OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bertrand de La Tour

* No s'ha de confondre amb Bertran de la Tor.
Bertrand de La Tour (francès: Bertrand Augier de La Tour) (Cambolit, 1265 - Avinyó, 1332) va ser un cardenal francès, membre de l'orde dels Frares Menors.

## Biografia

Bertrand Augier de la Tour ingressà als franciscans a Figeac, estudiant a París i a Tolosa. Va ser provincial d'Aquitània i va prendre posició contra la difusió de les tesis sobre la pobresa radical de Jesús i els apòstols, sostinguda pel corrent dels Spirituali. La seva obra va ser apreciada pel Papa Joan XXII, qui l'envià, conjuntament amb Bernat Gui, en missió a la Itàlia septentrional, a França i a Flandes.
A continuació, recobrà el seu càrrec de vicari general franciscà i inquisidor a França.
A l'octubre de 1320 va ser consagrat bisbe i nomenat Arquebisbe de Salern i rebé diversos beneficis importants del Papa a França. La Tour va ser creat cardenal pel Papa Joan XXII en el consistori del 20 de desembre de 1320, amb el títol de Cardenal prevere de Santi Vitale, Valeria, Gervasio e Protasio. El 1923 va ser promogut a cardenal bisbe de Frascati.
Quan, en el capítol general dels franciscans celebrat a Perusa el 1322, el ministre general Michele de Cesena es posà del costat dels spirituali a favor de la tesi sobre la pobresa de Jesús, Bertrand de La Tour romàs fidels a Joan XXII, que va fer gala d'aquestes doctrines. En la polèmica sobre la pobresa, defensà la posició del seu orde, sent renyat pel Papa mitjançant la butlla de 1323 Cum inter nonnullos. La Tour se sotmeté al Papa. Després de la deposició del Ministre general de l'orde Michele de Cesena el 1328, el Papa li confià el govern de l'orde com a vicari general fins al 1329, quan va ser substituït per Guerau d'Ot.
Va morir a Avinyó i va ser enterrat a l'església del convent franciscà local.
La Tour va ser un orador i teòleg cèlebre, amb una gran cultura.

## Bibliografia

* Remigio Ritzler, I cardinali e i papi dei Frati Minori Conventuali, in "Miscellanea francescana", 71(1971)24-26
* Patrick Nold, Bertrand de la Tour O.Min.: Life and Works, Archivum Franciscanum Historicum, 94 (2001), 275-323
* Patrick Nold, Bertrand de la Tour O.Min.: Manuscript list and sermon supplement, Archivum Franciscanum Historicum, 95 (2002), 3-51
* Patrick Nold, Pope John XXII and his Franciscan Cardinal: Bertrand de la Tour and the Apostolic Poverty Controversy (Oxford, 2003)

## Enllaços externs

* (anglès) The Cardinals of the Holy Roman Church: Bertrand de La Tour
# Capella de Santa Esperança

La Capella de Santa Esperança és un oratori a la ciutat de Granollers (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local. Es tracta d'una construcció edificada entre mitgeres sobre el corredor de Sant Roc, amb volta rebaixada, una gran obertura a dues vessants al pis, i amb presència d'un campanar d'espadanya i un retaule senzill amb un matxó per banda. Segueix la tipologia de les capelles dels portals de la muralla: un sol pis de planta rectangular amb un senzill altar. Un gran arc rodó, que dona a l'exterior, permetria seguir les cerimònies des del carrer estant.
Construïda al portal del seu nom, amb sortida al camí de Barcelona, s'enderrocà el 1853 a conseqüència del progressiu enrunament de les muralles, per tornar a refer-se al costat. "Així, veiem que, en les noves construccions, per exigències dels propietaris limítrofs amb dites capelles, són muntades unes voltes a costa de servituds tal com en la capella de Santa Esperança, que s'autoritza a Jaume Rovira per a enderrocar la torrassa que serveix de basament a la capella per a aprofitar la pedra i el lloc que ocupa la mateixa amb l'obligació de construir-la de bell nou per mitjà d'un arc sobre el corredor que va a Sant Roc, tenint la fondària que té avui l'escala, o sigui tota l'amplada de la casa que es construirà. L'escala l'haurà de fer dins del lloc que ocupa la torre podent fer la porta al corredor: i l'arc recolzat entre la casa Rovira, la d'en Ramón Vallgonesta, de la qual el propietari accedeix a l'esmentada càrrega de l'arc reservant-se però, el dret a fer obertures sempre que els convingui" (A. Canal)

## Referències

* 1 2 3 «Capella de Santa Esperança». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Temple Històric de Cúcuta

El Temple Històric de Cúcuta és un lloc historic on va ser escrita i signada la primera constitució de Colòmbia. És troba en la ciutat de Villa del Rosario en l'àrea metropolitana de Cúcuta, molt proper a la frontera venezolana. El lloc fou gairebé destruït pel terratrèmol de 1875, sent més tard parcialment reconstruït. Forma part dels Monuments Nacionals de Colòmbia des de 1935.

## Referències

* ↑ Michael Kohn; Robert Landon; Thomas Kohnstamm Colombia. Ediz. Inglese. Lonely Planet, 2006, p. 105–. ISBN 978-1-74104-284-9.
# Un instante en la vida ajena

Un instante en la vida ajena és una pel·lícula documental dirigida per José Luis López-Linares i Javier Rioyo. Va obtenir el Premi a la millor pel·lícula documental en la XVIII edició dels Premis Goya, en 2004.

## Argument

La pel·lícula està basada en els enregistraments realitzats per Madronita Andreu (1895-1982) al llarg de gran part del segle xx. Nascuda en el si d'una família rica industrial a la Barcelona del s.XIX, Madronita Andreu va ser una intel·lectual de la burgesia catalana. Era la filla del doctor Andreu, famós pel seu xarop i les seves pastilles per a la tos. Interessada primer en la fotografia, aviat el cinema es va convertir en la seva gran passió. Així, durant els anys 50 i 60, Madronita va registrar amb la seva cambra de 16 mm. els seus viatges per Espanya, l'Índia, Àfrica i els Estats Units, a més de les activitats públiques i reunions familiars que tenien lloc al seu voltant.

## Referències

* ↑ 'Un instante en la vida ajena' llega a la pantalla de 'Versión española', El País, 25 de feb4er de 2005
* ↑ Un instante en la vida ajena a Fotogramas

## Enllaços externs

* Un instante en la vida ajena a Vimeo
# Carles Anckermann i Riera

Carles Anckermann i Riera (Palma, 1829 - Cuba, 1909) fou un compositor i pedagog mallorquí.
Descendent d'alemanys, va arribar a Cuba l'any 1848, on va impartir classes de clarinet, piano i violí. A l'illa caribenya, va ser músic major de la banda de bombers, mestre de capella, director d'orquestra dels teatres Payret i Tacón en diverses èpoques, afinador de pianos i gravador. Com a compositor, destaca la seva Gran misa a quatre veus. Va ser el pare del compositor i director cubà Jorge Anckermann.

## Referències

* 1 2 Sanhuesa Fonseca, María. «IX». A: Història de la música catalana, valenciana i balear. Barcelona: Edicions 62, 2003, p. 41. ISBN 84-297-5283-8 [Consulta: 15 novembre 2015].
# Tremsbüttel

Tremsbüttel, en baix alemany Tremsbüddel és un municipi a l'estat alemany de Slesvig-Holstein a l'amt o la mancomunitat de Bargteheide-Land, regat pels rius Groot Beek, Lüttbeek i Süderbeste.
Al 1 de juny del 2013 comptava amb 2033 inhabitants a una superfície de 10,33 quilòmetres quadrats.

## Història

El primer esment escrit Tremetesbotle data del 1302. El nom prové molt probablement del propietari del burg aquàtic del qual Joan de Tremetesbotles era el senyor. El súfix -büttel (baix alemany ''büddel), freqüent en molts toppònims significa mas i masia, el prèfix indica el nom del primer propietari. Amb el temps, el castell va perdre la seva funció defensiva i va esdevenir un castell de caça i residència d'estiu de diverses nissagues que van adquirirlo. A poc a poc la masia excepte un parc a l'entorn del castell va ser urbanitzat i el mateix castell va ser transformat en hotel.
Era un feu que pertanyia al rei Cristià I de Dinamarca. El 1474 va ser venut al duc Joan de Saxònia-Lauenburg. El 1571 va ser empenyorat per Francesc de Saxònia-Lauenburg als duc Adolf de Slesvig, i el 1649 el duc Frederic de Holstein va comprar-lo. El feu de Tremsbüttel era més gran que l'actual municipi: comprenia també els pobles de Duvenstedt, Wilstedt, Lehmsal i Mellingstedt.
Fins al 1802 va ser la seu de l'amt dels ducs de Holstein-Gottorp. El 1928 el fins aleshores municipi independent de Vorburg va fusionar amb Tremsbüttel.

## Llocs d'interés

* Castell de Tremsbüttel
* L'estany comú
* El castell
* El Lüttbeek (riu petit)
* Pont al Groot Beek (riu gran)

## Bibliografia

* Träbing-Butzmann, Sylvia. Tremsbüttel: lebendige Geschichte eines Stormarner Dorfes (Tremsbüttel: història viva d'un poble de Stormarn) (en alemany). Husum: Husum Druck- und Verlagsgesellschaf, 1991, p. 549. ISBN 9783880425804.

## Referències

* ↑ Sleswig-Holsteinischer Heimatbund, Ortsnamen von Schleswig-Holstein-Oortsnaams vun Sleswig-Holsteen Arxivat 2016-03-29 a Wayback Machine.
* 1 2 «Die Geschichte der Gemeinde Tremsbüttel» (en alemany), 2015. [Consulta: 19 juny 2015].
* ↑ Geschichte der Herzogthümer Schleswig und Hollstein unter dem Oldenburgischen Hause un im naehern Verhaeltnisse gegen die Krone Daennemark (en alemany). volum 2. Kiel, Hamburg & Dessau: Bohnischen Buchhandlung, 1784, p. 438-439.
* ↑ von Schröder, Johannes. Topographie des herzogthums Holstein, des fürstenthums Lübeck und der freien und Hanse - städte Hamburg und Lübeck (en alemany). Oldenburg in Holstein: C. Fränckel, 1841, p. 63.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Tremsbüttel
# Carles Pellicer

Carles Pellicer és el nom dels següents personatges:
* Carles Pellicer Andrés (Benigànim, 1971), director d'orquestra i compositor
* Carles Pellicer i Boulanger (Barcelona, 1896 - 1983), pianista i professor al Conservatori Municipal de Música de Barcelona
* Carles Pellicer i Punyed (Reus, 1958), polític català, diputat i alcalde de Reus
* Carles Pellicer i Rouvière (Barcelona, 1865 - 1959), pintor català
# Upeneus vittatus

Upeneus vittatus és una espècie de peix de la família dels múl·lids i de l'ordre dels perciformes.
Els mascles poden assolir els 28 cm de longitud total.
Es troba des del Mar Roig fins a Sud-àfrica, Micronèsia, les Illes Hawaii, les Marqueses, les Illes de la Societat, el sud del Japó i Nova Caledònia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Brighton (Alabama)

Brighton és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 3.640 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brighton tenia 3.640 habitants, 1.413 habitatges, i 921 famílies. La densitat de població era de 1.003,9 habitants/km².
Dels 1.413 habitatges en un 25,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 29,9% hi vivien parelles casades, en un 29,9% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 32,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,29.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 38 anys. Per cada 100 dones hi havia 87 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,9 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 21.364 $ i la renda mitjana per família de 27.926 $. Els homes tenien una renda mitjana de 24.018 $ mentre que les dones 20.192 $. La renda per capita de la població era d'11.002 $. Aproximadament el 20,2% de les famílies i el 27,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Lindale (Texas)

Lindale és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del U.S. Census Estimate, 2007 tenia 5.024 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lindale tenia 2.954 habitants, 1.102 habitatges, i 794 famílies. La densitat de població era de 284,4 habitants/km².
Dels 1.102 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,9% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 24,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.733$ i la renda mediana per família de 38.787$. Els homes tenien una renda mediana de 31.538$ mentre que les dones 21.250$. La renda per capita de la població era de 14.825$. Aproximadament el 9,6% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lindale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lindale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Resolució 1550 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1550 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 de juny de 2004. Després de considerar un informe del Secretari General Kofi Annan sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació (UNDOF) i reafirmant la resolució 1308 (2000), el Consell va ampliar el seu mandat per uns altres sis mesos fins al 31 de desembre de 2004.
La resolució va demanar a les parts implicades que implementessin immediatament la Resolució 338 (1973) i demanaven al Secretari General que presentés un informe sobre la situació al final d'aquest període.
L'informe del Secretari General, de conformitat amb la resolució anterior sobre la UNDOF, va dir que la situació entre Israel i Síria havia romàs tranquil·la i sense incidents greus, tot i que la situació a l'Orient Mitjà es mantindria com a perillosa fins que es pogués arribar a un acord global.

## Referències

* ↑ «New Security Council resolution approves six-month mandate extension for United Nations Disengagement Observer Force in Middle East». United Nations, 29-06-2004.
* ↑ Annan, Kofi. «Report of the Secretary-General on the United Nations Disengagement Observer Force». United Nations, 21-06-2004.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1501 a la 1600 (2003 - 2005)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Conill mexicà

Sylvilagus cunicularius és una espècie de mamífer de la família Leporidae que viu a Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lagomorph Specialist Group 1996. Sylvilagus cunicularius. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consultat el 5 de maig del 2008.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Tiranos temblad

Tiranos temblad és una sèrie de televisió per internet realitzada a l'Uruguai i publicada per Agustín Ferrando Trench l'any 2012. Va començar al desembre de 2012. És un resum setmanal vídeos pujats a Youtube, des d'Uruguai o des d'una altra part del món fent referència a Uruguai. La sèrie és desenvolupada a Uruguai i registrada internacionalment. Compta amb més de 30 capítols que duren entre 5 a 8 minuts, té milions de reproduccions.
El programa és de generalitats, humor, apte per a tots els públics (TP) i la locució és neutra descriptiva amb llenguatge formal. Entre els segments més destacats hi ha l'enigma de la setmana, el moment ahhh de la setmana i el crac de la setmana, entre d'altres. El tancament es fa amb la salutació del director de Cinema Uruguaià Fernando Moreno. Els vídeos de recopilats estan editats sota llicència creative commons.
Treballen al costat de Agustín Ferrando, Fernanda Montoro i Matías Ferrando.
El títol de la sèrie fa referència al Himno Nacional de Uruguay, en les seves estrofes:
| « | "De este don sacrosanto la gloria, merecimos. Tiranos ¡temblad! Tiranos ¡temblad! Tiranos ¡temblad!..." | » |
| — Himne Nacional d'Uruguai. |||
La cançó que acompanya la sèrie es va fer popular, és de Aleksey Igudesman la va compondre en homenatge a «Uruguai» amb lletra en espanyol.
| « | “Uruguay es el mejor país, mejor que Francia y mejor que París.” | » |
| — «Uruguay» de Aleksey Igudesman, 22 de diciembre de 2008. |||

## Referències

* ↑ Articaonline. «Tirandos Temblad Ecosistemas de Creatividad», 01-09-2013. [Consulta: 19 novembre 2013].
* ↑ Subratllat. «"Tiranos temblad", humor uruguayo para salvar el mundo», 29-04-2013. Arxivat de l'original el 2013-12-04. [Consulta: 19 novembre 2013].
* ↑ articaoline. «Tiranos Temblad», 2013. [Consulta: 19 novembre 2013].
* ↑ El Observador. «Un resumen semanal del internet uruguayo», 21-02-2013. Arxivat de l'original el 2013-12-04. [Consulta: 19 novembre 2013].
* ↑ 180. «Tiranos Temblad, el canal de YouTube codiciado por la televisión», 04-03-2013. [Consulta: 19 novembre 2013].
* ↑ El Observador. «Uruguay es el mejor país, cantado por su creador», 13-11-2013. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2013. [Consulta: 13 novembre 2013].
* ↑ yootube. «Uruguay por Igudesman & Gürtler». [Consulta: 19 novembre 2013].
* ↑ El Observador. «Uruguay es el mejor país», 14-04-2010. Arxivat de l'original el 2013-11-10. [Consulta: 19 novembre 2013].
# Ceiron

Ceirom (en francès Ceyroux) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 107 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de Bénévent-Grand-Bourg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 266 | 203 | 181 | 135 | 107 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Daguet | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net.
# Upernavik

Upernavik ("Lloc primaveral" en groenlandès) és una petita localitat de la municipalitat de Qaasuitsup de Groenlàndia. Es troba a 800 km al nord del cercle polar àrtic i està situada en una de les petites illes de l'arxipèlag que hi ha al costat de la costa de la península Sigguup Nunaa, al nord-est de Groenlàndia. Té 1.144 habitants.
És l'última para dels transbordadors al nord de Groenlàndia. Les activitats principals són la caça de foques i ossos polars, i la indústria pesquera. A Upernavik s'hi troba el museu més antic de Groenlàndia, el Museu de la Ciutat Vella, que recull les signatures de famosos exploradors de l'Àrtic. Actualment s'està treballant per incorporar un centre històric en el museu. La localitat està vinculada a Ilulissat per tres helicòpters setmanals, a més dels transbordadors, que arriben a port cada dia d'agost.
Upernavik fou capital de la municipalitat d'Upernavik des del 18 de novembre del 1950. L'1 de gener del 2009, però, després de la reforma que canviaria el sistema de divisions administratives de Groenlàndia, la ciutat d'Upernavik, junt amb altres 7 municipis, formen la municipalitat de Qaasuitsup.

## Història

L'any 1824, la pedra rúnica Kingigtorssuaq fou trobada en els voltants d'Upernakiv. Conté caràcters rúnics deixats pels vikings, segurament de finals del segle xiii. Els caràcters rúnic llisten els noms de tres vikings, i mencionen la construcció d'un monument de pedres. Aquests són els artefactes vikings que s'han trobat més al nord, a part dels petits artefactes que pogueren ser portats pels comerciants inuits, i estableix així el límit septentrional de l'exploració dels vikings.

## Enllaços externs

* Lloc web del museu de Upernavik Arxivat 2010-11-28 a Wayback Machine. (anglès)
# Brighton (Illinois)

Brighton és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del tenia 2.376 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brighton tenia 2.196 habitants, 816 habitatges, i 608 famílies. La densitat de població era de 526,6 habitants/km².
Dels 816 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,9% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 25,4% no eren unitats familiars. En el 22,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 43.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.150 $ mentre que les dones 23.616 $. La renda per capita de la població era de 16.453 $. Aproximadament el 6,8% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brighton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brighton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lindau

Lindau és una ciutat d'Alemanya que pertany a l'estat de Baviera. Està situada a la banda est del llac Constança, molt propera a la frontera amb l'estat austríac de Vorarlberg.
El nucli antic està emplaçat en una petita illa i és una important destinació turística.

## Fills il·lustres

* Gottfried Rüdinger (1886-1946), compositor musical.

## Postals de Lindau

* Antic Ajuntament
* Carrer, al nucli antic
* Far
* Bocana del port
* Vista aèria de l'illa de Lindau
* Vista del port
# Ratpenat cuallarg de Natal

El ratpenat cuallarg de Natal (Mormopterus acetabulosus) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids que es troba a les illes de Reunió i Maurici, i a Etiòpia, Madagascar i Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Consell Nacional Garo

El Consell Nacional Garo (Garo National Council GNC), és una organització política de l'ètnia achik (garo) de Meghalaya que vol establir un estat anomenat Achik Land (també esmentat com Garo Land) als tres districtes de Garo Hills a Meghalaya, renunciant a la resta de zones on habiten els garo.
A les eleccions del 2002 al consell del Garo Hills Autonomous District, va obtenir un escó i a les eleccions de Meghalaya del 2003 no va obtenir representació.

## Referències

* ↑ «Demand for Garoland revives in Meghalaya». [Consulta: 8 novembre 2020].
# Txístenki

Txístenki (en rus: Чистенький) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 67 habitants. Pertany al districte municipal d'Arkadak.

## Referències

* ↑ «Почтовый индекс деревня Александровка, Аркадакский р-н, Саратовская обл». Arxivat de l'original el 2015-01-02.