OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Itinerarium

Itinerarium (plural: itineraria , que en llatí vol dir Itinerari) és una descripció dels camins de l'Antiga Roma que de vegades tenia forma de gràfic, com era el cas de tot el món conegut plasmat en el Mapa d'Agripa avui desaparegut però del que en queden àmples referències.L'únic exemple que ha sobreviscut en forma de mapa és la Tabula Peutingeriana, encara que se'n conserven molts altres en forma de llistes de ciutats i distàncies sobre una via romana. D'aquest últim tipus, el més important és l'itinerari d'Antoní o el "stadiodromikon".
El terme també s'aplicava a les guies medievals escrites per viatgers, de les quals la majoria són descripcions de peregrinacions a Terra Santa.

## Itinerari

Més modernament, un itinerari és la descripció d'una ruta, camí o recorregut, que inclou mencions als llocs, parades i accidents que poden trobar al llarg d'ell. L'itinerari, d'altra banda, també és la ruta que se segueix per arribar a un lloc (o diferents llocs) durant un viatge o unes vacances: " En Mique va definir tan malament l'itinerari, que ens hem quedat sense conèixer els museus més importants de la ciutat durant el nostre viatge ".Re sumint, itinerari es pot referir doncs tant a la descripció d'una ruta, un camí, un recorregut, com al trajecte que se segueix per arribar a un lloc determinat, en si mateix.

## Directrius de ruta o recorregut

A més a més dels conceptes esmentats, es donen "directrius de ruta" (en anglès: directions) a certs tipus de taulells d'informació (per exemple: els de les cases de lloguer de cotxes), ja que es considera que al client se li ha de brindar orientació per tal d'evitar o reduir costos a l'hora de traslladar-se d'un lloc a un altre, fet que és important tenint en compte el temps que pot perdre l'individu professional en la presa de decisions per triar la ruta correcte sense perdre's. Cal dir que amb la proliferació del GPS portàtil, el Google maps o el GPS per mòbil, aquestes directrius ja no són tant importants (tot i que el GPS, tanmateix, no sempre dona la millor ruta). Amb l'arribada d'Internet, aquestes "directrius de recorregut" s'han informatitzat i estès a altres camps, com ara el del transport públic, així es pot donar aquest nom tant a un mapa que mostra el recorregut emprant el tren, el Metro o l'autobús com la descripció d'aquest recorregut, (el "Vull anar" en seria una mostra).

## Vegeu també

* Itinerari d'Antoní
* Vasos de Vicarello
* Itinerarium maritimum
* Portolà (llibre)
* Francisco Galí
* Via Crucis

## Referències

* ↑ Lesley Adkins; Roy A. Adkins. Handbook to Life in Ancient Rome. Oxford University Press, 24 juny 1999. ISBN 978-0-19-512332-6 [Consulta: 6 octubre 2012].
* ↑ Robert Eisner. Travelers to an Antique Land: The History and Literature of Travel to Greece. University of Michigan Press, 1 juny 1993, p. 39–. ISBN 978-0-472-08220-9 [Consulta: 23 setembre 2012].
* ↑ Robert Eisner. . University of Michigan Press. ISBN 978-0-472-08220-9.
* ↑ itinerari a Optimot

## Enllaços externs

* Vull anar
# Cortázar (pel·lícula)

Cortázar és una pel·lícula documental argentina de 1994, dirigida per Tristán Bauer i protagonitzada per Hugo Carrizo, Agustín Goldschmidt, l'escriptor Julio Cortázar, com ell mateix i la veu en off de Alfredo Alcón. Es va estrenar el 21 d'octubre de 1994 i va ser guanyadora de cinc premis, entre ells el Còndor de Plata com a millor pel·lícula.

## Sinopsi

Documental sobre l'escriptor argentí Julio Cortázar realitzat amb abundant material d'arxiu.

## Actors

* Alfredo Alcón, veu de Julio Cortázar.
* Hugo Carrizo, Torito.
* Julio Cortázar, ell mateix.
* Agustín Goldschmidt, Cortázar de nen.

## Premis

* 1994, Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana, premi Saúl Yelín.
* 1995, Còndor de Plata de l'Associació Argentina de Crítics de Cinema, millor pel·lícula, millor director, millor guió i millor muntatge.

## Referències

* ↑ Argentina hace justicia a la obra de Julio Cortázar con una película sobre su vida, El País, 20 d'octubre de 1994

## Enllaços externs

* Cortázar a YouTube
* Cortázar, Cine Nacional
# Rovegno

Rovegno (en ligur Roegno) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la ciutat metropolitana de Gènova. El 2011 tenia 577 habitants.

## Geografia

Es troba a l'alta vall del Trebbia, a l'est de Gènova. Té una superfície de 44,09 km² i les frazioni de Casanova, Crescione, Foppiano, Garbarino, Isola, Loco, Moglia, Pietranera, Spescia, Valle i Ventarola. Limita amb les comunes de Fascia, Fontanigorda, Gorreto, Ottone i Rezzoaglio.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 7 de gener 2019. [Consulta: 24 juliol 2015].
# Colle di Val d'Elsa

Colle di Val d'Elsa és un municipi italià situat a la regió de la Toscana i a la província de Siena. El 2017 tenia 21.604 habitants.
# Wijdefjorden

El Wijdefjorden, amb una llargària de 108 km, és el fiord més llarg de Svalbard, Noruega. Es troba a la part nord de l'illa de Spitsbergen, la qual és banyada per l'oceà Àrtic i és la més gran de l'arxipèlag. Discorre aproximadament cap al sud separant la Terra d'Andrée a l'oest de la Terra de Margaretas a l'est.
A l'oest del fiord els penya-segats s'eleven gairebé verticalment fins als 1.000-1.165 metres sobre el nivell del mar. A la capçalera del fiord hi ha muntanyes de fins a 1.636 metres. A la part superior hi ha el pic de Perriertoppen de 1.712 m. L'Åsgardfonna cobreix tota la serralada muntanyenca a l'est. A la part del sud es troba el Parc Nacional d'Indre Wijdefjorden.

## Referències

* ↑ Migon, Piotr. Geomorphological Landscapes of the World (en anglès). Springer Science & Business Media, 2010-01-22, p. 225. ISBN 978-90-481-3055-9.
* ↑ Saundry, Peter; Central Intelligence Agency. «Svalbard». The Encyclopedia of Earth, 2012. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Andree Land». Place names in Norwegian polar areas. placenames.npolar.no. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Lomfjordhalvøya». Place names in Norwegian polar areas. placenames.npolar.no. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ Tanaka, Yoshifumi; Johnstone, Rachael Lorna; Ulfbeck, Vibe. The Routledge Handbook of Polar Law (en anglès). Taylor & Francis, 2023-07-25, p. 488. ISBN 978-1-000-90015-6.

## Enllaços externs

* Un mapa detallat de Svalbard amb Wijdefjord
# Rosanna Walls

Rosa Ana Walls Pérez (La Llacuna, 14 de novembre de 1975), coneguda artísticament com Rosanna Walls, és una model i actriu espanyola.
Walls ha estat portada de diverses revistes, incloent Man, Interviú i Sie7e. El seu primer paper al cinema va arribar el 1997, de la mà de Juanma Bajo Ulloa, en la pel·lícula Airbag. Va fer el paper d'agent Robertson a la pel·lícula Torrente 2: Misión a Marbella.
Dedicada des del 2007 a la divulgació del còmic, Walls és productora de Spain Comic TV. Des de 2010 presenta en Nova el programa Objectivo: InTouch, al costat de María Rodríguez.

## Referències

* ↑ «Who is Rosanna Walls?» (en anglès americà). [Consulta: 16 maig 2021].
* 1 2 3 «Rosanna Walls - PLAY Personajes» (en castellà). ABC, 14-03-2017. [Consulta: 16 maig 2021].
* ↑ Ambrosio, Ángel. «Personaje: Rosanna Walls | Cinerama» (en castellà), 15-05-2021. Arxivat de l'original el 2021-05-15. [Consulta: 15 maig 2021].
* ↑ «Concurso de Cómics "Elihú el Héroe Canario"». [Consulta: 16 maig 2021].
* ↑ ipmark. «Nova y Neox estrenan dos programas basados en revistas del corazón» (en castellà), 09-06-2010. [Consulta: 16 maig 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina Web Oficial de Rosanna Walls
* «Spain Comic». [Consulta: 16 maig 2021].
# Ràdio Trama

Ràdio Trama és un projecte de comunicació lliure i popular de Sabadell que vol oferir un altre model de gestió en un mitjà de comunicació basat en l'horitzontalitat, l'autogestió, l'assemblearisme i la participació ciutadana. La primera quinzena de desembre del 2008 es va instal·lar un nou emissor radiofònic més potent amb el qual es pot sintonitzar fins a tots els barris de Sabadell al 91.4 de la FM.

## Referències

* ↑ «Comencen les emissions analògiques de Ràdio Trama al 91.4 de la FM». Vilaweb, 13-01-2008.
* ↑ «Ràdio Trama ja emet per a tota la ciutat». Vilaweb, 16-12-2008.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Ràdio Trama
# Ruptura de relacions diplomàtiques

Per la ruptura de relacions diplomàtiques un estat sobirà posa fi a les relacions diplomàtiques que manté amb un altre estat. És un acte de represàlia o de pressió d’un estat contra un altre. És un acte de retorsió unilateral lícit i conforme al dret internacional públic, però perjudicial o poc cordial. És una lliure facultat d'un estat, encara que, naturalment, obeïx a raons molt greus i és l'expressió d'una aguda crisi. A diferència de l'establiment de relacions diplomàtiques, la ruptura és un acte unilateral que no exigeix el consentiment de l'altre estat. Organismes internacionals com ara l'Organització de les Nacions Unides, poden decidir la ruptura de manera col·lectiva.
És el darrere pas en un conflicte diplomàtic dins d'una escala de mesures, la gradació d'un episodi de tensió entre dos estats que mantenen relacions diplomàtiques. De menys a més és la següent: tramesa d'una nota de protesta; convocatòria de l'ambaixador (pel ministeri d'afers exteriors davant el qual es troba acreditat, sovint per fer-li entrega personalment d'una nota de protesta); crida a consultes de l'ambaixador; declaració de persona non grata de col·laboradors menors d'una missió diplomàtica, suspensió de relacions diplomàtiques i, finalment, trencament de relacions diplomàtiques. Per part dels mitjans de comunicació és força freqüent –i erroni– confondre la convocatòria d'un ambaixador amb la crida a consultes. L'expulsió o retirada de col·laboradors menors o en un estadi ulterior del conflicte del cap de missió no suposa per si sola la ruptura de relacions diplomàtiques.
La ruptura de relacions diplomàtiques no comporta necessàriament la ruptura de relacions consulars. Els tractats entre els estats continuen en vigor. Els estats poden confiar a un tercer estat la protecció dels seus interessos i la defensa dels compatriotes establert en al país hoste.

## Referències

* 1 2 «Ruptura de relacions diplomàtiques». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «retorsió -». Diccionari de relacions internacionals | Terminologia jurídica. TERMCAT. [Consulta: 9 novembre 2021].
* ↑ Abellán Honrubia, Victòria; Pons Ràfols, Francesc Xavier; Saura Estapà, Jaume. «L'aplicació forçosa del Dret Internacional». A: Nocions bàsiques de dret internacional públic per a les diplomatures de ciències empresarials i de gestió i administració pública. 2a ed. Barcelona: Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona, 2005. ISBN 84-475-2974-6.
* ↑ Abellán Honrubia et al., 2005, p. 133.
* 1 2 Pérez-Desoy i Fages, Carles «Arriant banderes. Refent ponts». Diari de Girona, 08-09-2021.
* ↑ Abellán Honrubia et al., 2005, p. 132.
# Rouffach

Rouffach (en alsacià Rufàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2005 tenia 4.491 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2002 |
| 4.781 | 5.053 | 4.768 | 4.615 | 4.303 | 4.187 | 4.499 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Jean-Pierre Toucas | UMP |
# Albert Tomàs i Sobrepera

Albert Tomàs i Sobrepera (Barcelona, 19 de desembre de 1970) és un exfutbolista català, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Es va formar a les categories inferiors del FC Barcelona, arribant al Barça B. Amb el primer equip tan sols va jugar a la Copa Catalunya. Va debutar en primera divisió la temporada 93/94, cedit a la UE Lleida. Eixa any va disputar 22 partits.
A l'any següent recala a l'Albacete Balompié, on roman tres anys: dos a Primera i un a Segona. Amb l'equip manxec suma tres temporades irregulars, tot gaudint de minuts però sense fer-se un lloc a l'onze titular.
Aconsegueix la titular la temporada 97/98, a les files del CD Toledo, amb qui jugaria 36 partits i marcaria tres gols. Però, no va tenir continuïtat i a l'any següent tan sols en juga 9. Eixe 1998, Tomàs també passa una estada al Vissel Kobe japonés.
De nou a la competició de l'Estat espanyol, fitxa a l'estiu de 1999 pel Llevant UE. A València es fa amb la titularitat, jugant 61 partits i marcant 7 gols en els dos anys que hi va romandre. La temporada 01/02 juga amb el Gimnàstic de Tarragona, i després milita al CE Sabadell, on penja les botes el 2004.
Després de la seua retirada, Albert Tomàs va estar dins l'organigrama del CE Sabadell. Ara retirat, encara juga algun partit de costellada amb el veterans del Barça

## Anecdotari

* Albert Tomàs va ser inclòs en la llista de 22 jugadors del FC Barcelona per a la Copa d'Europa de 1992, que va guanyar el conjunt blaugrana. Però, no hi va jugar cap minut.

## Enllaços externs

* Fitxa de Tomàs
# Cova marina

Una cova marina o cova litoral és un tipus de cova formada per l'acció erosiva de les aigües marines sobre el litoral. Se'n poden trobar arreu del món, incloent-hi coves marines relictes situades a territoris que actualment es troben terra endins, però anteriorment estaven a la costa. De fet, algunes de les coves marines més grans del món es troben a la costa de Noruega, però 30 metres o més per sobre del nivell del mar actual.

## Referències

* ↑ Ginard, A.; Vicens, D.; Bover, P.; Crespí, D.; Gràcia, F.; Gual, M. À.; Balaguer, P. «Coves litorals, geomorfologia i jaciments del quaternari de la Marina de Llucmajor. Zona 1: la franja costanera entre es Racó des Llobets i Cala s'Esglesieta (2a. part)». Endins, 36, 2014, pàg. 131–150. ISSN: 0211-2515.
* ↑ Sjöberg, Rabbe «Coastal Caves Indicating Preglacial Morphology in Norway» (en anglès). Cave Science, The Transactions of the British Cave Research Association, 15, 3, 1988, pàg. 99–103.
# Countdown

«Countdown» té aquests significats:
# Counter-Strike: Condition Zero

Counter-Strike: Condition Zero (sovint abreujat «CS: CZ» o «CZ») és un videojoc de trets en primera persona. És una nova versió de Counter Strike amb gràfics millorats, mapes retocats, afegint dos models nous i un mode d'un jugador. Al mode d'un jugador (missions) se li diu Deleted Scenes.
A més és l'únic joc dels tres Counter-Strike que conté un mode d'un sol jugador.
Està disponible per a xbox. Actualment es distribueix per la plataforma steam.
Aquesta versió va ser molt criticada a causa de la inferioritat dels seus gràfics respecte dels actuals, per les limitacions del motor gràfic GoldSrc.
Els models nous inclouen l'anti-terrorista Spetnaz rus, i el terrorista Guerilla (escamot americà), ambdós introduïts en la versió 1.3 del CS.
També s'han inclòs nous canvis com el dany de la magrana en mà o HE que ja pot ser mortal llevant els 100 punts de vida. Els wallblanged o "travessades" han estat disminuïdes i es danya menys. Els ostatges han estat dotats de més personalitat i aquests poden col·laborar amb els antiterroristes.
Durant el seu llançament es va intentar implantar com substitut el Counter Strike 1.6 i fins i tot en la competició internacional WEG (Worlds I-sports Games) es va introduir com mod oficial, en veure's que top clans internacionals ho rebutjaven negant-se a jugar aquesta versió va caure en l'oblit. Actualment el Condition Zero viu una etapa "morta", ja que ja no hi ha competicions LAN (excepte a Finlàndia) i les poques en línia no tenen molts seguidors per a més informació pots consultar en la pàgina oficial o els canals de la xarxa quakenet. A pesar d'açò, Condition Zero ha estat bastant desvaloritzat, perquè es tracta d'una versió que combina un acceptable bon aspecte gràfic amb la jugabilitat dinàmica de l'edició clàssica de 1.6.
El 12 d'agost de 2011 va ser anunciat un nou lliurament de la saga Counter-Strike, dita Counter-Strike: Global Offensive. Que tenia previst eixir a principis del 2012.

## Enllaços externs

* CS: Condition Zero
# Creu de Jovells

La Creu de Jovells és una collada a cavall dels termes dels pobles de la Pedra, al municipi de la Coma i la Pedra i de La Corriu, al municipi de Guixers, ambdós a la Vall de Lord (Solsonès).
Està situada a la punta nord de la Serra de Mitges, que tanca per llevant la plana de Pratformiu, a una altitud de 1.546,4 metres. En el mateix lloc i amb el mateix nom hi ha una masia bastant malmesa. Hi ha constància documental d'una masia del segle X (avui desapareguda) que portava aquest nom

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 234

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Dave Grohl

David Eric Grohl (14 de gener de 1969 a Warren, Ohio) és un músic de rock. Va ser el bateria del grup Nirvana des del 1990 fins a la separació del grup. El 1995 va crear el seu propi grup anomenat Foo Fighters. La seva carrera va començar als anys 80 com bateria de diferents bandes de Washington DC. El 2009, compaginant amb els Foo Fighters, va ser un dels creadors del supergrup Them Crooked Vultures (amb Josh Homme i John Paul Jones com a integrants).

## Referències

* ↑ «Adéu als Foo Fighters?». Núvol, 13-11-2012. [Consulta: 30 juny 2020].
* ↑ «Llega un supergrupo con John Paul Jones, Josh Homme y Dave Grohl» (en castellà), 06-07-2009. [Consulta: 18 gener 2023].
# Crotofagins

Els crotofagins (Crotophaginae) són una petita subfamília, dins la família dels cucuts (Cuculidae), formada per quatre espècies americanes d'hàbits gregaris. S'han classificat també com una família de ple dret (Crotophagidae).
Una característica de la subfamília és el desenvolupament de la cria cooperativa, en què diverses femelles ponen els seus ous en un niu comunal. El nombre d'ous de la posta és molt diferent entre les diferents espècies.

## Sistemàtica

La subfamília està formada per dos gèneres amb quatre espècies en total:
* Gènere Guira, amb una espècie: guira (Guira guira).
* Gènere Crotophaga, amb tres espècies.

## Hàbitat i distribució

Els diferents membres s'estenen per zones de boscos i matolls des del sud de Florida, cap al sud, a través de les Antilles i Amèrica Central, fins al nord de l'Argentina.

## Referències

* 1 2 Davis, David E. (1942). "The Phylogeny of Social Nesting Habits in the Crotophaginae". The Quarterly Review of Biology 17 (2): 115–34. JSTOR 2808549
* ↑ Posso, Sergio R.; Donatelli, Reginaldo J. (2001). "Cranial osteology and systematic implications in Crotophaginae (Aves, Cuculidae)". Journal of Zoological Systematics and Evolutionary Research 39 (4): 247-56. doi:10.1046/j.1439-0469.2001.00178.x.
* ↑ Els Crotofagins a Tree of life Web project Rev. 24/09/2012
# Creu de Can Sogues

La Creu de Can Sogues és una creu de terme del municipi de Sant Martí Sarroca (Alt Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

De la primitiva creu de terme que actualment està ubicada davant la masia de Can Sogues, només es conserva la columna que l'enlairava i la socalada de suport. La creu original, de pedra sorrenca, consta que per les característiques del seu material, s'ha desfet i s'acabat perdent. Per fotografies antigues sembla un exemplar de cap al 1600, amb els braços rematats per florons estrellats i magolla amb elements decoratius de traceria gòtica amb figureti descansa sobre una base esglaonada.
Antigament estava situada tocant la carretera. Sense cap més aclariment, consta que fou restaurada al segle xix.

## Referències

* 1 2 «Creu de Can Sogues». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Cunico

* Si cerqueu altres usos, vegeu Cunico (Itàlia).
El cunico és un aliatge de coure (Cu), níquel (Ni) i cobalt (Co) amb proporcions 50%, 21% i 29% respectivament. És un aliatge dúctil abans del tractament final, però no es pot mecanitzar fàcilment després d'aquest. Poden fabricar-se amb ell imants en forma de varetes, bandes i fils, fins i tot pot modelar-se. Les propietats magnètiques són independents de la direcció de treball en fred o del tractament tèrmic.

## Referències

* ↑ Woldman, N.E; Frick, J.P. Woldman's engineering alloys. 9a ed.. ASM International, 2000. ISBN 9780871706911.
* ↑ Fink, D.G. Manual práctico de electricidad para ingenieros. Reverte, 1984. ISBN 9788429130263.
# Criminologia

La criminologia és una ciència que estudia el crim entès com a fenomen social i individual, incloent-ne les causes i les conseqüències que se'n deriven, el comportament criminal i l'impacte que aquest genera en la legislació. La investigació en criminologia posa en pràctica mètodes científics per corroborar hipòtesis i oferir prediccions a llarg termini, amb la fi de desenvolupar teories que puguin ajudar a explicar i comprendre els fets, les causes, les conseqüències i altres circumstàncies al voltant del crim per tal d'aconseguir-ne la prevenció.
El 1885, l'italià, Raffaele Garofalo, professor de Dret, va encunyar el terme italià, criminologia. Gairebé al mateix temps, l'antropologista francès, Paul Topinard, el va utilitzar per primera vegada en francès criminologie.
No hem de confondre els conceptes criminologia i criminalística. Mentre que la criminologia és una ciència multidiciplinaria que es dedica a l'estudi del delicte, causes, conseqüències, maneres de prevenir-los, la criminalística apareix quan el delicte ja s'ha comès i així poder recol·lectar "les peces del puzle" per trobar l'autor del crim.

## Escola del pensament

A mitjans del segle xviii, va sorgir la criminologia quan els filòsofs socials van començar a reflexionar sobre el crim i els conceptes del dret. Amb els anys, s'han desenvolupat diverses escoles del pensament.

## Escola clàssica

Aquesta escola va sorgir al s. XVIII en el període de la Il·lustració. Els pensadors d'aquesta escola creien que els éssers humans eren lliures, iguals i racionals, desfent-se de la idea que el delinqüent era diferent de la resta de població, l'únic factor que permetia actuar contra fets delictius era l'intimidació de la pena.
Segons Cesare Beccaria en el seu llibre "Dels delictes i les penes"(1764) per aconseguir que una pena fos efectiva, aquesta havia de complir els següents requisits:
* Celeritat: Els organismes actuen ràpidament contra els fets.
* Certesa: La població sap que les accions delictives seran perseguides.
* Severitat: El mal que crea la pena es superior al benefici obtingut pel delicte.

## Vegeu també

* Criminalística

## Referències

* ↑ Deflem, Mathieu. Sociological Theory and Criminological Research: Views from Europe and the United States. Elsevier, 2006, p. 279. ISBN 0-7623-1322-6.
* ↑ Ayala, Rosalía Torres. «¿A qué se dedican los criminólogos y en qué se diferencian de los criminalistas? | UNIR» (en espanyol europeu), 27-09-2018. [Consulta: 11 desembre 2019].
* ↑ Beccaria, Cesare. Tratado de los delitos y de las penas (en castellà). en casa de Rosa, Librero, 1828.