OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Glenn Greenwald

Glenn Edward Greenwald (Nova York, 6 de març de 1967) és un advocat, periodista i escriptor estatunidenc. Va ser columnista del Guardian US entre agost de 2012 i octubre de 2013, de Salon.com entre 2007 i 2012, i col·laborador ocasional de The Guardian. Greenwald va treballar com a litigant constitucional i de drets civils. A Salon va contribuir com a columnista i blogger, centrant-se en temes polítics i legals. També ha contribuït a altres diaris i revistes d'actualitat política, entre ells The New York Times, Los Angeles Times, The American Conservative, The National Interest, i In These Times. El febrer 2014 es va convertir, juntament amb Laura Poitras i Jeremy Scahill, en un dels editors fundadors de The Intercept.

## Referències

* ↑ Greenwald, Glenn. «Glenn Greenwald Moves From Salon to Guardian U.S.». New York Times, 19-07-2012. [Consulta: 9 desembre 2012].
* ↑ Greenwald, Glenn. «I'll be writing in a new venue beginning next month». Salon.com, 19-07-2012. [Consulta: 9 desembre 2012].
* ↑ Greenwald, Glenn «Bradley Manning deserves a medal». The Guardian [Londres], 14-12-2011.
* ↑ Greenwald, Glenn «Barack Obama is gutting the core principles of the Democratic party». The Guardian [Londres], 21-07-2011.
* ↑ Greenwald, Glenn «The CIA's impunity on 'torture tapes'». The Guardian [Londres], 07-10-2011.
* ↑ «Glenn Greenwald». Salon.com. [Consulta: 13 desembre 2008].
* ↑ «What Kind of Democrat Will Specter Be?». The New York Times, 28-04-2009 [Consulta: 28 abril 2009].
* ↑ «Does Bipartisanship Matter?». The New York Times, 23-02-2009 [Consulta: 23 febrer 2009].
* ↑ «When Bonus Contracts Can Be Broken». The New York Times, 17-03-2009 [Consulta: 17 març 2009].
* ↑ «Bush's final days». Los Angeles Times [Consulta: 14 gener 2009].
* ↑ «Author Search: Glenn Greenwald». The American Conservative. Arxivat de l'original el 2009-01-20. [Consulta: 14 desembre 2008].
* ↑ Greenwald, Glenn. «The Perilous Punditocracy». The National Interest. The Nixon Center, 25-04-2008. Arxivat de l'original el 2009-09-04. [Consulta: 14 desembre 2008].
* ↑ Greenwald, Glenn. «Author Profile:Glenn Greenwald». In These Times, 21-07-2006. [Consulta: 14 desembre 2008].
* ↑ Greenwald, Glenn «Rechecking the Balance of Powers». In These Times, 30, 8, 21-07-2006 [Consulta: 14 desembre 2008].
* ↑ «Staff - The Intercept». Arxivat de l'original el 2015-08-13. [Consulta: 8 gener 2014].

## Vegeu també

* Citizenfour (documental)
# HACEK

Els organismes HACEK són un grup de bacteris gramnegatius exigents que són una causa inusual d'endocarditis infecciosa. HACEK és una abreviatura de les inicials dels gèneres d'aquest grup de bacteris: Haemophilus, Aggregatibacter (antigament Actinobacillus), Cardiobacterium, Eikenella, Kingella. Els organismes HACEK són una part normal de la microbiota humana, que viuen a la regió orofaríngia.
Els bacteris es van agrupar originalment perquè es pensava que eren una causa important d'endocarditis infecciosa, però investigacions recents han demostrat que són rars i només són responsables de l'1,4-3,0% de tots els casos d'aquesta malaltia.

## Referències

* 1 2 3 Nørskov-Lauritsen, N «Classification, identification, and clinical significance of haemophilus and aggregatibacter species with host specificity for humans». Clinical Microbiology Reviews, vol. 27, 2, 01-04-2014, pàg. 214–40. DOI: 10.1128/CMR.00103-13. PMC: 3993099. PMID: 24696434.
* ↑ Feder HM, Jr; Roberts, JC; Salazar, J; Leopold, HB; Toro-Salazar, O «HACEK endocarditis in infants and children: two cases and a literature review.». The Pediatric Infectious Disease Journal, vol. 22, 6, 01-06-2003, pàg. 557–62. DOI: 10.1097/01.inf.0000069795.12338.cf. PMID: 12799515.
# Halterofília als Jocs Olímpics d'estiu de 1932 - pes pesant

Halterofília als Jocs Olímpics d'estiu de 1932 :
| −60 kg | homes |
| −67.5 kg | homes |
| −75 kg | homes |
| −82.5 kg | homes |
| +82.5 kg | homes |
| < 1928 1936 > |||
La competició del pes pesant, amb un pes dels aixecadors superior a 82,5 kg, va ser una de les cinc proves d'halterofília que es disputà durant els Jocs Olímpics de Los Angeles de 1932. La prova es disputà el 31 de juliol de 1932 i hi van prendre part 6 aixecadors en representació de 4 nacions.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Jaroslav Skobla (TCH) | Václav Pšenička (TCH) | Josef Strassberger (GER) |

## Resultats

| Pos. | Aixecador | Nació | Total | Impuls | Impuls | Impuls | Arrancada | Arrancada | Arrancada | Dos temps | Dos temps | Dos temps |
| Pos. | Aixecador | Nació | Total | 1. | 2. | 3. | 1. | 2. | 3. | 1. | 2. | 3. |
| 1 | Jaroslav Skobla | Txecoslovàquia | 380,0 | 107,5 | 112,5 | 115 | 107,5 | 112,5 | 115 | 150 | 152,5 | - |
| 2 | Václav Pšenička | Txecoslovàquia | 377,5 | 110 | 112,5 | - | 110 | 115 | 117,5 | 147,5 | 147,5 | 152,5 |
| 3 | Josef Straßberger | Alemanya | 377,5 | 115 | 120 | 125 | 102,5 | 107,5 | 110 | 137,5 | 142,5 | 142,5 |
| 4 | Marcel Dumoulin | França | 342,5 | 90 | 95 | 97,5 | 102,5 | 107,5 | 110 | 135 | 140 | 145 |
| 5 | Albert Manger | Estats Units | 315,0 | 90 | 95 | 100 | 87,5 | 92,5 | 97,5 | 117,5 | 122,5 | 127,5 |
| 6 | Howard Turbyfill | Estats Units | 305,0 | 77,5 | 82,5 | 82,5 | 95 | 100 | 100 | 127,5 | 132,5 | 137,5 |

## Bibliografia

* X Olympiade Committe. «Weightlifting». A: Official Report of the Olympic Games (en anglès), 1933, pp. 477-486 [Consulta: 6 desembre 2018].
# Hazel Plummer

Hazel Plummer (Somerville, 19 de juny de 1908 - 25 de maig de 2023) va ser una supercentenària estatunidenca. També és la persona més gran que ha viscut a Massachusetts.

## Biografia

Hazel Kathleen Downs va néixer el 19 de juny de 1908 a Somerville, Massachusetts, Estats Units de Harry Downs i Margaret Allison. Hazel tenia una germana gran, Grace, i dos germans grans, Elmer i George, que van morir a l'edat d'un any el 1906, abans de néixer Plummer. Tots dos es van casar l'any 1935 i van tenir almenys dos fills, Roger i David.
Plummer va assistir a l'escola tèxtil per convertir-se en modista. Va treballar per a un dissenyador de gamma alta a Newbury Street a Boston, Massachusetts. Després del matrimoni, el seu marit va treballar en una empresa siderúrgica i en una secció infantil d'uns grans magatzems mentre criava els seus fills. La família es va traslladar a Lyttelton, Massachusetts el 1957, on viu Plummer.
El 2020, es va vacunar amb la nova vacuna contra el coronavirus de Pfizer. Tenia un fill de 84 anys.

## Vegeu també

* Llista de les persones vives més longeves

## Referències

* 1 2 Garrity, Kelly. «Massachusetts' Oldest Resident Celebrates 113th Birthday». NBC Boston, 30-06-2021. [Consulta: 3 febrer 2023].
* ↑ «Town’s oldest resident proves optimism can lead to a long, happy life». Fifty Plus Advocate, 27-04-2015. [Consulta: 3 febrer 2023].
* ↑ Wayman, Ted. «Massachusetts' oldest resident gets first dose of COVID-19 vaccine». WCVB, 31-12-2020. [Consulta: 3 febrer 2023].
# Helcogramma vulcana

Helcogramma vulcana és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes que es troba a la Mar de Banda (Indonèsia).
És un peix marí de clima tropical que viu fins als 5 m de fondària.
Els mascles poden assolir 3,8 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ «Helcogramma vulcana». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* ↑ Randall, J.E. i E. Clark, 1993. Helcogramma vulcana, a new triplefin fish (Blennioidei: Tripterygiidae) from the Banda Sea, Indonesia. Rev. Fr. Aquariol. 20(1):27-32.
# Hermine Schröder

Hermine Schröder (Ludwigshafen, 12 de febrer de 1911 - Ludwigshafen, 9 d'agost de 1978) va ser una atleta alemanya, especialista en el llançament de pes, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
En el seu palmarès destaca la medalla d'or en la prova del llançament de pes al Campionat d'Europa d'atletisme de 1938 i els títols nacionals de pes de 1932 i 1933.

## Millors marques

* Llançament de pes. 14,09 metres (1938)
* Llançament de disc. 40,53 metres (1935)

## Referències

* ↑ European Championships (Women). GBR Athletics. Retrieved on 2015-12-28.
* ↑ Klaus Amrhein: Biographisches Handbuch zur Geschichte der Deutschen Leichtathletik 1898–2005 (alemany). 2a edició. Deutsche Leichtathletik, Darmstadt 2005
* ↑ Hermine Schröder (neé Wüst) a trackfield.brinkster.net
# Hecateu d'Abdera

* Per a altres significats, vegeu «Hecateu».
Hecateu d'Abdera (en llatí Hecataeus, en grec antic Ἑκαταῖος ὁ Ἀβδηρίτης) fou historiador i filòsof escèptic que va escriure durant el segle iv aC.
Era contemporani d'Alexandre el Gran i de Ptolemeu I Sòter i sembla que va acompanyar a Alexandre en la seva expedició a l'Índia fins a Síria, segons Diògenes Laerci. Va ser deixeble de Pirró. Segons la manera com en parla Eusebi de Cesarea, va gaudir de gran reputació pels seus amplis coneixements i per la seva saviesa pràctica. Va viure a Egipte i va acompanyar Ptolemeu remuntant el Nil amb ell fins a Tebes.
Va escriure diverses obres de les que només han arribat petits fragments. Segons Diodor, que el confon amb Hecateu de Milet, una Història d'Egipte, que potser és una part de la mateixa obra que menciona Diògenes Laerci amb el nom d'Història de la filosofia a Egipte, o podria ser una obra diferent. Segons Claudi Elià i Apol·loni de Rodes va escriure una obra sobre els Hiperboris. Flavi Josep menciona un llibre sobre Abraham, que podria ser una part d'una Història dels jueus que se li atribueix. Aquesta obra va ser citada sovint pels antics, però ja Orígenes la considerava espúria. Suides li atribueix també obres sobre Homer i Hesíode, però no menciona cap de les seves obres històriques.

## Referències

* ↑ Hecataeus ob Abdera a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 363
# Hecatombe

A l'antiga Grècia, una hecatombe (del grec antic ἑκατόμβη) era un sacrifici als déus de cent bous (ἑκατόν "hecatón" cent i βοῦς "boús" bou).
Les hecatombes s'oferien als déus grecs Apol·lo i Atena a la ciutat d'Atenes, i a Hera a Argos especialment, durant cerimònies religioses. Ben aviat, però, el nom s'estengué a altres grans sacrificis religiosos. No sempre es tractava de bous ni tampoc eren sempre cent els caps de bestiar. Podia ser també el sacrifici d'un sol bou i de noranta-nou caps de bestiar menors. A la Ilíada hi ha descrita una hecatombe de dotze bous, una altra de cinquanta moltons i a l'Odissea una de vuitanta-un bous.
Normalment el bestiar escollit per al sacrifici havia de reunir uns determinats requisits. En la majoria d'aquests casos la carn es repartia entre la gent. Homer ens en descriu les etapes. Primer una purificació, tot rentant-se les mans. Després es pregava en agraïment, al déu d'aquella cerimònia, tot oferint-li gra d'ordi. es ruixava el cap de l'animal amb aigua per fer-lo ajupir. Després se li girava el cap, per procedir tot seguit a degollar-lo, procurant que la primera sang vagi cap al cel. S'obre el cos del bou i s'esbudella traient-li els menuts, tot això fent uns talls i seguint un ordre precís. En acabat s'esquartera l'animal, dant especial importància a les cuixes i els fèmurs. Aquests, embolicats amb el greix de l'animal es cremen en ofrena a déu. La resta de carn i la freixura són per al consum humà. De fet la cerimònia es convertia en un gran banquet.
La paraula hecatombe ha vingut a significar una gran matança i també una gran catàstrofe on es produeixen moltes morts i destrucció.

## Referències

* 1 2 Homer. Ilíada, I, 428-450
* ↑ «Hekatombaia». Dictionnaire des Antiquités Grecques et Romaines de Daremberg et Saglio. [Consulta: 2-XII-2020].
* ↑ «Hecatombe». Diccionari descriptiu de la llengua catalana. [Consulta: 2-XII-2020].

## Vegeu també

* Herea
Viccionari
# Universitat Furman

La Universitat Furman és una universitat privada d'arts liberals a Greenville, Carolina del Sud. Fundada el 1826 i porta el nom del pastor baptista Richard Furman. És la institució privada d'ensenyament superior més antiga de Carolina del Sud. Es va convertir en una universitat laica l'any 1992, mantenint Christo et Doctrinae (Per Crist i l'aprenentatge) com a lema. A la tardor de 2021, matricula aproximadament 2.300 estudiants de grau i 150 estudiants de postgrau al seu campus de 750 acres (304 ha)

## Referències

* ↑ «Furman University History». Furman University. Arxivat de l'original el 2010-09-10. [Consulta: 29 novembre 2010].
* ↑ Henderson, A. Scott. «South Carolina Encyclopedia». A: , 2016.
# Halichoeres kallochroma

Halichoeres kallochroma és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tailàndia.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Palau Patriarcal (Venècia)

El Palau Patriarcal de Venècia, és la seu de la cúria diocesana del Patriarcat de Venècia. Es troba a la plaça de Sant Marc, al costat de la Basílica de Sant Marc, i de la Piazzetta dei Leoncini.

## Història

Originalment l'edifici, juntament amb la Basílica, eren part del complex del Palau Ducal.
El palau, connectat amb els apartaments del dux a través d'un passatge amb sostre darrere l'absis de la basílica, va ser construït a inicis del segle xvii per albergar una nova sala de banquets, destinada a les recepcions de la Serenissima Signoria i del Consiglio dei Pregadi venecians.
Després de la caiguda de la República de Venècia i la supressió de la Primicerio della basilica di San Marco com a diòcesi nullius autònoma, i amb el trasllat a la Basílica marciana de la càtedra patriarcal l'any 1807, l'edifici va ser triat com a nova seu de la cúria.
Els treballs d'adequació, iniciats segons el projecte de Lorenzo Santi l'any 1837, van permetre ja en el 1840 el trasllat de les oficines curials, i es van acabar l'any 1870, amb la inauguració de la nova façana.
Abans del trasllat de la cúria a Sant Marc, el Palau Patriarcal estava situat al costat de la Basilica di San Pietro di Castello, amb vista al campo del mateix nom. Abandonat en favor de la nova seu, l'antic palau va ser la residència de la Diocesi di Castello, però aviat va caure en desús.

## Vegeu també

* Patriarcat de Venècia

## Enllaços externs

* Web del Patriarcat de Venècia
# Batalla de Tudela

Batalla de Tudela té aquests significats:
* Setge de Tudela (800) pels vascons durant la Revolta de Pamplona que va independitzar Pamplona
* Setge de Tudela (842) durant la Revolta de Mussa ibn Mussa
* Batalla de Tudela (942) entre les tropes del Regne de Pamplona i el Califat de Còrdova
* Setge de Tudela (1087) durant el regnat de Sanç I d'Aragó i Pamplona
* Atac a Tudela (1283) durant la Croada contra la Corona d'Aragó
* Batalla de Tudela (1808) entr les tropes del Primer Imperi Francès i les del Regne d'Espanya
# Roberto Román Triguero

Roberto Román Triguero (Madrid, 11 de juliol de 1985), més conegut com a Tito, és un futbolista professional espanyol que juga de lateral dret a l'AD Complutense.
Destaca per la seva sobrietat defensiva, tot i que no renuncia a incorporar-se a l'atac quan el partit ho requereix. Després de realitzar una espectacular temporada, i acollint-se a una clàusula del seu contracte en la qual s'especificava que fins al 31 de juliol de 2009 podia marxar lliure a qualsevol club de Segona Divisió A, va fitxar a cost zero pel Rayo Vallecano de Madrid per dues temporades.

## Notes i referències

* ↑ Rayoherald.com. «Tito, nuevo jugador del Rayo», 03-08-2009. Arxivat de l'original el 2009-08-06. [Consulta: 2 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Roberto Román Triguero a BDFutbol
* Roberto Román Triguero, Fitxa a Soccerway
# Viñetas desde o Atlántico

Viñetas desde el Atlántico (Vinyetes des de l'Atlàntic; en gallec, Viñetas desde o Atlántico), conegut també com a Saló del Còmic de La Corunya (Salón do cómic da Coruña) és certamen anual d'autors, editors i lectors de còmic que se celebra durant quinze dies, tots els mesos d'agost, a la ciutat de La Corunya des de 1998 i que organitza la Regidoria de Cultura del seu Ajuntament.
És el més important del còmic a Galícia i un dels més destacats d'Espanya. El seu director, des dels seus inicis, ha estat Miguelanxo Prado.

## Característiques

Es col·loquen figures de cartró pedra de personatges famosos del còmic en alguns dels enclavaments més emblemàtics de la ciutat, com l'Aquarium Finisterrae, l'avinguda d'Alfonso Molina, els jardins de Méndez Núñez, el Millenium, el Palau Municipal o Palexco.

## Història

L'alcalde Francisco Vázquez Vázquez, col·leccionista de còmics, va donar suport personalment a la seva creació.
La 8a edició va commemorar els 50 anys d'El Capitán Trueno.
L'11a edició va tenir entre els seus convidats Catel Muller, Daniel Acuña, David Aja, Howard Cruse, José Louis Bocquet, Luc Brunschwig, Mark Buckingham, Olivier Ka, Sergio Bleda, Solano López i Etienne Le Roux. També va celebrar diverses conferències i exposicions sobre Arrugas de Paco Roca, entre altres obres.
A la 12a es va recuperar el Kiosco Alfonso com a seu principal, després d'haver estat ocupat a l'edició anterior amb motiu del vuitè centenari de la ciutat.
La seva 13a edició, la de 2010, va estar dedicada al còmic estatunidenc clàssic, concretament a la tira còmica i a Will Eisner.

## Referències

* 1 2 Mato, Mar (8/08/2010). Los clásicos del cómic americano llegan a Galicia, Faro de Vigo. (castellà)
* ↑ Rodríguez-Somoza, E. P. (07/08/2010). El «Joker» será el primer villano en la colección del Salón del Cómic de La Coruña, ABC. (castellà)
* ↑ Portela, Carlos en entrevista amb FeR (12/03/2007), Galicia reino de viñetas: Carlos Portela Arxivat 2016-03-10 a Wayback Machine., "Entrecomics". (castellà)
* ↑ M. F. (11/8/2009). Viñetas desde o Atlántico abre hoy las puertas de sus 14 exposiciones, La Voz de Galicia. (castellà)

## Vegeu també

* Jornadas Internacionales del Cómic Villa de Avilés
* Saló Internacional del Còmic d'Astúries
* Saló Internacional del Còmic de Barcelona
# Lluïsa de Hessen-Darmstadt (1757-1830)

Lluïsa de Hessen-Darmstadt (en alemany Luise von Hessen-Darmstadt) va néixer a Berlín el 30 de gener de 1757 i va morir a la mateixa ciutat el 14 de febrer de 1830. Era filla del landgravi Lluís IX (1719-1790) i de Carolina de Zweibrucken-Birkenfeld (1721-1774).

## Matrimoni i fills

El 1775 es va casar amb Carles August de Saxònia-Weimar-Eisenach (1757-1828), fill del duc Ernest August II (1737-1758) i d'Anna Amàlia de Brunswick-Wolfenbüttel (1739-1807). Amb aquest casament es pretenia consolidar la posició del ducat de Saxònia al cor del Sacre Imperi Romanogermànic, ja que amb anterioritat la seva germana Frederica Lluïsa (1751-1805) s'havia casat amb el rei Frederic Guillem II de Prússia, i l'altra gemana Guillemina Lluïsa (1755-1776) ho havia fet amb el tsar Pau I de Rússia. El matrimoni va tenir set fills, tres dels quals van morir en néixer:
* Lluïsa (1779-1784).
* Una filla nascuda morta el 1781.
* Carles Frederic (1783-1853) que el 1804 es casà amb Maria de Rússia, germana del tsar Alexandre I.
* Un fill nascut mort el 1785.
* Carolina (1786-1816), que el 1810 es casà amb Frederic Lluís, Gran Duc de Mecklenburg-Schwerin (1778-1819).
* Un fill nascut mort el 1789.
* Bernat (1792-1862), que el 1816 es casà amb Ida de Saxònia-Meiningen (morta el 1852), filla del duc Jordi I de Saxònia-Meiningen.

## Bibliografia

* Marie-Claire Hoock-Demarle : La Femme au temps de Goethe, Stock/Laurence Pernoud, Paris, 1987.
* Eleonore von Bojanowski: Louise, Grossherzogin von Sachsen-Weimar und ihre Beziehungen zu den Zeitgenossen; nach grösstenteils unveröffentlichen Briefen und Niederschriften, Stuttgart/Berlin 1903 (Digitalisat)
* Friederike Bornhak : Aus Alt-Weimar. Die Großherzoginnen Luise und Maria Paulowna. Langewort, Breslau 1908.
* Louis Leonor Hammerich: Zwei kleine Goethestudien. II. Grossherzogin Louise von Sachsen-Weimar – eine politische, keine schöne Seele. Munksgaard, Kopenhagen 1962.
# Luca Matranga

Luca Matranga (Lekë Matrënga) (Piana degli Albanesi, Sicília, 1567 - 1619) fou un sacerdot i escriptor arbëreshë en albanès. Pertanyia al ritual catòlic grec. Entre 1582 i 1587 va visitar el Col·legi Grec de Roma, on rebien formació la majoria dels sacerdots catòlics de ritu bizantí. El 1591 fou ordenat sacerdot i el 1597 fou nomenat capellà de Piana degli Albanesi, càrrec que va ocupar fins a la seva mort. Fou l'autor del primer llibre imprès en el dialecte tosk de l'albanès E mbsuame e krishterë (De doctrina cristiana, 1592), que és una traducció del catecisme de l'espanyol Jacobo Ledesma i dels que se'n conserven tres manuscrits a la Biblioteca Vaticana

## Bibliografia

* Joachim Matzinger: Der altalbanische Text Mbsuame e Krështerë (Dottrina Cristiana) des Lekë Matrënga von 1592. Eine Einführung in die albanische Sprachwissenschaft. (= Jenaer indogermanische Textbearbeitung. 3). Dettelbach 2006. ISBN 3-89754-117-3
* Peter Bartel: Llukë Matranga. In: Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas. Bd. III: L-P. München 1979. S. 115–116.
* Fadil Sulejmani: E mbsuame e krështerë e Lekë Matrëngës. Prishtina 1979.
* Matteo Sciambra: La „Dottrina christiana“ albanese di Luca Matranga. Riproduzione, trascrizione e commento del Codice Barberini latino 3454. (= Studi e testi. Biblioteca Apostolica Vaticana. 240). Città del Vaticano 1964.

## Enllaços externs

* Texts de Matrënga Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.