de televisió estatunidenc, amfitrió de programes d'entrevistes nocturnes, productor de televisió, propietari de l'equip Rahal Letterman Racing de l'IndyCar Sèries i filantrop. El seu primer èxit televisiu va ser el 1982 amb el programa Late Night with David Letterman, que presentava a la NBC i que ara presenta a la CBS.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de David Letterman» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 19 novembre 2012].
# Monatsschrift für Kakteenkunde

Monatsschrift für Kakteenkunde, (abreujat Monatsschr. Kakteenk.), va ser una revista il·lustrada amb descripcions botàniques que va ser editada a Alemanya. Es van publicar 31 números entre els anys 1891-1922. Va ser precedida per Paul Arendt's Monatsschrift für Kakteenkunde.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* a IPNI
# 2 de 8

«2 de 8» té aquests significats:
* 2 de 8 amb folre, castell de 8 pisos d'alçada i dues persones per pis al tronc, que és reforçat per un folre al pis de segons.
* 2 de 8 sense folre, castell de 8 pisos d'alçada i dues persones per pis al tronc.
# Jesús Olmo Lozano

Jesús Olmo Lozano (Barcelona, 24 de gener de 1985) és un futbolista català, que ocupa la posició de central defensiu. Ha estat internacional amb les seleccions espanyoles sub-17 i sub-19.
Format al planter del Barcelona Atlètic, hi juga dos partits de lliga amb el primer equip, entre la 05/06 i la 06/07. A l'any següent és cedit al Racing de Ferrol, de Segona Divisió, on juga 27 partits. L'estiu del 2008 deixa l'entitat blaugrana i recala a l'Elx CF. El 2011, fixa pel Centre d'Esports Sabadell, provinent del CD Puertollano de Segona B.

## Referències

* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑http://www.lacomarcadepuertollano.com/diario/noticia.php?dia=2010_07_13&noticia=2010_07_13_No_00.xml%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑http://www.marca.com/2010/07/13/futbol/equipos/elche/1278973405.html

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Los camioneros

Los camioneros va ser una sèrie espanyola de televisió, emesa per TVE el 1973, dirigida per Mario Camus, amb guions de Pedro Gil Paradela, música d'Antón García Abril i protagonitzada per Sancho Gracia.

## Argument

Paco (Sancho Gracia) és un camioner que recorre les carreteres d'Espanya trobant-se tot tipus d'ambients, personatges i històries, que li fan viure aventures inesperades.

## Llista d'episodis

* Tabaco y naranjas a mitad de precio - 12 de novembre de 1973
** María José Díez
** Antonio Iranzo
** María Luisa Ponte
** José Yepes
* Ruta bajo la nieve de enero - 19 de novembre de 1973
** Valeriano Andrés
** Inma de Santis
** William Layton
* Quince toneladas de madera y una mujer - 26 de novembre de 1973
** Sonsoles Benedicto
** Alberto de Mendoza
** Antonio Medina
* Lejos del punto de partida - 3 de desembre de 1973
** Carmen Lozano
** Mario Pardo
* La izquierda de un campeón solitario - 10 de desembre de 1973
** José Guardiola
** Richard Santis
* Somos jóvenes y podemos esperar - 17 de desembre de 1973
** Omar Butler
** Alfonso del Real
** Carmen León
** José Orjas
** María Luisa Ponte
** Fernando Sánchez Polack
** María Luisa San José
* Seis meses en punto muerto - 7 de gener de 1974
** Jose Suarez
** Maria Jose Diez
** Maria Luisa Ponte
* Ida y vuelta por el mismo camino - 14 de gener de 1974
** Álvaro de Luna
** Charo López
* Con los indios en el desierto - 21 de gener de 1974
* La escapada de un viejo corredor - 28 de gener de 1974
** Lana Persson
** Diana Polakov
** George Rigaud
** Manuel Zarzo
* Puesta a punto de un conductor - 4 de febrer de 1974
* Un cordero, dos corderos, tres corderos - 11 de febrer de 1974
** Manuel Alexandre
** Juan Amigo
** Rosa Fontana
** David Velasco
* Seis toros y un toreado - 18 de febrer de 1974
** José Manuel Martín
** José Montijano
** Manuel Salgueró

## Premis

* TP d'Or 1973: Millor Sèrie Nacional

## Referències

* ↑ LA N-III EN LA SERIE "LOS CAMIONEROS" (1973)
* ↑ España vista desde un camión, El País, 15 de maig de 2011

## Enllaços externs

* Fitxa a Teacuerdas.com
* Títols de Crédit a Youtube
* Los camioneros a RTVE a la carta
# Pile of Skulls

Pile of Skulls és un àlbum de heavy metal de Running Wild publicat el 1992. Era el primer àlbum gairebé completament dominat per l'escriptor de cançons líder del grup, Rolf Kasparek però queda un favorit aficionat.
La cançó "Jennings' Revenge" es basa en les proeses de Henry Jennings.

## Cançons

* "Chamber Of Lies" – 2:21
* "Whirlwind" – 4:51
* "Sinister Eyes" – 5:05
* "Black Wings Of Death" – 5:17
* "Fistful Of Dynamite" – 4:05
* "Roaring Thunder" – 5:56
* "Pile Of Skulls" – 4:39
* "Lead Or Gold" – 5:06
* "White Buffalo" – 5:16
* "Jennings' Revenge" – 4:17
* "Treasure Island" – 11:14
* "Beggars' Night" (Rerecording from Under Jolly Roger) (Bonus) – 4:57
* "Hanged, Drawn And Quartered" (Bonus) – 4:39
* "Win Or Be Drowned" (Bonus)– 4:17
* "Uaschitschun '92" (Rerecording from Port Royal) (Bonus) – 5:03
(1)-(6), (8)-(12), (15) : música & lletra per Rolf Kasparek (7) : música: Axel Morgan, lletra: Axel Morgan/Rolf Kasparek (13) : música: Axel Morgan, lletra: Axel Morgan (14) : música: Rolf Kasparek, lletra: Rolf Kasparek & Thomas Smuszynski
# Haudonville

Haudonville és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 91 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Haudonville era de 91 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 12 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 45 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 1 estava desocupat. 44 eren cases i 1 era un apartament. Dels 37 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Haudonville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 61 persones, 46 eren actives i 15 eren inactives. De les 46 persones actives 43 estaven ocupades (20 homes i 23 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 15 persones inactives 7 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'any 2000 a Haudonville hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 405 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Haudonville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Haudonville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Hermas

Hermas (en llatí Hermas, en grec Ἑρμᾶς), va ser un deixeble de l'apòstol Pau i és considerat un dels pares apostòlics. Se suposa que és l'Hermas mencionat per Pau a l'Epístola als romans.
Aquesta suposició es deu al fet de què al començament del segle ii l'obra titulada Hermae Pastor (ποιμήν) va circular per Roma i va adquirir gran reputació. Només es conserva en traducció llatina, que sembla escrita en un període molt primerenc, i de l'original grec resten alguns fragments, que han estat recollits per Fabricius. En aquest llibre el seu autor instruïa als lectors en els deures dels cristians, la necessitat del penediment, les relacions amb l'església, els dejunis, les festes, les pregàries, la constància en el martiri i temes similars. Presenta aquests consells com a revelacions divines que li van ser presentades pel seu àngel guardià que anomena pastor angelicus, del que deriva el seu nom. El llibre està dividit en tres parts: la primera titulada Visiones, que conté quatre visions que li va ser manat que posés per escrit, de temes sobretot ètics. El segon llibre, Mandata, conté dotze mandats que el seu àngel li va donar com a resposta a preguntes que ell li havia formulat. I el tercer, titulat Similitudines, també va ser revelat per l'àngel. Amb aquests tres mitjans, visions, mandats i similituds, l'autor vol demostrar que la vida pietosa consisteix en observar les lleis de Déu i en fer penitència, i si es porta una vida cristiana no patirà temptacions i serà portat al cel.
Molts teòlegs consideren que si no era un impostor almenys era una persona amb poca comprensió però d'una gran imaginació, i que l'estimació de la que va gaudir era deguda a la suposició de ser un deixeble de Pau. Però el llibre conté moltes lliçons, estímuls i advertiments que devien ser útils als primers cristians. Ireneu de Lió, Climent d'Alexandria, i Orígenes són testimonis de la gran estimació que es va tenir a aquesta obra. Eusebi de Cesarea diu que molts dubtaven de l'autor, però altres el llegien en públic i consideraven que era una bona introducció al cristianisme, cosa que Jeroni d'Estridó corrobora i diu que tenia molt d'èxit sobretot als llocs on es parlava grec. Tertulià va jutjar el llibre molt severament, i afirma que va ser declarat apòcrif en diversos sínodes, però això només vol dir que no era una obra canònica.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/419?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=HermasSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 409-410. ]
Viccionari
# David Leonard Clarke

David Leonard Clarke (1937 a 1976) va ser un arqueòleg anglès dins del corrent de l'arqueologia processual.
Va néixer a Kent i va estudiar a Cambridge on també hi va ser professor.
La seva concepció de l'arqueologia va transformar aquesta disciplina científica a partir de la dècada del 1970. Va incidir en l'arqueologia analítica i en la importància d'aplicar una teoria científica i un raonament a l'arqueologia. Ensems donava molta importància a l'antropologia comparativa i a l'aplicació de l'ecologia.

## Enllaços externs

* Quote from David Clarke Arxivat 2005-09-21 a Wayback Machine., del seu article de 1973 en American Antiquity anomenat La Pèrdua de la Innocència. American Antiquity 47:100.
# Montoulieu

«Montoulieu» té aquests significats:
* Montoulieu (Arieja)
* Montoulieu (Erau)
* Montoulieu-Saint-Bernard
# Abd-al-Mubín (nom)

Abd-al-Mubín és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد المبين, ʿAbd al-Mubīn) que literalment significa ‘Servidor de l'Evident’, essent «l'Evident» un atribut de Déu. Si bé Abd-al-Mubín és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Mobin, ‘Abdul Mobien... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «بان». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «بان». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «بان» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ A més dels 99 noms o atributs de Déu «canònics», alguns musulmans accepten l'existència d'altres atributs o epítets de Déu, documentats bé a l'Alcorà bé en els hadits del Profeta; aquest seria el cas d'al-Mubín.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Jeremies III

Jeremies III (en grec Ιερεμίας Γ') va ser patriarca de Constantinoble dues vegades, la primera del 1716 al 1726 i la segona els anys 1732 i 1733.
Havia nascut a Patmos, i va ser metropolità de Cesarea de Capadòcia. Va ser nomenat patriarca de Constantinoble el 23 de març de 1716. Durant el seu primer patriarcat va sofrir dos intents de deposició, però se'n va sortir. Segurament aquests intents responien a la seva defensa del Tsarat Rus, ja que va recolzar Pere I de Rússia que volia acontentar el Patriarca de Moscou que defensava que els protestants batejats no havien de tornar-se a batejar si es convertien a la fe ortodoxa. La influència dels governants de Moldàvia va aconseguir que fos deposat i va marxar a l'exili al monestir del Mont Sinaí.
El 1732 va tornar a Constantinoble i va aconseguir de recuperar la seu del Patriarcat, però massa vell, va veure que ja no podia governar i es va retirar al Monestir de la Gran Laura, on va morir el 1735.

## Referències

* ↑ «Ιερεμίας Γ'» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 10 agost 2023].
# Los bingueros

Los bingueros és una pel·lícula espanyola, dirigida per Mariano Ozores, estrenada l'1 d'octubre de 1979. Està englobada dins del fenomen cinematogràfic conegut com el destape. Els seus protagonistes principals són Andrés Pajares i Fernando Esteso, sent aquesta la primera de nou pel·lícules que van protagonitzar junts.

## Argument

Amadeo (Pajares) és un mediocre empleat de banca que mai aconseguirà aquest tranquil nivell econòmic amb el qual tothom somia. Tampoc Fermín (Esteso) té molt segur el seu futur. Cobra l'atur i fa nyaps venent llibres i fent contractes d'enterraments pagats a terminis. Per diferents raons arriben a la conclusió que el bingo pot arribar a ser la solució dels seus mals, i tots dos personatges es coneixen en la cua d'entrades a un local del bingo. Conjuminen els seus esforços però ni tan sols així aconsegueixen treure diners al joc. Però ja estan atrapats pel vici. I continuen jugant encara que per a això hagin de recórrer a tota mena de trucs per a aconseguir els diners necessaris.

## Repartiment

* Andrés Pajares: Amadeo Saboya
* Fernando Esteso: Fermín Cejuela
* Antonio Ozores: Don Ramón
* África Prat: Margarita, repartidora de cartrons a Bingo
* Isabel Luque: Amparo
* Florinda Chico: Gerarda
* Norma Duval: Carola
* Pilar Muñoz: Dona vetllatori
* Rafael Alonso: Don Obdulio
* Luis Barbero: Cegato
* Roxana Dupre: Repartidora de cartrons a Bingo
* Adrián Ortega: Sord
* Mir Ferry: Don Claudio

## Idea i rodatge

Mariano Ozores va presentar un projecte de pel·lícula a la productora Corona Films, i posteriorment van convèncer a Ízaro Films perquè la coproduís. A Ízaro Films va sorgir la idea d'ajuntar a dos populars còmics (Pajares i Esteso) que mai havien treballat junts, i Ozores va crear un guió sobre un tema d'actualitat de llavors, l'entrada en vigor de la legislació del joc a Espanya i l'obertura de les primeres sales de bingo legals.

## Recepció

Los bingueros va ser vista per 1.539.644 espectadors a les sales de cinema, recaptant 197.885.368 pessetas (havia costat 15 milions). Va ser la pel·lícula espanyola més taquillera en 1979.

## En la cultura popular

* La cantautora espanyola Irene Tremblay (Aroah) té una cançó anomenada 'Y la cinta de Los Bingueros' al seu disc The Last Laugh, en referència a aquesta pel·lícula
* El cantautor José Córdoba "El Chivi", parla de Los Bingueros en la seva cançó "Spanish Psycho", en la qual un home embogeix després de veure aquesta pel·lícula vàries vegades.

## Referències

* ↑ Los bingueros a abc.es
* 1 2 Sinopsis e ideas sobre la película de Los Bingueros
* ↑ Ozores quiere hacer la segunda parte de Los bingueros
* ↑ Fernando Esteso y los 40 años de 'Los bingueros': "Todo lo que tocábamos Pajares y yo era un éxito", El Mundo, 16 de juliol de 2019

## Enllaços externs

* en muchocine.net - Críticas Los bingueros
# Platja de Fontaniecha

La platja de Fontaniecha està en el concejo de Valdés, en l'occident del Principat d'Astúries (Espanya) i pertany al poble de Cadavéu. Forma part de la Costa Occidental d'Astúries, en el tram que s'emmarca en el conegut Paisatge Protegit de la Costa Occidental d'Astúries

## Descripció

Té forma lineal amb una longitud aproximada d'uns 150 m i una amplària mitjana de 30 m. El jaç està format per sorres fosques de grandària mitjana barrejat amb palets. L'ocupació i urbanització són escasses a pesar que els seus accessos són fàcils, per als vianants i inferiors a uns 500 m.
Per accedir a la platja cal arribar a Cadavéu i anar fins a l'església i per la dreta d'ella surt un camí que acaba en un creuer de pedra. Després de superar-la cal prendre la primera desviació a la dreta, que és la carretera que envolta a Cadavéu per la costa. D'aquesta carretera surten diverses desviacions i prenent la primera s'arriba a una caseta de color vermell i darrere d'ella està l'accés a la part occidental de la platja. Si es pren la segona desviació s'arriba a la part oriental i si, per fi, es pren la tercera, després de passar la depuradora, es troba el lloc idoni per prendre les millors fotografies de la platja.
No resulta aconsellable baixar a la platja, ja que cal descendir uns 75 m per un penya-segat molt vertical i complicat. La platja no té cap servei i pels quals s'atreveixen a baixar, l'única activitat recomanada és la pesca esportiva a canya.

## Referències

* ↑ http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=537 Arxivat 2015-04-03 a Wayback Machine.
* 1 2 del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana. Nobel, 2013, p. 87. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Huito

Huito (Genipa americana) és una espècie d'arbre del gènere Genipa, que proporciona un fruit tropical. És nativa d'Amèrica del sud (del Perú), el Carib i sud de Mèxic. Els inques l'anomenaven hawa o wituq.
L'arbre fa fins a 15 m d'al. El fruit és una baia comestible de 5-8 cm de diàmetre.

## Usos

Genipa americana es cultiva pel seu fruit del qual se'n fan begudes i gelats. Els amerindis feien servir el suc dels fruits immadurs per a tatuar-se la pell.

## Enllaços externs

* HTMLized .pdfUNITED NATIONS CONFERENCE ON TRADE AND DEVELOPMENT - Market Brief in the European Union for selected natural ingredients derived from native species: Genipa americana, Jagua, huito (accessed 12 March 2006)
# Guía de Isora

Guía de Isora és un municipi de l'illa de Tenerife, a les illes Canàries.
Gairebé la pràctica totalitat de la superfície del municipi està coberta per mantells de lava producte de les erupcions volcàniques recents esdevingudes en l'any 1909. No obstant això, el terme municipal és un contrast de paisatges, com els dels caserius de medianías de Aripe o Chirche. Prop d'aquests s'han trobat mostres de la presència guanxe anterior a la conquesta en nombrosos jaciments, gravats rupestres i restes arqueològiques com els de les Vessants del Cedre, Hoya Blava o El Bailadero; així com coves sepulcrals al Risco de las Cabras. L'arquitectura tradicional canària també està representada en Guia de Isora en els caserius de Las Fuentes i El Jaral, amb habitatges cova excavades en les paredasses sorrenques.
La costa ha experimentat un notable creixement, afavorit pel turisme que es concentra als nuclis de Platja San Juan i Alcalá, que encara conserven les seves activitats pesqueres tradicionals. En la capital municipal, la seva església parroquial, antiga ermita, ha estat restaurada en els últims segles, però encara conserva l'estructura tradicional en tres naus i l'enteixinat d'influència mudèjar. Quant a l'arquitectura moderna, el nucli isorano compte amb obres arquitectòniques com l'Auditori Municipal i el Centre Cultural de Guia de Isora. El municipi és conegut pels seus rosquetes. Des de 2006 en el poble se celebra el Festival Internacional de Documentals del Sud (DOCUSUR) on hi exposen més de 1100 documentals d'arreu del món.
# David Lizoain Loizu

David Lizoain Loizu (Pamplona, 23 de març de 1985) és un futbolista navarrès, que ocupa la posició de davanter.

## Trajectòria

Comença a destacar al Peña Sport de Tafalla, amb qui marca set gols en 18 partits. Això li val fitxar per l'Athletic Club el 2004. Incorporat al filial, l'atacant hi roman dues campanyes, jugant només dos partits per al primer equip, corresponents a la Copa Intertoto de la temporada 05/06.
El 2006 retorna a Navarra, per recalar al filial del CA Osasuna. Mitjada la campanya 08/09, recala al CD Izarra, amb qui ascendeix eixe any a Segona B.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Mursa Major

Mursa o Mursia (Μοῦρσα, Μουρσία), també anomenada Mursa Major per distingir-la de Mursella (Mersella) o Mursa Minor, fou una colònia romana a la baixa Panònia (Aelia Mursa). Fou residència del governador de Panònia. A la rodalia de Mursa, l'emperador Galiè va derrotar a Ingebus. Constantí el Gran la va fer seu d'un bisbat el 338. Sota els otomans es va dir Essek.
Correspon a l'actual ciutat d'Osijek, a Croàcia.

## Referències

* ↑ Schmitz, Leonhard. «Mursa». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Abd-al-Mujib (nom)

Abd-al-Mujib (àrab: عبد المجيب, ʿAbd al-Mujīb) és un nom masculí teòfor àrab islàmic que literalment significa ‘Servidor de Qui respon’, essent «Qui respon» un dels epítets de Déu. Si bé Abd-al-Mujib és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Mugib, `Abdul Mugieb... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «وجب». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «وجب». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «وجب» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.