OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joana de Borbó

Joana de Borbó (Vincennes, França, 1338 – París, 1378) fou infanta de Borbó i reina consort de França (1364-1378).

## Orígens familiars

Nasqué al castell de Vincennes el 3 de febrer de 1338 sent filla del duc Pere I de Borbó i Isabel de Valois. Era neta per línia paterna de Lluís I de Borbó i Maria d'Avesnes, i per línia materna de Carles I de Valois i Mafalda de Chatillon. Fou germana del també duc Lluís II de Borbó.
El seu pare, avi i germà sofriren malalties mentals, de les quals la mateixa Joana no es va escapar. Així patí diverses crisis nervioses durant els seus parts i el seu propi fill també tingué problemes mentals, d'aquí el seu sobrenom: Carles VI el Boig.

## Núpcies i descendents

Es casà el 8 d'abril de 1350 a Tinh de l'Ermitatge amb el príncep i futur rei Carles V de França. D'aquesta unió nasqueren:
* la princesa Joana de França (1357-1360)
* el príncep Joan de França (1359-1364)
* la princesa Bonna de França (1360)
* el príncep Joan de França (1366)
* el príncep Carles VI de França (1368-1422), rei de França
* la princesa Maria de França (1370-1377)
* el príncep Lluís I d'Orleans (1372-1407), duc d'Orleans
* la princesa Isabel de França (1373-1378)
* la princesa Caterina de França (1378-1388)
Joana de Borbó morí de part a París el 6 de febrer de 1378, i fou enterrada a la Catedral de Saint-Denis.
# Marvin van der Pluijm

Marvin van der Pluijm (Raamsdonksveer, Geertruidenberg, 11 de gener de 1979) va ser un ciclista neerlandès que fou professional del 2002 al 2008.

## Palmarès

* 2002
** Vencedor d'una etapa a l'OZ Wielerweekend
* 2003
** Campió dels Països Baixos en ruta sense contracte
** 1r a la Ronda van Midden-Nederland
* 2004
** 1r al Ster van Zwolle
** 1r a l'Omloop der Kempen
** 1r a la Noord Nederland Tour (juntament amb 21 ciclistes)
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
** Vencedor d'una etapa a l'OZ Wielerweekend
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Tarragona
* 2005
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la província de Namur
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Tarragona
* 2006
** 1r al Ster van Zwolle
* 2007
** 1r a la Parel van de Veluwe

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Promàtides

Promàtides, en llatí Promathides, en grec antic Προμαθίδης, fou un poeta i escriptor grec nascut probablement a Heracleia de Lucània. Va viure al segle i aC.
Va escriure, segons Ateneu de Naucratis un llibre sobre temes mitològics organitzat en forma de poemes. A més a més va escriure també altres obres en prosa, incloent-hi una història de la seva ciutat natal. Ateneu menciona tanmateix un relat de Promàtides sobre Nèstor. Se'l situa una mica abans de l'època d'August.

## Referències

* ↑ Promathides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 544
# Ismael Balanyà i Moix

Ismael Balanyà i Moix (Montblanc, 1921-2000), va ser un pintor, grafista i professor a l'Escola Massana de Barcelona.
Es va formar a l'escola Massana i amb el seu pare. Durant els anys 40 va marxar a París, on entrà en contacte amb les avantguardes internacionals. Més endavant, el 1965 va ser nomenat professor a l'Escola Massana.
La seva pintura es caracteritza pel treball amb colors suaus, figures hieràtiques i paisatges. És autor de bona part de les pintures murals que hi ha en els edificis públics i privats de Montblanc i de la Conca de Barberà en general. Va treballar durant algunes temporades a Cadaqués. També té algun mural a l'Alt Camp i a les Garrigues.
Va ser nomenat fill predilecte de Montblanc el 6 de gener de l'any 2000.

## Referències

* ↑ «Ismael Balanyà i Moix». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Tharrats, Joan Josep. Cent Anys de Pintura a Cadaqués. Barcelona: Parsifal Edicions, 2007. ISBN 978-84-95554-27-7.
* ↑ «Ismael Balanyà. La memòria històrica permanent dels murals (II): Conca de Barberà, Alt Camp, Garrigues», 29-04-2022. [Consulta: 8 juliol 2023].
# El Jonquer

El Jonquer és un mas al nucli de les Planes d'Hostoles (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local. El nom del Jonquer fa referència de ben segur a l'existència d'una zona d'aiguamolls en la qual hi devien créixer joncs que posteriorment degué esser dessecada per a fer-la apta pel conreu. Sembla que l'origen de la família d'aquesta podria remuntar-se a temps medievals i que els seus membres foren cavallers. Ramon de Sant Romà casà la seva filla Sibil·la amb Arnau de Jonqueres l'any 1284. Això ens indica que en origen la masia el Jonquer era una casa senyorial.
Es tracta d'una masia integrada per diferents construccions, corrals, cabanes i una gran era en un recinte tancat per un barri, una de les portes d'accés té un ràfec força elaborat. L'edifici principal té coberta de teula a dues vessats. Les obertures estan fetes de brancals i llindes de pedra. En un costat s'obre una galeria de dos arcs rebaixats, parcialment tapiada per maons. Aquest edifici està emblanquinat i sembla majoritàriament construït amb paredat. A la porta es conserva l'escut en el qual hi apareixen uns joncs en relació al topònim on s'assenta la masia el Jonquer. En les dovelles d'una altra porta apareix la data "1833". Al fons del pati hi ha quatre cabanes, una d'elles ha estat rehabilitada i serveix com a magatzem per a la brigada municipal. Les altres es troben en mal estat de conservació, algunes amb la teulada enrunada. Són fetes de paredat, jàsseres de fusta i brancals de pedra. A banda hi ha una dependència que servia de posada per a viatgers amb espitlleres. Sembla doncs que era una construcció fortificada

## Notes

* 1 2 «El Jonquer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
# Nuh II ibn Mansur

Abu-l-Qàssim Nuh II ibn Mansur ibn Nuh, pòstumament anomenat «al-Amir ar-Radi», ‘l'Emir Estimat’, fou un emir samànida de Transoxiana (976-997) i de Khurasan (976-992).
Era fill de Mansur I ibn Nuh que va morir el 13 de juny del 976 i el va succeir quan només tenia 13 anys sota regència de la seva mare i del visir Abu-l-Hussayn al-Utbí. L'autoritat política va passar de fet als grans caps militars com Abu-l-Hàssan Simjurí i el seu fill Abu-Alí, i els turcs Faïk, Khassa i Tash. La guerra amb els buwàyhides s'estava perdent i només la mort d'Àdud-ad-Dawla el 983 va impedir una victòria total i la conquesta del Khurasan. Abu Ali Simdjuri va conspirar amb el kan karakhànida Bughra Khan Harun amb el qual va pactar el repartiment dels dominis samànides (Abu Ali rebria els territoris del Khurasan al sud de l'Oxus). Bughra Khan va ocupar Bukharà el 992 però se'n va retirar. Nuh hi va poder tornar però ja no dominava Khurasan i només dominava la vall de Zarafshan. El 993 va cridar en ajut a Sebuktegin de Gazni, contra Abu Ali i contra Faïk. Sebuktegin i el seu fill Mahmud es va instal·lar als dominis samànides amenaçats des del nord pels karakhànides. El 996 Sebuktegin i el karakhànida Ilig Nasr van fer una aliança per la qual aquest assolia el control de la conca del Sirdarià i Sebuktegin el de Khurasan.
Nuh va morir el juliol del 997. El va succeir el seu fill Mansur II ibn Nuh.

## Bibliografia

* Barthold, Turkestan down to the mongol invasion
* Frye, Cambridge History of Iran (volum IV)
# Kaya Airlines

Kaya Airlines (una filial de JetVision Holdings) és una aerolínia de Moçambic anteriorment coneguda com a Transairways i Sabin Air. L'aerolínia fou fundada en 1991 però va cessar les operacions poc després. Va tornar a operar el 29 d'agost de 2011, amb vols a l'interior de Moçambic. Té la seva connexió principal a l'Aeroport Internacional de Maputo. Des de 2016 KAYA Airlines és una empresa de JetVision Holdings.

## Flota

L'agost de 2013 la flota incloïa:
* 2 Embraer EMB 120ER Brasilia
* 2 Let L-410 UVP-e
* 1 Shrike Commander 500
* 1 Piper Chieftain PA-31-325

## Destinacions

Kaya Airlines va reprendre les operacions amb vols a un nombre limitat de destinacions, però espera ampliar la xarxa en el futur. A més de vols xàrter vols, la companyia ha començat a volar a l'illa d'Inhaca, a Maputo i té plans de fer-ho a Machangulo i Zongoene. Kaya Airlines actualment és a la llista negra d'aerolínies de la Unió Europea a causa dels seus problemes de seguretat, evitant que volin noves rutes a la Unió Europea.

## Incidents i accidents

El 3 de desembre de 2010 un Beechcraft 1900 amb número de registre C9-AUO es va estavellar quan s'aproximava a la pista 23 de l'Aeroport Internacional de Maputo. La causa principal fou del mal temps i els vents forts.

## Referències

* ↑ "Plane crashes at Maputo International Airport Arxivat 2011-10-03 a Wayback Machine.." Consultat el 8 d'abril 2011.
* ↑ Kaya Airlines retoma voos regulares em Moçambique (portuguès)
* ↑ "index.swf Arxivat 2011-02-08 a Wayback Machine.." Kaya Airlines. Retrieved on 14 December 2011. "Sales and operations: Maputo International Airport"
* ↑ Flight International, 3–9 October 2009
* ↑ Kaya Airlines recomeçou as suas operações internas Arxivat 2012-03-18 a Wayback Machine. (portuguès)
* ↑ «Mozambique’s Kaya Airlines launches new routes». Arxivat de l'original el 2013-10-04. [Consulta: 11 gener 2013].

## Enllaços externs

* http://www.kayaairlines.com/
* http://www.jetvisionairways.com/
# Anthrenus scrophulariae

L'escarabat de les catifes (Anthrenus scrophulariae) és un coleòpter de la família dels dermèstids; mesura no més de mig centímetre. Està cobert d'unes escates molt fines i de colors. L'imago és totalment inofensiu i viu en les flors. En èpoques d'escassa vegetació es trasllada als habitatges on es desenvolupen les larves que roseguen i espatllen les catifes, les pells, els teixits, etc. Viu en bona part d'Europa, en el Pròxim Orient i en Nord-amèrica.

## Notes

* ↑ Hill, Stephanie; Mitola, Mark «Common Carpet Beetle». Featured Creatures, 01-12-2013.
* ↑ «Anthrenus scrophulariae (Linnaeus, 1758)» (en anglès). Integrated Taxonomic Information System (ITIS). [Consulta: 15 gener 2015].
* ↑ Associació Obrador Xisqueta. «Característiques de la llana». A: Estirem lo fil: el secrets de la llana. Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi natural. Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici., 2012, p. 26 [Consulta: 15 gener 2016]. Arxivat 2017-10-07 a Wayback Machine.
* ↑ «Anthrenus scrophulariae». EOL: Encyclopedia of Life, 15-01-2016.
# Marvings

Els marvings o marvingis (en llatí marvingi, en grec antic Μαρουίγγοι) eren un poble germànic que vivia a l'est de les muntanyes Abnoba, entre els sueus i el Danubi, segons diu Claudi Ptolemeu. La seva capital es deia Bergium, la moderna Bamberg.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Marvingi». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 31 juliol 2021].
# Punta de la Llobatera

La Punta de la Llobatera és una muntanya de 786 metres que es troba al municipi de Mas de Barberans, a la comarca catalana del Montsià.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eleccions regionals italianes de 2005

Les eleccions per a renovar els Consells regionals de les Regions d'Itàlia se celebraren el 3 i 4 d'abril de 2005 (a Basilicata el 17 i 18 d'abril).
| Regió | Candidats | Candidats | Candidats | Candidats | Presidents sorgit |
| Regió | L'Unione | Casa de les Llibertats | Alternativa Social | Altres | Presidents sorgit |
| Abruços | Ottaviano Del Turco 455.665 (58,1%) | Giovanni Pace 318.004(40,6%) | Fabrizio Bosio 9.835 (1,3%) | | Giovanni Pace (CdL) |
| Basilicata (17-18 abril) | Vito De Filippo 236.814 (67,0%) | Cosimo Latronico 101.843 (28,8%) | Roberto Fiore (Forza Nuova) 3.578 (1,0%) | Margherita Torrio (Nuovo PSI) 8.783 (2,5%) Angela Rosa Mancuso (Unità Popolare) 2.446 (0,7%) | Filippo Bubbico (L'Unione) |
| Calàbria | Agazio Loiero 662.722 (59,0%) | Sergio Abramo 446.634 (39,7%) | Fortunato Aloi 12.577 (1,1%) | Giuseppe Bilello (DC Ecologisti) 2.593 (0,2%) | Giuseppe Chiaravalloti (CdL) |
| Campània | Antonio Bassolino 1.896.664 (61,6%) | Italo Bocchino 1.057.523 (34,4%) | Alessandra Mussolini (Azione Sociale) 59.652 (1,9%) | Gianfranco Rotondi (Nuova DC) 64.483 (2,1%) | Antonio Bassolino (L'Unione) |
| Emília-Romanya | Vasco Errani 1.585.714 (62,7%) | Carlo Monaco 889.231 (35,2%) | Gianni Correggiari (Forza Nuova) 25.394 (1,0%) | Bruno Barbieri (Lista Consumatori) 27.220 (1,1%) | Vasco Errani (L'Unione) |
| Laci | Piero Marrazzo 1.628.486 (50,7%) | Francesco Storace 1.522.198 (47,4%) | Alessandra Mussolini 62.352 (1,9%) | | Francesco Storace (CdL) |
| Ligúria | Claudio Burlando 492.352 (52,6%) | Sandro Biasotti 435.601 (46,6%) | Angelo Riccobaldi 7.328 (0,8%) | | Sandro Biasotti (CdL) |
| Llombardia | Riccardo Sarfatti 2.282.424 (43,2%) | Roberto Formigoni 2.846.926 (53,8%) | Gianmario Invernizzi (Forza Nuova) 142.689 (2,7%) | Marco Marsili (Liberaldemocratici) 13.002 (0,3%) | Roberto Formigoni (CdL) |
| Marques | Gian Mario Spacca 499.793 (57,7%) | Francesco Massi 333.635 (38,6%) | Vincenzo Rosini 12.273 (1,4%) | Marco Masili (Liberaldemocraticici) 13.936 (0,3%) | Vito D'Ambrosio (L'Unione) |
| Piemont | Mercedes Bresso 1.234.354 (50,9%) | Enzo Ghigo 1.143.993 (47,1%) | Ludovico Ellena 24.650 (1,0%) | Gianfranco Rotondi (Nuova DC) 25.017 (1,0%) | Enzo Ghigo (CdL) |
| Pulla | Nichi Vendola 1.165.536 (49,8%) | Raffaele Fitto 1.151.405 (49,2%) | Gianfelice Galassi 10.973 (0,47%) | Laura Scalabrini (Democrazia Cristiana) 10.477 (0,45%) | Raffaele Fitto (CdL) |
| Toscana | Claudio Martini (Toscana Democratica) 1.185.264 (57,4%) | Alessandro Antichi 678.254 (32,8%) | Marzio Gozzoli 20.853 (1,0%) | Luca Ciabatti (Rifondazione Comunista) 151.657 (7,3%) Renzo Macelloni (Socialisti e laici) 30.068 (1,5%) | Claudio Martini (L'Unione) |
| Úmbria | Maria Rita Lorenzetti 319.109 (63,0%) | Pietro Laffranco 170.357 (33,6%) | Luca Romagnoli 7.410 (1,5%) | Marcello Ramadori (Nuovo PSI) 9.561 (1,9%) | Maria Rita Lorenzetti (L'Unione) |
| Vèneto | Massimo Carraro 1.144.358 (42,4%) | Giancarlo Galan 1.365.698 (50,6%) | Roberto Bussinello 28.649 (1,0%) | Giorgio Panto (Progetto Nord Est) 162.037 (6,0%) | Giancarlo Galan (CdL) |
Font:

## Vegeu també

* Eleccions regionals de Llombardia de 2005
# Kazi Kumuk

«Kazi Kumukh o Kazi Kumuk» té aquests significats:
* Xamkhalat dels Kazi Kumuk, organització política feudal del poble kumuk, els laks i els darguin
* Kazi Kumukh o laks, ètnia que parla el lak, i que practiquen l'islam sunnita xafïta
* Kazi Kumuk o kumyks, poble turc que ocupa la plana Kumyk al nord del Daguestan i al sud del riu Terek i les terres que voregen el Mar Caspi
# Antoni Estruch i Serrabogunyà

Antoni Estruch i Serrabogunyà (Sabadell, 1 de gener de 1899 - Sabadell, 18 de novembre de 1950) fou un futbolista català dels anys 1920 i empresari del tèxtil.

## Trajectòria

Estruch jugava a la posició de porter. Passà tota la seva trajectòria al Centre d'Esports Sabadell, on jugà durant nou temporades entre 1919 i 1928.
Fou un dels porters catalans més destacats de la seva època per les seves brillants actuacions. Fou comparat múltiples vegades amb el cèlebre Ricard Zamora, el Diví. Sobre aquesta rivalitat, s'explica l'anècdota d'un enfrontament CE Sabadell-RCD Espanyol on l'Estruch i en Zamora eren el gran atractiu del partit, i quan fou assenyalat un penal contra els espanyolistes, va ser el mateix Estruch el que es va encarregar d'executar-lo i va batre al seu gran rival.
Una lesió li impedí debutar amb la selecció espanyola l'any 1922. Amb la selecció catalana jugà en diverses ocasions durant els anys 20, entre d'altres fou convocat en dos partits amb la selecció a Zúric i Praga, on fou suplent.
Es retirà el 1928 i passà a fer-se càrrec de l'entrenament de porters del club, compaginant-ho amb el càrrec de directiu que tenia a l'empresa familiar tèxtil. Va morir a Sabadell a finals de 1950. A l'estadi de la Creu Alta té dedicada una làpida en honor seu.

## Galeria d'imatges

* Partit CE Sabadell-FC Barcelona a l'Estadi de la Vella Creu Alta de Sabadell. Anys vint del segle XX

## Referències

* ↑ Primer article, Mundo Deportivo, 3 Abril de 1917
* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* 1 2 3 «Antoni Estruch Serrabogunyà». Gran Enciclopèdia Catalana, 30-09-2012. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ El match de ayer, Mundo Deportivo, 30 octubre de 1922
* 1 2 El equipo catalan, Mundo Deportivo, 17 novembre de 1922
* 1 2 «Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 15 desembre 2017].
* ↑ «Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 15 desembre 2017].
* ↑ «En Amute, Cataluña obtiene una magnifica victoria sobre Guipúzcoa por 3 a O». Mundo Deportivo, 20-11-1922 [Consulta: 26 desembre 2013].
* ↑ Esta tarde salen para Praga..., Mundo Deportivo, 2 de juliol de 1926
* ↑ En el campo del CD Europa, Mundo Deportivo, 1 octubre de 1928
* ↑ En el Inferiño, Mundo Deportivo, 22 novembre de 1950
* ↑ Una lápida en memoria de Antonio Estruch, Mundo Deportivo, 2 maig de 1951

## Enllaços externs

* Biografia a la web oficial del CE Sabadell Arxivat 2013-10-22 a Wayback Machine.
# Jardí zoològic de Bratislava

El Jardí zoològic de Bratislava (en eslovac: Zoologická záhrada Bratislava) és un zoològic de 96 hectàrees a la ciutat de Bratislava, Eslovàquia, al barri de Karlova Veus. Es troba en el bosc dels Petits Carpats. Segons dades de 2007, el zoològic compta amb una superfície de 96 hectàrees (240 acres), i és la llar de 958 exemplars de 167 espècies d'animals. En 2006, el zoològic va rebre 203.000 visitants.

## Història

Una proposta per construir un zoològic a Bratislava va aparèixer per primera vegada el 1948, dues alternatives es van plantejar per a la ubicació del parc zoològic: Železná studienka al Parc forestal de Bratislava i la Vall Mlynská. Aquesta última va ser triada com el lloc per al nou zoològic, a pesar que estava planejat inicialment usar-ho com un parc cultural en la riba del riu Danubi.

## Referències

* ↑ «Zvieratá v ZOO». [Consulta: 13 desembre 2016].
# Mariana Mantovana

Mariana Mantovana és un municipi situat al territori de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia (Itàlia).
Mariana Mantovana limita amb els municipis d'Acquanegra sul Chiese, Asola, Piubega i Redondesco.

## Galeria

* Oratori Campi Bonelli
# El fill de Caroline

El fill de Caroline (títol original en francès:Le fils de Caroline chérie) és una pel·lícula francesa dirigida per Jean Devaivre el 1954, estrenada el 1955. Ha estat doblada al català.

## Argument

Durant l'ocupació d'Espanya per les tropes napoleòniques, Juan d'Aranda es distingeix per la seva valentia i també pels seus èxits femenins. Ignorant els seus orígens francesos, combatrà primer amb els guerillers, després sota els ordres del general Gaston de Sallanches que resultarà ser el seu pare. Una jove i innocent Brigitte Bardot interpreta la germana de l'oficial francès Juan d'Aranda. La seva atracció mutua tortura les seves ànimes, i els porta a una sèrie de situacions còmiques... Diverses dones trauran Juan d'Aranda de situacions crítiques: Teresa, una jove camperola, la duquessa d'Albuquerque, seduïda per la seva presència, però el seu cor pertany a la bella Pilar.

## Repartiment

* Jean-Claude Pascal: Juan d'Aranda/de Sallanches
* Sophie Desmarets: La duquessa Laura d'Albuquerque
* Brigitte Bardot: Pilar d'Aranda
* Jacques Dacqmine: El general Gaston de Sallanche
* Magali Noël: Teresa
* Georges Descrières: El tinent Tinteville
* Alfred Adam: El general Lasalle
* Micheline Gary: Conchita d'Aranda
* Germaine Dermoz: La comtessa d'Aranda
* Daniel Ceccaldi: El tinent Bogard
* Robert Dalban: el capità dels gendarmes
* Jean Debucourt: El pare superior
* Charles Deschamps: L'oncle de Juan
* Albert Dinan: El tinent Guéneau
* Jean Galland: El Marqués de Villa-Campo
* Bernard Lajarrige: Lavaux, l'ordenança de Juan
* Robert Manuel: El Rei Josep
* Sylvie Pelayo: La jove noia rossa
* Marcel Pérès: Fregos, cap dels guerillers
* Pascale Roberts: Una amiga del general de Sallanches
* Michel Etcheverry: El Capellà
* Marcel Bozzuffi: Un soldat

## Referències

* ↑ esadir.cat. El fill de Caroline. esadir.cat.
* ↑ «Le fils de Caroline chérie». The New York Times.
# Nikolénskoie

Nikolénskoie - Николенское (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del riu Zelentxuk Tercer, a 17 km al sud de Gulkévitxi i a 124 km a l'est de Krasnodar, la capital.
Pertanyen a aquest municipi els khútors de Bulgàkov, Verbovi, Ivlev, Lébedev i Orlov.
# Kinara

El kinara és un portaespelmes de set braços que s'utilitza a les celebracions de Kwanzaa als Estats Units, inspirat i utilitzat per elements de la Menorah (Hanukkah) de nou branques que s'utilitza a les celebracions de Hanukkah.

## Descripció

Durant la setmana-celebració llarga de Kwanzaa, set espelmes són col·locades en el kinara—tres vermelles a l'esquerra, tres verdes a la dreta, i una espelma negra sola en el centre. La paraula kinara és una paraula Swahili que significa suport d'espelmes.
Les set espelmes representen els Set Principis (o Nguzo Saba) de Kwanzaa. Vermell, verd, i el negre són els colors simbòlics de les vacances.
Durant la setmana de Kwanzaa, una espelma nova és encesa en el kinara cada dia. L'espelma negra del centre és encesa primer, i l'enllumenat llavors procedeix d'esquerra a dreta, cada nova espelma encesa correspon al principi d'aquell dia. D'aquesta manera, cada dia de Kwanzaa és dedicat a la contemplació d'un dels Set Principis. El primer ús conegut de la paraula "Kinara" data del 1975.
Cadascuna de les espelmes també té un significat. El negre simbolitza les persones africanes, el vermell la seva lluita, i el verd el futur i esperança que ve de la seva lluita.

## Referències

* ↑ Images, Getty. «Why Do the Kwanzaa Kinara and the Hanukkah Menorah Look Alike?» (en anglès americà). The Forward. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «Definition of KINARA» (en anglès). www.merriam-webster.com. [Consulta: 20 desembre 2019].
# Joan Jacob Navàs

Joan Jacob Navàs (Reus, 1900 - 1960) va ser un metge català.
Els seus pares eren comerciants a Reus, i va fer el batxillerat a l'Institut d'aquella població. Va estudiar Medicina a les Universitats de Barcelona, Salamanca i València on es llicencia el 1929. Va obtenir aquell mateix any la plaça de metge a Olesa de Montserrat, on va anar a viure amb la seva esposa. Va exercir la medicina general durant 10 anys a Olesa, població en la que el 1931 va ser nomenat jutge municipal, plaça a la que va renunciar immediatament però la renúncia no li va ser acceptada fins al 1933. A inicis de la guerra civil, tot i la seva ideologia catòlica conservadora, va ser respectat pels grups revolucionaris, segurament per la seva tasca honesta mentre havia estat jutge. El 1938 va ser nomenat tinent metge del Cos de sanitat Militar. Depurat en la postguerra, va instal·lar-se a Reus el 1940, on va obrir un consultori mèdic amb el seu cunyat també metge, Lluís Gaya. Quan aquest va morir, s'instal·là a la Plaça de Prim, on es dedicà a la medicina general i sobretot a la pediatria, i va ser membre del cos facultatiu de l'Institut de Puericultura sota l direcció del doctor Frías. Va ser membre de la Societat Catalana de Pediatria, i participà activament a la revista Acta Clínica de Hemeroteca Médica. Va ser membre actiu de l'Acció Catòlica reusenca. El doctor Jacob va morir quan anava a visitar un malalt al seu domicili, on, després de pujar moltes escales, es va trobar malament i va ser allitat a casa del malalt. Havia sofert un infart.

## Referències

* ↑ Aguadé Sans, Enric. "Metges en exercici a Reus entre 1900 i 1966". A: Col·legi Oficial de Metges de Tarragona: una història de cent anys (1898-1998). tarragona: Facultat de medicina. Universitat Rovira i Virgili, 1998. Pàg. 126

## Enllaços externs

* Joan Jacob i Navàs. Galeria de Metges catalans