OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El rei barbabec

El rei barbabec és un conte recollit pels germans Grimm que narra com una princesa orgullosa esdevé una bona esposa.

## Argument

Una jove princesa era bella però massa orgullosa i cada cop que un pretendent venia a demanar-la en matrimoni ella el rebutjava i es burlava d'ell amb crueltat. Un d'ells tenia una llarga barba que s'assemblava al bec d'un ocell i la princesa va titllar l'home de "rei barbabec" fins a fer-lo fora. El seu pare, enfadat, va dir-li que es casaria amb el primer que entrés per la porta, ja que cap candidat no era prou bo per a ella. Poca estona després d'aquestes paraules va entrar un home que va declarar viure cuidant porcs. Malgrat les protestes de la seva filla, es va celebrar el matrimoni i la princesa va anar a parar a la seva nova llar, una humil cabana.
Allà havia de treballar de sol a sol per aconseguir menjar, mentre ajudava el seu espòs amb els porcs i a vendre terrissa al mercat. Al principi només plorava però després es va acostumar i admirava la compassió del seu marit, qui tot i ser molt pobre sempre ajudava els altres, fins i tot guardant menjar per als ratolins. Ella va començar a imitar-lo i el seu cor es va endolcir. Un dia, ell li va dir que li havia trobat una feina com a serventa al palau d'un rei anomenat barbabec. La jove va reconèixer l'antic pretendent rebutjat i li feia molta vergonya accedir ara al castell com a criada i no com a reina, però ho va fer pel seu marit, a qui estimava molt.
Mesos més tard el rei barbabec va celebrar un ball per a tots els prínceps dels voltants. La noia va acostar-se a la sala i se li van caure les engrunes que portava a la faldilla mentre els ratolins la seguien. Els cortesans van començar a riure's d'ella fins que una veu els va aturar. Llavors va aparèixer el seu marit, vestit ricament, amb el seu pare i li va confessar que era el rei barbabec, qui s'havia afaitat i disfressar per poder accedir a ella i ensenyar-li a no ser tan orgullosa. La noia va començar a plorar i demanar perdó mentre unes serventes li acostaven vestits de ball. Després de la festa es va presentar com a reina i ella va demanar al seu espòs que es tornés a deixar créixer la barba.

## Anàlisi

El conte correspon al tipus 900 de la classificació Aarne-Thompson on un marit ensenya a la seva esposa a comportar-se correctament. Altres històries similars són La feréstega domada de Shakespeare, el conte Cannetella de Giambattista Basile o el conte popular danès "Peus grisos". La història conté alguns dels elements propis del conte de fades, com la repetició d'episodis (l'esposa aprèn a ser humil repetint les accions de servei), les aparences enganyoses (la disfressa del rei barbabec com cuidador de porcs) i el final feliç amb un matrimoni reial. El caràcter moral de la història, en aquest cas una crítica a l'orgull estava igualment molt present en aquest tipus de relats.

## Referències

* ↑ «Conte a Sur la Lune». Arxivat de l'original el 2018-01-24. [Consulta: 31 març 2017].
* ↑ Esquema dels contes d'Aaarne-Thompson
* ↑ Hedwig von Beit: Symbolik des Märchens. A. Francke, Berna, 1952
# Jeremy Wood

Jeremy Wood (1976, San Francisco) és un artista britànic. Llicenciat en belles arts per la Universitat de Derby, va fer un màster en belles arts a la Central Saint Martins de Londres. Actualment viu i treballa a Oxfordshire (Anglaterra). Wood és artista i cartògraf, pioner en el dibuix amb GPS, tecnologia que utilitza per investigar les qualitats expressives del rastreig digital dels moviments diaris. El seu treball uneix les arts i les ciències mitjançant l'ús del dibuix i la tecnologia per traçar una cartografia personal.

## Referències

* ↑ «Jeremy Wood». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Sturmpistole

La Sturmpistole (Pistola d'assalt) era un intent de l'Alemanya Nazi de fer una arma antitancs que pogués ser utilitzada per la infanteria, el qual va ser dut a terme durant la Segona Guerra Mundial.
L'arma consistia en un llança bengales modificat per a poder llançar una gran varietat de granades. Les més utilitzades eren les antitancs de càrrega buida, les quals podien arribar a penetrar fins a 80 mm de blindatge.
L'arma va demostrar ser bastant infectiva contra les tanquetes lleugeres, i per aquesta raó va parar de ser produïda i va ser substituïda per altres armes antitancs més eficaces. La idea va ser molt útil, ja que es van començar a dissenyar granades de fusell i granades antitancs més eficaces.

## Referències

* 1 2 https://weaponsandwarfare.com/2015/09/22/kampfsturmpistole/

## Enllaços externs

* Robert A. Slayton, Arms of Destruction: Ranking the World's Best Land Weapons of WWII, Citadel Press, New York: Kensington Publishing Corp., ISBN 0-8065-2582-7
* Attack and assault guns of the Second World War (in Russian)
* Kampfpistole/Sturmpistole in Variations on the theme of detachable buttstocks (in Russian)
* 2.7 cm Leuchtpistole 38, and Kampfpistole Sturmpistole Arxivat 2017-04-21 a Wayback Machine.
# Resolució 2141 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2141 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 5 de març de 2014. El Consell va ampliar el grup d'experts establert per la Resolució 1874 (2009) per supervisar la implementació de sancions contra Corea del Nord per tretze mesos fins al 5 d'abril de 2015. Ja en 1992 es va arribar a un acord sobre la congelació del programa nuclear de Corea del Nord. A principis del segle xxi, però, el país va entrar en conflicte amb els Estats Units, qui el va incloure en l'anomenat Eix del Mal. Corea del Nord va reprendre aleshores el desenvolupament d'armes nuclears i míssils balístics. A l'octubre de 2006 el país va realitzar una primera prova nuclear, seguida el maig de 2009 per una segona. Posteriorment, es van imposar sancions contra el país. Al desembre de 2012, el país va llançar amb èxit un coet amb un satèl·lit artificial i, per tant, va violar les sancions que prohibien al país desenvolupar tecnologia nuclear i de míssils. El Consell de Seguretat va decidir imposar-li sancions més estrictes. Com a resposta, Corea del Nord va dur a terme una nova prova nuclear al febrer de 2013.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends mandate of expert panel assisting sanctions committee on Democratic Republic of Korea», 05-03-2014.
* ↑ Jack Kim, Mayumi Negishi. «North Korea successfully launched a rocket on Wednesday, boosting the credentials of its new leader and stepping up the threat the isolated and impoverished state poses to opponents.». Reuters, 12-12-2012. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 4 març 2018].
* ↑ North Korea nuclear tests: What did they achieve?, BBC News, 3 de setembre de 2017

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Balanerpeton woodi

Balanerpeton woodi és un gènere extint de temnospòndil representat per una única espècie descoberta per Stanley Wood en East Kirkton, Escòcia. Característiques úniques del Balanerpeton inclouen la presència de fosses nasals grans i externes, una cavitat gran de l'interpterigoïdeu i una orella amb membrana timpànica i estrep semblant a una vara. La morfologia del seu estrep suggereix que Balanerpeton era capaç de sentir sons d'altes freqüències. Balanerpeton no posseeix línia lateral ni un sistema branquial osificat. El seu mètode de respiració principal era probablement bucal (empassant aire a través de la boca) més que costal (expandir el volum del pit per prendre aire), indicat per les seves costelles, les quals eren rectes i reduïdes.
# Michael Albert

Michael Albert (8 d'abril de 1947) és un activista, economista radical i intel·lectual anarquista nord-americà que va desenvolupar la proposta d'economia participativa (PARECON, en l'acrònim anglès) al costat de Robin Hahnel. Juntament amb Lydia Sargent és creador del mitjà informatiu ZCom.
La proposta d'economia participativa planteja l'abolició del mercat -distingint-se de l'economia planificada-, la divisió classista del treball i les jerarquies en l'economia. Emfatitza valors com l'autogestió, la descentralització i la diversitat en les decisions econòmiques.

## Obra publicada

* What Is To Be Undone? (1974)
* Stop the Killing Train: Radical Visions for Radical Change (1994)
* Thinking Forward: Learning To Conceptualize Economic Vision (1997)
* Moving Forward: Program for a Participatory Economy (2001)
* The Trajectory of Change: Activist Strategies for Social Transformation (2002)
* Parecon: Life After Capitalism (2003) Verso ISBN 9781844675050
* Thought Dreams: Radical Theory for the 21st Century (2003) Verso
* Realizing Hope: Life beyond Capitalism (2006)
* Remembering Tomorrow: From SDS to Life After Capitalism, A Memoir, (2007) Seven Stories Press ISBN 9781583227428
* Occupy Theory (2013)
* Occupy Vision (2013)
* Occupy Strategy (2013)
* Practical Utopia: Strategies for a Desirable Society, pròleg de Noam Chomsky (2017) PM Press/Kairos ISBN 9781629633817

### Coautoria

* Unorthodox Marxism, amb R. Hahnel (1978)
* Socialism Today and Tomorrow, amb R. Hahnel (1981)
* Marxism and Socialist Theory, amb R. Hahnel (1981)
* Liberating Theory, amb Holly Sklar, Lydia Sargent, Mel King, Robin Hahnel, Noam Chomsky i Leslie Cagan (1986)
* Talking about a Revolution: Interviews with Michael Albert, Noam Chomsky, Barbara Ehrenreich, Bell Hooks, Peter Kwong, Winona LaDuke, Manning Marable, Urvashi Vaid, Howard Zinn (1998)
* Quiet Revolution in Welfare Economics, amb R. Hahnel (1990)
* Looking Forward: Participatory Economics for the Twenty First Century, amb R. Hahnel (1990)
* The Political Economy of Participatory Economics, amb R. Hahnel (1991) Princeton University Press ISBN 9780691003849

## Referències

* ↑ «Albert Michael - Anarquismo». [Consulta: 18 abril 2019].
* ↑ «El socialismo como significante vacío en Estados Unidos». El Salto, 24-07-2018. [Consulta: 18 abril 2019].
# Nagólnoie (Rovenkí)

* Per a altres significats, vegeu «Nagólnoie».
Nagólnoie - Нагольное (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 1.080 habitants. Pertany al districte (raion) de Rovenkí.

## Referències

* ↑ Ломакин А. В. Село Ладомировка Белгородской области Arxivat 2014-02-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Проект «От чистоты речушек малых до чистоты души большой»». Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 25 gener 2014].
# El crack II

El crack II és la segona part de la pel·lícula El crack, dirigida per Jose Luís Garci el 1981. La primera part va tenir tant d'èxit que es va plantejar la possibilitat de repetir les aventures del detectiu privat Germán Areta. Aquesta continuació es va estrenar l'1 d'agost de 1983.

## Argument

El detectiu Areta accepta un cas recomanat pel seu antic comissari, l'avi. El nou client, anomenat Miguel Sampredo, és un home homosexual madur, antic company d'estudis del comissari, la parella del qual de 20 anys acaba d'abandonar-lo, i vol saber si hi ha un altre home pel mig. Areta amb la col·laboració del seu ajudant Cárdenas (àlies el moro) organitza un seguiment d'Alfonso Leiva, el metge parella del client contractant. Després de diversos dies d'investigació Areta comunica al seu client que no hi ha cap altre home en la vida de Leiva, que porta una vida ordenada i sense sortir per les nits llevat de per anar al psiquiatre un parell de vegades a la setmana, cosa que sorprèn el seu company, i una breu trobada al costat del Temple de Debod pel que sembla per mantenir una discussió. A més li va dir que tenia una caixa en un banc amb una forta quantitat de diners en segells, monedes antigues i gemmes. Poc temps després apareix la parella morta violentament, la policia creu que es tracta d'un crim passional, que Leiva va matar el seu company d'un cop i després es va suïcidar, però Areta està convençut que es tracta d'un assassinat doble. L'avi li demana que investigui l'assumpte i encara que en principi Areta s'hi nega, acaba fent-se'n càrrec després que dos individus irrompin a la seva oficina li donin una pallissa al moro i destrossin l'oficina deixant l'avís de deixar els morts en pau. Estirant del fil de l'home de la trobada al parc, Areta i Cárdenas descobreixen que Leiva treballava en una empresa farmacèutica que es dedicava a falsificar medicaments i que havia amenaçat de deixar-lo. Cárdenas entabana una empleada de la fàbrica per obtenir alguna cosa com a prova però és descobert i assassinat, deixant el seu cadàver a l'ascensor de la casa d'Areta amb un sobre a la boca amb un número de telèfon. Areta es decideix a trucar i concertar una entrevista amb un dels socis de l'empresa que li comunica que sap tot el que ha descobert i que no suposa un perill per a ells perquè han deixat aquest negoci i no té cap prova contra ells, però que la raó per parlar amb ell és que volen que treballi per a ells, en investigacions de tipus polític. Areta rebutja l'oferta i se'n va amb la seva promesa de vacances a Itàlia.

## Repartiment

* Alfredo Landa: Germán Areta
* María Casanova: Carmen
* Miguel Rellán: Cárdenas 'Moro'
* José Bódalo: Don Ricardo
* Manuel Lorenzo: Rocky
* Rafael de Penagos: Miguel Sampedro
* Agustín González: Bombilla
* Arturo Fernández: Don Gregorio
* José Manuel Cervino: Frutos
* Maite Marchante
* José Yepes: Macarra
* José Luis Merino: Meri
* Fernando Bilbao:
* María Adánez: Nena

## Referències

* ↑ José María Caparrós Lera, «El cinema espanyol de la democràcia», (1992), Madrid, pp. 205.
* ↑ «El crack II» (en castellà). Fotogramas.
* ↑ «El crack II» (en castellà). ABC.
* ↑ Alfredo Landa.
# David Acevedo

David Acevedo (20 de febrer de 1937) és un exfutbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1958.

## Referències

* ↑ 1958 FIFA World Cup Sweden Arxivat 2011-10-13 a Wayback Machine.
* ↑ David Acevedo Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Sturnia blythii

Sturnia blythii és una espècie d'ocell de la família dels estúrnids (Sturnidae) que habita boscos, matolls i conreus del sud-oest de l'Índia.
No s'ha de confondre amb l'estornell de Malabar (Sturnia malabarica), tàxon del qual anteriorment se'n va considerar una subespècie més (Sturnia malabarica blythii).

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, juliol 2022) aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren encara una subespècie de l'estornell de Malabar (Sturnia malabarica blythii).

## Referències

* 1 2 «Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings, oxpeckers». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 673. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Resolució 1599 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1599 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 d'abril de 2005. Després de reafirmar les resolucions anteriors sobre Timor Oriental (Timor-Leste), en particular les resolucions 1543 (2004) i 1573 (2004), el Consell va establir l'Oficina de les Nacions Unides a Timor Oriental (UNOTIL) per seguir endavant amb la Missió de Suport de les Nacions Unides a Timor Oriental (UNMISET) com a missió política especial per un any fins al 20 de maig de 2006.
La resolució va autoritzar un mandat de construcció de la pau, en comptes de manteniment de la pau per a UNOTIL.

## Resolució
### Observacions

En el preàmbul de la resolució, el Consell va encomiar a les persones i al govern de Timor Oriental per la pau i l'estabilitat aconseguides a Timor Oriental. UNMISET també va ser elogiat pel seu treball al país. El Consell va prendre nota de la recomanació del secretari general Kofi Annan que les Nacions Unides havien de romandre a Timor Oriental a un nivell reduït i que les institucions es trobaven en procés de consolidació.

### Actes

La resolució va establir UNOTIL durant un any per impulsar el desenvolupament de les institucions estatals i la Policia Nacional de Timor Oriental i la formació sobre governança democràtica i drets humans a través de la provisió de funcionaris pertinents. La UNOTIL havia d'estar encapçalada per un Representant Especial del Secretari General i posava èmfasi en la transferència d'habilitats i coneixements per oferir millors serveis i construir la capacitat de les institucions.
Mentrestant, el Consell insta als organismes, donants i institucions financeres de les Nacions Unides que continuessin contribuint al desenvolupament de Timor Oriental i subratllessin la necessitat de retre comptes a les greus violacions dels drets humans comeses en 1999.

## Referències

* ↑ «Security Council establishes one-year political mission in Timor-Liste». United Nations, 28-04-2005.
* ↑ Olsson, Louise. Gender Equality and United Nations Peace Operations in Timor Leste. BRILL, 2009, p. 56–57. ISBN 978-90-04-17549-5.
* ↑ «UN extends E Timor mission». ABC News (Austràlia), 29-04-2005.
* ↑ Kingsbury, Damien; Leach, Michael. East Timor: beyond independence. Monash University Press, 2007, p. 41. ISBN 978-1-876924-49-2.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1501 a la 1600 (2003 - 2005)
* Crisi del Timor Oriental (1999)
* Ocupació de Timor Oriental per Indonèsia
* Força Internacional per Timor Oriental
* Administració de Transició de les Nacions Unides per a Timor Oriental

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Asonele Kotu

Asonele Kotu és una emprenedora sud-africana, relacions públiques i especialista en màrqueting. Dels més de deu anys de trajectòria professional, destaca com a fundadora de FemConnect. Aquesta és una plataforma que fomenta la salut reproductiva i l'educació sexual a través de la tecnologia. El 2022 fou nomenada una de les 100 dones més influents segons la BBC.

## Trajectòria

Asonele Kotu s'ha format a la Academy for Women Entrepreneurs i a la Mandela Washington Fellowship for Young African Leaders. El 2020 fou nomenada ambaixadora Youth Lead de Sud-àfrica, i assessora de la mateixa l'any següent, així com de Making Cents International initiative.

### Emprenedoria

Kotu inicià la seva start-up al adonar-se'n que es volia treure el seu implant anticonceptiu, però no li resultava gens fàcil l'accés als recursos adequats. Així, FemConnect té com a objectiu alleujar la pobresa menstrual, reduir la taxa d'embarassos adolescents i de malalties de transmissió sexual. Treballen especialment amb la franja de joves en risc d'exclusió social fomentant el seu empoderament a través d'un servei de telemedicina. L'accés als recursos com anticonceptius o productes d'higiene femenina es fa en línia, de la mateixa manera que es demanaria menjar a domicili, per fugir dels estigmes i possibles discriminacions que es poden donar en altres vies.

## Referències

* ↑ «2022 Youth Trailblazer and FPNN Anchor Receives BBC’s “100 Women” Honor | ICFP» (en anglès americà). ICFP, 2022. [Consulta: 1r febrer 2023].
* 1 2 «Asonele Kotu» (en anglès britànic). Meaningful Business. [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ Redacció. «BBC 100 Women 2022: Who is on the list this year?» (en anglès britànic). BBC News, 06-12-2022. [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «Her mobile platform bolsters women in Africa to tackle sexual health taboos» (en anglès). Beautiful News. [Consulta: 1r febrer 2023].
# Ribnik

Ribnik és un municipi del comtat de Karlovac (Croàcia).

## Vegeu també

* Jarnevići
# El rei David

El rei David (títol original: King David) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 1985 sobre el segon rei de la Terra d'Israel, David. Va ser dirigida per Bruce Beresford i protagonitzada per Richard Gere en el paper del títol. Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula segueix la vida de David, dibuixant principalment les històries bíbliques, com Samuel, les Cròniques, i els Salms de David.

## Producció

Va ser rodada el 1984 a Matera i Craco, les dues a Basilicata, i Campo Imperatore, a Abruzzo, al vall de Lanaitto (Oliena) a Sardenya, Itàlia, i als Estudis Pinewood a Anglaterra.

## Repartiment

* Richard Gere: David
* Edward Woodward: Saül
* Alice Krige: Betsabé
* Denis Quilley: Samuel
* Niall Buggy: Nathan
* Cherie Lunghi: Michal
* Hurd Hatfield: Ahimelech
* Jack Klaff: Jonathan
* John Castell: Abner
* Tim Woodward: Joab
* David de Keyser: Ahitophel
* Ian Sears: David Jove
* Simon Dutton: Eliab
* Jean-Marc Barr: Absalom
* George Eastman: Goliat
* Arthur Whybrow: Jessè
* Christopher Malcolm: Doeg l'Edomita
* Valentine Pelka: Shammah
* Ned Vukovic: Malchishua
* Gina Bellman: Tamar
* James Coombes: Amnon
* James Lister: Uries l'hitita
* Jason Carter: Salomó
* Genevieve Allenbury: Ahinoam
* Massimo Sarchielli: Palastu
* Aïché Nana: Ahinoab
* Ishia Bennison: Maacà
* Jenny Lipman: Abigail
* Roberto Renna: Zabad
* Marino Masé: King Agag
* George Eastman: Goliath
* Anton Alexander: corredor
* Tomás Milián: Akiss
* John Barrard: Benjamite Major
* Michael Müller: Abinadab
* Mark Drewry: Ishbosheth
* John Gabriel: rei Jehosaphat
* Lorenzo Piani: Guardià
* Nicholas van der Weide: Salomó, Jove
* Shimon Avidan: Jove Absalom

## Rebuda

La pel·lícula no va ser molt ben rebuda pels crítics, amb el New York Times que diu "...No una pel·lícula bona...". A Rotten Tomatoes van donar la pel·lícula un index del 14%. L'actuació de Richard Gere en la pel·lícula li va suposar una nominació al Premi Golden Raspberry al Actor Pitjor, que va perdre contra Sylvester Stallone per Rambo: First Blood Part II i Rocky IV.

### Repercussions

Anys més tard, Bruce Beresford diu de la pel·lícula:Penso que hi ha unes quantes coses interessants. Però, hi ha tantes coses que estan malament. Mai m'ha agradat el guió... Realment mai hi va haver amistat entre David i Jonathan. No hi va haver prou escenes entre ells. I el mateix David - penso que Richard Gere tenia un paper no apropiat. És un actor meravellós però està molt millor en peces contemporànies.

## Referències

* ↑ esadir.cat. El rei David. esadir.cat.
* ↑ http://www.imdb.com/title/tt0089420/trivia?ref_=tt_trv_trv
* ↑ «King David». The New York Times.
* ↑ Pinewood Group credit for filming of King David.
* ↑ http://www.rottentomatoes.com/m/king_david/
* ↑ "Interview with Bruce Beresford", Signet, 15 May 1999 Arxivat 20 de desembre 2012 at Archive.is accessed 17 November 2012
# Cynoglossus semilaevis

Cynoglossus semilaevis és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes de la Xina.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Sturnira bakeri

Sturnira bakeri és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. És endèmic de l'Equador. És un ratpenat de petites dimensions, amb una llargada total de 63-65 mm, els avantbraços de 43-45 mm, els peus de 12-14 mm, les orelles de 14-17 mm i un pes de fins a 21 g. S'alimenta de fruita. Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Velazco, P. M.; Patterson, B. D. 2014. «Two new species of yellow-shouldered bats, genus Sturnira Gray, 1842 (Chiroptera, Phyllostomidae) from Costa Rica, Panama and western Ecuador». ZooKeys, 402: 43–66
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :