OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muinane

Muinane és una llengua indígena americana parlada a Colòmbia que pertany a la família de llengües bora, juntament amb el bora.

## Distribució geogràfica

El muinane és parlat per 150 persones a Colòmbia al llarg del riu Alt Cahuinarí al Departament d'Amazones. Pot haver-hi alguns parlants al Perú.

## Fonologia
### Consonants

Consonants muinane :
| | Bilabial | Alveolar | Postalveolar/ Palatal | Velar | Glottal |
| Nasal | m | n | ɲ | | |
| Oclusuva | p b | t d | tʲ dʲ | k ɡ | ʔ |
| Africada | | | tʃ dʒ | | |
| Fricativa | ɸ β | s | ʃ j | x | |
| Vibrant | | r | rʲ | | |
* Les oclusives sordes i les africades contrasten amb les seves contraparts geminades: tː tʃː tʲː kː.

### Vocals

Vocals muinane :
| | Anterior | Central | Posterior |
| Tancada | i | ɨ | u |
| Oberta | ɛ | a | o |

### To

Hi ha dos tons en muinane: alt i baix.

## Gramàtica

L’ordre de les paraules en Muinane sol ser SOV. El marcatge de casos és nominatiu-acusatiu.

## Sistema d'escriptura

El muinane s'escriu amb alfabet llatí. Un gràfic de símbols amb els sons que representen és el següent:
| Llatí | IPA | Llatí | IPA | Llatí | IPA | Llatí | IPA | Llatí | IPA | Llatí | IPA |
| a | /a/ | b | /b/ | c | /k/ | ch | /tʃ/ | d | /d/ | e | /e/ |
| f | /ɸ/ | g | /ɡ/ | h | /ʔ/ | i | /i/ | ɨ | /ɨ/ | j | /x/ |
| ll | /dʒ/ | m | /m/ | n | /n/ | ñ | /ɲ/ | o | /o/ | p | /p/ |
| q | /k/ | r | /r/ | s | /s/ | sh | /ʃ/ | t | /t/ | u | /u/ |
| v | /β/ | y | /j/ | | | | | | | | |
* Les consonants palatalitzades s’escriuen mitjançant les formes no palatalitzades més y: ty /tʲ/, dy /dʲ/, ry /rʲ/. Als efectes de l’alfabetització, es consideren seqüències de lletres.
* El to generalment no s’indica per escrit. Quan es mostra, s’indica amb un accent agut sobre la vocal: á, é, í, ɨɨ, ó, ú.
* El sistema d'escriptura Muinane es basa en l'ortografia del castellà. Per aquest motiu, el so /k/ s’escriu com a c abans de a, ɨ, o, u u i com qu abans de e i i. De la mateixa manera, el so /ɡ/ s'escriu com a gu abans de e i i, i g en altres llocs.

## Referències

* Aschmann, Richard P. (1993), Proto-Witotoan, Arlington, TX: SIL International, ISBN 0-88312-189-1
* Walton, James W. & Walton, Janice P. (1967), "Phonemes of Muinane", in Waterhouse, Viola G., Phonemic systems of Colombian languages, Norman, OK: SIL International, pàg. 37–47
* Walton, James P.; Walton, Janice W. & Pakky de Buenaventure, Clementina (1997), Diccionario Bilingüe Muinane-Español/Español-Muinane, Santafé de Bogotá: Editorial Buena Semilla, OCLC 468683910, <http://www.sil.org/americas/colombia/pubs/abstract.asp?id=38009>
# Partit Mana

El Moviment Mana (en anglès: Mana Party; en maori: Te Mana) fou un partit polític neozelandès que defensava els drets dels maoris. El partit és socialista i afavoreix els drets del poble maori. Va ser fundat l'abril de 2011 per l'actual líder Hone Harawira quan dimití del Partit Maori.
El partit ha tingut escons a la Cambra de Representants des de les eleccions parcials de Te Tai Tokerau el juny de 2011, dos mesos després de la fundació del partit. Des d'aleshores el partit té tan sols un escó, guanyant de nou en la circumscripció electoral de Te Tai Tokerau en les eleccions generals de 2011.
El 3 de maig de 2021 es va cancel·lar el registre del partit a petició pròpia.

## Resultats electorals

| Any | Vots | % | Escons | Govern |
| 2011 | 24.168 | 1,08% | 1 | Oposició |

## Líders

| | Líder | Imatge | Termini |
| 1 | Hone Harawira | | 2011- |

## Presidents

| Nom | Termini |
| Annette Sykes | 2011- |

## Referències

* ↑ «Amendment to the Register of Political Parties» (en New Zealand English). [Consulta: 3 març 2024].

## Vegeu també

* Drets dels pobles indígenes
* Partit Maori
* Llista de partits polítics de Nova Zelanda

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina web oficial del Partit Mana Arxivat 2015-07-02 a Wayback Machine.
# Invasions britàniques del Riu de la Plata

Les invasions britàniques del Riu de la Plata van ser una sèrie d'intents fallits del Regne Unit per a prendre el control de les colònies espanyoles ubicades sobre el Riu de la Plata (avui part de l'Argentina i l'Uruguai).

## Antecedents

Les invasions van tenir lloc entre 1806 i 1807, com a part de les Guerres Napoleòniques, quan Espanya era aliada de França.

## Invasió de 1806

Una part de l'exèrcit britànic, 1.500 homes, van ocupar Buenos Aires per un període de 46 dies el 1806, abans de ser-ne expulsats, durant la qual es van confiscar els impostos de Xile i Perú i William Carr Beresford en fou el governador. El 12 d'agost després dels combats en què moriren 400 britànics i encara més criolls, els britànics es van rendir, i els 1.150 presoners foren enviats a ciutats de l'interior.

## Invasió de 1807

El 1807, una segona força de 12.000 homes dirigida pel Tinent General John Whitelocke va ocupar Montevideo, romanent allí per molts mesos, i a la que es van unir presoners de 1806 que van fugir. Inicialment les forces britàniques havien de prendre Xile i reforçar Buenos Aires, però la notícia de la represa espanyola d'aquesta ciutat va fer canviar els plans. Un tercer exèrcit va fer un segon intent per prendre Buenos Aires. Després d'uns dies de conflictes armats en els carrers contra els militars locals i l'exèrcit espanyol, durant els quals la meitat dels britànics van ser assassinats i ferits, el Regne Unit va haver d'abandonar el lloc.

## Conseqüències

La resistència de la gent local i la seva participació activa en la defensa, amb un petit suport d'Espanya, van ser avanços importants cap a la Revolució de Maig de 1810, amb la independència de l'Argentina el 1816.

## Referències

* ↑ Gallo, p. 41.
* ↑ Gallo, p. 43.
* 1 2 3 Gallo, p. 45.
* ↑ Gallo, p. 47.
* ↑ Gallo, p. 64.

## Bibliografia

* Roberts, Carlos (2000). Las invasiones inglesas del Río de la Plata (1806-1807) y la influencia inglesa en la independencia y organización de las provincias del Río de la Plata. Emecé. ISBN 950-04-2021-X
* Gallo, Claudio Rodolfo. “Claroscuros” de la Historia Argentina (en castellà). Editorial Dunken, 2014. ISBN 9870276210.

## Enllaços externs

* L'oblidada invasió britànica de l'Argentina (Britain's 'forgotten' invasion of Argentina), BBC News, 10 d'agost de 2006
# Jóhanna Guðrún Jónsdóttir

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Jóhanna Guðrún Jónsdóttir, nascuda el 16 d'octubre de 1990, a Copenhaguen, Dinamarca, és una cantant islandesa més coneguda pel seu nom artístic Yohanna. Escollida en el 2009 per representar al seu país en el festival d'Eurovisió que es va realitzar a Moscou, va obtenir el segon lloc amb la seva cançó Is it true?. En la seva infància, va voler convertir-se en cantant d'òpera. Als dotze anys va signar un contracte amb Tommy Motola. Va treure el seu primer àlbum l'any 2000. A l'octubre de 2008, participa en un concert en homenatge a Madonna pels seus 50 anys a Broadway. En 2009 representa a Islàndia en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2009 amb la balada sentimental Is It True?, amb la va aconseguir el segon lloc. La cançó està cantada en anglès i Yohanna l'ha cantat en altres idiomes com l'espanyol, amb el nom Si te vas, o en francès, amb el nom Si tu sais. També es va presentar a la preselecció per Eurovisió 2011 amb la cançó "Nótt" encara que semblava que anava a tornar a guanyar no va ser així, ja que va guanyar el grup Sigurjón's Friends.

## Discografia
### Àlbum

| Any | Informació | Suècia | Vendes i Certificació |
| 2008 | Butterflies and Elvis Primer àlbum d'estudi Llibertat:2008 Discogràfica:Warner Music Sweden Format: CD, digital download | 19 | $^{VendesaSuècia:10,000}$ |

## Referències

* ↑ Butterflies and Elvis album chart
* ↑ http://www.swedishcharts.com/showitem.asp?interpret=Yohanna&titel=Butterflies+And+Elvis&cat=a
# Alejandra Rodríguez

Alejandra Marisa Rodríguez (La Plata, Argentina, 27 de novembre de 1963) es una advocada i periodista argentina,
L'abril de 2024 es va convertir en la primera dona de la seva edat en guanyar el concurs Miss Univers Buenos Aires, una distinció que la portarà a representar la provincia a la final de Miss Univers Argentina 2024.
Es formà com a periodista i es graduà el 1984 a l'Escola Superior de Periodisme de la Universitat de la Plata. Posteriorment, estudià Dret. Durant alguns anys formà part de la Cambra de Diputats de la Legislatura de la Província. S'especialitzà en Dret de Família a la Fiscalia de Brandsen. També treballà al Ministeri de Salut, i com a assesora legal a un hospital de la regió.

## Referències

* ↑ «Tiene 60 años y es la nueva Miss Universo Argentina: así es Alejandra Rodríguez Belleza Alejandra Rodríguez acaba de convertirse en la primera mujer de esa edad en ganar el Miss Universo Buenos Aires. Representará a la provincia en la final de Miss Universo Argentina 2024 el 25 de mayo». La Vanguardia, 25-04-2024 [Consulta: 25 abril 2024].
* ↑ «Así es Alejandra Rodríguez, la nueva Miss Universo Argentina con 60 años». Mundo Deportivo, 24-04-2024 [Consulta: 25 abril 2024].
* ↑ «La historia de Alejandra Rodríguez y su receta tras ser elegida por su belleza a los 60 años:"Muy natural"». El Día, 25-04-2024 [Consulta: 25 abril 2024].
# Muspell

Segons la mitologia escandinava Muspell és el regne ardent del sud que va sortir de Ginnungagap i que, en combinar-se la seva escalfor extrema amb el fred extrem de Niflheim va originar Ymir i Audhumla.
Es creu que el Muspelheim era el més elevat de tots els regnes, i es trobava per sobre de Asgard, la llar dels Æsir. Més al nord es trobava Niflheim, el regne del gel. És la llar dels Gegants de Foc, dels quals Surt era el més poderós. Muspelheim significa món del foc o llar del foc, sent Muspel foc i Heim, llar o món. Els objectes brillants del cel nocturn, com a planetes, estels i estels van sorgir de les espurnes del Muspelheim.
Al Ragnarök, el concepte nòrdic de la fi del món, els cels s'obriran i Surtur sortirà del Muspelheim seguit de tots els seus gegants, marxant cap a Asgard i destruint al seu pas el pont de Bifrost.

## Referències

* ↑ Grant, John (2008), Los vikingos, cultura y mitología, Köln, Alemania ISBN 978-3-8365-0276-4 p. 35
* ↑ Laia San José Beltrán, Quienes fueron realmente los vikingos, Quarentena, 2015, ISBN 978-84-16229-16-1 p. 306.

## Enllaços externs

* Gylfaginning en asatru.es Arxivat 2015-10-24 a Wayback Machine. (en espanyol)
# EON Productions

EON Productions és una societat de producció del cinema britànic coneguda sobretot per la sèrie de pel·lícules sobre l'heroi James Bond. EON (Everything Or Nothing - Tot o res) és una filial de Danjaq, el holding que amb United Artists, gestiona els drets de la franquícia Bond. La seva oficina central és als Estudis Pinewood.
EON es va crear el 1961 per part dels productors Albert R. Broccoli i Harry Saltzman. El 1975, després de 9 films de James Bond, Harry Saltzman ven les seves accions a United Artists (que ja és el distribuïdor de pel·lícules de la sèrie). El 1996 després de la mort d'Albert R. Broccoli, la seva filla Barbara Broccoli i el seu fill Michael G. Wilson el succeeixen.
Des de la seva primera pel·lícula el 1962, 007:Agent 007 contra el Dr. No, EON només ha produït una pel·lícula on no surt l'agent secret britànic :Call me Bwana) amb Bob Hope.
# Pastràssimes

Les pastràssimes són uns éssers femenins que habiten a la natura, a prop de rius i barrancs. En general són conegudes com a «dones d'aigua», tant a Catalunya com a algunes zones de la Comunitat Valenciana. Però concretament a Olocau i la zona de la Serra Calderona reben el nom de pastràssimes.
Les pastràssimes són una espècie de nimfes misterioses. Van vestides de blanc i, a les nits de lluna plena, llaven les seues robes i els seus llençols i els estenen damunt les roques o els matolls.
Algunes persones diuen que han sentit les seues veus o rialles quan caminaven a soles per la muntanya.
Sembla que són éssers savis i que aporten benestar al seu entorn. Es diu que tenen poders i que, si algú aconsegueix emportar-se una de les seues peces de roba, es farà ric o tindrà poders.
Per altra banda, tenen un caràcter fort i venjatiu. Si una pastràssima descobrix algú intentant furtar-li la seua roba, pot fer-li un encanteri i fer-lo desaparèixer o transformar-lo en pedra.
Ferran Zurriaga ha escrit un “Recull de rondalles i llegendes de les muntanyes de Portaceli” on es fa referència a aquestos éssers misteriosos en vàries de les llegendes de la zona.
# Intencionalitat

La intencionalitat en psicologia humana és la qualitat d'intencional d'un acte orientat per la consciència a la seva realització o la voluntat a la consecució d'un fi. En dret és la voluntat conscient d'obeir o no l'ordre legal. El concepte té una llarga tradició filosòfica, ja a l'Edat Mitjana es lligava a la vis o força dels mots, però ha estat en filosofia contemporània on ha adquirit el seu pes, especialment des dels treballs de Paul Grice i Edmund Husserl. Aquesta intencionalitat filosófica lliga subjecte i món exterior per la voluntat conscient de relacionar-s'hi.
És un aspecte per definició subjectiu, la dificultat del qual és comprovar-la, com que només se la pot inferir amb molta prudència des de fets, paraules i comportaments concrets o indicis verificats. En dret penal, la prova de la intencionalitat d'un acte és un element crucial per diferenciar entre delictes dolosos i delictes imprudents.
En intel·ligència artificial es debat sobre si és possible que una màquina l'adquireixi quan processa un programari, sigui aquest autogenerat o inserit per algú.

## Referències

* ↑ «Intencionalitat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Intencionalitat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Intencionalitat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El dret penal: concepte» (pdf). Generalitat de Catalunya - Departament de Justícia.
# Itingen

Itingen és un municipi del cantó de Basilea-Camp (Suïssa), situat al districte de Sissach.

## Enllaços externs

* Itingen en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
* Web oficial del municipi (alemany)
# Agafay

Agafay (en àrab أگفاي, Agafāy; en amazic ⴰⴳⴰⴼⴰⵢ) és una comuna rural de la prefectura de Marràqueix, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 15.452 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Myersina macrostoma

Myersina macrostoma és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba des del Japó fins a Singapur i Austràlia.

## Observacions

Sovint es troba associat a Alpheus djiboutensis.

## Referències

* ↑ Herre A. W. C. T. 1934. Notes on fishes in the Zoological Museum of Stanford University. 1. The fishes of the Herre Philippine expedition of 1931. The fishes of the Herre 1931 Philippine expedition with descriptions of 17 new species. Newspaper Enterprise Litd., Hong Kong. Herre Philipp. Exped. . 1-106.
* ↑ «Myersina macrostoma». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ FishBase

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# EOF

EOF (abreviatura de end-of-file, cap de fitxer en anglès) és un indicador o marca que no hi ha més informació que recuperar d'una font de dades. La font de dades pot ser un fitxer o flux de dades (stream). Conceptualment en cas d'un fitxer indica que es va arribar al final, en cas d'un stream és que es va finalitzar la transmissió o transferència de dades.

## A nivell Sistema Operatiu

A nivell sistema operatiu, l'indicador de fi d'arxiu és dependent del sistema d'arxius on es trobi emmagatzemat el fitxer o el protocol de transmissió associat al stream. Per exemple, FAT 16 té com a indicador de fi d'arxiu el valor FFF8-FFFFh, un altre exemple pot ser el protocol FTP, en mode de transferència per flux (STREAM Mode) l'indicador de cap d'arxiu (o de flux) es representa per dos bytes, el primer són tots uns, i el segon byte és tots en zero excepte bit de posició 2 (en hexa 02h).

## En Programació

En programació, EOF és un concepte per determinar la fi-d'arxiu. Molts llenguatges de programació tenen formes de detectar la finalitat-d'arxiu com a condicionant per a la lectura d'un flux de dades.
Alguns exemples:
El caràcter EOF existeix en la taula ASCII encara que no és aquest el caràcter que indica la fi-d'arxiu a la font de dades, ja que un fitxer no conté com a últim byte el caràcter EOF.
A la biblioteca estàndard de C, l'accés a un fitxer i altres funcions I/O poden retornar un valor igual al simbòlic EOF per indicar que la condició end-of-file s'ha complert. Ex:
La interpretació de C com a resultat de l'operació de lectura en cas de ser EOF és, en general, -1.

## Shell i caràcters d'escapament

En UNIX es pot generar un EOF des del shell ( consola) teclejant Ctrl + D per indicar el EOF de dades ingressats per teclat, així com en Microsoft DOS i Windows es genera mitjançant la combinació Ctrl + Z.
# Municipi d'Övertorneå

Övertorneå (en suec: Övertorneå kommun; en meänkieli: Matarengi) és un municipi del Comtat de Norrbotten, al nord de Suècia. El seu centre administratiu està situat a Övertorneå.
Hi ha dues antigues esglésies de fusta a Övertorneå i Hedenäset. L'església d'Övertorneå té un orgue del segle xvii.
El cercle polar àrtic creua el poble de Juoksengi, el qual és conegut com "el poble del cercle polar àrtic" (Polcirkelbyn).

## Localitats

Hi ha quatre localitats (o àrees urbanes) al Municipi d'Övertorneå:
| # | Localitat | Població |
| 1 | Övertorneå | 1,965 |
| 2 | Juoksengi | 401 |
| 3 | Hedenäset | 285 |
| 4 | Svanstein | 207 |
El centre administratiu és en negreta

### Localitats més petites

Hi ha nou localitats més petites al Municipi d'Övertorneå:
| # | Localitat més petita | Població |
| 1 | Pello | 193 |
| 2 | Kuivakangas | 125 |
| 3 | Aapua | 122 |
| 4 | Poikijärvi | 107 |
| 5 | Rantajärvi | 102 |
| 6 | Neistenkangas | 93 |
| 7 | Pudas | 85 |
| 8 | Haapakylä | 59 |
| 9 | Jänkisjärvi | 52 |

## Referències

* ↑ Statistics Sweden as of December 31, 2005
* ↑ Statistics Sweden as of December 31, 2005 (suec)

## Enllaços externs

* Övertorneå Municipality Arxivat 2007-07-04 a Wayback Machine. – Lloc web oficial
* Ylitornio-Övertorneå Arxivat 2004-03-27 a Wayback Machine. – Lloc web turístic
# Partit Popular Sòrab

El Partit Popular Sòrab (sòrab Serbska Ludowa Strana, alemany Wendische Volkspartei) és un partit polític alemany fundat el 2005 amb la finalitat de defensar els interessos de la minoria sòrab als estats de Brandenburg i Saxònia. Fugen la classificació de partit de dretes o esquerres, i s'anomenen interclassistes.
Els fundadors de les parts el consideren un successor del Lausitzer Volkspartei, fundat el 1919 i que canvià el nom a Wendische Volkspartei el 1924, i que va ser dissolt pel règim nazi. La seva fundació ha estat, però, criticada per molts activistes sòrabs, com Domowina, ja que considera que els sòrabs podrien estar representats pels partits alemanys existents.
El partit ha pres part a les eleccions municipals de 2007, a les eleccions regionals de Brandenburg de 2008 i les eleccions municipals i regionals a Saxònia de 2009. Reclamen un bilingüisme més actiu per part de les autoritats i major presència del sòrab a l'escola. El 27 de març de 2009 va ingressar a l'Aliança Lliure Europea.

## Enllaços externs

* (alemany) (alt sòrab) (baix sòrab) Web del SLS Arxivat 2006-07-08 a Wayback Machine.
# Jón Gunnar Árnason

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Jón Gunnar Árnason (Reykjavik, 1931– 1989) va ser un escultor islandès.

## Biografia

Després d'estudiar de 1944 a 1946 a l'Escola d'Arts i Oficis de la Universitat d'Islàndia, a Reykjavik, i a l'Escola d'Arts Visuals, es va graduar com a enginyer a la Universitat Tècnica de Reykjavik l'any 1952. Des de 1965 fins al 1967 va continuar la seva formació en Belles Arts al College Hornsey, vinculada a la Universitat de Middlesex de Londres, a Anglaterra.
És l'autor de l'escultura Viatger del Sol, que es troba davant del mar, on comença el carrer Frakkastigur, a la capital islandesa. Les seves obres han estat exposades en prestigioses galeries d'Islàndia, Noruega, Països Baixos i Alemanya. Va ser membre de la Societat Islandesa d'Escultors, fundada a la capital l'any 1972 pels artistes Hallsteinn Sigurðsson, Ragnar Kjartansson, Þorbjörg Pálsdóttir i altres.

## Enllaços externs

* Skemman.is Perfil i obres d'Árason En islandès. Consultat el 24 de juny de 2014.
# Ambystoma

Ambystoma és un gènere d'amfibis caudats representats per una gran nombre d'espècies.

## Taxonomia

* Ambystoma altamirani Dugès, 1895
* Ambystoma amblycephalum Taylor, 1940
* Ambystoma andersoni Krebs i Brandon, 1984
* Ambystoma annulatum Cope, 1886 - salamandra anellada.
* Ambystoma barbouri Kraus i Petranka, 1989
* Ambystoma bishopi Goin, 1950
* Ambystoma bombypellum Taylor, 1940 - salamandra delicada.
* Ambystoma californiense Gray, 1853 - salamandra de Califòrnia.
* Ambystoma cingulatum Cope, 1868
* Ambystoma dumerilii (Dugès, 1870) - ajolot del Llac Pátzcuaro.
* Ambystoma flavipiperatum Dixon, 1963
* Ambystoma gracile (Baird, 1859)
* Ambystoma granulosum Taylor, 1944
* Ambystoma jeffersonianum (Green, 1827) – salamandra de Jefferson.
* Ambystoma laterale Hallowell, 1856
* Ambystoma leorae (Taylor, 1943)
* Ambystoma lermaense (Taylor, 1940) - salamandra de Lerma.
* Ambystoma mabeei Bishop, 1928
* Ambystoma macrodactylum Baird, 1850
* Ambystoma maculatum (Shaw, 1802)
* Ambystoma mavortium Baird, 1850 - salamandra tigre de Texas.
* Ambystoma mexicanum (Shaw i Nodder, 1798) - ajolot.
* Ambystoma opacum (Gravenhorst, 1807) -
* Ambystoma ordinarium Taylor, 1940 - salamandra de Puerto Hondo.
* Ambystoma rivulare (Taylor, 1940)
* Ambystoma rosaceum Taylor, 1941
* Ambystoma silvense Webb, 2004
* Ambystoma subsalsum Taylor, 1943
* Ambystoma talpoideum (Holbrook, 1838) - salamandra talp.
* Ambystoma taylori Brandon, Maruska i Rumph, 1982 - ajolot de Alchichica o salamandra de Taylor.
* Ambystoma texanum (Matthes, 1855) - salamandra de boca chica.
* Ambystoma tigrinum (Green, 1825) - salamandra tigre.
* Ambystoma velasci (Dugès, 1888) - salamandra tigre mexicana o salamandra de Tecocomulco.