OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Isnello

Isnello (sicilià Isneddu) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 1.922 habitants. Limita amb els municipis de Castelbuono, Cefalù, Collesano, Gratteri, Petralia Sottana, Polizzi Generosa i Scillato.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Giuseppe Mogavero | Llista cívica |
# Isnard de Sabran

Isnard de Sabran (França, 1275 - Catània, Sicília, 1297) fou un noble francès.
Fill d'Ermengol II d'Ansouis i Laudune d'Albe de Roquemartin. Germà d'Elzéar II de Sabran, Cecília de Sabran i Amphelise de Sabran, i germanastre de Guillem de Sabran, tercer comte d'Ariano; Eustaqui de Sabran; Sibil·la de Sabran i Beatriu de Sabran
Es va casar amb Margarida de Villehardouin, senyora de Matagrifó, amb qui va tenir dues filles:
* Isabel de Sabran, Infanta de Mallorca
* Margarida de Sabran

## Referències

* ↑ Setton, Kenneth Meyer. The Papacy and the Levant, 1204-1571 (en anglès). Volum 1. American Philosophical Society, 1976, p. 498.
# Jaume Amat

Jaume Amat és el nom dels següents personatges:
* Jaume Amat de Palou i Pont (1753-1819), mercader, economista i pintor català.
* Jaume Amat i Bargués (1924-2003), dibuixant martorellenc.
* Jaume Amat i Costa (1840-1901), indià català, més conegut com a Santiago Amat.
* Jaume Amat i Duran (1970), jugador d'hoquei sobre herba barceloní.
* Jaume Amat i Murtra (1898-1975), futbolista català.
* Jaume Amat i Reyero (1957), síndic major de la Sindicatura de Comptes de Catalunya en 2011.
* Jaume Amat i Tarré (1507 - 1508), virrei de Sardenya.
# Iroko

Iroko o Iroco és el nom que rep la fusta de l'arbre tropical Milicia excelsa. Per la seva semblança amb la fusta de Teca, de vegades rep el nom de la "teca africana", essent utilitzada com substituta a cost inferior d'aquella. És una fusta dura i molt resistent, de color marró clar o marró groguenc/daurat.
Es fa servir per a fer mobles, en terres, fusteries, placats i embarcacions.

## Origen

L'espècie Milicia excelsa (classificada també com Chlorophora excelsa, Benth & Hook.). Es pot trobar a molts països del centre i est d'Àfrica.

## Referències

* ↑ «iroko wood» (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2011].
* 1 2 «Iroko» (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2011].
* ↑ «Milicia excelsa» (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2011].
# Cleó (metge)

Cleó (en llatí Cleon, en grec antic Κλέων) era un oculista grec que va viure probablement al segle i aC o abans. És esmentat per Cels i algunes de les seves fórmules les van reproduir Galè, Aeci i Paule Egineta.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/813?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=CleonSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 798. ]
# Club Atlètic Poble Nou

L'Atlètic Poblenou és un club de futbol català de la ciutat de Barcelona, al barri de Poblenou.

## Història

A mitjan any 1928, els senyors Josep Soriano, Palentino Sánchez, Francisco Sánchez, José Muñoz, José Ayora, Francisco Sala, José Casas, Francisco Sesé, Eduardo Revulta i Àngel Bosch van decidir crear un club de futbol amb el nom d'Atlètic Poblenou. Adoptaren els colors de l'Athletic Club, samarreta blanca i vermella i pantalons negres, ja que alguns dels jugadors eren treballadors d'una fàbrica de botons del barri que havien arribat del nord de la península. L'any 1929 es constituí la primera junta directiva amb Francisco Sala com a president. Es el club de referencia al barri de Poblenou i un dels clubs mes historics de Barcelona
Destacà entre els anys 1955 i 1958, quan durant tres temporades consecutives jugà a Tercera Divisió.

## Temporades

El club ha jugat tres temporades a Tercera Divisió.
* 1955-1956: 3a Divisió 11è
* 1956-1957: 3a Divisió 23è
* 1957-1958: 3a Divisió 12è

## Referències

* ↑ «Edición del Wednesday 12 juny 1968, Página 11 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 5 novembre 2018].
* ↑ «Edición del Friday 17 setembre 1976, Página 12 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 5 novembre 2018].
* ↑ «Edición del Thursday 23 agost 1956, Página 4 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 5 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Bloc del club
* El club a facebook
* Informació a la FCF Arxivat 2010-09-27 a Wayback Machine.
* Informació del club Arxivat 2010-08-22 a Wayback Machine.
# Els Rebalsadors

Els Rebalsadors és un cim muntanyós a 798 metres d'altura de la serra Calderona, al municipi de Serra (Camp de Túria, País Valencià).
Es tracta d'un magnífic mirador de la serra i la plana de l'Horta de València pel que s'ha construït un balcó o mirador que permet el gaudi de les persones que hi accedeixen a través de la ruta senderista que segueix el traçat de la senda GR 10. El mirador es disposa en direcció sud i als peus de les penyes sobre les que descansa es localitza el nucli de població de Serra pel sud-est i la Cartoixa de Porta Coeli pel sud-oest. Pel nord, el pla de Rebalsadors on es troba un pou de neu del segle xviii de planta circular i amb capacitat per al magatzematge de 1.100 m³, l'anomenat Ventisquer que està declarat Bé de Rellevància Local.

## Referències

* ↑ «Ruta Rebalsadors a Serra». [Consulta: 15 agost 2024].
* ↑ «Dirección General de Patrimonio Cultural». [Consulta: 15 agost 2024].
# Nersès Kamsarakan

Nersès Kamsarakan fou governador romà d'Orient (curopalata) d'Armènia del 690 al 691.
El 690 l'exèrcit de Justinià II va creuar el país i va arribar a Kartli i Aghuània. Quan va sortir va deixar com a governador a Nersès Kamsarakan, casa tradicionalment favorable als romans d'Orient, en substitució d'Aixot I Bagratuní, que tot i que revoltat, havia estat designat pels àrabs.
El 691 fou nomenat governador Sembat II Bagratuní, amb Symbatios, un grec, com a patrici al seu costat.
# Ibn Xabbat

Muhàmmad ibn Alí ibn Muhàmmad ibn Alí, més conegut com a Ibn Xabbat (àrab: ابن شباط, Ibn Xabbāṭ) fou un matemàtic i historiador tunisià del segle xiii, que va néixer a Tozeur. Va establir un nou sistema de repartiment de l'aigua a l'oasi de Tozeur molt millor que l'anterior. Va ser també un historiador que negà el paper dels amazics a la zona sud de Tunísia. Va morir el 1282.

## Referències

* ↑ Bourial, Hatem. «Ibn Chabbat, le maître des eaux du Djérid» (en francès). Webdo, 18-02-2016. [Consulta: 12 juny 2022].
# Jaime Valdivielso de Cué

Jaime Valdivielso de Cué (Laudio, Àlaba, 8 de març de 1940 - 14 de març de 2016) va ser un empresari i polític basc. Advocat de professió, també va estudiar psicologia industrial i administració d'empreses. Començà a treballar com a empresari amb Vidrieras de Llodio SA (Villosa) i el 1973 fou alcalde de Llodio. El 1982 va dirigir la Cambra de Comerç i Indústria d'Àlaba, el 1983-1987 fou president de la comissió d'Ordenació Territorial i Medi ambient i de la comissió d'Indústria del Consell Superior de Cambres de Comerç d'Espanya.
Fou elegit diputat dins les llistes del Partit Popular a les eleccions al Parlament Europeu de 1994 i 1999. De 2002 a 2004 fou vicepresident de la Comissió d'Indústria, Comerç Exterior, Investigació i Energia del Parlament Europeu.

## Referències

* ↑ Muere Jaime Valdivielso, expresidente de la Cámara de Álava y europarlamentario, elcorreo.com, 15 de març de 2016
* ↑ Informe de fiscalització de l'Ajuntament de Llodio, 1990
* ↑ Dimiten los alcaldes de Vitoria i Llodio al diari ABC, 25 de novembre de 1973
* ↑ Dades dels parlamentaris 1994-2004
* ↑ Fitxa del Parlament Europeu
# Iàrke (Saki)

* Per a altres significats, vegeu «Iàrkoie».
Iàrke (en (ucraïnès): Ярке) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 568 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# James Burke

James Burke (nascut el 22 de desembre de 1936) és un locutor britànic, historiador de la ciència, autor i productor de televisió. Va ser un dels principals presentadors de la sèrie científica de la BBC1 Tomorrow's World del 1965 al 1971 i va crear i presentar la sèrie de televisió Connections (1978), i la seva seqüela més filosòfica The Day the Universe Changed (1985), sobre la història de la ciència i tecnologia. El Washington Post l'ha anomenat "una de les ments més intrigants del món occidental".

## Biografia

Burke va néixer a Derry, Irlanda del Nord. Es va educar a la Maidstone Grammar School, i després va servir a la RAF de 1955 a 1957 abans de ser acceptat al Jesus College d'Oxford, on va estudiar anglès mitjà, obtenint tant el grau com el màster. Després de graduar-se, es va traslladar a Itàlia, on a la British School de Bolonya va ser professor d'anglès i director d'estudis, 1961–63. També va ser professor a la Universitat d'Urbino. Des d'aleshores, va ser director de l'escola anglesa de Roma, 1963–65. Va participar en la creació d'un diccionari anglès – italià i en la publicació d'una enciclopèdia d'art.
L'entrada de Burke a la televisió va ser explicada per la revista People l'any 1979: "La televisió va fer señas per casualitat un dia en un autobús de Roma. En veure un anunci per a un periodista de l'oficina local de la televisió britànica Granada, diu: "Vaig decidir que si l'autobús s'aturava a la cantonada següent baixaria i sol·licitaria la feina". Ho va fer, ho va fer, i el següent que va saber: "Vam anar directament a Sicília per fer una sèrie sobre la màfia".
El 1966, es va traslladar a Londres i es va incorporar al Departament de Ciència i Característiques de la BBC, per a la qual va ser amfitrió o copresentador de diversos programes. També va treballar com a instructor d'anglès com a llengua estrangera a la Regency Language School de Ramsgate.
Burke va establir la seva reputació com a reporter a la sèrie científica de la BBC1 Tomorrow's World, i va continuar presentant The Burke Special . Va ser el presentador científic de la televisió de la BBC i el reporter en cap de les missions Apol·lo, com a presentador principal de la cobertura de la BBC sobre el primer alunizament el 1969.

## Referències

* ↑ Padman, Tony. «Where are they now? James Burke from Tomorrow’s World» (en anglès), 28-01-2017. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ Johnson, Owen. «Science Historian and Television Personality James Burke» (en anglès). [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ Tweedy, Ann People, 12, 18, 29-10-1979.
* ↑ Escolme, John. «One small step for man, one giant leap for BBC Television» (en anglès). BBC. BBC.
# Jardin de Reuilly-Paul-Pernin

El Jardin de Reuilly és un jardí públic del 12è districte de París inclòs a la Promenade plantée al llarg de l'avinguda Daumesnil, just davant l'ajuntament del 12è districte de París.
El jardí de Reuilly té una superfície de 15000m². Ha estat acabat el 1995 sobre els antics espais de l'estació de Reuilly situada al barri de Reuilly aleshores en plena reestructració de feia una desena d'anys sobretot amb la rehabilitació del Viaduc des Arts. Constitueix el major jardí arranjat de la promenade plantée, oferint grans espais de gespes, així com una piscina municipal coberta.

## Enllaços externs

* Vista satèl·lit
# Jean-Baptiste Dortignacq

Jean-Baptiste Dortignacq (Arudi, 25 d'abril de 1884 - Pèira Horada, 13 de maig de 1928) era un ciclista francès al qual anomenaven «La Gasela». Estigué en actiu entre 1903 i 1910.
En el seu palmarès destaquen set etapes al Tour de França i una al Giro d'Itàlia, sent el primer ciclista no italià en guanyar-ne una.

## Palmarès

* 1904
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
* 1905
** Vencedor de 3 etapes al Tour de França
* 1906
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1908
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1909
** 1r de la Bordeus-Tolosa
** 1r de la París-La Mer-París
* 1910
** 1r del Giro de Romanya
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia

### Resultats al Tour de França

* 1903. Abandona (4a etapa)
* 1904. 2n de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1905. 3r de la classificació general. Vencedor de 3 etapes
* 1906. Abandona (10a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1908. Abandona (7a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1910. Abandona (9a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1910. Abandona. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Jean-Baptiste DORTIGNACQ» (en italià). [Consulta: 5 juliol 2024].
* ↑ «Palmarès de Jean-Baptiste Dortignacq (Fra)». [Consulta: 5 juliol 2024].
* ↑ País, Ediciones El. «Historia del Giro de Italia en El País» (en castellà). [Consulta: 5 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès de Jean-Baptiste Dortignacq (francès)
# Jean de La Bruyère

Jean de La Bruyère (París, 16 d'agost de 1645 - Versalles, 10 de maig de 1696) va ser un escriptor i moralista francès.
La Bruyère es va fer cèlebre amb una sola obra: Les Caràcters ou els Moeurs de ce siècle (1688), composta per un conjunt de peces literàries breus que recullen les seves observacions sobre els costums del segle a la cort de Lluís XIV i a París. El llibre, presentat com una adaptació de Els Caràcters de Teofrast, recull una sèrie de retrats de personatges caricaturitzats, amb un to moralista.
La Bruyère va ser un dels primers escriptors en crear de forma intencionada un estil literari propi, desenvolupant una frase rimada en la qual els efectes de ruptura són preponderants. Aquest estil, convida a la lectura del text en veu alta, atorgant a aquesta activitat un estatus de judici moral. Molts escriptors van seguir el camí estilístic iniciat per La Bruyère: Marivaux, Balzac o Proust.

## Referències

* 1 2 3 «Jean de La Bruyère». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Jean de La Fontaine

Jean de La Fontaine, nascut el 8 de juliol de 1621 a Château-Thierry, al departament de l'Aisne de França, i mort el 13 d'abril de 1695 a París, fou un poeta, moralista, dramaturg, llibretista i escriptor francès.

## Vida
### Formació (1621 – 1658)

Es disposa de molt poca informació dels anys de formació de La Fontaine. La més antiga és de l'any 1641: de quan va entrar a l'Oratori, però l'any 1642 va abandonar la seua carrera religiosa.

## Obra

La Fontaine és conegut per les seves faules, recollides de la tradició de diverses cultures i escrites en vers a Faules de La Fontaine. Els autors de qui més beu són Isop, Fedre i els contes del Pañchatantra
Algunes faules famoses són:
* La cigala i la formiga
* El corb i la guineu
* La guineu i la cigonya
* El moliner, el seu fill i l'ase
* El ratolí de camp i el ratolí de ciutat
# Jesús Fernández Vaquero

Jesús Fernández Vaquero (castellà: Gregorio Jesús Fernández Vaquero) (Turleque, 16 d'agost de 1953 - Madrid, 24 de març de 2021) fou un mestre i polític espanyol del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE), diputat de la v, vi, vii, viii i ix legislatures de les Corts de Castella-la Manxa i president de les mateixes a la seva ix legislatura.
Va néixer a la localitat toledana de Turleque a 1953. Mestre de professió, va ser elegit per primera vegada diputat a les Corts de Castella-la Manxa a les eleccions autonòmiques de 1999 (corresponents a la v legislatura, circumstància que va repetir de manera consecutiva per quatre legislatures més en els comicis de 2003, 2007, 2011 i 2015, exercint en aquest període tots els càrrecs corresponents a la taula del parlament regional.
Al febrer de 2012 va ser designat per Emiliano García-Page secretari d'Organització de l'organització territorial del Partit Socialista Obrer Espanyol a la comunitat autònoma de Castella-la Manxa, el Partit Socialista de Castella-la Manxa (PSCM-PSOE). El dia 18 de juny de 2015, data de constitució de la ix legislatura de les Corts regionals, va ser triat president de la cambra amb els vots de 17 dels 33 diputats.

## Referències

* ↑ Bachiller, Carmen «“En el PP-CLM están a mitad de revoluciones por saber qué pasará con Cospedal”». Diariocrítico, 08-09-2015.
* ↑ Gómez, Luis J. «La experiencia da puntos». La Tribuna de Toledo, 19-06-2015.
* ↑ «Isabel Rodríguez preside el cónclave socialista en donde se rumorean destacados cambios en su cúpula», 28-10-2017. Arxivat de l'original el 2018-11-13. [Consulta: 13 novembre 2018].
* ↑ El socialista Jesús Fernández Vaquero es elegido presidente de las Cortes, 18 de juny de 2015.
* ↑ El socialista Jesús Fernández Vaquero, nuevo presidente de las Cortes de Castilla-La Mancha. Europa Press, 18 de juny de 2015.
# Joel de Oliveira Monteiro

Joel de Oliveira Monteiro (1 de maig de 1904 - 6 d'abril de 1990) fou un futbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1930.

## Palmarès

* Campionat carioca (1):
** América: 1928

## Referències

* ↑ Fitxa a sambafoot
* ↑ Joel de Oliveira Monteiro Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Todos os brasileiros - 1930» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Joel Sánchez

Joel Sánchez Ramos (17 d'agost de 1974) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1998.

## Referències

* ↑ Joel Sánchez a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Perfil». mediotiempo.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Joelinton

Joelinton Cassio Apolinário de Lira (Aliança, 14 d'agost de 1996), conegut simplement com a Joelinton, és un futbolista brasiler que juga de davanter centre al Newcastle United. Format a les categories inferiors del Sport Recife, també ha jugat pel Hoffenheim i el Rapid Wien, fitxant pel Newcastle a l'estiu de 2019.

## Referències

* 1 2 Vinton, Luke. «Fact Fitxer: Joelinton» (en anglès). Newcastle United, 23-07-2019. [Consulta: 24 juliol 2019].
* ↑ «Joelinton Profile, News & Stats | Premier League» (en anglès). Premier League. [Consulta: 24 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Perfil de Joelinton a FcTables.com
* Perfil de Joelinton al lloc web de la Premier League
# Joan Cursach i Arguimbau

Joan Cursach i Arguimbau (Ciutadella, Menorca, 23 de novembre de 1757 - Ciutadella, Menorca, 14 de setembre de 1832) va ser un metge i botànic balear.
Membre d'una família de sanitaris de Ciutadella, i deixeble del professor Antoine Gouan de Montpellier, estudià a Avinyó i a Montpeller, on es doctorà en medicina (1785). Exercí de metge a Ciutadella, ciutat de la qual fou clavari (1811, 1819 i 1823). Publicà diversos treballs sobre medicina i botànica, entre els quals destaca un del 1791, Botanicus medicus ad medicinae aliquorum usum. L'obra conté un catàleg de plantes medicinals, entre les quals es troba present la camamil·la, amb la descripció de cadascuna ordenades segons el sistema de Linné, i la distribució i els usos més importants, a més d'una introducció general al tema i una amplíssima bibliografia. També és autor d'una necrologia del bisbe de Menorca Pedro Antonio Juano (1814). A més, Cursach fou corresponsal del botànic aragonès Boldó, que visità Menorca l'any 1795.

## Referències

* 1 2 «Joan Cursach i Arguimbau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Joan Cursach y Arguimbau». Diccionari biogràfic espanyol. Reial Acadèmia de la Història.
* ↑ Payeras, Antoni «Historia de la Botanica a les IHes Balears: plantes vasculars». Bolletí de la Societat d'Història Natural de les Balears. Societat d'Història Natural de les Balears [Palma], Núm. 49, 2006, pàg. 155-172. ISSN: 0212-260X [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ Vidal Hernández, Josep Miquel «Les ciències naturals en la història de Menorca». Mètode: Revista de difusió de la investigació. Universitat de València, Núm. 58, 2008, pàg. 51-55. ISSN: 1133-3987 [Consulta: 17 abril 2020].
# Joan Duval

Joan Bellavista Xicart (Barcelona, 28 d'abril de 1897 - Los Angeles, 15 d'abril de 1954), conegut com Joan Duval o Juan Duval va ser un actor, guionista i director de cinema català, establert als Estats Units.

## Biografia

Va començant treballant a Catalunya però posteriorment marxa a París i Londres, adoptant el nom de "Juan Duval". Quan s'establí a Los Angeles, va obrir una acadèmia de ball al Hollywood Boulevard. Va debutar al cinema amb Sombras de gloria d'Andrew L. Stone. Va intervenir en diferents pel·lícules algunes de les quals eren versions espanyoles d'originals estatunidenques, per al mercat de parla hispana. El 1935 escriví el guió de Devil Monster i alhora, en dirigí la versió espanyola, El diablo del mar. La seva última interpretació fou el 1953 a Sombrero, de Norman Foster.

## Filmografia
### Actor

* Sombras de gloria (1930)
* Cascarrabias (1930)
* Los que danzan (1930)
* El código penal (1931) (sense acreditar)
* La fruta amarga (1931) (sense acreditar)
* Carne de cabaret (1931)
* The California Trail (1933) (sense acreditar)
* Volant cap a Rio de Janeiro (Flying Down to Rio) (1933) (sense acreditar)
* Un capitán de cosacos (1934) (sense acreditar)
* Tres Amores (1934)
* Storm Over the Andes (1935) (sense acreditar)
* In Caliente (1935) (sense acreditar)
* No matarás (1935)
* A Message to Garcia (1936) (sense acreditar)
* Under Two Flags (1936) (sense acreditar)
* Anthony Adverse (1936) (sense acreditar)
* The Black Coin (1936)
* On the Great White Trail (1938)
* Mr. Moto in Danger Island (1939) (sense acreditar)
* El milagro de la calle mayor (1939)
* Rhythm of the Rio Grande (1940)
* Down Argentine Way (1940) (sense acreditar)
* Aixeca't, amor meu (Arise, My Love) (1940) (sense acreditar)
* Law of the Tropics (1941) (sense acreditar)
* Trail to Mexico (1946)
* The Razor's Edge (1946) (sense acreditar)
* Carnival in Costa Rica (1947) (sense acreditar)
* Els amors de Carmen (The Loves of Carmen) (1948) (sense acreditar)
* The Feathered Serpent (1948) (sense acreditar)
* The Bribe (1949) (sense acreditar)
* Neptune's Daughter (1949) (sense acreditar)
* The Big Steal (1949) (sense acreditar)
* The Palomino (1950) (sense acreditar)
* Crisis (1950) (sense acreditar)
* The Breaking Point (1950) (sense acreditar)
* Right Cross (1950) (sense acreditar)
* With a Song in My Heart (1952) (sense acreditar)
* Abril a París (April in Paris) (1953) (sense acreditar)
* Sombrero (1953) (sense acreditar)

### guionista

* The Sea Fiend (1935)
* El diablo del Mar (1935)
* Devil Monster (1946)

### director

* El diablo del Mar (1935)

## Referències

* ↑ Bonelli, Joseph A. «The Caballero from Catalonia: The Life of Juan Duval». Sunstone Press. [Consulta: 16 gener 2024].
* ↑ Hernández Girbal,, Florentino «Juan Duval». Los que pasaron por Hollywood, 2020, pàg. 169 [Consulta: 16 gener 2024].
* ↑ «Joan Duval». Diccionari enciclopèdic del cinema a Catalunya. enciclopedia.cat. [Consulta: 16 gener 2024].
# Joop den Uyl

Johannes Marten (Joop) den Uijl (Hilversum, 9 d'agost de 1919 – Amsterdam, 24 de desembre de 1987) va ser un polític neerlandès. Va ser líder del Partit del Treball des del 1967 fins al 1986 i Primer Ministre dels Països Baixos des del 1973 fins al 1977.
El seu cognom era oficialment "Den Uijl", però sempre va utilitzar l'ortografia "Den Uyl".