OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carlos Alsina Álvarez

Carlos Alsina Álvarez (Madrid, 15 d'octubre de 1969) és un periodista i locutor de ràdio espanyol.
Després de llicenciar-se en Periodisme va treballar en mitjans escrits, com el diari ABC o la revista Cambio 16. El 1990, va iniciar la seva trajectòria radiofònica a l'emisora Onda Cero. Entre les seves primeres responsabilitats va figurar la sotsdirecció de l'espai de matí Al día. El 1993 va ser contractat per Antena 3 Radio per ocupar la sotsdirecció dels informatius, coincidint amb Javier González Ferrari. Posteriorment va col·laborar amb Radio Voz i l'emisora Radio Intereconomía. Va tornar a Onda Cero per dirigir, entre 2003 i 2005, els informatius de migdia, assumint aquest any la conducció d'un dels programes més emblemàtics de la cadena:La Brújula. En premsa escrita, col·labora assíduament amb el diari La Razón.
L'11 de març de 2008, es va donar a conèixer la notícia que Carlos Alsina havia fitxat per la cadena Punto Radio, on participaria en el programa Protagonistas al costat de Luis del Olmo i María Teresa Campos. No obstant això, el dia 12 de març, es va revelar el periodista havia acceptat la contraoferta del Grupo Planeta, propietari d'Onda Cero, que igualava o superava lleugerament l'oferta de Punto Radio. El 27 de març de 2015, anuncia que abandona La Brújula després de 10 anys per passar als matins de l'emissora. El 8 d'abril de 2015, va ocupar l'espai matinal d'Onda Cero al costat de Juan Ramón Lucas amb el programa Más de uno, substituint a Carlos Herrera i el seu Herrera en la onda.
El 2003 va rebre el Premi al Millor Treball Periodístic en Ràdio, concedit pel Club Internacional de Premsa. També va rebre l'Antena d'Or en 1995 per la credibilitat i la innovació informativa i el Micrófono de Oro per la direcció del programa La Brújula.

## Referències

* 1 2 «Carlos Alsina deja Onda Cero para incorporarse de forma inminente a Punto Radio». elmundo.es, 11-03-2008 [Consulta: 5 octubre 2015].
* ↑ «Vocento y Planeta se enfrentan por el fichaje del periodista de 'Onda Cero' Carlos Alsina». cotizalia.com. cotizalia.com, 12-03-2008 [Consulta: 5 octubre 2015].
* ↑ «Perfil de Carlos Alsina en la web de Onda Cero». ondacero.es. Arxivat de l'original el 2009-02-02. [Consulta: 20 abril 2009].

## Enllaços externs

* Perfil de Carlos Alsina (i de Juan Ramón Lucas) a la web d'Onda Cero (castellà)
# Carlos Alós Ferrer

Carlos Alós Ferrer (Tortosa, Baix Ebre, 21 de juliol de 1975) és un exfutbolista i entrenador de futbol català que actualment dirigeix l'Enosis Neon Paralimni de la Primera Divisió de Xipre.
Va començar la seva carrera de futbolista jugant com a porter al CD Tortosa l'any 1993. Com a porter, mai va aparèixer en un nivell superior a Tercera Divisió, representant a clubs com CF La Sénia, Esportiu Alabès B, CD Don Benito, CD Tortosa, CF Amposta, UE Remolins-Bítem, CD Roquetenc i CF Jesús Catalonia, en el qual es va retirar el 2008 amb 33 anys.
Alós va començar la seva carrera a les banquetes l'any 2003, dirigint a les categories juvenils del Club de Futbol Amposta. El 2005 va ser nomenat jugador-entrenador en el CD Roquetenc, aconseguint l'ascens de Primera Regional en la seva segona temporada. El 2008, Alós va tornar al CD Tortosa com a entrenador, però va renunciar l'11 de febrer de 2009 per ingressar a la junta directiva del club.
El gener de 2010, va marxar a l'estranger per primera vegada en la seva carrera, unint-se a l'equip del Kitchee SC de la Premier League de Hong Kong com a assistent de Josep Gombau. Alós va deixar Hong Kong el 2011 i es va unir a l'acadèmia que el FC Barcelona té a Varsòvia. El 16 de gener de 2015, es va fer càrrec del Pogoń Siedlce de la I Lliga de Polònia, però va deixar el club al maig de 2015. L'agost de 2015, va marxar al Kazakhstan, per ajudar l'equip nacional en el seu projecte de desenvolupament del futbol juvenil abans de ser nomenat, el mes de gener de 2017, entrenador de la selecció de futbol sub-17 del Kazakhstan. El 26 de juliol de 2017, va ser nomenat entrenador del FC Kairat Almaty, firmant un acord fins al final d'aquella temporada. El 28 de novembre de 2017, Alós va estendre el seu contracte amb FC Kairat Almaty per altres dos anys, del que es marxaria de comú acord el 15 d'octubre de 2018.
El 21 de gener de 2019 el tècnic català signa amb l'equip marroquí del FAR Rabat, un dels històrics del futbol marroquí, un contracte que el vincula al club fins al final de la temporada, amb opció de renovació. Marxaria del club marroquí el 10 de juny de 2019, només un mes després d'haver renovat per dos anys, en una temporada en el qual l'equip de la capital va acabar en 13a posició de la Botola Pro 1. El 14 de juny de 2019, el Qatar Sports Club va signar amb Alós un contracte de dues temporades, però únicament estaria 3 mesos en el càrrec després de començar la seva etapa amb 4 derrotes en 4 partits. El 23 de setembre de 2020 va ser presentat com a entrenador del Enosis Neon Paralimni de la Primera Divisió de Xipre.

## Referències

* ↑ Agencia EFE. «Carlos Alós Ferrer firma como entrenador del FAR de Rabat» (en castellà). Mundo Deportivo, 21-01-2019.
* ↑ V. Maigí. «El técnico tortosino Carlos Alós dirigirá al Qatar Sports Club» (en castellà). Diari de Tarragona, 18-06-2019.
* ↑ Martín Manchón. «Carlos Alós acuerda su marcha del Qatar SC» (en castellà). Migrantes del balón, 03-10-2019.
* ↑ «Carlos Alós dirigirá al Enosis Neon Paralimni FC de Chipre». canal21ebre, 23-09-2020. [Consulta: 9 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Carlos Alós en transfermarkt.es
# Castell de la Llosa

El Castell de la Llosa és un castell medieval del municipi de Lles de Cerdanya (Cerdanya) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Es conserven restes de murs, a la part alta del turó, al costat de l'església de Sta. Maria dels Àngels, antiga capella del castell. Es tracta d'un edifici de planta rectangular amb restes de murs espitllerats i una porta d'accés situada a migjorn d'arc de mig punt i dovelles poc retallades.
Pel que fa a l'església Santa Maria dels Àngels és un edifici de planta rectangular amb la volta esfondrada. Conserva dos arcs lleugerament apuntats. Sota d'ells s'hi aixeca una paret feta amb pedra seca en la qual hi ha una obertura rectangular amb llinda de fusta. El mur de migdia dona a la part més escarpada del turó on està situada la capella, i es troba una finestra d'arc de mig punt i una espitllera. Al mur de l'est (capçalera) hi ha dues finestres tapiades. Al nord no hi ha cap obertura i a ponent no queda mur.

## Història

L'ermita fou església parroquial de l'antic terme de la Llosa. Fou visitada pels delegats de l'arquebisbe de Tarragona entre els anys 1312 i 1314, eclessia Ste. Marie de la Loça.

## Referències

* 1 2 3 «Castell de la Llosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 desembre 2015].
# Carrago

Carrago era una mena de fortificació formada per un gran nombre de carros col·locats a l'entorn de l'exèrcit en forma de cercle.
El sistema era utilitzat principalment per les nacions bàrbares, entre elles els escites, els gals i els gots, segons diu Ammià Marcel·lí.
Aquest nom es donava també a l'equipatge que acompanyava a un exèrcit romà, diu Trebel·li Pol·lió.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Carrago». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 16 octubre 2022].
# Centre de Documentació i Recerca de la Cultura Tradicional i Popular

El Centre de Documentació i Recerca de la Cultura Tradicional i Popular (CDRCTP), és un centre de documentació creat l'any 1983, que forma part del Servei de Recerca i Protecció de la Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural.
Amb la creació d'aquest Centre, el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya assumia l'acord unànimement adoptat en el Primer Congrés de Cultura Tradicional i Popular (Barcelona-1981/Girona-1982). Es buscava crear una estructura integradora, dedicada a fer i a fomentar la recerca en el camp de la cultura tradicional i popular i a formar un arxiu d'abast nacional amb tota mena de documentació especialitzada, escrita i audiovisual. Inicialment, el Centre formava part de la Direcció General de Difusió Cultural. A partir de l'any 1988, però, amb la reforma del Departament de Cultura, va quedar adscrit a la Direcció General del Patrimoni Cultural.
El Centre de Documentació i Recerca de la Cultura Tradicional i Popular té com a objectius la recerca, inventari, conservació i difusió del patrimoni etnogràfic de Catalunya. En la seva denominació s'engloben tres entitats diferenciades: la Biblioteca de Patrimoni Etnològic, l'Arxiu de Patrimoni Etnològic i la Fonoteca de Música Tradicional Catalana (FMTC). Com a centre de documentació s'adreça a un públic especialitzat amb unes necessitats d'informació molt específiques, el qual està format en la seva majoria per investigadors en folklore i etnologia, experts o col·leccionistes en imatgeria popular, etnomusicòlegs, historiadors, antropòlegs i altres perfils d'investigadors relacionats. La Biblioteca del CDRCTP recull més de 9000 documents estructurats en llibres, beques, premis nacionals d'etnologia Joan Amades, fulletons, catàlegs i biografies, un fons multimèdia i l'hemeroteca, amb més de cent revistes.

## Referències

* 1 2 Català Viúdez, Manel; Guarch, Verònica «El Centre de Documentació i Recerca de la Cultura Tradicional i Popular». Revista d'Etnologia de Catalunya, Núm. 38, 01-07-2012, pàg. 12-17. ISSN: 2014-6310 [Consulta: 1r maig 2019].
* 1 2 3 Anguela, Antoni «Centre de Documentació i Recerca de la Cultura Tradicional i Popular: dades per un balanç». Revista d'Etnologia de Catalunya, 1992, pàg. Núm. 1. ISSN: 2014-6310 [Consulta: 1r maig 2019].
* ↑ «Els centres institucionals de recerca: El Centre de Documentació i Recerca de la Cultura Tradicional i Popular (CDRCTP)». Enciclopedia.cat. Tradicionari. La difusió de la cultura popular. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 1r maig 2019].
# Carrollton (Missouri)

Carrollton és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 4.122 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carrollton tenia 4.122 habitants, 1.716 habitatges, i 1.074 famílies. La densitat de població era de 373,6 habitants per km².
Dels 1.716 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,3% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 37,4% no eren unitats familiars. En el 34% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 23,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.161 $ i la renda mediana per família de 35.933 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.445 $ mentre que les dones 14.868 $. La renda per capita de la població era de 15.295 $. Entorn del 12,4% de les famílies i el 16,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carrollton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carrollton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Carrollton (Mississipi)

Carrollton és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 408 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carrollton tenia 408 habitants, 85 habitatges, i 62 famílies. La densitat de població era de 202 habitants per km².
Dels 85 habitatges en un 24,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 25,9% no eren unitats familiars. En el 24,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,65.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 8,3% tenia menys de 18 anys, un 27,9% entre 18 i 24, un 34,3% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 340 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.750 $ i la renda mediana per família de 53.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.667 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 13.536 $. Entorn del 6,9% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carrollton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carrollton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Casa Horta Matanzas

La casa Horta Matanzas és un edifici d'Arenys de Mar (Maresme) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Caseta aïllada de dues plantes amb teulada de dues vessants creuades i un porxo amb terrat superior sostingut per columnes a l'entrada principal. La façana principal dona al carrer, però pels altres costats la casa està rodejada de jardí i arbres. Hi ha plantes trepadores que cobreixen gran part de les façanes.

## Història

Estava gairebé als afores del poble, però amb la construcció de blocs d'habitatges del Patronat de Santa Maria quedà inclosa dins l'urbanisme de la vila.

## Referències

* 1 2 «Casa Horta Matanzas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 juliol 2015].
# Chatelleraut

«Chatelleraut» té aquests significats:
* Châtellerault, ciutat de França
* Vescomtat de Chatellerault, fou una jurisdicció feudal de França.
# Chicomba

Chicomba és un municipi de la província de Huíla. Té una extensió de 4.203 km² i 127.273 habitants segons el cens de 2014. Comprèn les comunes de Chicomba, Cutenda, Libongue i Quê. Limita al nord amb el municipi de Caconda, a l'est amb els municipis de Chipindo i Jamba, al sud amb el municipi de Matala, i a l'oest amb el municipi de Caluquembe.

## Referències

* ↑ Chicomba al cens d'Angola
# Chicomecoatl

Chicomecoatl ("7 serps") és la deessa més important de les collites pels asteques. Antigament els escriptors i els investigadors l'anomenaven "deessa dels manteniments", tot i que també se la coneix amb el nom de "7 dacses de blat de moro", Chicomolotzin o "deessa dels sembrats i totes les llavors i llegums", Chalchiuhcihuatl.

## Referències

* ↑ Aguilar-Moreno, Manuel. Handbook to life in the Aztec world. Nova York, NY: Facts on File, 2006, p. 197–8. ISBN 0816056730.
* ↑ Báez-Jorge, Félix. Los oficios de las diosas: (Diálectica de la religiosidad popular en los grupos indios de México). Xalapa, Veracruz: Universidad Veracruzana, 2000, p. 139-143.
# Cerasus

«Cerasus» té aquests significats:
* Cerasus o Giresun, ciutat turca
* Cerasus, sinònim de Prunus, gènere compost per arbres i arbustos que pren el nom de la prunera
# Ciutat Blanca de Tel-Aviv

La Ciutat Blanca de Tel-Aviv (en hebreu: עיר הלבנה) (transliterat: Ir HaLevanah) es refereix a una col·lecció de més de 4.000 edificis Bauhaus o d'estil internacional construïts a Tel-Aviv des de la dècada de 1930 pels arquitectes jueus alemanys que van emigrar al Mandat Britànic de Palestina després de la pujada dels nazis. Està inscrita a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2003.
Tel-Aviv compta amb el major nombre d'edificis d'aquest estil a qualsevol ciutat del món. Preservació, documentació i exposicions han atret l'atenció a la recollida de l'arquitectura de 1930 de Tel-Aviv. El 2003, les Nacions Unides per a l'Educació, la Ciència i la Cultura (UNESCO) va proclamar Ciutat Blanca de Tel-Aviv un lloc del Patrimoni Mundial Cultural com "un exemple excepcional de nou urbanisme i l'arquitectura al segle xx. S'hi reconeix l'adaptació única de les modernes tendències arquitectòniques internacionals a les tradicions culturals, climàtiques i locals de la ciutat. El Centre Bauhaus de Tel-Aviv organitza visites regulars arquitectòniques de la ciutat.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «White City of Tel-Aviv – the Modern Movement» (en anglès). [Consulta: 17 març 2021].
# Classificació de Folk

La classificació de Folk és, en geologia, una classificació tècnica descriptiva de les roques carbonatades (o calcàries) ideada l'any 1959 pel petròleg nord-americà Robert L. Folk. Aquesta classificació permet anomenar aquestes roques observant diferents característiques com ara la naturalesa del ciment (els orthochemes) o la naturalesa dels elements figuratius, o els grans (els Al·loquímic).
Hi ha una altra classificació per a aquestes calcàries : la classificació de Dunham.

## Principis de classificació

La classificació de Folk té en compte les característiques dels components de les roques carbonatades:
* la naturalesa dels ciments, anomenats ortoquimes (els constituents ortoquímics) ;
* la naturalesa dels elements figuratius (els grans), anomenats Al·loquímic (els constituents al·loquímics).

### Al·loquímics

Es distingeixen quatre tipus d'al·loquímics :
* intraclasts : fragments de roca (fragments grans angulars o lleugerament arrodonits), d'un sediment proper poc consolidat ;
* ooides : estructures esfèriques amb oolites i/o pisolites ;
* bioclasts : que corresponen a fòssils (sencers o en runes) ;
* pèl·lets (o pel·letoides) : estructures ovoides de 40 a 80 µm considerades d'origen fecal.

### Ortoquímics

Aquests són els cristalls de ciment que s'han precipitat durant la sedimentació, connecten els grans entre ells. Es distingeixen dos tipus d'ortoquímics :
* microcristal·lí molt fi : micrita, o fang de calcita d'1 a 4 µm ;
* enllaç de cristall : esparit, cristalls > 10 µm .

## Classificació i designacions

La classificació de Folk detalla els tipus de roques carbonatades segons les proporcions relatives d'al·loquimes a la roca i el tipus d'ortoquimes. Per a cada roca que es pot distingir per aquests dos criteris, Folk construeix un nom per a aquesta roca utilitzant:
* un prefix que indica el constituent al·loquímic : intra- per a intraclasts, oo- per a ooides, bio- per a bioclasts i pel- per a pel·loides ;
* un sufix corresponent a l'ortocè : -micrita i -esparita .
* una pedra calcària que conté oolites (prefix: oo-) i que té una fase d'enllaç cristal·lina s'anomena oosparita ;
* una pedra calcària que posseeix fòssils per tant bioclasts (prefix bio-) i que té una fase d'enllaç microcristal·lina molt fina s'anomena biomicrita.
* Osparita
* Biosparita; T = trilobit; E = equinoderm
* Biopelsparita

## Referències

* ↑ Alain Foucault. Dictionnaire de géologie. Dunod, janvier 2020, p. 416. ISBN 9782100800506.
* ↑ Calcaires - Classification analytique des roches calcaires. Corpus 13. Encyclopaedia Universalis, avril 1985, p. 1184.

## Bibliografia

* Folk, Robert L. «Practical petrographic classification of limestones» (en anglès). American Association of Petroleum Geologists Bulletin, 43, 1959, pàg. 1-38.

## Enllaços externs

* Les roches sédimentaires
# Tour de Siam

El Tour de Siam (oficialment: Tour of Siam) va ser una cursa ciclista per etapes professional que es disputà a Tailàndia durant el mes de gener entre 2005 i 2007.
La cursa es va crear amb la creació del Circuits Continentals UCI el 2005, formant part de l'UCI Àsia Tour, amb una categoria 2.2. La seva darrera edició va tenir lloc el 2007.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2005 | Shinichi Fukushima | David McCann | Jamsran Ulzii-Orshikh |
| 2006 | Thomas Rabou | Shinichi Fukushima | Michael Berling |
| 2007 | Jai Crawford | Yukihiro Doi | William Ford |

### Classificacions secundàries

| Any | Punts | Muntanya | Joves | Millor asiàtic | Equips |
| 2005 | Eddy Hollands | Shinichi Fukushima | Dong Hun Kim | Wei Sheng Yang | Marco Polo Cycling Team |
| 2006 | Dean Iversen | No entregat | Robert Wijaya | Robert Wijaya | Marco Polo Cycling Team |
| 2007 | Takashi Miyazawa | Jai Crawford | Jai Crawford | Iman Suparman | Polygon Sweet Nice |

## Palmarès per països

| País | Victòries |
| Japó | 1 |
| Països Baixos | 1 |
| Austràlia | 1 |

## Referències

* ↑ Tour of Siam
* ↑ Tour of Siam

## Enllaços externs

* Tour de Siam a sitiodeciclismo.net
* Tour de Siam a cqranking.com
# Expiació

«Expiació» té aquests significats:
* Societat: Expiació, acció i efecte d'expiar: pagar, reparar un crim o falta.
* Religió: Expiació, acció i efecte d'expiar: esborrar la culpabilitat mitjançant alguna acció simbòlica o ritual
** Expiació en el cristianisme, una expiació que va fer Jesús
** Expiació amb sang, una doctrina controvertida del mormonisme.
* Cinema: Expiació (pel·lícula), pel·lícula britànica de 2007
* Literatura: Expiació (novel·la), novel·la d'Ian McEwan
# Campile (Irlanda)

* Aquest article tracta sobre vila d'Irlanda. Si cerqueu la vila corsa, vegeu «Campile».
Campile (en gaèlic irlandès Ceann Phoill o "cap de la cresta") és una vila d'Irlanda, al comtat de Wexford, a la província de Leinster. Es troba a 14 kilòmetres de New Ross i a la vora de les restes de l'abadia de Dunbrody aixecada per l'Orde del Cister.

## Història

Durant la rebel·lió irlandesa de 1798 es va aixecar un campament rebel al turó Slieve Coillte.
Irlanda va romandre oficialment neutral durant la Segona Guerra Mundial. Tanmateix, durant l'Emergència el 26 d'agost de 1940 la Luftwaffe va bombardejar Campile a plena llum del dia. Tres dones van morir Mary Ellen Kent (30), la seva germana Catherina Kent (26), ambdós de Terrerath i Kathleen Hurley (27) de Garryduff. Quatre bombes alemanyes van ser llançades sobre les seccions de lleteria i restauració de Shelburne Co-op en aquest dia. El ferrocarril també va ser blanc del bombardeig. L'atac mai s'ha explicat amb claredat encara que n'hi ha nombroses teories. Amb motiu del 50 aniversari del bombardeig es va erigir una placa a les parets de la cooperativa en memòria de les tres dones.
El llibre d'Arthur O'Connor Campile és la història personal d'un espia alemany que participà en la tasca de contraespionatge per a aturar la construcció de Harland and Wolff al port d'aigües profundes ala afores de Campile, proposada segons documents recentment desclassificats. Harland and Wolff té la seva base a Belfast.

## Referències

* ↑ Furlong, p. 143.
* 1 2 3 «Bombing of Campile remembered». Wexford People, 01-09-2000.
* ↑ Reprint of Irish Times article publicat el 27 d'agost de 1940

## Bibliografia

* Furlong, Nicholas. A History of County Wexford. Dublin: Gill & MacMillan, 2003. ISBN 0-7171-3461-X.

## Enllaços externs

* Scoil Mhuire, Horeswood NS
* Horeswood GAA Club