OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fitzcarraldo Editions

Fitzcarraldo Editions és una editorial anglesa independent amb seu a Deptford, especialitzada en ficció literària i assaig tant en traducció com en originals en anglès. Fitzcarraldo Editions publica al voltant de vint-i-dos títols a l'any. Quatre dels autors de Fitzcarraldo han guanyat el Premi Nobel de Literatura: Svetlana Aleksiévitx (2015), Olga Tokarczuk (2018), Annie Ernaux (2022) i Jon Fosse (2023).

## Història

Fitzcarraldo Editions es va fundar l'any 2014 quan Jacques Testard va comprar els drets en anglès de l'obra Second-Hand Time de Svetlana Aleksiévitx per 3.500 £ a la Fira del Llibre de Frankfurt. Més endavant, Alexievich va guanyar el Premi Nobel, obtenint una suma de «sis xifres» per a l'editor. El nom prové de la pel·lícula homònima de 1982 de Werner Herzog.
Els llibres estan dissenyats per Ray O'Meara, utilitzant una tipografia serif personalitzada anomenada Fitzcarraldo. Els llibres són coneguts pel seu disseny minimalista, amb títols de ficció desplegant cobertes llises en blau Keim international amb text blanc i no-ficció a la inversa.
Fitzcarraldo Editions publica també l'obra d'Alejandro Zambra, Mathias Énard, Joshua Cohen, Alaa Abd el-Fattah, Fernanda Melchor, Ian Penman, Adania Shibli i Paul B. Preciado, entre altres autories. Juntament amb New Directions Publishing i Giramando Publishing, Fitzcarraldo Editions convoca un premi de novel·la, un guardó biennal per a una obra de ficció literària escrita en anglès. També convoca un premi anual d'assaig, juntament amb Mahler & LeWitt Studios.

## Referències

* ↑ Batey, Angus. «Features | Tome On The Range | Pushing The Boat Out: Art & Business The Fitzcarraldo Way». The Quietus, 15-09-2019. [Consulta: 8 maig 2020].
* ↑ Marshall, Alex «How a Tiny British Publisher Became the Home of Nobel Laureates» (en anglès). , 13-10-2022 [Consulta: 15 octubre 2022].
* ↑ «Fitzcarraldo Editions». fitzcarraldoeditions.com. [Consulta: 27 desembre 2023].
* ↑ Cafolla, Anna «Four Nobels and counting: Fitzcarraldo, the little publisher that could» (en anglès). , 10-10-2022.
* 1 2 3 Studemann, Frederick «How a tiny London publisher picked two Nobel Prize winners». , 11-10-2019.
* ↑ Arsenault, Kerri. «Interview with a Gatekeeper: Jacques Testard». LitHub, 13-04-2017.
* ↑ Brown, Dylan. «An Unofficial Ranking of Publishing Colophons». Literary Hub, 24-08-2021. [Consulta: 7 octubre 2023].
* ↑ «How Fitzcarraldo Editions made the most beautiful books on the shelf» (en anglès britànic). The Face, 17-08-2020. [Consulta: 4 març 2024].
* ↑ Featherstone, Kay. «Tokarczuk and Handke win Nobel Prizes in Literature», 10-10-2019. [Consulta: 8 maig 2020].
* ↑ «The Novel Prize» (en anglès). www.thenovelprize.com. [Consulta: 2 març 2024].
* ↑ «Essay prize | Fitzcarraldo Editions». fitzcarraldoeditions.com. [Consulta: 2 març 2024].
# Neoperla baishuijiangensis

Neoperla baishuijiangensis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina: Gansu.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Du, 2005. A: Du & Sivec. Plecoptera. A: Yang, X. K. (Ed.). Insect Fauna of Middle-west Qinling Range and South Montains of Gansu Province 46-47.
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Li, W., H. Wang & W. Lu, 2011. Zootaxa 2735:57.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Badia de Penobscot

La badia de Penobscot (en anglès Penobscot Bay) és una badia del golf de Maine, a l'oceà Atlàntic, a la desembocadura del riu Penobscot. Administrativament pertany a l'estat de Maine. Són nombroses les illes que hi ha a la badia. Algunes de les poblacions costaneres més importants són Rockland, Rockport, Stonington i Belfast. Es troba entre la badia de Muscongus i la badia Blue Hill, a l'oest del Parc Nacional d'Acàdia.
Fa 11.000 anys, al començament de l'Holocè, el nivell del mar al Golf de Maine va baixar fins a 55 metres per sota del seu nivell actual. Aleshores la badia de Penobscot corresponia a la continuació del riu Penobscot que va desviar-se per una àmplia terra que s'estenia fins a l'actual illa Matinicus.
Tant el riu com la badia reben el nom de la tribu índia dels penobscots, que han viscut a la zona durant més de deu mil anys de la pesca, la caça i la recol·lecció de marisc a la badia i al riu.

## Referències

* ↑ Barnhardt, Walter. A., Gehrels, W. Roland, Belknap, Daniel F., and Kelley, Joseph T., 1995, Late Quaternary relative sea-level change in the western Gulf of Maine: Evidence for a migrating glacial forebulge: Geology, v. 23, no. 4, p. 317-320.
* ↑ Maine Department of Conservation. "Penobscot Bay 10,000 Years Ago"
* ↑ «THE ANCIENT PENOBSCOT, OR PANAWANSKEK.». Central Pacific Railroad Photographic History Museum. [Consulta: 1r abril 2020].
# Albert Serra

Albert Serra és el nom dels següents personatges:
* Albert Serra Figueras (Banyoles, 1978), futbolista retirat
* Albert Serra i Juanola (Banyoles, 1975), director i productor de cinema català
* Albert Serra i Martín (Barcelona, 1950), polític i professor universitari català
# Copa ABSA

La Copa ABSA és una competició futbolística per eliminatòries de Zàmbia. Es creà l'any 2007, organitzada per la Football Association of Zambia.
Fins al 2019 s'anomenà Barclays Cup.

## Historial

Font:
| Any | Campió | Resultat | Finalista |
| Barlcays Cup ||||
| 2007 | ZESCO United | 0-0 [pr., 4-2 pen] | Chambishi |
| 2008 | ZESCO United | 1-0 | Power Dynamos |
| 2009 | Power Dynamos | 2-1 | Green Buffaloes |
| 2010 | ZESCO United | 2-0 | Zanaco |
| 2011 | Power Dynamos | 2-1 | Konkola Blades |
| 2012 | NAPSA Stars | 4-4 [pr., 4-2 pen] | Power Dynamos |
| 2013 | Red Arrows | 3-1 | Nchanga Rangers |
| 2014 | ZESCO United | 3-0 | Nkana |
| 2015 | Green Buffaloes | 2-0 | Nkwazi |
| 2016 | ZESCO United | 1-0 | Zanaco |
| 2017 | Zanaco | 2-1 [pr.] | NAPSA Stars |
| 2018 | Nkana | 3-0 | Young Buffaloes |
| ABSA Cup ||||
| 2019 | ZESCO United | 4-1 | Zanaco |

## Referències

* ↑ «Barclays Cup | ZamFoot».
* ↑ «2019 ABSA Cup launched as sponsorship package gets 25% hike | ZamFoot». Arxivat de l'original el 24 de maig 2019. [Consulta: 24 maig 2019].
* ↑ «Zambia – List of Cup Winners». RSSSF.
# Teodobald

    Vegeu també Teodebald
Teodobald (vers 535-555) va regnar com a rei merovingi d'Austràsia, amb capital a Reims, des del 457 fins a la seva mort.
Fill únic de Teodobert i Deutèria, tan sols era un noi malaltís de tretze anys quan el seu pare va morir i heredà el tron. Tanmateix, la lleialtat de la noblesa a la memòria del seu pare va mantenir la pau durant la seva minoria d'edat i li permeté conservar el tron.
Va casar-se amb Waldrada, filla del rei llombard Wacho, consolidant així l'aliança entre Austràsia i Llombardia. Va ser incapaç, però de mantenir les conquestes del seu pare al nord d'Itàlia.
Gregori de Tours situa la seva mort el setè any del seu regne, a causa de la seva prolongada mala salut. Al morir sense descendència masculina, l'herència sortí de la línia de Teodoric i Austràsia passà al seu tiet avi Clotari I el Vell, que aviat esdevindria rei de tots els francs.

## Vegeu també

* Dinastia merovíngia
* Cronologia de la història de França

## Notes i referències

* ↑ Gregori de Tours IV.9, pàg. 203.
# Districte de Riaba

El districte de Riaba és un districte de Guinea Equatorial, a la part oriental de la província Bioko Sud, a la regió insular del país. La capital del districte és Riaba. El cens de 1994 hi mostrava 3.327 habitants. Compta amb 14 Consells de Poblats.

## Referències

* ↑ Law, Gwillim. «Districts of Equatorial Guinea» (en anglès), 22-03-2016. [Consulta: 25 setembre 2017].
# Adelophryne gutturosa

Adelophryne gutturosa és una espècie d'amfibi que viu al Brasil, la Guaiana Francesa, Guaiana, Surinam i Veneçuela.

## Referències

* Reynolds, R., Rodrigues, M.T., Mijares, A. & MacCulloch, R. 2004. Adelophryne gutturosa. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 d'abril del 2008.
# Falcon Village

Falcon Village és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 78 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Falcon Village tenia 78 habitants, 32 habitatges, i 22 famílies. La densitat de població era de 35 habitants per km².
Dels 32 habitatges en un 34,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,6% hi vivien parelles casades, en un 3,1% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 31,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,1% tenia menys de 18 anys, un 1,3% entre 18 i 24, un 35,9% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 6,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.028 $ i la renda mediana per família de 37.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.028 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 14.097 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Falcon Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Falcon Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Mýrdalsjökull

Mýrdalsjökull (en islandès significa literalment capa de glaç dins la vall de la maresma) és una glacera situada al sud d'Islàndia. Es troba al nord de Vík í Mýrdal i a l'est de la glacera més reduïda d'Eyjafjallajökull el volcà sota la qual entrà en erupció el març del 2010. El seu punt més alt arriba a 1.493 m d'alt i l'any 1980 cobria una extensió de 595 km², cosa que la converteix en la quarta més gran del país.
La seva capa de glaç de la glacera cobreix un volcà actiu anomenat Katla un dels volcans més poderosos del món. La caldera del volcà té un diàmetre de 10 km i entra en erupció normalment cada 40-80 anys. L'última erupció va tenir lloc l'any 1918 des de aleshores els vulcanòlegs monitoregen el volcà molt acuradament. Des de l'any 930 (data de la colonització humana d'Islàndia) s'han enregistrat 16 erupcions documentades.

## Referències

* ↑ «Mýrdalsjökull | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ (anglès) Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.«Iceland in statistics». Arxivat de l'original el 2010-04-06. [Consulta: 8 febrer 2021]. Arxivat 2007-05-02 at the National and University Library of Iceland «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-04-06. [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «Katla». Arxivat de l'original el 2005-06-22. [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «View a glacier». [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «Global Volcanism Program | Katla» (en anglès). [Consulta: 8 febrer 2021].
# Antonio da Sangallo el Vell

Antonio da Sangallo el Vell (? - 1453 - 27 de desembre de 1534), fou un arquitecte florentí, actiu durant el renaixement italià.
El seu pare, Francesco Giamberti, va ser un fuster, i el seu germà Giuliano da Sangallo i el seu nebot Antonio da Sangallo el Jove van ser també arquitectes reconeguts. Durant molt de temps va treballar junt al seu germà, però també va realitzar diferents treballs de manera independent. Com a enginyer militar va ser tan destre com el seu germà i va executar importants treballs a la construcció de murs i fortificacions a Arezzo, Montefiascone, Florència i Roma. La seva millor obra com a arquitecte va ser l'església de San Biagio a Montepulciano, sobre una planta de creu grega amb una cúpula central i dues torres, semblant en petita escala, al disseny de Donato Bramante per a la Basílica de Sant Pere. També va construir un palau a la mateixa ciutat, diverses esglésies i palaus al Monte San Savino, i una sèrie d'edificis monàstics a Florència.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.228. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 8 desembre 2014].

## Enllaços externs

* (Antonio da Sangallo el Viejo a la "History of Art" Arxivat 2020-02-14 a Wayback Machine.
# Albert Sigurður Guðmundsson

* No s'ha de confondre amb Albert Guðmundsson.
    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Albert Sigurður Guðmundsson (Reykjavík, 5 d'octubre de 1923 - Reykjavík, 7 d'abril de 1994) és un exfutbolista islandès de les dècades de 1940 i 1950, entrenador i polític.
Fou 6 cops internacional amb la selecció islandesa.
Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de Rangers, Arsenal, Nancy i Milan.
El 1974 fou escollit membre de l'Alþingi (parlament islandès), representant Reykjavík. Competí per a ser president el 1980, perdent davant Vigdís Finnbogadóttir. El 1983 fou escollit Ministre de Finances, El 1985 fou escollit Ministre d'Indústria, on fou obligat a dimitir el 1987. Deixà el Partit per la Independència per la manca de suport que va tenir.

## Referències

* ↑ «On This Day - April 7 | Daily Mail Online». [Consulta: 30 juny 2016].
* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ Albert Sigurður Guðmundsson a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Albert Gudmundsson». Arxivat de l'original el 5 març 2016. [Consulta: 30 juny 2016].
* ↑ «Iceland honours football pioneer Gudmundsson», 04-03-2010. [Consulta: 30 juny 2016].
* ↑ Fottballers who became Politicians
* ↑ «Leaving football behind», 10-06-2016. Arxivat de l'original el 2018-01-15. [Consulta: 30 juny 2016].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 27 setembre 2007. [Consulta: 1r maig 2007].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 30 setembre 2007. [Consulta: 1r maig 2007].
# Compàs d'amalgama

En un compàs d'amalgama se sumen dos o més compassos diferents. Aquest recurs va ésser molt habitual en la música acadèmica contemporània des de la cèlebre Consagració de la Primavera d'Ígor Stravinski, la qual és una gegantesca amalgama de mètriques, inusuals fins a aquell moment.

## Música popular

En la música popular les amalgames són molt menys freqüents, tot i que també se'n coneixen exemples. Bones mostres en són All you need is love o Happiness is a warm gun de Els Beatles, Times Like These de Foo Fighters, o Solsbury Hill de Peter Gabriel, on s'usa l'amalgama 4/4 + 3/4, en aquesta última en tota la cançó. Una altra possibilitat és posar primer el compàs de 3: 3/4 + 4/4, d'aquesta forma es genera una diferència en el lloc on se sustenten els temps forts.
Un altre compàs d'amalgama molt comú és el 2/4 + 3/4, o 3/4 + 2/4, que s'usa en el música folklòrica d'Europa Oriental (també Peter Gabriel té algunes cançons en aquest compàs de 5/4).

## Execució musical

La suma de 3/4 i 4/4 dona un compàs de 7/4, però els musicòlegs prefereixen parlar de compassos d'amalgama i no directament de compàs de 7/4, ja que al músic executant se li fa més fàcil tenir present on «cauen» els temps forts (1-2-3-1-2-3-4, 1-2-3-1-2-3-4, cosa que no es pot dilucidar amb el mer nombre de 7.
# Teodicea (Leibniz)

Assaig de teodicea sobre la bondat de Déu, la llibertat de l'home i l'origen del mal (en l'original francès; Essais de Théodicée sur la bonté de Dieu, la liberté de l'homme et l'origine du mal), sovint abreujat Teodicea, és el títol d'una obra filosòfica de Gottfried Leibniz. Publicat el 1710, el llibre va introduir el mot teodicea en el vocabulari comú, mentre que la seva resolució optimista sobre el problema del mal probablement fou la inspiració principal del Càndid de Voltaire, tot i que en forma de sàtira. És l'únic dels principals escrits filosòfics de Leibniz que va ser publicat abans de la seva mort, i on apareix la seva famosa frase "el millor dels mons possibles".

## Referències

* ↑ Leibniz, Gottfried Wilhelm; Farrer, Austin. TheodicyEssays on the Goodness of God, the Freedom of Man and the Origin of Evil (en anglès), 2005-11-24.
# Falconet (arma)

Els falconets eren unes de les unitats d'artilleria més petites, i rebien el nom, com moltes altres peces d'artilleria com la seprentina, el falcó, la colobrina o el basilisc de noms d'animals.
Eren inicialment (segle xv) unes bombardes petites i més tard van passar a ser uns canons petits i pesants, la funció principal dels quals era provocar danys a les persones. Pesaven uns 130 quilos, tenien un canó de dos metres de longitud i necessitaven aproximadament mig quilo de pólvora per disparar un projectil de fins a un quilo i mig de pes de dues polzades de calibre. Tot i així, la reduïda quantitat de pólvora (en comparació amb unitats d'artilleria de major calibre) era suficient perquè un falconet ben subjecte retrocedís fins a tres metres i mig al moment de ser disparat.
El falconet s'assemblava a un mosquet amb pany de metxa gran amb dues rodes per millorar la mobilitat. Durant els anys 1620, a Alemanya, s'inventà una versió amb culata, que s'utilitzà durant la Guerra dels Trenta Anys. Es van utilitzar molts falconets durant la Guerra Civil Anglesa, ja que eren més lleugers i més barats que d'altres tipus d'artilleria. Durant èpoques de desordre civil, la noblesa els feia servir per defensar-se.
Tot i que es van desenvolupar per ser utilitzats a terra, el falconet va esdevenir més popular a mar durant el segle xvii per defensar vaixells far; per exemple, en vaixells petits per maniobres d'abordatge. Es van utilitzar durant la Guerra d'Independència dels Estats Units, tant pels britànics com pels colons.

## Referències

* ↑ «Falconet (arma)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Manucy, Albert C. Artillery Through the Ages: A Short Illustrated History of Cannon, Emphasizing Types Used in America (en anglès). Albert C. Manucy, 1994, p. 35. ISBN 0788107453.
* ↑ José Arántegui y Sanz. Apuntes historicos sobre la artillería española en los siglos XIV v XV por el comandante de ejército capitan de artillería. Tip. de Fontanet, 1891, p. 177– [Consulta: 6 gener 2012].
* ↑ Ramón de Salas. Prontuario de artillería para el servicio de campaña, por orden alfabético de materias. en la oficina de E. Aguado, 1833, p. 34– [Consulta: 23 febrer 2011].
* ↑ http://farm1.static.flickr.com/65/213116082_cb5a56c5e6.jpg?v=0
* ↑ http://www.gunbroker.com/Auction/ViewItem.asp?Item=104992224
* ↑ «English ordnance 1626 to 1643». Arxivat de l'original el 2010-08-25. [Consulta: 23 desembre 2015].
* ↑ http://www.stephenwoodresearch.com/port/mil01.htm Arxivat 2008-07-24 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Canó de mà
* Lluminària
* Pólvora a Catalunya
* Canó
* Joan de Rocatallada
* Pany de rastell

## Enllaços externs

* Handgonnes and Matchlocks Arxivat 2015-01-19 a Wayback Machine.
* Ulrich Bretschler's Blackpowder Page Arxivat 2005-04-08 a Wayback Machine.
* Maitre Jehan de Montsiler - la primera bombarda portàtil
* Handgonnes-Disseny Arxivat 2019-03-31 a Wayback Machine.
# Artur Detko

Artur Detko (Radomsko, 18 de febrer de 1983) és un ciclista polonès, professional des del 2005. Actualment corre a l'equip Domin Sport.

## Palmarès

* 2009
** 1r al Małopolski Wyścig Górski i vencedor d'una etapa
** 1r al Pomerania Tour i vencedor de 2 etapes
* 2010
** Vencedor d'una etapa del Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2011
** Vencedor d'una etapa del Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2014
** Vencedor d'una etapa del Bałtyk-Karkonosze Tour

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Adventure Time (còmic)

Adventure Time és un còmic editat per Boom Studios des de febrer de 2012, canònic amb la sèrie de televisió de Pendleton Ward, tot i que hi ha circumstàncies que es desenvolupen de manera diferent.

## Trama

Al començament de la sèrie, Finn és un noi de 16 anys que viu amb Jake, un gos de 32 anys amb poders màgics, que és el seu millor amic. Viuen en "OOo", un entorn ple de personatges surrealistes i animals que parlen, on la màgia i l'alta tecnologia s'uneixen per crear estranys i nous artefactes, i on es dediquen a tenir aventures com salvar princeses, lluitar contra el mal, explorar llocs desconeguts i ajudar els necessitats.

## Format

La publicació té una història principal, escrita per Ryan North i il·lustrada per Shelli Paroline i Braden Lamb, i una segona escrita per North i dibuixada per un artista independent, dibuixada en el seu estil propi. A partir del número 36, en gener de 2015, els guions són de Chris Hastings i la il·lustració de Zachary Sterling.

## Premis

En 2013, la sèrie va guanyar el Premi Eisner a la millor publicació per infants, i el Harvey Award a la millor publicació gràfica per joves lectors.

## Referències

* ↑ «Adventure Time» (en anglès). IGN. [Consulta: 18 abril 2015].
* ↑ «Read the First Issue of the Adventure Time Comic Book for Free» (en anglès). Wired, 19-04-2013. [Consulta: 18 abril 2015].
* 1 2 Cavna, Michael. «COMICS OF THE YEAR: From Saga to Adventure Time, who pulled off the Eisner/Harvey award sweep?» (en anglès). The Washington Post, 09-09-2013. [Consulta: 18 abril 2015].
* ↑ «The Worst Thing To Ever Happen To Anyone In The Entire History Of Time: Preview Ryan North’s Final ‘Adventure Time’. Read More: Exclusive Preview: Adventure Time #35» (en anglès). Comics Alliance, 19-12-2014.
# Copa turca de bàsquet femenina

La Copa turca de bàsquet femenina (Basketbol Kadınlar Türkiye Kupası) és la competició de copa de bàsquet en categoria femenina que es disputa a Turquia.
Està organitzada per la Federació Turca de Bàsquet i s'organitza des de la temporada 1992-93.

## Finals

| Temporada | Campió | Resultat | Finalista |
| 1992–93 | Galatasaray | 74 – 51 | İÜSBK |
| 1993–94 | Galatasaray | 75 – 62 | Brisaspor |
| 1994–95 | Galatasaray | 74 – 50 | Fenerbahçe |
| 1995–96 | Galatasaray | 109 – 72 | Brisaspor |
| 1996–97 | Galatasaray | 98 – 57 | Beşiktaş |
| 1997–98 | Galatasaray | 76 – 63 | Urla Gençlik |
| 1998–99 | Fenerbahçe | 72 – 53 | Galatasaray |
| 1999–2000 | Fenerbahçe | 63 – 52 | Galatasaray |
| 2000–01 | Fenerbahçe | 57 – 53 | Galatasaray |
| 2001–02 | Botaş | 89 – 68 | Beşiktaş |
| 2002–03 | Botaş | 75 – 69 | Erdemirspor |
| 2003–04 | Fenerbahçe | 58 – 46 | Erdemirspor |
| 2004–05 | Fenerbahçe | 73 – 71 | Beşiktaş |
| 2005–06 | Fenerbahçe | 70 – 68 | Migrosspor |
| 2006–07 | Fenerbahçe | 90 – 63 | Beşiktaş |
| 2007–08 | Fenerbahçe | 62 – 51 | Botaş |
| 2008–09 | Fenerbahçe | 63 – 60 | Galatasaray |
| 2009–10 | Galatasaray | 57 – 55 | Fenerbahçe |
| 2010–11 | Galatasaray | 68 – 53 | Tarsus Belediyespor |
| 2011–12 | Galatasaray | 76 – 72 | Fenerbahçe |
| 2012–13 | Galatasaray | 74 – 72 | Fenerbahçe |
| 2013–14 | Galatasaray | 76 – 70 | Fenerbahçe |
| 2014–15 | Fenerbahçe | 81 – 67 | Adana ASKİ |
| 2015–16 | Fenerbahçe | 69 – 61 | Galatasaray |
| 2016–17 | Yakın Doğu Üniversitesi | 77 – 61 | AGÜ |
| 2017–18 | Yakın Doğu Üniversitesi | 86 – 79 | Hatay BŞB |
| 2019 | Fenerbahçe | 60 – 53 | Botaş |
| 2020 | Fenerbahçe | 77 – 61 | İzmit Belediyespor |

## Palmarès

* 13 títols: Fenerbahçe
* 11 títols: Galatasaray
* 2 títols: Botaş, Yakın Doğu Üniversitesi

## Referències

* Palmarès a la web de la Federació Turca
# Falconara Albanese

Falconara Albanese (albanès Fullkunara) és un municipi italià, dins de la província de Cosenza. L'any 2006 tenia 1.422 habitants. És un dels municipis on viu la comunitat arbëreshë. Limita amb els municipis de Cerisano, Fiumefreddo Bruzio, Marano Principato i San Lucido.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Ercole Conti | Llista cívica |

## Enllaços externs

* Falkunara