OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ducat de la Pentàpolis

El Ducat de la Pentàpolis foren cinc ciutats d'Itàlia sota domini romà d'Orient formant un districte de l'Exarcat de Ravenna. El seu antecedent era el grup de cinc ciutats de la zona (Ravenna, Forli, Forlimpopoli, Classe i Cesarea). La formaven les ciutats de Rímini, Pesaro, Fano, Sinigaglia i Ancona. A la caiguda de l'exarcat va esdevenir la Marca d'Ancona.

## Referències

* "Pentapolis" a la Catholic Encyclopedia. Nova York: Robert Appleton Company. 1913
# Ducat del Friül

El Ducat del Friül va ser un dels grans ducats de la Llombardia. Va servir de 'paraxocs' entre Itàlia i els pobles eslaus, tot i que, sovint, junt amb els ducats de Spoleto, Benevento i Trento, Friuli intentava establir la seva independència de l'autoritat reial.
La província del Friül va ser la primera d'Itàlia que van conquerir els llombards manats per Alboí l'any 568. Alboí va deixar el govern de la regió en mans del seu nebot, Gisulf I del Friül, al qual se li permetre escollir les famílies nobles amb les que es volia establir. L'emplaçament original es va situar entre els Alps Carnics pel nord i els Alps Julians per l'est, on l'accés era força difícil. Estava rodejat per l'Exarcat de Ravenna pel sud, on no va tenir accés al mar fins més endavant, i per una planícia que conduïa a Pannònia, un punt d'accés perfecte pels invasor com els Croates, els Àvars, i posteriorment pels Hongaresos. El costat oest del territori va estar sense definir fins que posteriors conquestes van establir el Ducat de Ceneda, situat més enllà del riu Tagliamento. Originalment la capital de la província va ser Aquileia, però la capital Llombarda del Friül va ser Forum Julii, actualment Friül.
L'any 615 es va conquerir Concordia (situada l'actual Suïssa) i el 642 Opitergium (actual Oderzo). D'aquest forma els ducs van estendre la seva autoritat cap al sud en contra de l'Exarcat de Ravenna. L'any 663, la capital va ser conquerida pels àvars per un breu període, ja que Grimoald I de Benevento no va trigar a recuperar-la. Després del setge de Pavia l'any 774, Carlemany va permetre a Hrodgaud del Friül conservar el ducat, que va continuar sota el poder dels francs fins a l'any 828, moment en què es va dividir en comtats i va desaparèixer. Posteriorment es van tornar a reunir sota Marca del Friül l'any 846.

## Vegeu també

* ducs i marquesos del Friül

## Bibliografia

* Hodgkin, Thomas. Italy and her Invaders. Clarendon Press: 1895.

## Enllaços externs

* Pau el Diaca. Historia Langobardorum Arxivat 2007-02-12 a Wayback Machine.. Traduït per William Dudley Foulke. University of Pennsylvania: 1907.
# Ducat de la Torre

El Ducat de la Torre és un títol nobiliari espanyol creat el 24 de novembre de 1862 per la reina Isabel II, a favor del Capità General Francisco Serrano Domínguez.

## Ducs de la Torre

| | Titular | Període |
| Creació per Isabel II |||
| I | Francisco Serrano Domínguez | 1862-1885 |
| II | Francisco Serrano Domínguez y Domínguez Borrell | 1885-1942 |
| III | Carlos Ignacio Martínez de Campos y Serrano | 1942-1975 |
| IV | Leopoldo Martínez de Campos y Muñoz | 1975-2000 |
| V | Carlos Martínez de Campos y Carulla | 2001-actual titular |

## Història dels ducs de la Torre

* Francisco Serrano Domínguez (1810-1885), I duc de la Torre.
* Casat amb Antonia Domínguez Borrell Guevara y Lemus, II comtessa de San Antonio. El succeí el seu fill:
* Francisco Serrano Domínguez y Domínguez Borrell (1862-1942), II duc de la Torre, III comte de San Antonio.
* Casat amb María de las Mercedes Martínez de Campos y Martín de Molina. Sense descendents. El succeí el seu nebot, el fill de la seva germana María de la Concepción Serrano y Domínguez, casada amb el seu cunyat José Martínez de Campos y Martín de Molina:
* Carlos Ignacio Martínez de Campos y Serrano (1887-1975), III duc de la Torre, IV comte de San Antonio, IV comte de Santovenia, I comte de Llovera.
* Casat amb María Josefa Muñoz y Roca Tallada.
El succeí el seu fill:
* Leopoldo Martínez de Campos y Muñoz (1910-2000), IV duc de la Torre, II comte de Llovera.
* Casat amb Mercedes Carulla Rico.
* Casat amb María Mille Campos.
El succeí el seu fill, del seu primer matrimoni:
* Carlos Martínez de Campos y Carulla, V duc de la Torre, V comte de San Antonio. És l'actual duc de la Torre.
* Casat amb Elizabeth Anne Macintosh.
* Casat amb Cristina de Montenegro y Cavengt
* Casat amb Marta Arnús de Soto.
    Són les seves filles:
    Natalia Martínez de Campos y Macintosh (m. en 2010).
    Carla Matínez de Campos y de Montenegro
    Camila Martínez de Campos Arnús

## Referències

* Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", CSIC
# Doederleinia

Doederleinia és un gènere de peixos pertanyent a la família dels acropomàtids.

## Taxonomia

* Doederleinia berycoides (Hilgendorf, 1879)
* Doederleinia gracilispinis (Fowler, 1943)
* Doederleinia orientalis (Steindachner & Döderlein, 1883)

## Referències

* ↑ Steindachner, F. & L. Döderlein, 1883. Beiträge zur Kenntniss der Fische Japan's. (I.). Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 47 (1. abth.): 211-242, Pls. 1-7.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Hilgendorf, F. M., 1879. Einige Beiträge zur Ichthyologie Japan's. Sitzungsberichte der Gesellschaft Naturforschender Freunde zu Berlin 1879: 78-81.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Dolmen de Barrosa

El Dolmen de Barrosa, també anomenat Lapa dos Mouros, es troba a la freguesia de Vila Praia de Âncora, al municipi de Caminha, al districte de Viana do Castelo, a Portugal.(1)

## Història

És un monument megalític aixecat al final del segle XXX ae (període neolític).
Està classificat com a Monument Nacional des del 1910.(1)

## Actualitat

Malgrat ser un monument nacional, el Dolmen de Barrosa estava en un terreny privat, i pràcticament amagat pels murs alts d'una quinta.
Els terrenys on el monument es troba estaven en litigi judicial i, el 2016, la Cambra Municipal de Caminha va pagar-hi una indemnització de 240.000 euros.
L'ajuntament va remodelar tota l'àrea del voltant del dolmen amb descens de murs, plantació d'arbres autòctons i la demolició de l'antiga pista de skate. El projecte de remodelació n'ha sorgit d'una candidatura al primer Pressupost Participatiu de Caminha. La inversió ronda els 28.000 euros.
En una segona fase, es construirà un nucli Museològic del Megalític. La candidatura per al Nucli Megalític es presentà al 2016 al programa "Nord 2020", però encara no ha estat aprovada.

## Referències

* ↑ «Remodelação da zona envolvente do Dólmen da Barrosa cria nova centralidade». Arxivat de l'original el 2016-12-20. [Consulta: 29 novembre 2021].
# Dràcula torna de la tomba

Dràcula torna de la tomba (títol original en anglès: Dracula has risen from the Grave) és una pel·lícula fantàstica britànica, dirigida per Freddie Francis, el 1968. És el quart film sobre Dràcula dirigida per l'estudi Hammer Films. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un poble d'Europa Central viu encara en el terror del vampirisme des que una jove va ser descoberta exsangüe al campanar de la seva església. Un any ha passat després que Dràcula fos aniquilat, i Monsenyor Muller, en visita de rutina, comprova que els parroquians persisteixen a desertar el lloc de culte. Decidit a combatre les supersticions, intenta exorcitzar el castell del vampir, acompanyat del sacerdot local. De camí, aquest últim, esgotat, es deixa avançar i, té una petita caiguda que li procova una lleugera ferida amb sang que arriba els llavis de Dràcula, empresonat en el gel del torrent. El vampir reprèn llavors la "vida" i, amb l'ajuda del sacerdot atrapat per la seva influència, va a Kleinnenberg, a exercir la seva venjança sobre Monsenyor Muller, així com els seus parents, per haver gosat desterrar-lo del seu castell.

## Repartiment

* Christopher Lee: Comte Dràcula
* Rupert Davies: Monsenyor Ernest Muller
* Veronica Carlson: Maria Muller
* Barry Andrews: Paul
* Barbara Ewing: Zena
* Ewan Hooper: Capellà
* Michael Ripper: Max
* John D. Collins: L'estudiant
* George A. Cooper: El dispeser

## Vegeu també

* Les cicatrius de Dràcula
* La llegenda dels set vampirs d'or

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 419 (anglès)
* Cahiers du cinéma, Número 213, juny 1969 (francès)

## Referències

* ↑ esadir.cat. Dràcula torna de la tomba. esadir.cat.
* ↑ «Dracula has risen from the grave». The New York Times.
# Djibouti (ciutat)

La ciutat de Djibouti o Djibuti (àrab: جيبوتي, Jībūtī; somali: Jabuuti; francès: Ville de Djibouti) és una ciutat i port, capital de la República de Djibouti, situada en una península (Ras Djibouti) que separa el golf d'Aden del golf de Tadjoura. Té estatus de regió en la divisió administrativa de l'estat. La seva població és d'uns 400.000 habitants. És final o inici de trajecte del ferrocarril Djibouti-Addis Abeba. El seu aeroport es diu Djibouti-Ambouli.
Llocs interessants són el port, el mercat central, l'estadi nacional, el palau presidencial i la mesquita Hamouli.

## Història

El seu territori fou cedit a França pels notables de la tribu issa. La ciutat de Djibouti fou fundada pel català Eloi Pino el 1888 i inaugurada pel governador Lagarde el dia 6 de març de 1888. El 1896 va substituir Obock com a capital dels Establiments Francesos de la Costa dels Somalis. El 1897 es van iniciar les obres del ferrocarril cap a Addis Abeba, acabades el 1917 (784 km). El seu port va absorbir gran part del tràfic de Zeila i Tadjoura. Després de la II Guerra Mundial la seva població es calculava en 32.000 habitants (28000 musulmans) amb dos terços de somalis i un terç d'àfars. Hi havia bon nombre d'emigrants iemenites i àrabs (uns 5000). L'autoritat religiosa era el cadi de la ciutat. Quan es va crear el Territori Francès dels Àfars i els Isses va romandre com a capital i va donar després nom a l'estat independent. El maig de 1998 amb la guerra entre Etiòpia i Eritrea, la major part del tràfic dels ports d'Assab i Massawa es va desviar a Djibouti que no el va poder absorbir. El programa alimentari mundial va establir un programa de millora del port el 2001. La ciutat va patir greus inundacions l'abril del 2004.
Viccionari
# Edalorhina

Edalorhina és un gènere d'amfibis de la família Leptodactylidae que es troba a Colòmbia, l'Equador, el Perú i el Brasil.

## Taxonomia

* Edalorhina nasuta (Boulenger, 1912)
* Edalorhina perezi (Jiménez de la Espada, 1871)

## Referències

* IUCN (anglès)
# Charax caudimaculatus

Charax caudimaculatus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Madeira.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Lucena, C. A. S. de 1987. Revisão e redefinição do gênero neotropical Charax Scopoli, 1777 com a descrição de quatro espécies novas (Pisces; Characiformes; Characidae). Comunicações do Museu de Ciências da PUCRS Núm. 40: 5-124.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Malabarba, L.R. i Z.M.S. de Lucena 1995. Phenacogaster jancupa, new species, with comments on the relationships and a new diagnosis of the genus (Ostariophysi: Characidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 6(4):337-344.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# WikiBase

    A la Viquipèdia, Wikibase es pot referir a mw:Wikibase.
«WikiBase o Wikibase» té aquests significats:
* WikiBase, el programa que fa funcionar WikiWikiWeb, el primer wiki de la història
* Wikibase, una extensió de MediaWiki que fa funcionar Wikidata
# Iota

* No s'ha de confondre amb Yota.
La iota és la novena lletra de l'alfabet grec. En majúscula: Ι; en minúscula: ι. Té un valor numèric de 10. Prové de la iod hebrea i van derivar-ne la i i la j llatines.
En grec modern es pronuncia [i] (o [j] si és àtona seguida de vocal, o [ç] rere consonant sorda en aquest mateix cas). Exemples: μια (['mja], 'una'), πιο (['pço], 'més').

## Referències

* ↑ «Iota». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Rouffiac

«Rouffiac» té aquests significats:
* Rouffiac (Cantal), municipi francès al departament del Cantal
* Rouffiac (Charente), municipi francès al departament de Charente
* Rouffiac (Charente Marítim), municipi francès al departament del Charente Marítim
* Rouffiac (Tarn), municipi francès al departament del Tarn (regió de Migdia-Pirineus)
* Rouffiac-d'Aude, municipi de França, al departament de l'Aude (regió del Llenguadoc-Rosselló)
* Rouffiac-des-Corbières, municipi del departament de l'Aude (regió del Llenguadoc-Rosselló)
* Rouffiac-Tolosan, municipi francès situat al departament de l'Alta Garona (regió de Migdia-Pirineus)
* Carnac-Rouffiac, municipi francès al departament de l'Òlt (regió de Migdia-Pirineus)
* Plassac-Rouffiac, municipi francès al departament de Charente
# Allegro assai

Allegro assai és, en música, una indicació de tempo en italià que significa 'força ràpid'. Per tant, pot ser considerat com una variant d'allegro com ho són, també allegro con moto, allegro non tanto, etc. Se situa a la franja alta de la forquilla d'indicacions metronòmiques que corresponen a l'allegro, i per tant, a la frontera amb el Vivace, a aproximadament 150 ppm.
Quart moviment de la simfonia número 40 de Mozart que porta la indicació de tempo Allegro assai (?·pàg.)

## Vegeu també

* Tempo
* Llista de termes musicals en italià
# Women's Studies International Forum

Women's Studies International Forum és una revista acadèmica bimensual revisada per parells que cobreix la investigació feminista en l'àrea dels estudis de les dones i altres disciplines. La revista està publicada per Elsevier i la seva editora en cap és Kalwant Bhopal, de la Universitat de Birmingham. La revista es va fundar el 1978 com a Women's Studies International Quarterly, canviant al seu nom actual el 1982.

## Referències

* ↑ «Interview with Kalwant Bhopal, Editor of Women's Studies International Forum» (en anglès). [Consulta: 28 octubre 2019].
* ↑ «Race Ethnicity and Education» (en anglès). Taylor & Francis [Consulta: 28 octubre 2019].
* ↑ «British Journal of Sociology of Education» (en anglès). Taylor & Francis [Consulta: 28 octubre 2019].
* ↑ «About this Journal». Women's Studies International Forum. Elsevier. [Consulta: 18 març 2015].
* ↑ «Women's Studies International Quarterly». Elsevier. [Consulta: 18 març 2015].
# Women's Lib

El Women's Lib és l'abreviatura de Women's Liberation Movement (Moviment d'alliberament de les dones), als Estats Units. Des dels anys 1960, les dones que formen part d'aquest moviment protesten contra totes les formes de sexisme i de discriminació del qual són víctimes, i reclamen una real igualtat dels drets amb els homes.
El Women's Lib correspon a la segona ona del feminisme del segle xx, que havia començat amb les reivindicacions de les "sufragistes". (El 26 d'agost de 1920 les dones americanes van obtenir el dret de vot). Aquesta segona onada va lligar amb l'esperit contestatari dels anys 60 i 70, de vegades amb posicions molt radicals. Va assimilar les seves reivindicacions amb les d'altres col·lectius (negres, hippies, etc.) en el context de la lluita pels drets civils als EUA. Avui, el Women's Lib americà és encarnat per diverses organitzacions, NOW o Nacional Organization of Women, Feminist Majority, Planned Parenthood... Representants del moviment són Betty Friedan, Juliet Mitchell i Germaine Greer.

## Enllaços externs

* (castellà) feminisme modern
* (francès) Historique des courants de pensée du féminisme
# Women Cunli de Nianqingren

Women Cunli de Nianqingren (xinès simplificat: 我们村里的年轻人, pinyin: Wǒmen Cūnlǐ de Niánqīngrén, literalment 'Els joves de nostre poble') és una pel·lícula xinesa del 1959, dirigida per Su Li i produïda per l'estudi de cinema de Changchun.
És una pel·lícula de l'època del Gran Salt Endavant, dedicada a la joventut, com també ho són altres treballs coetanis com Nülan Wu Hao. La trama toca un tema de caràcter social com és el treball, ja que conta la història d'un grup de treballadors construint un canal d'irrigació en un ambient de muntanya. El tema principal de la pel·lícula va convertir-se en una famosa cançó revolucionària.

## Referències

* ↑ «《大揭密》20151224：电影《我们村里的年轻人》 一年后续写爱情的诗篇», 24-12-2015. [Consulta: 16 novembre 2019].
* ↑ «WOMEN CUNLI DE NIANQINGREN (1959)». British Film Institute. [Consulta: 16 novembre 2019].
* ↑ Zhong, Xueping «13. Women Can Hold Up Half The Sky». Words and Their Stories, 01-01-2010, pàg. 227–247.
* 1 2 Pang, Laikwan; Clark, Paul; Tsai, Tsan-Huang. Listening to China’s Cultural Revolution: Music, Politics, and Cultural Continuities. Springer, 2016-01-26. ISBN 9781137463579. «[Sobre cançons revolucionàries] Typical of the film songs were the solo and two choruses from the hugely popular 1959 feature The Young People of Our Village (Women cunli de nianqingren) from the Changchun Film Studio.»
* ↑ Wang, Ban. Words and Their Stories: Essays on the Language of the Chinese Revolution. BRILL, 2010-10-05. ISBN 9789004188617. «[...] and groups of female characters in films about youth such as Nülan wuhao (Woman basketball player number five), Women Cunli de nianqingren [...]»
* 1 2 Stafford, Charles; Judd, Ellen R.; Bell, Eona. Cooperation in Chinese Communities: Morality and Practice. Bloomsbury Publishing, 2018-12-13, p. 113. ISBN 9781350077201.
# Williston Highlands

Williston Highlands és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.386 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Williston Highlands tenia 1.386 habitants, 600 habitatges, i 414 famílies. La densitat de població era de 47,6 habitants/km².
Dels 600 habitatges en un 20,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,2% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 31% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 25,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.607 $ i la renda mediana per família de 26.941 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.648 $ mentre que les dones 22.000 $. La renda per capita de la població era de 14.365 $. Entorn del 19,9% de les famílies i el 21,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Williston Highlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Williston Highlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Willits

Willits és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 5.073 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Willits tenia 5.073 habitants, 1.935 habitatges, i 1.230 famílies. La densitat de població era de 699,5 habitants/km².
Dels 1.935 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,2% hi vivien parelles casades, en un 17,4% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.283 $ i la renda mediana per família de 36.193 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.983 $ mentre que les dones 22.089 $. La renda per capita de la població era de 16.642 $. Entorn de l'11,6% de les famílies i el 14,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Willits». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Willits». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].