OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Els dotze del patíbul: Missió mortal

Els dotze del patíbul: Missió mortal—The Dirty Dozen: The Deadly Mission en la versió en anglès— és un telefilm estatunidenco-iugoslau de Lee H. Katzin difós l'any 1987. És el segon telefilm inspirat en la pel·lícula Els dotze del patíbul (1967), després de Els dotze del patíbul 2 (1985). Ernest Borgnine hi reprèn el seu paper per 3a vegada. A la Missió mortal encara li seguí una altra seqüela: Els dotze del patíbul: Missió fatal. El rodatge s'ha desenvolupat a Zagreb a Croàcia.

## Argument

El major Wright dirigeix una nova banda de dotze cabrons per destruir una fàbrica de gas alemanya que podria servir contra els Aliats.

## Repartiment

* Telly Savalas: el major Wright. Savalas, conegut principalment per la sèrie Kojak, interpreta aquí el major Wright. No obstant això, encarnava ja un altre personatge en Els dotze del patíbul el 1967: el molt religiós Archer J. Maggott.
* Ernest Borgnine: el general Sam Worden
* Vince Edwards: el sergent Holt
* Bo Svenson: Maurice Fontenac (1 dels 12)
* Vincent Van Patten: Ronnie Webber (1 dels 12)
* James Van Patten: David Webber (1 dels 12). Vincent Van Patten, que té aquí un paper, és un antic jugador de tennis professional, classificat en el lloc 41 al mundial de l'any 1981.
* Randall "Tex" Cobb: Eric « Swede » Wallan (1 dels 12)
* Gary Graham: Joe Stern (1 dels 12)
* Wolf Kahler: el coronel Krieger
* Thom Matthews: Francis Kelly (1 dels 12)
* Emmanuelle Meyssignac: Marie Verlaine
* Paul Picerni: Ernesto Ferruci (1 dels 12)
* Pavle Balenovic: Ballews (1 dels 12)
* Branko Blace: Martinez (1 dels 12)
* David Horovitch: Pierre Claudel
* Bernard Woringer: George Flamands
* Sam Douglas: Hallet
* Alex Cord: Dravko Demchuk
* Heather Thomas: el tinent Carol Campbell

## Referències

* ↑ esadir.cat. Els dotze del patíbul: Missió mortal. esadir.cat.
* ↑ «The Dirty Dozen: The Deadly Mission». IMDb.
# Tosafot

Per Tosafot (en hebreu: תוספות) es coneixen a diversos comentaristes medievals del Talmud. Els seus comentaris apareixen en la majoria de les edicions d'aquesta obra, en el marge oposat als comentaris de Raixí.
Rep el nom de tosafista una sèrie de rabins jueus de l'edat mitjana, que es van caracteritzar per una meticulosa anàlisi de cada full de la Guemarà (Talmud). Reben aquest nom per ser agregats als comentaris anteriors de rabins com el rabí Shlomo Yitzhaki també conegut com a Raixí. Els primers a rebre aquest nom van ser els nets del mateix Raixí, que es calcula que van habitar a França i Alemanya, entre els anys 1160-1350. Entre els tosafistes més coneguts es troben Rabbenu Tam i el Raixbam, tots dos nets de Raixí. Un dels darrers Baalei HaTosafot, fou el Roix Rabenu Oixer, que va exercir durant molt temps com a rabí, en la ciutat de Barcelona, Catalunya. Els dictàmens halàjics del Roix es van constituir, juntament amb Maimònides i Rabenu Alfassi (Marroc, segle ix i segle x), en la base del Xulhan Arukh, el codi de la llei jueva (la halacà). Durant la seva època d'estudi, els tosafistes es van veure obligats diverses vegades a canviar els seus llocs de residència, ja que van patir nombroses persecucions en els seus països d'origen.
# Alex Dobre

Mihai-Alexandru Dobre (30 d'agost de 1998) és un futbolista professional romanés que juga de centrecampista per l'AFC Bournemouth anglés.
# Nuh ibn Shayban ibn Malik ibn Misma

Nuh ibn Xayban ibn Màlik ibn Misma fou membre de la família Massàmia de Bàssora.
Va conservar el comandament de la tribu dels Bakr ibn Wail i la seva filiació pro-omeia. Va dirigir les forces dels Bakr al servei dels omeies contra els muhallàbides a Bàssora el 720. Alguns parents foren en aquestos anys governadors a Fars, Sistan i el Sind, abans de la revolució abbàssida.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 625
# Baños de Tajo

Baños de Tajo és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 34 | 31 | 27 | 29 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Antoni d'Espona i de Nuix

Antoni d'Espona i de Nuix (Vic, Osona, 8 de febrer de 1849 – Vic, Osona, 11 de juny de 1917) fou arqueòleg i poeta.
Fundador de l'Esbart de Vic i de la Societat Arqueològica (vicepresident). Fundador i conservador del Museu Episcopal, col·laborà en la redacció del seu catàleg i ofrenà valuosos objectes. Soci de l'Associació Artística i Arqueològica de Barcelona (1886). En el Cercle Literari intervingué en diverses comissions i en particular en la celebració de l'Exposició permanent, origen del Museu. A La Garba Montanyesa, a Lectura Popular i a la Biblioteca d'Autors Vigatans figuren les seves poesies. Traduí obres de Fray Luis de León. La Jerusalem Alliberada, Os Lusiadas i la Divina Comèdia. El seu retrat figura en la sala de recepció del Museu Episcopal.

## Referències

* 1 2 «Antoni d'Espona i de Nuix». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Salarich i Torrents, Miguel S. «Antoni d'Espona i de Nuix (1849-1917)». Ausa, Vol.: 2, Núm.: 12, 1955, pàg. 80-84. ISSN: 2014-1246 [Consulta: 15 novembre 2016].

## Bibliografia

* MIQUEL S. SALARICH I TORRENTS I MIQUEL S. YLLA-CATALÀ I GENÍS «Vigatans Il·lustres». Publicacions del Patronat d'Estudis Ausonencs Vic. Núm. 5-6.
# El Quer (Súria)

El Quer és una masia de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt d'edificacions de diversa època i tipologia situat entre el Bosc del Quer i la Solana del Quer, al nord est del municipi. La casa principal, que presenta una planta quadrangular i teulada a doble vessant, s'ha reformat profundament. D'altra banda, també es troben més o menys dempeus altres edificacions auxiliars. Hi ha dues tines, una d'elles rectangular, una premsa de raïm de fusta amb peu i la base d'un trull d'oli. Es conserven, així mateix, dues teules datades el 1745 del moment d'una remodelació a la casa, i a dins, un forn de pa.

## Referències

* ↑ «El Quer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Tosarhombus neocaledonicus

Tosarhombus neocaledonicus és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 18,3 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del Pacífic Occidental.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Al-Baridi

Al-Baridí fou una nisba que van portar tres germans famosos fills d'un cap de comunicacions de Bàssora conegut com al-Baridí. Els tres germans són coneguts conjuntament com a Banu l-Baridí i foren caps militars xiïtes.
Els tres germans foren:
* Abu-Abd-Al·lah al-Baridí
* Abu-Yússuf Yaqub al-Baridí
* Abu-l-Hussayn al-Baridí
També va jugar cert paper Abu-l-Qàssim ibn Abi-Abd-Al·lah, fill del gran dels tres germans.

## Nota

* ↑ Els cavalls de correus s'anomenaven barid derivats del llatí veredus i el grec beredos, al seu torn potser derivat d'una paraula assíria; als que es dedicaven a les comunicacions se'ls donava sovint la nisba d'al-Baridí.

## Referències

* «al-Barīdī». Encyclopaedia of Islam, primera edició (1913-1936). Editada per: M. Th. Houtsma, T.W. Arnold, R. Basset, R. Hartmann. Brill Online, 2016. 21 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-1/al-baridi-SIM_1346> Primera edició en línia: 2012. Primera edició impresa: ISBN 9789004082656, 1913-1936
# Francisco Javier Echevarría Barrenechea

Francisco Javier Echevarría Barrenechea (Igorre, 5 de juny de 1950) és un exjugador de futbol basc de les dècades de 1970 i 1980.

## Trajectòria

Després de jugar al futbol base de l'Arratia, fou fitxat pel CD Basconia, club amb el qual jugà a Tercera Divisió. A continuació fitxà per l'Athletic Club, però mai va jugar al primer equip. Primer fou cedit a l'AD Ceuta -mentre feia el servei militar- i a continuació al Club Deportivo Getxo.
La temporada 1974-75 fou el porter titular de la UE Sant Andreu a Segona Divisió, i les seves bones actuacions el portaren a fitxar pel RCD Espanyol l'estiu de 1975. Començà la temporada 1975-76 com a suplent, però a la novena jornada, quan l'equip perdia per 3-0 a El Molinón, José Emilio Santamaría el feu sortir al descans per substituir el porter titular José Luis Borja. Malgrat la derrota final per 6-1, Echevarría va mantenir la titularitat fins a final de temporada. Començà de titular la temporada següent, però a partir del setè partit fou reemplaçat pel porter paraguaià Gato Fernández. A partir de 1977, amb l'arribada a l'equip de Javier Urruticoechea, el seu paper el club fou definitivament el de suplent.
A partir de la temporada 1979-80 inicià una nova etapa al Reial Múrcia, club amb el qual assolí un ascens a primera divisió, però també un descens a Segona. El 1983, amb 33 anys, signà pel Sestao Sport Club, on passà les seves 6 darreres temporades com a professional. Es retirà el juliol de 1989 amb 39 anys.

## Palmarès
### Real Murcia

* Segona Divisió espanyola: 1983

### Sestao SC

* Segona Divisió B espanyola: 1985
* Copa de la Lliga de Segona Divisió B: 1985

## Referències

* ↑ Pallarés Ripalda. «Echevarría, nueva estrella de Sarriá» p. 7. Mundo Deportivo, 04-12-1975. [Consulta: 28 febrer 2010].
* ↑ Calvo, Juan Antonio. «En Gijón el Español no existió como equipo» p. 5-6. Mundo Deportivo, 10-11-1975. [Consulta: 28 febrer 2010].
* ↑ «Primi, Echevarría, Juan Ángel y Bardasco, bajas» p. 26. Mundo Deportivo, 16-07-1989. [Consulta: 28 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Notesia

Notesia és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrita per Yamanaka el 1992. La seva única espècie, Notesia tranquillalis, descrita per Julius Lederer el 1863, es troba a Papua Nova Guinea i a Taiwan.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 6 març 2019].
* ↑ Kenrick, 1907. "On Pyralidae of British New Guinea". Proceedings of the Zoological Society of London. 1907 t.4:79 pl.IV
# Baños

«Baños» té aquests significats:
* Toponímia:
** Baños de Ebro, municipi de la comarca de la Quadrilla de Laguardia-Rioja Alabesa a la província d'Àlaba
** Baños de Molgas, municipi de la Comarca de Allariz-Maceda (Província d'Ourense, Galícia)
** Baños de la Encina, municipi de la comarca de Sierra Morena (província de Jaén, Espanya)
** Baños de Montemayor, municipi de la província de Càceres a la comunitat autònoma d'Extremadura
** Baños de Río Tobía, municipi de la Rioja, a la Rioja Alta
** Baños de Rioja, municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta
** Baños de Tajo, municipi de la província de Guadalajara a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa
** Baños de Valdearados, municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Biografies:
** Antonio Baños Boncompain (Nou Barris, Barcelona, 1967), periodista, escriptor i músic català
** Ramón de Baños (Barcelona, 1890 - 1986), pioner del cinema
** Ricard de Baños (1882-1936), realitzador i productor cinematogràfic català
** Roque Baños (1968), compositor espanyol
** Samuel Baños (1979), futbolista espanyol
** Santiago Baños (1976), futbolista mexicà
** Tania Baños Martos (1990), política valenciana
Viccionari
# Damiana Kryygi (documental)

Damiana Kryygi és una pel·lícula documental argentina de 2015 escrita, dirigida i produïda per Alejandro Fernández Mouján.

## Sinopsi

Ana Kriyygi era d'una nena de tres anys del grup ètnic aché que va sobreviure a la matança de la seva família per part de colons blancs al Paraguai, convertint-se així en objecte d'estudi antropològic al Museu de Ciències Naturals de La Plata.
Cent anys després de la seva mort, un jove antropòleg identifica part de les seves restes en un dipòsit del Museu, i el seu cap és trobar a l'Hospital Charité de Berlín. Amb això i el material fotogràfic existent al museu retrata com els aché demanen les seves restes per enterrar-les al costat dels seus avantpassats.

## Crítiques

| « | "Amb una estructura pensada peça a peça (...) i un tractament de l'espai dirigit a embolicar a l'espectador (...), la tècnica visual que Fernández Mouján imposa amb ajuda de Diego Mendizábal és d'exquisidesa infreqüent. Però sempre al servei d'un sentit." | » |
| — Horacio Bernades: Página/12 |||
| « | "Una impecable fotografia, un excel·lent muntatge i una música que va pautant amb suaus concordes la història fan d'aquest film un sincer homenatge a Damiana i la seva breu i tràgica vida, retornant-li la dignitat i la humanitat perdudes." | » |
| — Adolfo C. Martínez: Diari La Nación |||

## Premis y nominacions
### Premis Cóndor de Plata

La 64a edició dels Premis Cóndor de Plata va tenir lloc el juny de 2016.
| Any | Categoria | Nominat | Resultat |
| 2016 | Millor documental | Alejandro Fernández Mouján | Nominat |

## Referències

* ↑ «Estreno Damiana Kryygi de Alejandro Fernández Mouján» (en castellà). Visión del Cine. [Consulta: 22 abril 2016].
* ↑ El sostén de una cultura que resiste, Página/12, 21 de maig d 2015
* ↑ La pesadilla de la ciencia, La Nación, 21 de maig de 2015
* ↑ «Cóndor de Plata 2016: Todos los nominados» (en castellà). Escribiendo Cine. Arxivat de l'original el 2016-04-05. [Consulta: 8 abril 2016].

## Enllaços externs

* Damiana Kryygi (2015) en el sitio Cine Nacional
* Damiana Kryygi de Fernández Mouján en Los 7 locos a YouTube
# El Querforadat

El Querforadat és una entitat de població del municipi de Cava, a la comarca de l'Alt Urgell. En el cens de 2005 tenia 15 habitants. Històricament pertanyia al Baridà (comarca natural), tot i que la resta de municipi pertany a l'Urgellet.
Un quer (mot d'origen preromà) és una penya. Sobre la gran roca que presideix el poble hi havia el castell. Segons la llegenda, un forat comunicava el castell amb el riu i permetia esquivar els setges. Els habitants ensenyaven cada dia truites fresques per desanimar els assetjadors. De totes maneres, la dita popular assegura que "al Quer, el forat tothom se'l té". Es creu que aquest passadís fou utilitzat com a via d'escapament en temps de setge, i també per amagar famílies càtares davant les inspeccions dels vigolers de la Inquisició.
Les vermelloses teules àrabs de les cases del poble contrasten amb la intensa verdor de la flora que l'envolta i el blau metal·litzat de la pissarra. Al centre del reduït nucli urbà s'alça tímidament l'església parroquial, dedicada a Sant Genís, a la façana de la qual, sobre el modest portal d'accés, veiem privada la creu de les Vuit Beatituds, la més sagrada dels templers, única referència que hom té de l'orde en aquest lloc, perquè, amb tota seguretat, els documents que ho confirmarien van ser cremats o destruïts durant els segles moderns per esborrar les petjades de la història.
És molt possible que els cavallers templers en aquest lloc protegissin els col·lectius càtars que transitaren per aquests apartats barrancs i valls per posar fora de perill les seves vides. Els cims del Cadí, entre les quals la Torreta de Cadí i el poderós Pedraforca (de 2.561 i 2.497 metres, respectivament), es contemplen des del Querforadat, i s'albiren a la llunyania els perillosos passos de muntanya que els Bons Homes van haver de salvar en el seu agònic èxode.

## Bibliografia

* Àvila i Granados, Jesús. Catalunya Catara. Cossetània Edicions. ISBN 978-84-9034-233-6.

## Referències

* ↑ «Atles literari de les terres de Girona». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 13 maig 2008].
* ↑ Portal de les Terres de Lleida Arxivat 2006-08-09 a Wayback Machine.
* 1 2 Àvila i Granados, 88
* 1 2 Àvila i Granados, 89
# Torrent de Robet

El Torrent de Robet és un corrent fluvial de l'Alt Urgell, que neix a Valldarques, al municipi de Coll de Nargó, i baixa fins a desembocar al Torrent d'Isot a cota 1.015 m.

## Enllaços externs

* «Torrent de Robet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Mapa Topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Altiplans intermontans

En el context de la geografia física, els Altiplans intermontans són una de les vuit regions fisiogràfiques del conjunt dels Estats Units. La regió està formada principalment per altiplans i serralades que es troben entre les Muntanyes Rocalloses a l'est i les muntanyes Cascade i Sierra Nevada a l'oest. Es subdivideix en tres províncies fisiogràfiques: l'Altiplà de Columbia al nord, la província de Serralada i Conca a les parts central i sud-oest i l'Altiplà de Colorado al sud-est. Al seu torn, cadascuna d'aquestes províncies es subdivideix en una sèrie de seccions fisiogràfiques.

## Referències

* ↑ «Description: Columbia Plateau Columbia River Basalt». United States Geological Survey. Arxivat de l'original el 2008-12-11. [Consulta: 9 octubre 2007].
# Francisco Javier Delicado Martínez

Francisco Javier Delicado Martínez (València, 20 d'agost de 1951) és un historiador, crític d'art i assagista valencià.
Nascut a València, va realitzar els seus estudis en el Institut Lluís Vives ia la Facultat de Filosofia i Lletres de la seva ciutat natal, doctorant en Història de l'Art, després de la lectura de la seva tesi doctoral que va versar sobre La Comissió Provincial de Monuments Històrics i Artístics de València (1844-1983].
Professor Associat de el Departament d'Història de l'Art de la Universitat de València des de 1997 fins a la seva jubilació el 2016. Ha impartit conferències sobre art hispànic, participat en congressos i simposis d'Història de l'Art d'àmbit nacional i internacional, amb la lectura de ponències i comunicacions que han estat publicades en les actes d'aquestes trobades, particularment en els organitzats pel Comitè Espanyol d'Història de l'Art i l'Institut Escurialense d'Investigacions Històriques i Artística. Ha redactat 30 biografies d'artistes valencians i murcians per al Diccionario Biográfico Español. Real Academia de la Historia, prologat llibres d'artistes plàstics contemporanis, redactat fitxes catalogràfiques per a catàlegs d'exposicions, i recensions de llibres.
Ha publicat prop de 200 treballs d'investigació en revistes científiques de caràcter històric, artístic i cultural de difusió nacional.

## Referències

* ↑ «Ilmo. Sr. Dr. D. FRANCISCO JAVIER DELICADO MARTINEZ» (en castellà). [Consulta: 13 maig 2021].
* ↑ Agramunt Lacruz, Francisco. «Delicado Martínez, Francisco Javier». en Diccionario de Artistas Valencianos del Siglo XX, Volúmen I. Valencia: Albatros, 1999, pàg. 492.
* ↑ Ortuño Palao, Miguel. «Delicado Martínez, Francisco Javier». en Yeclanos. Barcelona: Ediciones del Azar, S.A., 2010, pàg. 80-81.
* ↑ Delicado Martínez, Francisco Javier. La Comisión Provincial de Monumentos Históricos y Artísticos de Valencia (1844-1983) (Tesi) (en castellà), 2013.
* ↑ «DB-e | Real Academia de la Historia». [Consulta: 8 agost 2023].
* ↑ «Francisco Javier Delicado Martínez» (en castellà). [Consulta: 8 agost 2023].
# Onyx (Califòrnia)

Onyx és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 476 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Onyx tenia 476 habitants, 197 habitatges, i 128 famílies. La densitat de població era de 15,9 habitants/km².
Dels 197 habitatges en un 22,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,7% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 35% no eren unitats familiars. En el 27,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 19,5% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 28,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.058 $ i la renda mediana per família de 29.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.818 $ mentre que les dones 13.438 $. La renda per capita de la població era de 9.370 $. Entorn del 25,7% de les famílies i el 34,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Onyx». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Onyx». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Barranc de la Masia (Hortoneda)

El barranc de la Masia, anomenat llau de la Masia en el primer tram del seu recorregut, és un barranc del terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà; pertany a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca.
Es forma, com a llau, al nord-oest d'Hortoneda, al nord de l'Horta d'Hortoneda, des d'on davalla en direcció oest-nord-oest. Passa a migdia del Solà d'Hortoneda, i va deixant a l'esquerra -sud-oest- successivament els paratges dels Serrats, la Font de l'Escolà i la Masia i s'adreça a migdia de la casa de la Molina, on es troba amb el barranc del Rebollar per tal de formar, entre tots dos, el barranc de la Molina just al sud-oest de la casa de la Molina.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya