OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mercat laboral

El mercat de treball o mercat de la feina és el mercat on conflueixen la demanda i l'oferta de treball. Es diferencia de la resta de mercats perquè està relacionat amb la llibertat dels treballadors i la necessitat de garantir-la.
La interacció de les dues variables anomenades anteriorment, és representa en la Corba del Mercat de Treball.
La Corba del Mercat de Treball mostra la interacció conjunta de les dues variables principals; Oferta de Treball (OL) i la Demanda de Treball (DL)
Per aquest motiu, normalment està influenciat i regulat per l'Estat a través del dret laboral i pels convenis col·lectius de treball. Els individus intercanvien serveis de treball. L'oferta de treball inclou al conjunt de treballadors que estan disposats a treballar, i la demanda està formada pel conjunt d'empreses o empleats que contractaran als treballadors. El salari és el preu del treball realitzat pel treballador en aquest mercat.
Viccionari
# Midó hidrogenat hidrosilat

El midó hidrogenat hidrosilat (en anglès: Hydrogenated starch hydrolysates (HSHs) són mescles de diversos polialcohols (un tipus de subtitut del sucre). Els midons hidrogenats hidrosilats es van desenvolupar a Suècia a la dècada de 1960. La família de poliols HSHs està aprovada com ingredient alimentari al Canadà, Japó i Austràlia. HSH proporciona entre el 40 i el 90 de la dolçor del sucre sacarosa.
HSH es produeix per hidròlisi parcial del midó, sovint del midó del blat de moro, però també el midó de la patata o del blat. Això forma dextrina i d'aquesta, per hidrogenació, forma els polialcohols.
HSH és similar al sorbitol.Quan cap poliol simple domina en la mescla, es parla de "midó hidrogenat hidrosilatal", tanmateix si el 50% o més dels poliols de la mescla són d'un tipus es considera com "sorbitol syrup", o "maltitol syrup", etc.

## Salut i seguretat

De manera similar al xilitol, el midó hidrogenat hidrosilat no fermenta ràpidament pels bacteris de la boca i es fa servir per a productes sense sucre que no promouen les càries dentals. HSH té efecte laxant quan es consumeix en grans quantitats.

## Referències

* ↑ http://www.cargillfoods.com/emea/en/products/sweeteners/polyols/maltidex-maltitol/health-benefits/index.jsp Arxivat 2016-04-05 a Wayback Machine.
* The Sugar Association Inc. "Sugar - Sweet By Nature: Sugar Alcohols" Arxivat 2007-06-29 a Wayback Machine.
* Science Toys. Ingredients. "Hydrogenated Starch Hydrosylate"
# Mie

La posa mie (見え　o 見得, mie), és una potent i emotiva posa adoptada per un actor, que es queda immòbil durant un moment, i és un element característic de les representacions kabuki de l'estil aragoto. En japonès, mie vol dir "aspecte" o "visible", i un dels principals propòsits d'aquesta convenció és atraure l'atenció a una part de l'actuació especialment important o punyent. Pretén mostrar les emocions d'un personatge en el seu moment culminant, i sovint pot ser una posa ben colpidora. L'actor obre els ulls tant com pot, i si vol que el personatge sembli nerviós o enfadat, els posa guenyos. En japonès, es diu que la posa mie la "talla" l'actor (見得を切る, mie wo kiru). La gent del públic (kakegoe) cridarà paraules d'elogi i el nom de l'actor en moments específics abans i després de tallar la posa.
Es diu que la pràctica del mie va començar amb Ichikawa Danjūrō I a l'era Genroku, junt amb el mateix estil aragoto. Hi ha moltíssims mie, cadascun dels quals té un nom que el descriu, i molts dels quals s'associen amb línies concretes d'actors.
En el mie Genroku, un dels més famosos o coneguts, l'actor manté la mà plana, perpendicular a terra, mentre la mà esquerra apunta cap amunt, amb el colze doblegat. Alhora, l'actor pica amb força a terra amb el peu esquerre. Aquest mie s'associa sobretot amb el personatge Kamakura Gongorō Kagemasa, l'heroi de l'obra Shibaraku, i es diu que el va inventar Ichikawa Danjūrō I.
Dos mie tallats pel sacerdot Narukami a Narukami Fudō Kitayama Zakura són, per una banda, la "posa embolica-pals" (柱巻きの見得, Hashimaki no mie), en la qual l'actor envolta amb braços i cames un pal, una columna o una arma llarga com ara una naginata, i per l'altra el Fudō no mie (不動の見得), que pretén semblar la figura budista Fudō Myoō; és una posa molt potent que suggereix enuig i poder.
A Kanjinchō, el monjo Benkei talla el Fudō no mie mentre aguanta un rotlle (la "llista de subscripció" o kanjincho que dona títol a l'obra) amb una mà, i un rosari budista amb l'altra. Una altra posa adoptada per Benkei en aquesta obra és l'anomenada "posa llença-pedres" (石投げの見得, Ishinage no mie), en la qual es veu el que el seu propi nom indica.
El terme tenchi no mie (天地の見得), o "posa del cel i la terra", es fa servir quan dos actors, un a baix a l'escenari i l'altre més elevat, al damunt d'una teulada o d'un altre element del decorat, adopten una posa simultàniament.

## Referències

* Mie al Kabuki Jiten (Japonès). Arxivat 2012-02-06 a Wayback Machine.

## Notes

* ↑ Tot i que en català normalment es diu que una posa "s'adopta", en japonès el mie "es talla" (見得を切る, mie wo kiru).
# Mirador de la Cerdanya

Mirador de la Cerdanya és una obra de Puigcerdà (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El Mirador de la Cerdanya, dit també el Balcó de la Cerdanya, deu el seu nom a l'amplia visió que de bona part de la comarca es pot admirar des del seu emplaçament. Situat a la Plaça de l'Ajuntament és un dels punts més alts de Puigcerdà i domina als seus peus una àmplia panoràmica.
La barana de ferro amb pilars de granit coronats amb una peça esfèrica del mateix material.

## Història

El poeta Joan Maragall, el 1897 li va dedicar uns versos que diuen així :
"M'agrada el balcó de la muralla
quan la gent de la vila i va a badar
i amb ull ja quasi incommovible aguaita
el pas de la llunyana tempestat".

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Mirador de la Cerdanya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Milomir Stakić

Milomir Stakić (nascut el 1962 a Marićka, Prijedor, Bòsnia i Hercegovina) és un metge serbi de Bòsnia que el 1997 va ser acusat de genocidi, complicitat en genocidi, violacions dels costums de guerra i crims contra la humanitat pel Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia (ICTY) per les seves accions a la regió de Prijedor durant la guerra de Bòsnia.
En les eleccions de 1991 va ser nomenat vicepresident de l'Assemblea Municipal de Prijedor com a membre del Partit Democràtic Serbi. Aviat va establir un govern paral·lel dels serbis a l'ombra, que va ajudar a establir diversos camps com el d'Omarska, Keraterm i Trnopolje, on molts bosnians i croats van ser torturats i assassinats. Va ser detingut el 23 de març de 2001, i traslladat a La Haia el mateix dia. El seu judici va començar el 16 d'abril de 2002, i es va enfrontar a vuit càrrecs en total, que van des del genocidi i extermini, la deportació i la persecució en forma de destrucció de llogarets, així com les mesquites i les esglésies catòliques. Finalment, va ser declarat culpable de cinc càrrecs, mentre que va ser absolt de la responsabilitat personal en el genocidi. Va ser condemnat a cadena perpètua, però a través del procés d'apel·lació va reduir la seva sentència a quaranta anys. El 12 de gener de 2007 va ser transferit a França per a complir la seva condemna.

## Referències

* 1 2 «Stakić Transfered to Serve Sentence in France» (en anglès). ICTY, 12-01-2007. [Consulta: 3 març 2010]. PDF
* ↑ «Milomir Stakić Transferred to the ICTY» (en anglès). ICTY, 23-03-2001. [Consulta: 3 març 2010]. PDF
* ↑ «Judgement in the Case: The Prosecutor v. Dr. Milomir Stakić» (en anglès). ICTY, 31 juilol 2003. [Consulta: 3 març 2010]. PDF

## Enllaços externs

* Documentació sobre el procés a Milomir Stakić, Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia (anglès)
# Milà-Sanremo 1960

La Milà-Sanremo 1960 fou la 51a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 19 de març de 1960 i va ser guanyada pel francès René Privat, que s'imposà en solitari en l'arribada a Sanremo.
Per evitar les arribades massives l'organització decidí introduir la pujada al Poggio di Sanremo.
203 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 121 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | René Privat | Mercier-Hutchinson-BP | 6h 45' 15" |
| 2 | Jean Graczyk | Helyett-Leroux | + 11" |
| 3 | Yvo Molenaers | Carpano | + 20" |
| 4 | Arthur de Cabooter | Groene Leeuw | + 1' 40" |
| 5 | Pierre Ruby | Peugeot-BP-Dunlop | m. t. |
| 6 | Rik van Looy | Faema | m. t. |
| 7 | Frans de Mulder | Groene Leeuw | m. t. |
| 8 | Jo de Roo | Helyett-Leroux | m. t. |
| 9 | René Fournier | St-Raphaël | m. t. |
| 10 | Frans Schoubben | Peugeot-BP-Dunlop | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Miquel Arcàngel Baltà i Botta

Miquel Arcàngel Baltà i Botta (Barcelona, 1892 - Barcelona, 1964) fou un químic, farmacèutic i polític català. Descendia de piemontesos lliberals refugiats a Catalunya a l'època de Giuseppe Garibaldi per part de mare. Estudià al Liceu Poliglota i a la Universitat de Barcelona. Introduït en el catalanisme de ben jove, era cunyat de Josep Maria Batista i Roca i d'Alfons Maseras i deixeble del filòsof i biòleg Ramon Turró i Darder, i regentava la farmàcia Botta Baltà a Barcelona, que fou centre de reunions polítiques. Era conegut pel jovent com Papa Baltà.
El 1916 ingressà a la Lliga Regionalista i l'any 1924 fou un dels fundadors, principal dirigent i instructor de la Societat d'Estudis Militars. Acusat sense proves de formar part del complot del Garraf, fou empresonat del 1925 al 1927 per la dictadura de Miguel Primo de Rivera, però la causa, sorprenentment, fou sobreseguda i s'exilià a França. El 14 d'abril de 1931 fou un dels caps de la Guàrdia cívica del president Francesc Macià. En acabar la guerra civil espanyola tornà a exiliar-se, i aviat s'establí a Cuba, d'on tornà el 1961.

## Referències

* ↑ «Miquel Arcàngel Baltà i Botta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* A la memòria de Miquel Arcàngel Baltà i Botta Arxivat 2009-09-07 a Wayback Machine.
# Miquel Antoja i Sabin

Miquel Antoja i Sabin (Badalona, 5 de desembre de 1984) és un cuiner català.
Va començar la carrera culinària estudiant a Sant Pol de Mar. Ha treballat als restaurants Freixa Tradició, de Barcelona, amb Josep Maria Freixa, la pastisseria Dolç de Sant Cugat del Vallès, amb Yann Duytsche, i, més tard, va ser xef directiu i creatiu dels restaurants amb estrelles Michelin de Carme Ruscalleda. Des de 2017 també s'ha dedicat a l'assessorament de restaurants, formació, serveis de càtering, esdeveniments, etc.
És propietari d'una botiga de menjar per emportar a Badalona, anomenada Foodlona, on aplica els valors de sostenibilitat i respecte al medi ambient, i que ha atret no només el públic badaloní, sinó també d'altres localitats de l'àrea metropolitana de Barcelona.
Considerat un influencer gastronòmic, és força actiu a la xarxa social Instagram, on penja vídeos amb receptes i on ha esdevingut un dels xefs d'Espanya més seguits. El 2022 va organitzar un festival gastronòmic titulat Se Me Antoja, a l'antiga fàbrica Damm de Barcelona, en col·laboració amb Pace Gastro i Javier Brichetto.

## Referències

* ↑ «Biografia» (en castellà). Miquel Antoja. [Consulta: 7 octubre 2021].
* ↑ «Entrevista al chef Miquel Antoja» (en castellà). Ruta Integra2. [Consulta: 7 octubre 2021].
* 1 2 Alarcón Franch, Anna. «Miquel Antoja» (en castellà). Taller de Comunicació Interactiva - Universitat de Vic, 05-05-2017. [Consulta: 7 octubre 2021].
* 1 2 «Miquel Antoja: “La sostenibilitat és essencial en la meva manera d’entendre la cuina”». VidaCaixa - Caixabank, 28-01-2019. Arxivat de l'original el 7 d’octubre 2021. [Consulta: 7 octubre 2021].
* 1 2 Callarissa, Joan «Miquel Antoja: “Si no tingués xarxes també cuinaria durant setze hores al dia”». Ara, 01-08-2019.
* 1 2 Saiz, Yaiza «Así es Foodlona, el ‘take away’ de Miquel Antoja en Badalona». La Vanguardia, 20-04-2019.
* 1 2 Saiz, Yaiza «Miquel Antoja y Javier Brichetto cocinarán juntos en la primera edición de 'Se Me Antoja'». La Vanguardia, 15-06-2022.
* ↑ «Lista Forbes 2020: Estos son los 100 mejores 'influencers' de España» (en castellà). Marca, 08-10-2020. [Consulta: 8 març 2020].
# Minusio

Minusio és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Locarno.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Minuend

El minuend, en una resta, és la quantitat a la qual ha de treure's (o restar) una altra, que s'anomena subtrahend.
Així, a a − b = c, el minuend és a, el subtrahend és b i la resta o diferència és c. Per exemple, si jo pago amb un bitllet de cinc euros i em tornen tres euros, el minuent són els cinc euros que he donat, el subtrahend són els dos que m'han tornat i la diferència són els dos euros, cinc menys tres, que he pagat amb aquesta transacció.

## Comprovar la diferència

Si passem a sumar el subtrahend (S), a l'altre membre:
m = s + d
Ara si sumem "M" als dos costats, ens quedaria que:
2m = m + s + dj

## Referències

* «Minuendo».(castellà)
# Menjagrà blau de l'Equador

El menjagrà blau de l'Equador (Amaurospiza aequatorialis) és una espècie d'ocell de la família dels cardinàlids (Cardinalidae). Habita des del sud-oest de Colòmbia fins al nord del Perú

## Taxonomia

Sovint considerat una subespècie del menjagrà blau meridional (Amaurospiza moesta).

## Referències

* ↑ menjagrà blau meridional«Menjagrà blau de l'Equador». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/10/2022(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
# Metrodor de Cos

Metrodor de Cos (grec antic: Μητρόδωρος, llatí: Metrodorus), fill d'Epicarm i net de Tirs, fou un filòsof grec de l'illa de Cos, que va estudiar, com altres membres de la seva família, filosofia pitagòrica i també medicina, activitat de molta tradició a l'illa. Va florir cap al 460 aC.
Va escriure un tractat sobre les obres d'Epicarm, on, amb l'autoritat d'aquest metge i també de Pitàgores, sostenia que el dòric era el dialecte propi dels himnes òrfics, segons diu Iàmblic de Calcis.

## Referències

* ↑ 1.Metrodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1070
# Metrodor de Tral·les

Metrodor (grec antic: Μητρόδωρος, llatí: Metrodorus) fou un gramàtic grec de certa distinció, germà de l'arquitecte Antemi de Tral·les. L'esmenta Agàcies, i Vossius l'inclou al seu llibre De Historicis Græcis.

## Referències

* ↑ 8.Metrodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1071
# Montagut (Cruesa)

Mont Agut (en francès Montaigut-le-Blanc) és una localitat i comuna francesa, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 396 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de Guéret-Saint-Vaury.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 501 | 537 | 471 | 461 | 448 | 396 | 383 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean Peynaud | |
| 2008- | Alain Moreau | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Montagut (Conca de Dalt)

El Montagut és un cim de 1.348,1 metres d'altitud que es troba al centre de la Serra de Montagut, prop del límit meridional del terme de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, del Pallars Jussà.
És a prop del tritermenal entre Conca de Dalt, Abella de la Conca i Isona i Conca Dellà (antic terme d'Orcau).

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Miguel Fuentes Vízner

Miguel Fuentes Vízner, més conegut com a Miguelo, (Alacant, 16 de febrer de 1969) és un exfutbolista valencià, que jugava com a migcampista.

## Trajectòria

Inicia la seua carrera a les categories inferiors de l'Hèrcules CF, amb qui jugaria a la Segona Divisió la campanya 86/87. Després, començaria un recorregut per equips de la Segona B, com el Benidorm CD, el Nàstic de Tarragona i de nou l'Hèrcules CF.
El 1990 s'incorpora a la disciplina del Sevilla FC. Després de passar pel Sevilla Atlético, filial de Segona B, debuta amb el primer equip la temporada 90/91, jugant 10 partits en la màxima divisió. A l'any següent no apareixeria en cap minut i la temporada 92/93 vestiria en tres ocasions més la samarreta sevillista.
L'estiu de 1993 fitxa pel Reial Valladolid, on qualla una bona temporada, tot jugant fins a 26 partits. La temporada 93/94, però, va perdre la titularitat al conjunt castellà i tan sols disputà 12 partits, encara que va marcar un gol. La temporada 95/96 marxa al Màlaga CF, que militava a la Segona B, i on juga 30 partits, marcant fins a tres gols.
# Miguel Fisac Serna

Miguel Fisac Serna (Daimiel, Ciudad Real 1913 - Madrid, 2006) fou un arquitecte espanyol.
El 1942 obté el títol d'arquitecte a la Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Madrid. La seva vinculació amb el disseny industrial està directament lligada amb la seva tasca d'arquitecte. En els seus primers edificis va dissenyar el mobiliari, els llums i les ferramentes. En els seus objectes es perceben influències nòrdiques i de l'arquitectura de Charles Eames.
Va realitzar també una important tasca com a investigador de diferents materials, principalment el formigó. Alguns dels edificis més emblemàtics són la seu central del CSIC a Madrid o els laboratorios Jorba ja demolits.

## Premis i reconeixements

Li fou concedida la Medalla d'Or de l'Arquitectura atorgada pel Consell Superior del Col·legis d'Arquitectes d'Espanya l'any 1994. Va rebre nombrosos premis entre els quals s'ha de destacar el Premio Nacional de Arquitectura de 2003 i la seva obra ha estat motiu de diverses exposicions. Entre els seus dissenys cal destacar la Butaca Estructural de 1948, una cadira de braços (1962), el llum de sostre Odel-lux 6606 (1965) o les cadires Pata de gallina (1960).

## Vegeu també

* Església de la Mare de Déu del Pilar (Canfranc), obra de Miguel Fisac del 1969.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.229. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].
* ↑ «Medalla de Oro de la Arquitectura» (en castellà). Consejo Superior de los Colegios de Arquitectos de España. [Consulta: 7 desembre 2016].
* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de disseny industrial del Disseny Hub Barcelona
# Mira

«Mira» té aquests significats:
* Astronomia:
** Mira (estrella), estel de la constel·lació de la Balena.
** Variable Mira, tipus d'estrella variable relacionada amb l'estrella Mira
* Òptica:
** Punt de mira, estri per a dirigir un projectil durant el tir.
** Mira telescòpica, tipus especial de punt de mira
** Mira topogràfica
* Toponímia:
** Mira (Conca), municipi de la província de Conca, Espanya
** Mira (Portugal), municipi portuguès del districte de Coimbra
** Mira (Vèneto), municipi del Vèneto, Itàlia
** Mira (Krasnodar), municipi del krai de Krasnodar, Rússia
** Mira (Lícia), municipi de Lícia
** Mira Estrela, municipi de l'estat de São Paulo, Brasil
** Mira-sol, entitat de població i un districte de Sant Cugat del Vallès
** Mira Loma, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
** Regne de Mira, antic regne d'Anatòlia
** Riu Mira, riu portuguès
* Biografies:
** Lluís Fullana i Mira, (Benimarfull, 1871 - Madrid 1948), gramàtic, erudit i religiós valencià.
** José María Guervós y Mira (Granada, 1870 - Madrid, 1944) compositor espanyol.
** Pasqual Maragall i Mira (Barcelona, 1941), polític, alcalde de Barcelona i President de la Generalitat de Catalunya
** Ernest Maragall i Mira, polític, germà de Pasqual Maragall
** Joan Francesc Mira i Casterà (València, 1936), escriptor, antropòleg i sociòleg
** Eduard Mira i González (València, 1945), sociòleg valencià.
** Emili Mira i López (1896 - 1964), psicòleg català
** Pedro Solbes Mira (El Pinós, 1942), polític valencià del PSOE, ministre d'Economia i Hisenda d'Espanya.
* Altres:
** Mira (pel·lícula de 2022), pel·lícula russa de ciència-ficció del 2022, dirigida per Dmitri Kisseliov.
Viccionari
# Mirni (Korenovsk)

Mirni - Мирный (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. En el cens del 2010 tenia 551 habitants. És a 7 km al nord-est de Korenovsk i a 65 km al nord-est de Krasnodar. Pertany a l'assentament urbà de Korenovsk.

## Referències

* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Том 1, таблица 4. Численность городского и сельского населения по полу по Краснодарскому краю Arxivat 2021-12-09 a Wayback Machine. (en rus).
# Mosc (poeta)

Mosc (Moschus, Μόσχος) fou un poeta bucòlic i gramàtic grec nadiu de Siracusa. Va viure al final del segle III aC i segons Suides era amic d'Aristarc. Ell mateix diu que fou deixeble de Bió d'Esmirna. Es coneixen les següents obres de Mosc: Ἔρως δραπέτης., Εὐρωπή, Ἐπιτάφιος Βίωνος i Μεγάρα..

## Referències

* ↑ Moschus Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, pàg 1126
# Modriča

Modriča (en alfabet ciríl·lic serbi: Модрича) és una ciutat i municipi de Bòsnia i Hercegovina.
La primera menció escrita és del segle xiii: "...fons Modricha, ubi cadit in Boznam “ (Riu Bosna)

## Composició ètnica

| Grup ètnic | Població 1971 | Població 1991 | Population 2013 |
| Serbis | 13,457 | 12,564 | 20,227 |
| Croats | 9,418 | 1,660 | 1,674 |
| Bosniaks/Musulmans | 8,356 | 16,992 | 3,101 |
| Iugoslaus | 180 | 1,813 | - |
| Others | 211 | 2,384 | 718 |
| Total | 31,622 | 35,413 | 25,720 |

## Personalitats

* Avdo Karabegović - Hasanbegov, poeta
* Marta Savić, cantant
* Kristian Kreković, pintor
* Milan Jelić, polític
* Nemanja Radumilo, futbolista
* Nikola Nikić, futbolista
* Nada Topčagić, cantant
* Zdravko Kuzmanović, futbolista
** Jusuf Dajić, futbolista

## Referències

* ↑ «Bosnian Congres - census 1991 - North of Bosnia». Hdmagazine.com. Arxivat de l'original el 13 de juny 2013. [Consulta: 24 novembre 2015].
* ↑ «POPIS STANOVNIŠTVA, DOMAĆINSTAVA I STANOVA U BOSNI I HERCEGOVINI, 2013. REZULTATI POPISA» (en serbian). Arxivat de l'original el 24 de desembre 2017. [Consulta: 15 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Official site
* modrica.com
# Monument del Lleó

El Monument del Lleó és una escultura del municipi de Girona inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Té una àmplia base quadrada que acull una sèrie de làpides dedicades als oficials morts durant els setges napoleònics, serveix de suport al monument. Després d'un altre sòcol, més petit i circular, s'aixeca una gran columna estriada amb un estrany capitell. Sobre aquest es troba una plataforma que sosté a un lleó aixecat en actitud majestàtica. Als seus peus un estendard cau recorrent una part de la columna. En el medalló central d'aquest es llegeixen els noms dels comandants dels setges i la dedicatòria global del monument. Està realitzada en pedra.

## Història

La comissió organitzadora dels setges encarregà la construcció d'un monument commemoratiu. El 7 de novembre de 1909 se'n va fer la inauguració oficial, però amb la columna i el lleó provisionals, ja que eren de materials peribles. Els definitius, de pedra, s'instal·laren l'any 1915.

## Referències

* 1 2 «Monument del Lleó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].