OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La hermana San Sulpicio

«La hermana San Sulpicio» té aquests significats:
* La hermana San Sulpicio (novel·la), escrita per Armando Palacio Valdés
* La hermana San Sulpicio (pel·lícula de 1927), dirigida per Florián Rey i protagonitzada per Imperio Argentina i Guillermo Figueras
* La hermana San Sulpicio (pel·lícula de 1934), dirigida per Florián Rey i protagonitzada per Imperio Argentina i Miguel Ligero Rodríguez
* La hermana San Sulpicio (pel·lícula de 1952), dirigida per Luis Lucia i protagonitzada per Carmen Sevilla
* La novicia rebelde, pel·lícula de 1971 dirigida per Luis Lucia i protagonitzada per Rocío Dúrcal
# Mera (nereida)

* Per a altres significats, vegeu «Mera».
Mera (en grec antic Μαῖρα) va ser, segons la mitologia grega, una de les cinquanta Nereides, filla de Nereu, un déu marí fill de Pontos, i de Doris, una nimfa filla d'Oceà i de Tetis. Tenia un únic germà, Nèrites.
De Mera en parlen dos autors, Homer i Gai Juli Higí, a les llistes que donen de les nereides. Homer diu que va ser una de les trenta-dues nereides que van pujar des del fons de l'oceà per arribar a les platges de Troia i plorar, juntament amb Tetis la futura mort d'Aquil·les

## Referències

* ↑ Gai Juli Higí. Fabularum, prefaci, 8
* ↑ Homer. Ilíada, VIII, 38 i seg.
# Estació de Colombia

Mapa Metro Línia 8 :
Mapa Metro Línia 9 :
Colombia és una estació de la Metro de Madrid, que serveix a les línies 8 i 9. L'estació s'inaugurà el 1983.
Metro de Madrid :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Nuevos Ministerios | Nuevos Ministerios | | Pinar del Rey | Aeropuerto T4 |
| Mirasierra | Pío XII | | Concha Espina | Puerta de Arganda Arganda del Rey |
# Estació de Colònia Güell

Mapa FGC Línia Llobregat-Anoia :
Mapa Línia metro del Baix Llobregat :
Colònia Güell és una estació de ferrocarril on s'aturen trens de les línies suburbanes S3, S4, S8 i S9 de la Línia Llobregat-Anoia de FGC situada a prop de la Colònia Güell, coneguda per la Cripta de Gaudí a Santa Coloma de Cervelló a la comarca del Baix Llobregat. Aquesta estació es va inaugurar l'any 2000.
L'estació es construeix arran d'una petita modificació del traçat original de la línia de 1912 entre Sant Boi i Sant Vicenç dels Horts permetent la duplicació de la via i l'eliminació de diversos passos a nivell. L'ubicació es propera a l'estació original de Santa Coloma de Cervelló, que amb el nou traçat es mou a una situació més propera al nucli úrbà.
Aquesta estació es troba dins de la tarifa plana de l'àrea metropolitana de Barcelona, qualsevol trajecte entre dos dels municipis de l'àrea metropolitana de Barcelona valida com a zona 1.

## Serveis ferroviaris

Línia Llobregat-Anoia de FGC :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Barcelona - Pl. Espanya | Molí Nou | Ciutat Cooperativa | Santa Coloma de Cervelló | Can Ros |
| Barcelona - Pl. Espanya | Molí Nou | Ciutat Cooperativa | Santa Coloma de Cervelló | Olesa de Montserrat |
| Barcelona - Pl. Espanya | Molí Nou | Ciutat Cooperativa | Santa Coloma de Cervelló | Martorell-Enllaç |
| Barcelona - Pl. Espanya | Molí Nou | Ciutat Cooperativa | Santa Coloma de Cervelló | Quatre Camins |

## Referències

* ↑ «Colonia Güell FGC». FGC. [Consulta: 23 agost 2022].
* ↑ «Colònia Güell». Trenscat. [Consulta: 23 agost 2022].
* ↑ «El tren funnciona des d'avui com un metro fins a Sant Vicenç dels Horts». La Vanguardia. [Consulta: 23 agost 2022].
* ↑ «Una tarifa plana pel transport públic de tota l'àrea metropolitana de Barcelona». Nació Digital. [Consulta: 23 agost 2022].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Estat de Fok

Un estat de Fok, en mecànica quàntica, és qualsevol estat de l'espai de Fok amb un nombre ben definit de partícules en cada estat. Rep el nom de Vladímir Fok. D'acord amb la mecànica quàntica el nombre de partícules d'un sistema quàntic, en un estat físic totalment general, no té per què estar ben definit: és possible que al fer una mesura del nombre de partícules s'obtinguen diferents resultats. No obstant això, en certs casos el sistema pot tenir un estat físic peculiar en el qual el nombre de partícules sí que estigui totalment ben definit, els estats en els quals succeeix això són precisament els estats de Fok. La representació de les partícules va ser tractada en detall per primer cop en detall per Paul Dirac per als bosons, i per Pascual Jordan i Eugene Wigner per als fermions.

## Referències

* ↑ Friedrichs, K. O.. Mathematical aspects of the Quantum Theory of Fields (en anglès). Interscience Publishers, 1953, p. 35.
# Estat de Guanajuato

Guanajuato és un estat de l'Altiplà Mexicà. La capital n'és la ciutat homònima de Guanajuato. Es pensa que el nom prové d'una paraula tarasca, Quanax-juato, que vol dir, "lloc de granotes", ja que els indígenes tarascos creien que les granotes representaven al déu de la saviesa.
L'estat és al centre de Mèxic. Limita al nord amb l'estat de San Luis Potosí, al sud-est amb l'estat de Querétaro i al sud-oest i oest amb Michoacán i Jalisco. Guanajuato conté nombrosos jaciments de plata, i és un dels estats més rics en producció d'aquest metall de tot el món (històricament va ser la principal regió del món). De fet Mèxic és el principal productor de plata del món. No obstant això, a l'estat també es produeixen coure, mercuri, plom i alumini. Guanajuato també és el principal productor de calçat del país (i un dels principals d'Amèrica). La indústria de l'automòbil també és important, ja que a Silao es troba la fàbrica de General Motors.
Les ciutats principals de l'estat són Guanajuato, León, Celaya i Silao. El poble de Dolores Hidalgo, on va fer el famós grito de Dolores el mossèn Miguel Hidalgo, es troba a l'estat també, i per això, rep el nom de "Bressol de la nació mexicana"

## Referències

* ↑ «Estat de Guanajuato». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Evànguelos Damaskos

Evànguelos Damaskos (en grec: Ευάγγελος Δαμάσκος) fou un atleta grec que va prendre part en els Jocs Olímpics de 1896 a Atenes.
Damaskos va participar en la prova de salt amb perxa, empatant en la tercera plaça amb el seu compatriota Ioannis Theodorópulos amb una alçada superada de 2m 60cm.

## Referències

* «Evangelos Damaskos» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-08-15. [Consulta: 1r setembre 2012].
# Evè d'Ascaló

Evè (en grec antic: Εὔηνoς, llatí: Evenus) és un autor d'epigrames a qui s'atribueixen diverses composicions de l'Antologia palatina que no es poden atribuir a Evè de Paros. La composició de les seves poesies el situen entorn de l'any 50 aC i 50 dC.
L'excés de poesies, versos i fragments atribuïts a un poeta anomenat Evè fa difícil saber de quin poeta es tracta i, fins i tot, quants de poetes d'aquest nom hi va haver. L'Antologia Palatina li atribueix un origen atenès, sicilià i ascaloni, però només aquesta darrera sembla raonable.

## Referències

* 1 2 «Euenos 8». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Smith, William (ed.). «Evenus». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown, & Comp., 1867, p. 84. ]
# Can Sala (Viladecans)

Can Sala és una obra del municipi de Viladecans (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

A la falda de la serra de Montbaig de Viladecans s'emplaça la masia de Can Sala - Can Menut.
Des de finals del segle xiii i fins a les primeres dècades del segle xix el mas es va conèixer com a mas La Verdera, encara que va anar canviant de propietaris. A partir de 1822 i fins a l'any 2004 el mas ha estat propietat de la família Sala-Amat.
La primera referència documental de l'existència d'aquest mas és del 7 de març de 1296, quan Guillem de Terrassa, de Viladecans, fa donació a la seva filla Berenguera, d'unes terres que toquen amb el mas d'en Verdera.
A finals del segle xiv (1391) i al llarg del segle xv (1434) el mas era propietat de la família Ros. Galceran Burgès, senyor de Viladecans, cobrava tributs per aquesta finca.
Al llarg del segle xvi els Colomer en són els propietaris tal com queda documentat en els fogatges de 1497 i 1553.
Durant tot el segle xvii el mas passà a mans d'en Lluís Jorba, notari de Barcelona.
No tenim notícies del mas durant el segle xviii, si bé coneixem el masover que hi havia a Verdera, explotant les terres i la masia, Esteve Rovira (1754). Entre 1705 i 1731 es van vendre 18 mujades del mas de la Verdera a veïns de Sant Climent. Pel cadastre de 1762 se sap que el mas de la Verdera estava en mans d'Antoni Llorenç de Vilafranca del Penedès.
El 24 de maig de 1822, Josep Sala, de Viladecans, compra a Antoni Llorenç i Pujol, tinent coronel de l'exèrcit, el mas de la Verdera. Josep Torner, pagès de Torrelles de Llobregat fa de masover. Fins a l'any 1831 els Sala anomen Verdera a la masia.
El 12 de desembre de 1847 mor Josep Sala i el seu net, Joan Amat i Sala l'heretà. Entre 1822 i l'any 2004 el mas ha estat propietat de la família Sala Amat. Actualment és propietat de l'empresa Promocions Sant Ramon Viladecans SL.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Can Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 febrer 2016].
# Esteban Gutiérrez

* Per a altres significats, vegeu «Esteban Gutiérrez Fernández».
Esteban Gutiérrez (5 d'agost de 1991, Monterrey, Mèxic) és un pilot de curses automobilístiques. L'any 2013 debutà en el mundial de Fórmula 1 amb l'escuderia Sauber F1 Team, equip amb el que també va disputar la temporada següent. A continuació va esdevenir pilot de proves de Ferrari i la temporada 2016 fou pilot titular de Haas.
Des de llavors, ha sigut pilot de Fórmula E i d'IndyCar Series, a més de ser pilot reserva de Mercedes a Fórmula 1.

## Referències

* ↑ Formula 1 Teams and Drivers
* ↑ Corona, Sonia «Esteban Gutiérrez será el piloto de Haas para 2016» (en castellà). El País [Madrid], 31-10-2015. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Esteban Gutiérrez joins Mercedes-Benz EQ Formula E Team as Reserve and Development Driver» (en anglès). Mercedes-EQ Formula E Team, Data incorrecta. [Consulta: 28 maig 2022].

## Enllaços externs

* Esteban Gutiérrez al web oficial de Formula 1 (anglès)
* Web oficial de l'escuderia Sauber Arxivat 2016-06-12 a Wayback Machine. (anglès)
Equips i pilots participants a la Temporada 2014 de Fórmula 1 :
RedBull
Marussia
Mercedes
Ferrari
Lotus
Caterham
F India
McLaren
Williams
Sauber
Toro Rosso
1 Vettel 3 Ricciardo
4 Chilton 17 Bianchi
6 Rosberg 44 Hamilton
7 Raikkonen 14 Alonso
8 Grosjean 13 Maldonado
9 Ericsson 10 Kobayashi
11 Pérez 27 Hülkenberg
19 Massa 77 Bottas
20 Magnussen 22 Button
21 Gutiérrez 99 Sutil
25 Vergne 26 Kviat :
# Halterofília als Jocs Olímpics d'estiu de 1932 - pes lleuger

Halterofília als Jocs Olímpics d'estiu de 1932 :
| −60 kg | homes |
| −67.5 kg | homes |
| −75 kg | homes |
| −82.5 kg | homes |
| +82.5 kg | homes |
| < 1928 1936 > |||
La competició del pes lleuger, amb un pes dels aixecadors inferior a 67,5 kg, va ser una de les cinc proves d'halterofília que es disputà durant els Jocs Olímpics de Los Angeles de 1932. La prova es disputà el 30 de juliol de 1932 i hi van prendre part 6 aixecadors en representació de 4 nacions.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| René Duverger (FRA) | Hans Haas (AUT) | Gastone Pierini (ITA) |

## Resultats

| Pos. | Aixecador | Nació | Total | Impuls | Impuls | Impuls | Arrancada | Arrancada | Arrancada | Dos temps | Dos temps | Dos temps |
| Pos. | Aixecador | Nació | Total | 1. | 2. | 3. | 1. | 2. | 3. | 1. | 2. | 3. |
| 1 | René Duverger | França | 325,0 | 90 | 95 | 97,5 | 95 | 100 | 102,5 | 120 | 125 | 130 |
| 2 | Hans Haas | Àustria | 307,5 | 77,5 | 82,5 | 85 | 95 | 100 | 102,5 | 125 | 130 | 130 |
| 3 | Gastone Pierini | Itàlia | 302,5 | 87,5 | 92,5 | 95 | 85 | 90 | 92,5 | 115 | 120 | 122,5 |
| 4 | Pierino Gabetti | Itàlia | 300,0 | 77,5 | 82,5 | 85 | 90 | 95 | 95 | 120 | 120 | 120 |
| 5 | Arne Sundberg | Estats Units | 285,0 | 72,5 | 77,5 | 77,5 | 85 | 90 | 92,5 | 112,5 | 117,5 | 122,5 |
| 6 | Walter Zagurski | Estats Units | 285,0 | 77,5 | 82,5 | 82,5 | 85 | 85 | 90 | 112,5 | 117,5 | 117,5 |

## Bibliografia

* X Olympiade Committe. «Weightlifting». A: Official Report of the Olympic Games (en anglès), 1933, pp. 477-486 [Consulta: 6 desembre 2018].
# Can Clarà

«Can Clarà» té aquests significats:
* Can Clarà (Girona), casa al Gironès
* Can Clarà (Amer), casa a la Selva
# Tona curta

La tona curta (traducció literal de l'anglès short ton) és una unitat de massa que equival a 2000 lliures (uns 907,185 quilograms).
A causa que aquesta és la mesura dominant als Estats Units, en aquest país és sovint denominada simplement ton, sense distingir-la de la tona mètrica (anomenada tonne o metric ton als EUA) o de la tona llarga (long ton) britànica, la qual equival a 2240 lliures (1016 kg). No obstant això, les paraules angleses ton i tonne es pronuncien de forma idèntica en l'idioma anglès, cosa que implica que aquestes poden arribar, evidentment, a causar confusions.
No obstant això, hi ha alguns ambients específics nord-americans, tal com succeeix en el cas dels vaixells de l'Armada (US Navy), en els quals la paraula ton a seques es refereix a la tradicional mesura britànica. Sobre això, l'Oficina d'Estadístiques del Transport dels Estats Units (United States Bureau of Transportation Statistics) ha esmentat que històricament, un molt important patró de càrrega per als velers europeus era el vi, emmagatzemat i embarcat en barrils anomenats botes. Aquestes botes de vi, per la seva mida uniforme i la seva demanda universal, es van convertir en un estàndard pel qual es podia mesurar la capacitat d'un vaixell. Una bota de vi pesava aproximadament 2240 lliures i ocupava prop de 60 peus cúbics. Així mateix, aquesta mateixa font del Govern federal nord-americà afegeix que “Avui, l'estàndard de pes dels dissenyadors de vaixells és la tona llarga, que és igual a 2240 lliures”.
Tant la tona curta com la llarga són definides com a equivalents a 20 quintars, però un quintar equival a 100 lliures (uns 45,359 quilograms) en el sistema de mesures vigent als Estats Units (quintar curt o net) i 112 lliures (50,802 kg) en el sistema anglosaxó d'unitats (quintar llarg o quintar gruixut, long hundredweight o gross hundredweight).
Com al Regne Unit la tona curta és una unitat de massa rarament usada, la paraula ton a seques es refereix, gairebé sempre, a una tona llarga (de 1016 kg de pes), mentre que les tones mètriques es distingeixen per la seva ortografia tonne, al marge que la seva pronunciació és exactament la mateixa en anglès. Per tant, aquestes últimes solen ser més formalment denominades com a metric ton.
Per part seva, una tona curta de força equival a 2000 lb$_f$ .

## Vegeu també

* Quintar
* Tona
* Sistema anglosaxó d'unitats
* Sistema mètric decimal
* Tona llarga
* Tonatge

## Referències

* 1 2 3 «NIST Handbook 44 Specifications: Handbook 44 – 2013 Appendix C – General Tables of Units of Measurement (“Apèndix C - Taules generals d'unitats de mesura”» p. C-6, 26-04-2006. [Consulta: 13 octubre 2008].
* ↑ «Modern Ship Design (“Disseny modern de vaixells”) editor=Institut Naval dels Estats Units (United States Naval Institute).». Oficina d'Estadístiques del Transport dels Estats Units (United States Bureau of Transportation Statistics), 1975. Arxivat de l'original el 2008-10-10. [Consulta: 13 octubre 2008].
* ↑ Thomas C. Gillmer. Naval Architecture for All (“Arquitectura naval per tothom”), 1975.
# Mera fotografia

Es defineix com a mera fotografia aquell procediment mecànic mitjançant el qual s'obté una còpia fotogràfica d'un element existent al món real, mitjançant elements tecnològics, però sense aportar-hi una dimensió creativa. L'executor de la mateixa és denominat realitzador, no fotògraf. Així, el resultat no té originalitat o creativitat, i per això aquest tipus de fotografies no poden ser subjecte de la protecció intel·lectual. A l'estat espanyol el legislador reconeix certs drets de tutela sobre les meres fotografies, com són el dret exclusiu d'autoritzar la reproducció o no d'aquesta, la seva distribució i la seva comunicació pública, per un període de 25 anys a partir de l'1 de gener de l'any següent a la seva realització. Al realitzador no se li reconeixen drets morals, així que es pot pactar l'aparició o no del seu nom, i tampoc es reconeixen alguns drets d'explotació. Com a orientació, es poden considerar meres fotografies la majoria d'imatges familiars, científiques, turístiques, aquelles que cobreixen un acte protocol·lari, etc.

## Història

A Espanya el concepte de mera fotografia apareix ja citat a la Llei de Propietat Intel·lectual de 1996. En una sentència del 29 de març de 1996 el Tribunal Suprem va dictar una sentencia on deia "el fotógrafo incorpora a la obra el producto de su inteligencia, un hacer de carácter personalísimo que transciende de la mera reproducción de la imagen de una persona bella, porque entonces el deleite que produzca en la contemplación procede de ésta, pero no de la fotografía en sí, ni del hacer meramente del reproductori del fotógrafo, que fija por medios químicos la imagen captada en el fondo de una cámara oscura". Més endavant, el 2011 el mateix tribunal va dictar una sentència on afirma que una mera fotografia no mereix la protecció dels drets d'autor, amb motiu d'una denúncia del fotògraf Daniel Virgili a l'empresa United Biscuits. La sala va distingir una obra fotogràfica, protegida pels drets d'autor durant tota la vida d'aquest i 70 anys després de la seva mort, d'una mera fotografia, protegida per la llei de propietat intel·lectual durant 25 anys des de l'1 de gener de l'any següent de la seva publicació. Per tal que una fotografia mereixi el qualificatiu d'obra fotogràfica cal que aquesta reflecteixi la personalitat de l'autor, l'esforç creatiu.

## Referències

* 1 2 Renato Alberto Landeira Prado; Víctor R. Cortizo Rodríguez; Inés Sánchez Valle Diccionario jurídico de los medios de comunicación. Editorial Reus, 1 gener 2006, p. 217–. ISBN 978-84-290-1435-8.
* ↑ María Serrano Fernández; José Miguel Rodríguez Tapia; Eugenio Pizarro Moreno Fotografía y derechos de autor. Editorial Reus, 1 gener 2008, p. 33–. ISBN 978-84-290-1527-0.
* ↑ «Fotografías». FESABID. Arxivat de l'original el 12 d’octubre 2015. [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ «Una "mera fotografía" no está protegida por el derecho de autor» (en castellà). Cadena Ser, 10-05-2011. [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ Sánchez Almeida, Carlos «Los derechos del fotógrafo». El Mundo, 14-10-2008.
# Haririyya

La confraria haririyya fou una confraria sufí fundada a partir dels ensenyaments de la confraria rifaïyya per Alí ibn Abi-l-Hàssan al-Harirí al-Marwazí, que va viure a la primera meitat del segle xiii i va morir el 1247. Es va desenvolupar a la regió de Damasc a Síria.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Ḥarīriyya».
# Hapa

Hapa fou un estat tributari protegit de l'Índia, a l'agència de Mahi Kantha, presidència de Bombai, amb una superfície de 13 km² i una població de 1546 habitants (1892) i de 828 habitants el 1901, després de la fam que va afectar el territori. Estava format per dos pobles. Els ingressos s'estimaven vers 1900 en 3.974 rúpies i pagava un tribut de 1025 rúpies al Gaikwar de Baroda i de 219 rúpies al raja d'Idar.
Fou governat per la dinastia Parmar, descendent del rei Vikramaditya de Malwa. Els sobirans portaven el títol de thakurs. El 4 d'agost de 1889 va pujar al tron Wakhatsinghji que va succeir a Madhosinghji. El 1931 Wakhatsinghji fiu succeït pel seu fill Lakhdirajsinghji Himatsinghji que el 1948 va ingressar a la Unió Índia.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia
# Harrodsburg

Harrodsburg és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 8.014 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harrodsburg tenia 8.014 habitants, 3.449 habitatges, i 2.234 famílies. La densitat de població era de 582,7 habitants/km².
Dels 3.449 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,4% hi vivien parelles casades, en un 15,3% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.500 $ i la renda mediana per família de 34.503 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.214 $ mentre que les dones 21.216 $. La renda per capita de la població era de 15.327 $. Entorn del 14,2% de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harrodsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harrodsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Plaça Feliu (Camallera)

La Plaça Feliu és un conjunt arquitectònic inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És una plaça al nucli urbà de la població de Camallera, a la part de ponent del terme, amb les façanes principals orientades a la plaça. Es tracta d'un conjunt format per tres construccions disposades al voltant de la plaça. Els números 6 i 7 se situen a la part de ponent de la plaça, formant cantonada amb el carrer dels Afores. En canvi, l'edifici del número 3 està situat a la part de migdia de la plaça, entre mitgeres. Són tres edificis de planta rectangular, distribuïts en planta baixa i tres o quatre plantes, amb sistemes de coberta diferents: el número 6 cobert amb una terrassa orientada a la plaça, el 7 amb terrat superior i el darrer amb teulada de dues vessants.
Totes tres construccions comparteixen certs trets estilístics i decoratius que els apropen a l'estil modernista, tot i que de caràcter popular. Així doncs, els tres edificis presenten portals senzills d'accés als interiors, i balcons i finestres balconeres als pisos superiors, amb reixes de ferro treballades. Les obertures presenten llindes decorades o bé pintades, i motius decoratius en rajoles vidrades de colors. Del número 3 destaquen els balcons del primer pis i les finestres amb barana d'obra de la segona planta, així com el detall decoratiu de la cornisa de la façana. Del número 6, cal destacar el portal d'arcs trilobulats de la planta baixa i les baranes d'obra decorades de les terrasses superiors. L'element més destacable del número 7 són els tres finestrals apuntats amb baranes d'obra decorades, situats al pis superior, i la cornisa motllurada sostinguda per mènsules que remata la façana. Les construccions estan arrebossades i pintades.

## Notes

* ↑ «CONJUNT PLAÇA SANT FELIU». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 octubre 2015].