OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Gardeazábal Garay

Juan Gardeazábal Garay (Bilbao i Begoña, 27 de novembre de 1923 - Bilbao, 21 de desembre de 1969) fou un àrbitre espanyol de les dècades de 1950 i 1960.
Debutà la temporada 1946-1947 a categoria regional. La temporada 1952-1953 arribà a primera divisió. L'any 1954 fou nomenat àrbitre internacional. Arbitrà la final de la Copa Intercontinental de 1967. Participà en tres copes del món:
* Copa del Món de futbol de 1958 2 partits.
* Copa del Món de futbol de 1962 3 partits.
* Copa del Món de futbol de 1966 2 partits.
Partits a primera divisió:
| Temporada | Partits |
| 1952-53 | 11 |
| 1953-54 | 13 |
| 1954-55 | 12 |
| 1955-56 | 11 |
| 1956-57 | 13 |
| 1957-58 | 15 |
| 1958-59 | 17 |
| 1959-60 | 12 |
| 1960-61 | 12 |
| 1961-62 | 12 |
| 1962-63 | 10 |
| 1963-64 | 11 |
| 1964-65 | 17 |
| 1965-66 | 13 |
| 1966-67 | 17 |
| 1967-68 | 23 |
| 1968-69 | 14 |

## Referències

* ↑ Perfil a AUÑAMENDI EUSKOENTZIKLOPEDIA
* ↑ Javier Clemente le cita como 'su majestad el arbitraje'
* ↑ Article Diario El Mundo
* ↑ Perfil a BDFútbol
# Jungholtz

Jungholtz (en alsacià Jungholz) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2005 tenia 887 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 663 | 678 | 669 | 653 | 677 | 658 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | François Meyer | |
# Ján Greguš

Ján Greguš (Nitra, 29 de gener de 1991) és un futbolista professional eslovac que juga com a migcampista actualment pel FC Copenhagen. El 31 de març de 2015 va debutar en la selecció absoluta contra la República Txeca i va assistir al gol d'Ondrej Duda on Eslovàquia va guanyar 1:0.

## Carrera de clubs

Greguš va començar a jugar a futbol a l'equip de la seva ciutat FC Nitra. El 20 de maig de 2009, va fer el seu primer debut amb l'absolut en la Corgon Liga contra el Spartak Trnava a l'edat de 18. Després de quatre partits amb FC Nitra va signar pel Baník Ostrava el juliol de 2009. Greguš va marcar el seu primer gol en un 1–0 contra el Hradec Králové el 8 d'abril de 2012.
El gener de 2013 Greguš es va unir al club de la Championship Bolton Wanderers FC com a cedit amb l'entrenador Dougie Freedman admetent que seria inicialment part de l'equip de desenvolupament del club. Greguš va marcar en el seu debut a l'equip contra el Manchester City en un partit que va quedar 3–3. Després d'un any als Bolton Wanderers on Greguš sobretot va jugar per l'equip de desenvolupament va tornar al Banik Ostrava.
El 19 de juny, el club danès FC Copenhagen va anunciar, que havia signat amb Ján Greguš un contracte de 4 anys.

## Selecció

Greguš va debutar en la selecció absoluta d'Eslovàquia el 31 de març de 2015 contra la República Txeca. Al minut 49 del partit va ajudar Ondrej Duda per al gol de la victòria del partit. A finals de l'any, també es va enviar per als partits contra Espanya, Suïssa i Islàndia.

## Referències

* ↑ http://www.bwfc.co.uk/news/article/under-21s-man-city-3-3-wanderers-1.2.13-634099.aspx Arxivat 2016-05-29 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Ján Greguš, Fitxa a Soccerway
* Player profile - Jablonec
* Ján Greguš - Estadístiques de la Lliga txeca de futbol a Fotbal DNES (txec)
* BANIK OSTRAVA 2014 season highlights
# Karaliyadda

Karaliyadda o Karalliadde Bandara (o Karalliadde Kumara Bandara) fou rei de Senkadagala (Kandy) del 1551 al 1581. Era fill de Jaya Vira (Jayawira Astana) i d'una princesa de la família Karavella.
El 1551 va enderrocar al seu pare, que es diu que afavoria a un fill del seu segon matrimoni amb una princesa del clan Gampola. Vers el 1554 Vidiye Bandara, pare del rei de Kotte i regent del regne, enfrontat al rei de Sitawaka Mayadunne (llavors aliat temporalment als portuguesos) es va refugiar a Uda Rata on fou ben rebut per Karaliyadda Bandara. Vidiye Bandara va aixecar allí un nou exèrcit i es va dirigir al Quatre Korales on fou atacat per Tikiri Rajjuru Bandara, fill de Mayadunne, i es va haver de retirar cap a les muntanyes. L'exèrcit reclutat a Uda Rata, desmoralitzat, es va desbandar després de poca resistència i fou perseguit i massacrat i el seu general fou aclamat pels soldats vencedors amb el nom de Raja Sinha (Rei Lleó). A petició de Mayadunne el rei Karaliyadda va expulsar a Vidiye Bandara.
Després de fracassar en conquerir Kotte i darrerament Colombo, Raja Sinha I va dirigir la seva atenció a Uda Rata i 30.000 veterans de guerra es van presentar a Balane la fortalesa de muntanya que dominava l'altiplà central. L'exèrcit de Karalliyadda amb el suport d'alguns portuguesos fou rebutjat i la seva capital ocupada sent nomenat virrei Wirasundara Mudiyanse, cap de Paradeniya que havia col·laborat amb Raja Sinha. Karalliyadda va fugir a Trincomalee on va morir de verola junt amb membres de la seva família; la seva filla d'un any sota custòdia del nebot Jama Sinha Bandar, fou portada a Jaffna on va demanar protecció al rei tàmil.

## Referències

* Who was Senarath? A Response
* Ceylon and the portuguese 1505 - 1658, per P.E. Pieris assistit per R.B. Naish, American Ceylon Mission Press, Tellipppalai, Ceylon.
# Karallu

Karallu fou el nom donat pels urartians a un regne situat al sud del regne de Manna, és a dir bastant al sud del llac Urmia. Va ser convertir en vassall urartià per Rusa I cap al 730 o 720 aC. Sargon II d'Assíria va atacar al 715 aC el regne i va donar mort al rei Ashur-li i la població fou deportada a Hamath. Karallu fou unida a la província de Lullume (Lullu, Lullubi/Zamua). No es pot assegurar que sigui el mateix regne esmentat el 2300 aC amb el nom de Karalla.

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire d'Armenie
# Josep Castellet i Sampsó

Josep Castellet i Sampsó fou un polític català, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Havia estat amic de Joan Prim i Prats i membre del Partit Constitucional, amb el qual fou diputat provincial pel districte de Martorell el 1877-1878 i 1878-1882, i diputat a les Corts Espanyoles per Valls a les eleccions generals espanyoles de 1879 i 1881. Després fou membre del Partit Liberal Fusionista i governador civil d'Oviedo el 1882.
Vinculat a Valls, a prorrogar el llibre de Francesc Puigjaner Historia de Valls, i el novembre de 1881 fou nomenat president del Banc de Valls.

## Enllaços externs

* El rerefons econòmic de l'activitat dels parlamentaris catalans 1875-1885 Arxivat 2014-01-03 a Wayback Machine. de Joan Palomas i Moncholi, p. 570
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Josep Ninot i Verdera

Josep Ninot i Verdera (Santa Coloma de Queralt, bisbat de Vic, 14 d'abril de 1608 - Lleida, 14 de juny de 1673) fou bisbe de Girona i de Lleida. Prèviament, va exercir com agent de la Diputació de General a Roma, càrrec que va exercir almenys entre 1638 i 1645. Durant l'esclat de la Guerra dels Segadors, va treballar perquè el Vaticà fes d'intermediari entre el Principat de Catalunya i la Corona Hispànica. Retorna a Catalunya entre 1645 i 1647 com a canonge de la catedral de Barcelona. El 15 de gener de 1650 és nomenat prior antic de la congregació que regeix el santuari de Montserrat.
Acabada la guerra, s'ocupa de traslladar Lluís de Queralt i Alagó, comte de Santa Coloma, a Catalunya. Posteriorment va ser nomenat fiscal del Sant Tribunal de la Inquisició del Principat de Catalunya. Fou promogut a Auditor del Tribunal de la Rota Romana i després d'exercir com a tal en aquella ciutat fou presentat com a bisbe de Girona, després del trasllat de Josep Fageda al de Tortosa. Roig i Jalpí diu que governà amb gran prudència. Declarà a Bonós i Maximià, sants màrtirs de Blanes, amb consulta del seu cabiscol, com a sants patrons d'aquesta ciutat amb la confirmació de la Santa Congregació de Ritibus a 10 de març de 1668. Fou promogut al bisbat de Lleida aquell mateix any, ciutat on morí anys més tard. Va ser enterrat el 21 de juny de 1673 davant l'altar major de l'església parroquial de Santa Coloma de Queralt.

## Bibliografia

* Roig y Jalpi, Juan G. Iacinto Andrev. Resumen historial de las grandezas, y antiguedades de la ciudad de Gerona, y cosas memorables suyas eclesiasticas, y seculares, assi de nuestros tiempos, como de los passados (en castellà). Barcelona: Iacinto Andrev, 1678, p. 301-302 [Consulta: 12 desembre 2014].

## Referències

* ↑ Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona, Llibre de baptismes de Santa Coloma de Queralt (09.04.1952-19.11.1627), p. 152
* ↑ Parets, Miquel. Memorial Histórico Español, vol. 25 (en castellà). Madrid: Real Academia de la Historia, 1893, p, 312-322..
* ↑ Barrio, Maximiliano ««La iglesia nacional de la Corona de Aragón en Roma y el poder real en los siglos modernos»». Manuscrits, n. 26, 2008, p. 147.
* ↑ «ARXIU CORONA D'ARAGÓ, CONSELL D'ARAGÓ, Lligalls, 0254, n. 0001» (en castellà). Arxiu de la Corona d'Aragó, 1653. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «AHAT, Parroquials, Santa Coloma de Queralt, òbits (1657-1708), p. 266.». AHAT. [Consulta: 2 gener 2022].
# Kempnyia varipes

Kempnyia varipes és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: El Brasil (Rio de Janeiro)

## Referències

* ↑ Klapálek, 1914. Cas. ces. Spol. ent. 11:60, 68.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1916. Cas. ces. Spol. ent. 13:45-84.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Froehlich, Claudio Gilberto, 2010. Catalogue of Neotropical Plecoptera. Illiesia, 6(12):118-205. «PDF».

## Bibliografia

* Jewett, 1960. Arq. Mus. Nac. R. Jan. 50:167-183, 2 pls.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:341.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:276, 277.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Kemsiiürt

Kemsiiürt (en rus: Кемсиюрт) és un poble de la república del Daguestan, a Rússia. Segons el cens del 2010 tenia 570 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Село Ортатюбе на карте
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24.
* ↑ Село Кандаураул на карте
# Konrad Huber (romanista)

Konrad Huber (Meilen, 30 de gener de 1916 - Meilen, 29 de juny de 1994) fou un romanista suís.

## Vida i obra

Huber va passar una part de la infància a Santa Fe (Argentina). Però va anar a l'institut a Zuric i va estudiar romanística a la Universitat de Zuric. El 1943 es va doctorar sota la direcció de Jakob Jud amb la tesi Über die Histen- und Speichertypen des Zentralalpengebietes. Eine sach- und sprachgeschichtliche Untersuchung (Zuric 1944), una tesi sobre els sistemes tradicionals d'emmagatzematge de gra en els Alps, en la línia de les "Paraules i coses" propugnada pel seu mestre. Després de passar un parell d'anys (1943-1946) dirigint l'escola suïssa de Lima (Perú), es va habilitar amb una tesi d'història de la llengua italiana (1949) i va ser professor (de 1950 a 1964, extraordinari; de 1964 a 1981, ordinari) de filologia romànica a la Universitat de Zuric. La seva especialitat era la lingüística italiana i retoromànica. A la Universitat hi va fundar el «Centro di ricerca per la storia e l'onomastica ticinese». La seva recerca es va centrar en l'italià, els contactes lingüístics romànico-germànics i l'onomàstica de la Suïssa italiana i retoromànica: va recollir els noms de lloc del Ticino i va redactar el tercer volum del Rätisches Namenbuch (1986), obra iniciada per Robert von Planta, dedicat al recull i interpretació dels noms de persona del retoromànic.

## Publicacions

* Robert von Planta (fundador): Rätisches Namenbuch. Volum 3: Konrad Huber: Die Personennamen Graubündens mit Ausblicken auf Nachbargebiete (= Romanica Helvetica. vol. 101) Berna, Francke, 1986, ISBN 3-317-01601-9
** Primera part: Von Rufnamen abgeleitete Familiennamen
** Segona part: Von Übernamen abgeleitete Familiennamen
* (editor amb Gustav Ineichen): Jakob Jud: Romanische Sprachgeschichte und Sprachgeographie. Ausgewählte Aufsätze. Zürich, Atlantis-Verlag, 1973, ISBN 3-7611-0401-4.

## Bibliografia

* Renato Martinoni, Vittorio F. Raschèr (eds.): Problemi linguistici nel mondo alpino. Ticino – Grigioni – Italia. Atti del Convegno di studi in onore di Konrad Huber (Robiei, 4 –5 luglio 1981) (= Romanica Neapolitana. Vol. 12). Liguori, Napoli 1983, ISBN 88-207-1215-6 (Volum en homenatge a Huber, amb una llista de publicacions de l'homenatjat, pàg. 11–14)
* Mario Frasa, Konrad Huber, al Dictionnaire historique de la Suisse (consultable en francès, italià o alemany)
* Alexi Decurtins, Konrad Huber (1916-1994). Necrologia Arxivat 2016-02-15 a Wayback Machine., Annalas da la Societad Retorumantscha 108 (1995), p. 247-249 (en romanx; amb una foto)
# Khorasan

«Khorasan o Khurasan» té aquests significats:
* Gran Khorasan, regió que comprèn territoris avui dia de l'Iran, l'Afganistan i el Turkmenistan
* Khorasan (província del Califat), província del califat omeia
* Khurasan (província mongola), província de l'Imperi Mongol i després de l'Il-Kanat de Pèrsia
* Khorasan (província de l'Iran), província de l'Iran desapareguda el 2004
* Razavi Khorasan, província vigent de l'Iran
* Khorasan Nord, província vigent de l'Iran
* Khorasan Sud, província vigent de l'Iran
* Banu Khurasan, dinastia local de Tunísia
# Julio Lores

Julio Lores (15 de setembre de 1908 - 15 de juliol de 1947) fou un futbolista peruà.
Va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1930. Més tard marxà a Mèxic on jugà a Necaxa i també fou internacional.

## Referències

* ↑ 1930 FIFA World Cup Uruguay
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2015-02-26. [Consulta: 4 maig 2018].
* ↑ 11v11 profile
* ↑ Julio Lores a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Players Appearing for Two or More Countries». RSSSF. Arxivat de l'original el 3 agost 2008. [Consulta: 10 juliol 2014].
# La Broque

La Broque (en alemany Vorbruck) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 2.687 habitants.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Vall de la Bruche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 3.003 | 3.026 | 3.048 | 2.896 | 2.628 | 2.687 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Bernard Pannekoecke | |

## Personatges il·lustres

* Alain Vigneron, ciclista
# Mas Mascaró (Santa Oliva)

El Mas Mascaró és un mas situat al municipi de Santa Oliva a la comarca del Baix Penedès.

## Referències

* ↑ «Mas Mascaró (Santa Oliva)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# De curis mulierum

De curis mulierum (en català Sobre els tractaments per la dona) és un text de Trotula de Salern escrit al segle xii que forma part del conjunt de textos anomenat Trotula. El text parla sobre els tractaments, coneixements, i institucions mèdiques que tradicionalment passaven de donar en dona per via oral. La còpia més antiga conservada de De curis mulierum data de principis del segle xiii, i es troba a la Bodleian Library a Oxford.

## Referències

* ↑ Prioreschi, Plinio. A history of medicine. 2ª edició. Omaha: Horatius Press, 2003, p. 220. ISBN 1888456000 [Consulta: 23 gener 2020].
* ↑ La medicina ante el nuevo milenio: una perspectiva histórica. 1a.. Cuenca: Ediciones de la Universidad de Castilla-La Mancha, 2004, p. 795-798. ISBN 848427294X [Consulta: 23 gener 2020].
* ↑ Guibert, Alejandra «Trota de Salerno». Mujeres para pensar, 29-12-2017 [Consulta: 23 gener 2020].

## Bibliografia

* H. Green, Monica. «De Curis Mulierum/On Treatments for Women». A: The Trotula : a medieval compendium of women's medicine. University of Pennsylvania Press, 2011. ISBN 9780812204698.
# De cive

De Cive (Sobre el ciutadà) és una de les principals obres de Thomas Hobbes. «El llibre va ser publicat originàriament en llatí a París el 1642, seguit d'altres dues edicions llatines a Amsterdam el 1647. La traducció anglesa de l'obra va aparèixer per primera vegada quatre anys després (Londres 1651) sota el títol de Philosophicall rudiments concerning government and society».
Anticipa temes del Leviatan més conegut. La famosa frase bellum omnium contra omnes (guerra de tots contra tots) va aparèixer primer a De Cive.

## Descripció

De Cive és la primera d'una trilogia d'obres escrites per Hobbes sobre el coneixement humà, les altres dues obres de la trilogia són De Corpore ("Sobre el cos"), publicat el 1655 i De Homine ("Sobre l'home"), publicat el 1658. a causa de l'agitació política de l'època, els disturbis que van conduir a la Guerra Civil anglesa de 1642, Hobbes precipitadament va pensar i va realitzar l'obra que seria sistemàticament l'última: De Cive. Aquesta obra consta de tres parts: Libertas (Libèria), Imperi (Domini) i Religio (Religió). A la primera part, descriu la condició natural de l'home, tractant amb les lleis naturals; en la segona, s'indica la necessitat d'establir un govern estable. Finalment, en la tercera part, escriu sobre la religió.

## Publicació

De Cive es va acabar al novembre de 1641 - abans de la guerra civil anglesa -així els arguments repetits una dècada més tard en Leviatan no poden ser influenciats exclusivament per aquesta guerra-. El llibre va ser publicat en llatí el 1642; una edició revisada va aparèixer el 1647. Va ser traduït a l'anglès, titulat RPhilosophicall rudiments concerning government and society (publicat el 1651). John Aubrey testifica que Hobbes va traduir ell mateix, part de la feina a l'anglès amb tal èxit que un traductor preferiria deixar a Hobbes fer la feina; encara no és segur si aquest va ser realment el cas.
L'edició de l'obra de H. Warrender (versions llatines i angleses, Oxford: Clarendon Press, 1983) són actualment les més conegudes.

## Vegeu també

* Bellum omnium contra omnes

## Referències

* ↑ Hobbes, Thomas. De cive. The English version entitled, in the first edition, Philosophicall rudiments concerning government and society. Oxford: Oxford University Press, 1983, p. 1. ISBN 978-0-19824-623-7.
* ↑ Brief Lives 1669-1696, ed. A. Clark, vol. II, p. 277

## Enllaços externs

* Full text on Google Books (en llatí)
* Full text online (en anglès)
# Llengües eslaves orientals

Les llengües eslaves orientals són un grup d'idiomes (rus, belarús, rutè i ucraïnès) de les llengües eslaves parlats a Europa de l'Est i Àsia.
Aquests idiomes descendeixen de la llengua parlada a la Rus de Kíev medieval i s'escriuen usant l'alfabet ciríl·lic. Sumen uns 348 milions de parlants. Presenten declinació de casos (nominatiu, genitiu, datiu, acusatiu, instrumental i locatiu), tot i que progressivament presenten construccions amb preposició que substitueixen determinats casos.

## Referències

* ↑ Cubberley, Roland Sussex; Paul. The Slavic languages. 1a ed.. Cambridge [u.a.]: Cambridge Univ. Press, 2006. ISBN 978-0-521-22315-7.
# Niu de metralladores de Concabella

El Niu de metralladores de Concabella és una obra del poble de Concabella, al municipi dels Plans de Sió (la Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una mena de refugi, situat sota una cinglera de roca natural, que durant la guerra civil hi tenien ubicades les metralladores per a poder defensar-se dels enemics sense ser vistos, estant protegits dels atacs externs. Exteriorment es poden observar unes petites obertures rectangulars on s'ubicaven les armes, realitzades amb la mateixa pedra natural de la cinglera, per la part superior, i amb paredat de pedra per la part inferior. A l'interior es troba un passadís que fa aproximadament un metre i mig d'alçada que comunica entre si totes les obertures que donen a l'exterior.

## Referències

* ↑ «Niu de metralladores de Concabella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 maig 2016].
# Eli Antípatre

Eli Antípatre（grec antic: Ἀντίπατρος; llatí: Aelius Antipater), fill de Zeuxidem, va ser un sofista i orador de l'antiga Grècia del temps de Septimi Sever. Era nadiu de Hieràpolis de Frígia.
Va ser deixeble d'Adrià de Tir, Juli Pòl·lux, i Zenó. Era considerat superior als altres del seu temps en l'art d'escriure lletres, i per aquest motiu l'emperador el va nomenar secretari privat i després el va elevar a la dignitat consular i el va fer prefecte de Bitínia. Com que va exercir excessiva repressió el va destituir, i va retornar a Hieràpolis, on va morir a 68 anys, segons que es diu per refusar de menjar. Filòstrat diu que va escriure una història de l'emperador Sever, però no s'ha conservat.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/218?page=root;rgn=pages;size=100;view=image;q1=AntipaterSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 203. ]
# Els Horts

«Els Horts» té aquests significats:
* Els Horts (Albanyà), nucli de població del terme municipal d'Albanyà (Alt Empordà)
* Els Horts (Serdinyà), antic poble del municipi de Serdinyà (Conflent)
* Els Horts (Claverol), zona d'horts del poble de Claverol, al municipi de Conca de Dalt (Pallars Jussà)
* Els Horts (Serradell), zona d'horts del poble de Serradell, al municipi de Conca de Dalt (Pallars Jussà)
# Eleccions legislatives sueques de 1994

Les eleccions legislatives sueques del 1994 es van celebrar el 18 de setembre de 1994. Els més votats els socialdemòcrates, i Ingvar Carlsson fou nomenat primer ministre de Suècia, però el 1996 va dimitir i ocupà el càrrec Göran Persson.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 20 de setembre de 1994 al Parlament suec
| Partits | Partits | Líder | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Suècia Socialdemokraterna | Ingvar Carlsson | 2.513.905 | 45,25 | 161 | +23 |
| | Partit Moderat (Moderaterna) | Carl Bildt | 1.243.253 | 22,38 | 80 | = |
| | Partit de Centre (Centerpartiet) | Olof Johansson | 425.153 | 7,65 | 27 | -4 |
| | Partit Popular Liberal ( Folkpartiet liberalerna ) | Bengt Westerberg | 399.556 | 7,19 | 26 | -7 |
| | Partit d'Esquerra Vänsterpartiet | Gudrun Schyman | 342.988 | 6,16 | 22 | +6 |
| | Partit Verd (Miljöpartiet de Gröna) | Marianne Samuelsson | 279.042 | 5,02 | 19 | +18 |
| | Demòcrata-Cristians Kristdemokraterna | Alf Svensson | 225.974 | 4,07 | 15 | -12 |
| | Nova Democràcia (Ny Demokrati) | Vivianne Franzén | 68.663 | 1,24 | 0 | -24 |
| | Altres | | 57.006 | 1,3 | 0 | - |
| | Total (participació 86,82%) | | 5.640.393 | 100,0 | 349 | |
| Font: Autoritat electoral sueca. |||||||
# La Borda del Pujol

La Borda del Pujol és una masia del poble de la Coma, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 224
* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al mapa de l'ICC, al padró municipal i al llibre Masies del Solsonès
# Kommando

Els Kommandos, dins l'univers concentracionari dels nazis, eren o bé un petit camp de concentració que depenia d'un de principal (per exemple, seria el cas de Gusen que era un Kommando de Mauthausen), o bé escamots de presidiaris que treballaven a l'exterior d'un camp i eren anomenats kommandos de treball.

## Bibliografia

* Roig, Montserrat. Els catalans als camps nazis. Barcelona, Edicions 62, 1977.

## Enllaços externs

* Llum i dolor: Montserrat Roig i els testimonis dels camps nazis quaranta anys després VilaWeb
* 10 històries sobre els catalans als camps nazis que hauries de conèixer El Crític
* Els Kommandos CCMA