OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Idiarte Borda

Juan Bautista Idiarte Borda (1844 - 1897) va ser un polític uruguaià, president de la República entre març de 1894 i agost de 1897.
El 1879 va ingressar al Parlament representant Soriano, en la XIII Legislatura que va designar a Lorenzo Latorre com a President Constitucional. També va participar com a Representant entre 1882 i 1885. En temps de Máximo Santos es va haver d'aïllar i raure's a l'Argentina.
Era membre del Senat en moments en què era necessari elegir el successor de Julio Herrera y Obes i el 21 de març de 1894 el Senador Idiarte Borda va aconseguir 47 vots. Va assumir tot seguit, començant un govern on les dificultats econòmiques es van aguditzar tremendament pel desordre administratiu.
L'abril de 1897, quan Borda descendia del seu carruatge davant la seva residència, va ser atacat per un jove, Antonio Reveca, que li va posar el revòlver al coll, però sense disparar l'arma. El 25 d'agost d'aquell mateix any, mentre desfilava al capdavant d'una comitiva pel carrer Sarandí, anant des de la Catedral a la Casa de Govern, un solitari atacant Avelino Arredondo, el va matar d'un tret davant el Club Uruguay. L'assassinat de Juan Idiarte Borda va ser l'únic magnicidi en la història de l'Uruguai.
L'escriptor argentí Jorge Luis Borges al seu conte Avelino Arredondo (Llibre de Sorra) narra en ficció el pla detallat i assassinat del president Juan Idiarte Borda.

## Enllaços externs

* Presidència de l'Uruguai Arxivat 2011-02-24 a Wayback Machine. (castellà)
* Borges: «Avelino Arredondo» o la complejidad de los hechos Text en castellà.
# Las Vegas Sands

Las Vegas Sands Corp. (NYSE LVS) és una empresa de complexos turístics integrals (resorts) amb seu a Paradise (Nevada). La companyia és un dels principals desenvolupadors mundials de propietats de destinació turística. Els seus centres tenen allotjaments de gamma alta, jocs i entreteniment, convencions i exposicions, restaurants amb xefs famosos i clubs, així com un museu d'art i ciència a Singapur.
Compta amb diversos centres turístics als Estats Units i Àsia. Entre les seves propietats als Estats Units hi ha el resort de luxe Five-Diamond a l'Strip de las Vegas: el Venetian i el Palazzo. També als Estats Units tenen Sands Casino Resort Bethlehem, a Bethlehem (Pennsilvània).
A Àsia, el Marina Bay Sands ubicat a Singapur és la recent empredoria de la companyia. A través de la seva filial amb participació majoritària Sands China Ltd, la companyia té diverses propietats a Macau, incloent The Venetian Macao, The Plaza Macao, Four Seasons Hotel Macao i Four Seasons-branded a Sands Cotai Central development, així com Sands Macao a la península de Macau. La companyia està construint un complex de 6.400 habitacions al Sands Cotai Central, que comptarà amb un Sheraton, St. Regis, Holiday Inn, i les marques d'hotel Intercontinental.
Las Vegas Sands està implicat en nombroses activitats caritatives a través de la seva branca benèfica, la fundació Sands. La companyia també té un programa de medi ambient: Sands Eco 360°.
Actualment l'empresa promou la construcció d'un resort integral a Europa, localitzat a l'àrea metropolitana de Madrid. Hi havia hagut contactes per establir aquest resort a Grècia o Itàlia.

## Referències

* ↑ «Complex d'oci i joc EuroVegas». Anuari Territorial de Catalunya, 14-05-2012. Arxivat de l'original el 2012-04-15. [Consulta: 14 maig 2012].
# Keystoneïta

La keystoneïta és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la zemannita. Rep el nom de la mina Keystone, als Estats Units, la seva localitat tipus.

## Característiques

La keystoneïta és un tel·lurit de fórmula química (Ni,Mg,Fe,Mn)₃Te₃O$_9$·5H₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. És l'anàleg de níquel de la kinichilita i la zemannita, i l'anàleg de níquel i ferro de la ilirneyita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la keystoneïta pertany a «04.JM - Tel·lurits sense anions addicionals, amb H₂O» juntament amb els següents minerals: blakeïta, emmonsita, kinichilita, zemannita, graemita, teineïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Keystone, situada al districte de Magnòlia del comtat de Boulder, a Colorado (Estats Units). També ha estat descrita a la propera mina Mountain Lion, a la mina McAlpine (Comtat de Tuolumne, Califòrnia) i a la mina Zod (Província de Gegharkunik, Armènia).

## Referències

* ↑ «Keystoneite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 juny 2019].
# Diputació de Lleida

La Diputació de Lleida és una institució de l'Estat Espanyol que forma part de l'Administració Local i està dotada de certes competències administratives per al govern i administració de la província de Lleida.
La composició del seu ple es realitza a través d'una elecció indirecta, a partir dels resultats en les eleccions municipals de la província. Actualment Joan Talarn és el president de la Diputació de Lleida. La seu es troba a la rambla de Ferran i carrer del Carme de Lleida, al Palau de la Diputació de Lleida, que era un antic hospici.
Actualment, segons l'Estatut d'Autonomia de Catalunya de 2006 en l'article 91, els consells de vegueria substituiran les diputacions provincials. Segons el projecte de Llei de l'Organització Veguerial de Catalunya la Diputació de Lleida serà substituïda pel:

## Història

La Diputació de Lleida va començar a funcionar el 5 de maig de 1822 en uns locals del Palau Sanaüja (ara seu de la Paeria de Lleida), durà setze mesos i no va tornar a posar-se en marxa fins que va arribar de nou el règim liberal el 1836. L'any 1925 i fins a la finalització de la dictadura de Primo de Rivera va deixar d'existir de nou i durant la II República van desaparèixer les diputacions a Catalunya fins a l'arribada del general Franco que va reinstaurar la Diputació el 1938.
La Diputació ha utilitzat diferents edificis com a seu fins que el 1898 es va instal·lar a l'antic Hospici, actualment anomenat Palau de la Diputació.

## Patronats i fundacions

La Diputació de Lleida ha impulsat els següents patronats i fundacions:
* El Patronat de Turisme que publica la revista Ara Lleida.
* L'Institut d'Estudis Ilerdencs
* El Centre Europeu d'Empreses i Innovació
* El Patronat de Promoció Econòmica
* L'Orquestra Simfònica Julià Carbonell

## Patrimoni

La Diputació de Lleida és titular dels següents immobles:
* El Palau de la Diputació
* L'Antic Hospital de Santa Maria
* El Monestir d'Avinganya
* L'Edifici Diputació 2
* L'Alberg de Bonrepòs
* El Complex de la Caparrella
* Torre Vicens

### Castells

* El Castell d'Alòs de Balaguer
* El Castell de Bar
* El Castell de Castellbò
* La Torre de guaita de Conques
* La Torre de guaita d'Escaló
* El Castell de Guimerà
* La Torre de guaita de Montllobar
* El Castell d'Orcau
* El Castell de Rialp
* La Torre de guaita de Puigcercòs

## Composició 2023-2027

La composició del Ple és la següent:
| PARTIT | nº diputats |
| ERC | 9 |
| PSC | 8 |
| JxCat | 4 |
| PP | 3 |
| Vox | 1 |

## Referències

* ↑ Diputació de Lleida: Arxivat 2015-03-19 a Wayback Machine. El Palau de la Diputació.
* 1 2 Diputació de Lleida: Història

## Vegeu també

* Diputació#Diputació provincial.
* Llista de presidents de la Diputació de Lleida.
* Arxiu de la Diputació de Lleida.
* Entrevista realitzada a Joan Reñé, President de la Diputació de Lleida(agost del 2017) Arxivat 2017-08-14 a Wayback Machine., per alcaldes.eu

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de la Diputació de Lleida
# Ediciones Vértice

Ediciones Vèrtice, S. A., fou una editorial catalana ubicada a Barcelona, fundada per J. Torrá i Mas el 1964. Inicialment només feia tasques de distribució, amb el nou nom va continuar fent distribució, però també va editar còmics procedents d'agències de còmics, d'IPC Media de Marvel Comics i DC Comics fins al 1981. Va estar en actiu durant 19 anys des del 1964 fins al 15 de desembre del 1982.
En l'edició de còmics va demostrar un elevat menyspreu per l'obra original, remuntant i reescrivint les historietes, amb un resultat caòtic i sense el coneixement dels autors. Aquest fet va provocar que sovint el més apreciat dels còmcis de Vértigo fossin les seves portades, en color. Per la seva qualitat gràfica, van destacar sobretot portatistes com Enrich, Borrell, Florencio Clavé o Rafael López Espí.

## Referències

* ↑ «EDICIONES VÉRTICE, S. A.» (en castellà). Manuel Barrero (Tebeosfera), 2008. [Consulta: 11 agost 2017].
# Serrat dels Obaguets

El Serrat dels Obaguets és una muntanya de 402 metres que es troba al municipi d'Artesa de Segre, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Distribució beta variada matricial

En estadística, la distribució beta variada matricial és una generalització de la distribució beta. Si $U$ és un $p\times p$ matriu definida positiva amb una distribució beta variada matricial, i $a,b>(p-1)/2$ són paràmetres reals, escrivim $U\sim B_{p}\left(a,b\right)$ (de vegades $B_{p}^{I}\left(a,b\right)$). La funció de densitat de probabilitat per a $U$ és:
$\left\{\beta _{p}\left(a,b\right)\right\}^{-1}\det \left(U\right)^{a-(p+1)/2}\det \left(I_{p}-U\right)^{b-(p+1)/2}.$
Aquí $\beta _{p}\left(a,b\right)$ és la funció beta multivariada:
$\beta _{p}\left(a,b\right)={\frac {\Gamma _{p}\left(a\right)\Gamma _{p}\left(b\right)}{\Gamma _{p}\left(a+b\right)}}$
on $\Gamma _{p}\left(a\right)$ és la funció gamma multivariada donada per
$\Gamma _{p}\left(a\right)=\pi ^{p(p-1)/4}\prod _{i=1}^{p}\Gamma \left(a-(i-1)/2\right).$

## Distribució de la matriu inversa

Si $U\sim B_{p}(a,b)$ llavors la densitat de $X=U^{-1}$ està donada per
${\frac {1}{\beta _{p}\left(a,b\right)}}\det(X)^{-(a+b)}\det \left(X-I_{p}\right)^{b-(p+1)/2}$
sempre que $X>I_{p}$ i $a,b>(p-1)/2$.

## Referències

* ↑ Mathai, Arak; Provost, Serge; Haubold, Hans. Cap 5: Matrix-Variate Gamma and Beta Distributions (en anglès). Cham: Springer International Publishing, 2022, p. 289–393. DOI 10.1007/978-3-030-95864-0_5. ISBN 978-3-030-95864-0.
* ↑ Dawid, A. P. «Some Matrix-Variate Distribution Theory: Notational Considerations and a Bayesian Application» (en anglès). Biometrika, 68(1), 1981, pàg. 265–274. DOI: 10.2307/2335827. ISSN: 0006-3444. JSTOR: 2335827.
* ↑ Mitra, Sujit Kumar «A Density-Free Approach to the Matrix Variate Beta Distribution» (en anglès). Sankhyā: The Indian Journal of Statistics, 32(1), 1970, pàg. 81–88. ISSN: 0581-572X. JSTOR: 25049638.
* ↑ Nagar, A. K. Gupta, D. K.. Matrix Variate Dirichlet Distributions (en anglès). Chapman and Hall/CRC, 1999. DOI 10.1201/9780203749289-6. ISBN 978-0-203-74928-9.
# Kafr Hassan Dawood

Kafr Hassan Dawood és una excavació a la vora del Wadi Tumilat (un riu que antigament desaiguava al Nil), a l'est del delta, prop del Canal de Suez (uns 40 km a l'est d'Ismaïlia). S'han excavat prop de 1000 tombes i 138 cases i s'ha trobat almenys un serekh predinàstic.

## Enllaços externs

* KAFR HASSAN DAWOOD On-Line Arxivat 2010-01-15 a Wayback Machine. (anglès)
# Kor

«Kor» té aquests significats:
* Kor (Núbia), fortalesa de Núbia
* Kor (mesura) unitat de mesura d'Assíria i Babilònia
* Riu Kor, riu de l'Iran
* KOR, sigles del manga d'Izumi Matsumoto Kimagure Orange Road

## Vegeu també

* Cor (desambiguació)
# Diego López V d'Haro

Diego López V d'Haro (mort en 1310) conegut com l'Intrús, era fill de Diego López III d'Haro i Constança de Bearn, i germà de Lope Díaz III d'Haro. Va ser senyor de Biscaia entre els anys 1295 i 1310.
En 25 d'abril de 1295, morí Sanç el Brau i aprofitant els disturbis de la Cort en la minoria de Ferran IV, va entrar a Biscaia i la va ocupar sense resistència i sense que se li pogués oposar la legítima senyora de Biscaia María Díaz I d'Haro, perquè el seu marit l'infant Joan es trobava encara a la presó des de la catàstrofe d'Alfaro (on morí Lope Díaz III d'Haro). En quedar lliure l'infant Joan, va intentar aconseguir que li retornessin el Senyoriu i al no aconseguir-lo, es va unir a altres descontents, per a lluitar contra la reina regent María de Molina, que va ser defensada per Diego López V d'Haro. Va convertir el llogaret marítim de Bilbao en vila el 15 de juny de 1300 i li va atorgar el Fur de Logronyo per donar sortida al comerç marítim a la Corona de Castella, estalviant d'un dia de camí respecte al port de Bermeo. Al març de 1307 arriba a un acord amb María Díaz d'Haro perquè aquesta fos la seva successora a la seva mort.
Com que continuava la guerra contra els sarraïns, Diego López V d'Haro acompanyava el rei Ferran IV, durant el setge d'Algesires, on Diego va morir els primers dies de gener de 1310. Com a descendència va tenir a Lópe Díaz, qui després de la mort del seu pare intentaria accedir al Senyoriu.

## Referències

* ↑ Ana Isabel Álvarez Casanueva / Pedro Simón Guerrero. El monasterio de Burceña. Orígenes, fundación y desarrollo (en castellà). Ezagutu Barakaldo [Consulta: 16 abril 2022].
* ↑ Llorente, Juan Antonio (1808), Noticias históricas de las tres provincias vascongadas
# Schizothorax kolleri

Schizothorax kolleri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Heckel J. J. 1838. Fische aus Caschmir gesammelt und herausgegeben von Carl Freiherrn von Hügel, beschrieben von J. J. Heckel. Wien. Fische Caschmir. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# El llop i les set cabretes

El llop i les set cabretes és un conte tradicional recollit pels germans Grimm al llibre Kinder- und Hausmärchen («Contes infantils i casaners») de 1812. N'existeixen nombroses versions en moltes llengües, impreses o per teatre de titelles o de film.

## Argument

La mare de les cabretes les avisa que no obrin a ningú mentre ella va a comprar. El llop truca a la porta i prova que l'obrin dient que és la mare però les set cabretes li diuen que té la veu massa ronca per ser sa mare. Llavors el llop pren ous per aclarir-la. Les cabretes li diuen la segona vegada que té les potes negres, per tant el llop se les enfarina abans de trucar per tercer cop. Llavors les cabretes el creuen i l'obren. El llop se les menja a totes menys l'última, que s'amaga dins el rellotge i explica a la mare el que ha passat.
La mare cabra agafa unes grans tisores i busca el llop, que fa una migdiada després de l'àpat. Amb les tisores li obre el ventre i allibera els seus fills, i posa pedres a l'estómac de la fera. Quan aquest es desperta i va a beure al riu, el pes de les pedres fa que es nega.

## Anàlisi

El conte té una audiència clarament infantil i té com a objectiu avisar del perill dels estranys, encarnats en el llop, tal com passa a La Caputxeta Vermella (el final d'obrir-li l'estómac ha passat a aquesta altra història en algunes versions orals). Apareixen alguns elements propis dels contes de fades: l'enginy per vèncer les dificultats (les astúcies del llop i el canvi de les cabretes per pedres de la mare), el simbolisme numèric (set cabretes i tres trucs a la porta, les xifres més repetides a les històries populars) i l'element meravellós (animals que parlen provinents de la faula clàssica i l'absència de la mort malgrat ésser devorats).
La casa i la mare com a símbols de protecció, el petit que es diferencia de la resta de germans (essent el més llest, com es veu a molts altres contes, especialment els que volen subvertir l'ordre social) i la desobediència de l'ordre que causa el perill són altres elements de les històries infantils tradicionals.

## Referències

* ↑ Grimm, Jacob. Kinder- und Hausmärchen : Ausgabe letzter Hand mit den Originalanmerkungen der Brüder Grimm (en alemany). Stuttgart: P. Reclam, 1980, p. 27, 444–445. ISBN 3-15-003191-5.
* ↑ Ben-Arab, 2019.
* ↑ Aubarell, 2012.
* ↑ «El llop i les set cabretes». Xip Xap. [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ El llop i les set cabretes a Internet Movie Database (anglès)

## Bibliografia

* El llop i les set cabretes.. Madrid: Todolibro, D.L. 2016. ISBN 978-84-9037-751-2.
* Aubarell, Eva. Les Set cabretes i el llop. Barcelona: Baula, 2012. ISBN 978-84-479-2547-6.
* Ben-Arab, Màriam. El llop i les set cabretes, 2019. ISBN 978-84-9137-811-2.
# KP Odra 1922 Wodzisław Śląski

El Klub Piłkarski Odra 1922 Wodzisław Śląski és un club de futbol polonès de la ciutat de Wodzisław Śląski.

## Història

El club va ser fundat l'any 1922 com a Odra Wodzisław. El 1948 es lligà als ferrocarrils estatals (PKP), anomenant-se Kolejarz. El 1963 adoptà el nom Górnik (miner). El 1976 retornà al nom Odra, que fa referència al riu Oder). Evolució del nom:
* 1922: KS Odra Wodzisław Śląski
* 1948: Kolejarz Wodzisław Śląski
* 1963: Gorniczy KS Wodzisław Śląski
* 1976: GKS Odra Wodzisław Śląski
* 1992: MKS Odra Wodzisław Śląski
* 2011: KP Odra 1922 Wodzisław Śląski
El 2011 es dissolgué i refundà amb el nom Klub Piłkarski Odra 1922 Wodzisław.

## Palmarès

* Lliga polonesa de futbol:
** Tercera posició el 1996–97
* Copa polonesa de futbol:
** Semifinalista el 1996–97
* Copa de la Lliga polonesa de futbol:
** Finalista el 2008–09

## Referències

* ↑ «Pilkarskie fakty». Arxivat de l'original el 2013-10-22. [Consulta: 26 setembre 2017].
* ↑ «MKS Odra Wodzisław Śląski». 90minut.pl. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «KP Odra 1922 Wodzisław». 90minut.pl. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Poland - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 3 juliol 2024].
* ↑ «Ekstraklasa (1st division)» (TXT). mogiel.net. Pawel Mogielnicki. Arxivat de l'original el August 14, 2016. [Consulta: July 15, 2017].
* ↑ «Poland - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 3 juliol 2024].
* ↑ «Poland - List of League Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 3 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Perfil a 90minut.pl
# Arguedas

Arguedas (Arketas o Argetas en basc) és un municipi de Navarra, a la comarca de Tudela, dins la merindad de Tudela. Limita amb Tudela i Valtierra.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 2 221 | 2 257 | 2 264 | 2 265 | 2 279 | 2 317 | 2 345 | 2 362 | 2 355 | 2 362 | 2 353 |
| Fonts: Arguedas i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Història

En les proximitats de la vila s'han trobat vestigis d'un llogaret celtibera de la segona Edat del Ferro (300 aC), així com restes d'habitatges romans, atuells i monedes de l'època de Tiberi. Històricament sí que es pot afirmar que Arguedas i el seu castell sobre el turó existien des de la meitat del segle ix.En l'any 1084 el rei Sanç I d'Aragó i Pamplona va conquistar la vila des de les Bardenas Reales, és a dir la Taifa de Tudela i Lleida va ser conquistada pel regne de Navarra i una part en 1140 passaria a Aragó i altra a Navarra i com tercera part al Principat de Catalunya, és a dir deixà de ser una zona independent.

## Alcaldes d'Arguedas

| Alcalde | Any inici | Any fi | Partit |
| Maria Josefa Setas | 1991 | 1995 | Partit Socialista de Navarra |
| José Antonio Rapún León | 1995 | Actualitat | Unió del Poble Navarrès |

## Personatges cèlebres

* Alfredo Floristan Samanes: geògraf
* Antonio Loperena Eseverri: Pintor, escultor, poeta.
# Schizothorax lissolabiatus

Schizothorax lissolabiatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Heckel J. J. 1838. Fische aus Caschmir gesammelt und herausgegeben von Carl Freiherrn von Hügel, beschrieben von J. J. Heckel. Wien. Fische Caschmir. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Hwang, H.C., I.Y. Chen i P.C. Yueh, 1988. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 2 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, Xina. 201 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Huang, H. (et. al.), 1987. The freshwater fishes of China in coloured illustrations. The freshwater fishes of China in coloured illustrations.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Serra dels Tudons

La Serra dels Tudons és una serra del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
Està situat a la zona oriental del terme, al límit oest de l'apèndix que fa el terme de Granera en el de Castellterçol, on hi ha la masia del Solà del Sot. És la continuïtat cap al nord de l'extrem nord-oriental de la Carena de Coll d'Ases, i té l'extrem nord-est molt a prop de la masia esmentada. Separa els dos torrents de la capçalera del torrent del Pererol. S'estén de nord-est a sud-oest, i al seu extrem sud-occidental enllaça amb el Serrat de les Pedres.

## Enllaços externs

* La Serra dels Tudons en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serbi (desambiguació)

«Serbi» té aquests significats:
* Serbi (llengua), llengua que forma part del diasistema serbocroat
* Serbi, gentilici del poble balcànic, vegeu Serbis
# Serrat de la Creu de la Contrella

El Serrat de la Creu de la Contrella és una muntanya de 859,9 metres que es troba al municipi de Lladurs, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya