OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 2059

L'any 2059 (MMLIX) serà un any comú que començarà en dimecres segons el calendari gregorià, l'any 2059 de l'era comuna (CE) i Anno Domini (AD), el 59è any del tercer mil·lenni, el 59è any del segle xxi, i el desè any de la dècada del 2050.

## Esdeveniments
### Països Catalans

* 5 de novembre - Eclipsi de sol a Catalunya; tindrà inici a les 7:30 del matinada, assolirà el seu punt àlgid a les 8:35 i tindrà fi a les deu del matí.
* Article de El Periódico de l'any 2016 en que s'especula que s'assolirà la paritat en aquest any. L'article denuncia la falta de paritat l'any 2016, fent per exemple, un mapa amb les alcaldesses de Catalunya que són minoria.

### Resta del món

* Gener - Un missatge del METI, anomenat Teen Age Message, enviat des del radio telescopi Yevpatoria RT-70; Radar planetari Eupatoria, arriba a les seves destinacions, Estrella HD 126053 i estrella HD 193664.
* El futurista Simon Hopkins prediu el col·lapse dels sistemes econòmics moderns.
* Centenari de la Revolució Cubana; què és produí el 1959 durant el Moviment 26 de Juliol.
* 5 de novembre - Eclipsi anular de sol passant al sud-oest de la França, després a Sardenya i Sicília, a Egipte, a la part superior d'Àfrica, travessant l'oceà Índic i fins a Sumatra.

### Ficció

* El 2059 es compliran 60 anys de la massacre de Columbine.
* The Waters of Mars, episodi de Doctor Who, té lloc el 2059; vegeu la Llista d'episodis de Doctor Who.

## Referències

* 1 2 «Eclipsi de sol a Catalunya» (en castellà). [Consulta: 24 novembre 2018].
* ↑ «Paritat Alcaldes-Alcadesses 2016-2059». [Consulta: 24 novembre 2018].
* ↑ A. Vakoch, Douglas. Communication with Extraterrestrial Intelligence (CETI) (en anglès). ISBN 1438437951, 9781438437958.
* ↑ Hallman, Kenneth. Speculations on the Coming Millenium. Hornbeck Press, 1963, p. 215–217. [sic]
* ↑ Christenson, Ron. Political Trials in History: From Antiquity to the Present (en anglès). Transaction Publishers, p. 60-61. ISBN 1412831253.
* ↑ Waters of Mars a IMDB
* ↑ «BBC NEWS – Entertainment – David Tennant quits as Doctor Who». News.bbc.co.uk. [Consulta: 4 gener 2015].
# Adolphe-Marie Gubler

Adolphe-Marie Gubler (5 d'abril de 1821 - 20 d'abril de 1879) fou un metge i farmacòleg francès nascut a Metz.
Originalment estudiant de botànica, va començar els seus estudis de medicina a 1841 a París, on va ser alumne d'Armand Trousseau (1801-1867). En 1845 es va convertir en un interne des Hôpitaux, i obtingué el seu doctorat el 1849. Després va treballar com a metge a l'Hospital Beaujon, i el 1853 va obtenir la seva agrégation amb una tesi sobre la cirrosi del fetge. En 1868 va ser nomenat professor de teràpia per la facultat de medicina a París, i mantingué aquest càrrec fins a la seva mort el 1879.
Gubler va fer diverses contribucions en els camps de la medicina i la farmacologia. Se li atribueix ser el primer metge a diferenciar entre icterícia hematògena i una icterícia hepatògena. El seu nom s'associa amb la "síndrome Millard-Gubler", una condició caracteritzada per un remolliment del teixit cerebral que és causada per l'obstrucció dels vasos sanguinis de la protuberància anular. La malaltia porta el nom en conjunt amb Auguste Louis Jules Millard (1830-1915), que inicialment va descriure el trastorn ln 1855. La "línia de Gubler" del mateix nom és una línia d'origen superficial del nervi trigemin en la protuberància, una lesió per sota de la qual resulta en la síndrome de Millard-Gubler esmentada.
Va ser autor de nombroses obres sobre botànica, medicina clínica, fisiologia i farmacologia, amb diversos articles sobre aquest últim tema que es van publicar al "Journal de thérapeutique". Entre les seves obres més reeixides cal destacar un tractat de 1856 sobre hemiplegia titulat De l'hémiplégie alterne envisagée comme signe de lésion de la protubérance annulaire et comme preuve de la décussation des nerfs faciaux,i una important publicació relativa a la farmacopea anomenada Commentaires thérapeutiques du codex medicamentarius, un llibre que va ser guardonat amb el "Premi Chaussier" (Prix Chaussier, pel nom de l'anatomista François Chaussier) per part de l'Académie des sciences.
Gubler fou un membre fundador de la Société de biologie, i el 1865 esdevingué membre de l'Académie de médecine.
Quan encara era un metge intern, el Dr. Trousseau li va preguntar si podria fer de company de viatge a un jove que patia d'angoixa emocional. Mentre era a Milà, Gubler va ser ferit de gravetat per un tret del seu company, fet que el va obligar a passar un any recuperant-se a Milà.

## Referències

* Adolphe-Marie Gubler @ Who Named It
* ↑ Text complet de "Les fondations de l'Academie des sciences
# Adolph Wilhelm Hermann Kolbe

Adolph Wilhelm Hermann Kolbe (Elliehausen, 27 de setembre de 1818 - Leipzig, 25 de novembre de 1884) va ser un reconegut químic alemany.

## Biografia

Kolbe va néixer a Elliehausen prop de Göttingen, Regne de Hannover (actualment Alemanya). Va ser ajudant de Robert Wilhelm Bunsen a la Universitat de Marburgo el 1842, després d'estudiar química amb Friedrich Wöhler. Posteriorment va assistir a Lió Playfair a la Universitat de Londres i entre 1847 i 1851 es va encarregar d'editar el Handwörterbuch der regnin und angewandten Chemie (Diccionari de la química pura i aplicada) escrit per Justus von Liebig i Wöhler. Kolbe llavors va seguir a Bunsen a Marburgo, i el 1865 va anar a la Universitat de Leipzig.
En aquella època, es creia que els compostos orgànics i inorgànics eren independents uns dels altres, i que els compostos orgànics podien ser creats solament pels organismes vius. Kolbe creia que els compostos orgànics es podrien derivar dels inorgànics, directament o indirectament, per processos de substitució. Va comprovar la seva teoria convertint el disulfur de carboni, mitjançant diversos passos, en àcid acètic (1843-45). Introduint una idea modificada de radicals estructurals, va contribuir a l'establiment de la teoria estructural. També va predir l'existència d'alcohols secundaris i terciaris.
Va treballar en l'electròlisi de les sals dels àcids grassos i altres àcids (electròlisi de Kolbe) i va preparar l'àcid salicílic, la base per a fer l'aspirina en un procés anomenat síntesi de Kolbe o reacció de Kolbe-Schmitt.
Amb Edward Frankland, Kolbe va trobar que els nitrils es poden hidrolitzar als àcids corresponents. Com redactor del Journal für praktische Chemie (Diari de la química pràctica, 1869), sovint va ser crític amb el treball d'altres.
Va morir amb 66 anys a Leipzig, Alemanya.

## Referències

* 1 2 «Hermann Kolbe» (en anglès). Britannica. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ Rocke, Alan J. The quiet revolution : Hermann Kolbe and the science of organic chemistry. Berkeley: University of California Press, 1993. ISBN 0-520-08110-2.
* ↑ Lindsey, Alan S.; Jeskey, Harold «The Kolbe-Schmitt Reaction» (en anglès). Chemical Reviews, 57, 4, 01-08-1957, pàg. 583–620. DOI: 10.1021/cr50016a001. ISSN: 0009-2665.
* ↑ «Kolbe Nitrile Synthesis». [Consulta: 25 desembre 2021].

## Vegeu també

* Constantin Fahlberg

## Enllaços externs

* Científicos (casi) olvidados: Hermann Kolbe (castellà)
# Adolfo Martín-Gamero y González-Posada

Adolfo Martín-Gamero y González-Posada (Madrid, 13 de febrer de 1917 –Santander, 3 de setembre de 1987) va ser un diplomàtic i polític espanyol.

## Biografia

Era net del Adolfo González Posada i besnet de l'historiador Antonio Martín Gamero, va fer els estudis primària a la Institución Libre de Enseñanza i els va continuar a l'Institut-Escola. Es llicencià en Dret a la Universitat Central de Madrid i va ampliar estudis a França, Gran Bretanya i República Federal Alemanya.
Va ingressar en la carrera diplomàtica en 1946 i fou enviat com a secretari d'ambaixada a Dublín (1947-1951), Berna (1951-1955) i Pau (Occitània) (1955). El 1955 Fernando María Castiella el nomenà cap de l'Oficina d'Informació Diplomàtica del Ministeri d'Afers exteriors, i posteriorment, en 1968 va ser nomenat Cònsol general a Nova York, i entre 1962 i 1975 fou ambaixador d'Espanya al Marroc, on es va veure enmig del contenciós pel Sàhara Occidental la Marxa Verda. Va deixar el càrrec en 1975 per ser designat ministre d'Informació i Turisme i ocupar l'escó de procurador en Corts corresponent. Durant el seu mandat foren legalitzats diaris com El País i l'Avui.
El 1976 fou nomenat president del Consell Superior d'Afers exteriors. El 1979 fou nomenat novament ambaixador a Berna fins que es va jubilar el 1983. El 1985 es va veure implicat en un suposat delicte d'evasió de capitals amb el matrimoni García de Enterría i Santiago Muguiro Gil de Biedma, però després de declarar davant el jutge de delictes monetaris Luis Lerga González fou deixat en llibertat sense càrrecs.

## Referències

* ↑ Fitxa al Congrés dels Diputats
* ↑ «La Real Academia de la Historia recibe el legado documental de Adolfo Martín Gamero». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 gener 2015].
* ↑ El juez Lerga deja en libertad sin cargos a Martín Gamero a El País, 17 de febrer de 1985
# Action Française

Action française (AF) és un moviment polític francès nacionalista i monàrquic. Va ser fundat el 1899 després de l'affaire Dreyfus per Henri Vaugeois, professor de filosofia, i Maurice Pujo, periodista i escriptor. Charles Maurras convencé a principis de la dècada de 1900 als membres de l'Action française de la necessitat d'una restauració monàrquica. Aquest moviment va tenir una influència no negligible al llarg de la Tercera República francesa. S'ha de distingir entre el monarquisme de Maurras (pertanyent a l'opció orleanista) dels legitimistes més tradicionalistes.
El 1919, Charles Maurras demanà que es concedís el dret de vot a les dones cosa que no es va assolir fins al 21 d'abril de 1944. Maurras considerava que les dones serien més sensibles als arguments tradicionalistes i catòlics que els homes.
El 1926 el Papa de Roma, Pius XI, va condemnar Action Française, ja que subordinava la religió a la política i al nacionalisme i a més va incloure algunes obres de l'agnòstic Maurras dins l'índex de llibres prohibits. El 1939 Pius XII va aixecar aquesta condemna. Al principi de la Segona Guerra Mundial Charles Maurras va qualificar de «divine surprise» l'arribada al poder de Philippe Pétain i donà suport a la política del Govern de Vichy. Tanmateix Action Française es divideix profundament entre els partidaris de Maurras i de Vichy, i els que s'integren en la resistència francesa antinazi.
El 1944, Maurras va ser arrestat i condemnat a cadena perpètua per col·laboració amb l'enemic, però la seua pena fou perdonada el 1952.
Actualment Action Française s'anomena Centre royaliste d'Action française (CRAF) i és el principal moviment monàrquic de França. Proposen restablir la monarquia a França coronant la família d'Orleans, s'oposa a l'Europa federal, a la mundialització i al "sistema de partits". Actualment ha bandejat les seves polítiques antisemites i xenòfobes.

## Referències

* ↑ «Action Française». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Levy, Richard S. Antisemitism: A Historical Encyclopedia of Prejudice and Persecution (en anglès). Vol. 1. ABC-CLIO, 2005, p. 1. ISBN 1851094393.

## Enllaços externs

* Action française
* Action française étudiante
* Maurras.net contient une bibliothèque qui reprend divers textes autour de l'Action française et de son histoire.
* Textes sur l'affaire Dreyfus et l'Action française Arxivat 2007-05-17 a Wayback Machine.
# Aega (gènere)

Aega és un gènere de crustacis isòpodes de la família Aegidae, que conté les següents espècies:
* Aega acuminata Hansen, 1897
* Aega acuticauda Richardson, 1910
* Aega affinis Milne Edwards, 1840
* Aega antarctica Hodgson, 1910
* Aega angustata Whitelegge, 1901
* Aega antennata Richardson, 1910
* Aega approximata Richardson, 1910
* Aega bicarinata Leach, 1818
* Aega chelipous Barnard, 1960
* Aega concinna Hale, 1940
* Aega crenulata Lutken, 1859
* Aega dofleini Thielemann, 1910
* Aega ecarinata Richardson, 1898
* Aega falcata Kensley & Chan, 2001
* Aega falklandica Kussakin, 1967
* Aega hamiota Bruce, 2004
* Aega hirsuta Schiödte & Meinert, 1879
* Aega komai Bruce, 1996
* Aega lecontii Dana, 1853
* Aega leptonica Bruce, 1988
* Aega magnifica Dana, 1853
* Aega maxima Hansen, 1897
* Aega megalops Norman & Stebbing, 1886
* Aega microphthalma Dana, 1853
* Aega monophthalma Johnston, 1834
* Aega nanhaiensis Yu, 2007
* Aega platyantennata Nunomura, 1993
* Aega psora Linnaeus, 1758
* Aega punctulata Miers, 1881
* Aega semicarinata Miers, 1875
* Aega serripes H. Milne Edwards, 1840
* Aega sheni Yu & Bruce, 2006
* Aega stevelowei Bruce, 2009
* Aega tridens Leach, 1815
* Aega truncata Richardson, 1910
* Aega urotoma Barnard, 1914
* Aega webbii Guérin-Méneville, 1836
* Aega whanui Bruce, 2009

## Referències

* ↑ Kensley, Brian; Schotte, Marilyn. «Aega Leach, 1815». ITIS standard report. ITIS. [Consulta: 21 març 2016].
* ↑ Bruce, Niel L.; Schotte, M. (2015). Aega Leach, 1815. In: Boyko, C.B; Bruce, N.L.; Merrin, K. L.; Ota, Y.; Poore, G.C.B.; Taiti, S.; Schotte, M. & Wilson, G.D.F. (Eds) (2008 onwards) World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans database. Accessed through: World Register of Marine Species on 2016-03-21
# Agulla Haurillón

L'Agulla Haurillón és un cim de 3.075 m d'altitud, amb una prominència de 15 m, que es troba a la Cresta de Cregüenya, al massís de la Maladeta, província d'Osca (Aragó).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Geògraf Salvador Llobet Edicions Cartogràfiques. Maladeta - Aneto, Esc. 1:25.000. Granollers: Editorial Alpina, 1995 (E-25). ISBN 84-8090-037-7.
# Agulla Cregüenya

L'Agulla Cregüenya és un cim de 3.043 m d'altitud, amb una prominència de 34 m, que es troba a la Cresta de Cregüenya, al massís de la Maladeta, província d'Osca (Aragó).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Geògraf Salvador Llobet Edicions Cartogràfiques. Maladeta - Aneto, Esc. 1:25.000. Granollers: Editorial Alpina, 1995 (E-25). ISBN 84-8090-037-7.
# Adil Chihi

Adil Chihi (àrab: عادل شيحي, ʿĀdil Xīḥī) (Düsseldorf, Alemanya, 21 de febrer de 1988) és un futbolista alemany d'ascendència marroquina que juga com a davanter al Fulham FC de la Football League Championship d'Anglaterra. Chihi ha estat internacional en dues ocasions amb la selecció de futbol del Marroc.

## Referències

* ↑ «Fulham sign Moroccan forward Adil Chihi» (en anglès britànic). EFI, 23-07-2014. [Consulta: 18 desembre 2022].
* ↑ «Adil Chihi - Perfil del jugador» (en castellà). Transfermarkt. [Consulta: 18 desembre 2022].
# Aepyceros datoadeni

Aepyceros datoadeni és una espècie extinta molt propera a l'impala que visqué a l'actual Etiòpia durant el Pliocè, fa 3 milions d'anys. Fou descrit per Denis Geraards, René Bobe i Kaye Reed el 2002. S'assemblava molt a l'impala actual, incloent-hi en la forma de les banyes i les dents, tot i que era molt més petit. L'espècie anomenada en honor de Dato Aden, l'home àfar que en descobrí l'holotip el 1999.

## Referències

* ↑ Denis Geraads, René Bobe & Kaye Reed «Pliocene Bovidae (Mammalia) from the Hadar Formation of Hadar and Ledi-Geraru, Lower Awash, Ethiopia» (en anglès). Journal of Vertebrate Paleontology, 32, 1, 2012, pàg. 180–197. DOI: 10.1080/02724634.2012.632046.
# Afonso Rodríguez

«Afonso Rodríguez» té aquests significats:
* Sant Alfonso o Alonso Rodríguez Gómez, jesuïta, germà laic a Mallorca (1532-1617)
* Sant Alfonso o Alonso Rodríguez Olmedo (Zamora, 10 de març de 1598-15 de novembre de 1628) màrtir jesuïta del Paraguai, canonitzat el 1988.
# Agamyxis albomaculatus

Agamyxis albomaculatus és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cope, E. D., 1878. Synopsis of the fishes of the Peruvian Amazon, obtained by Professor Orton during his expeditions of 1873 and 1877. Proc. Am. Philos. Soc. 673-701.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Peters, W. (C. H.). 1877. Über die von Dr. C. Sachs in Venezuela gesammelten Fische. Monatsb. Akad. Wiss. Berlin 1877: 469-473.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Ortega, H. i R.P. Vari, 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Franke, H.-J., 1989. The first successful spawning of a white-spotted doradid. Trop. Fish Hobbyist. 37(10):111-116.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Agamyxis pectinifrons

Agamyxis pectinifrons és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (20 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch, 1991. Aquarien Atlas. Band. 1. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 992 p.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Agenville

Agenville és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 107 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Agenville era de 107 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 36 eren l'habitatge principal de la família i 3 estaven desocupats. Tots els 39 habitatges eren cases. Dels 36 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Agenville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 12 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 67 persones, 48 eren actives i 19 eren inactives. De les 48 persones actives 41 estaven ocupades (22 homes i 19 dones) i 7 estaven aturades (3 homes i 4 dones). De les 19 persones inactives 9 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses extractives i 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Agenville hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 316 hectàrees.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Agenville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Agenville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ahtiašna

Ahtiašna, Ahtirumna o Ahtiruna fou una ciutat cananea de la qual no se sap gaire cosa a banda del fet que al segle xiii aC la governava Sur-Ašar com a vassall egipci. Sur-Ašar és l'autor de la carta d'Amarna EA 319, adreçada al faraó d'Egipte. El vocabulari emprat en l'epístola situa Ahtiašna al sud de Canaan. L'origen etimològic del nom de la ciutat podria ser el mateix que el d'Atarot, que significa 'corones' i es donava a nuclis situats al cim de túmuls o turons.

## Referències

* ↑ Goren, Finkelstein i Na'aman, 2004, p. 302.

## Bibliografia

* Goren, Y.; Finkelstein, I.; Na'aman, N. Inscribed in Clay: Provenance Study of the Amarna Tablets and other Ancient Near Eastern Texts (en anglès). Institut d'Arqueologia de la Universitat de Tel-Aviv, 2004. ISBN 965-266-020-5.
# Al-Mutawàkkil

Al-Mutawàkkil o al-Mutawakkil és el nom dels següents personatges:
* Al-Mutawàkkil (abbàssida) (822-862), califa abbàssida de Bagdad (847–861)
* Al-Mutawàkkil ibn al-Aftas o Úmar ibn Muhàmmad al-Mutawàkkil (~1045-1094), emir de Badajoz (1073-95) i rei de Toledo (1080-82)
* Al-Mutawàkkil I o Xàraf-ad-Din Yahya al-Mutawàkkil (1473 - 1555), imam zaidita del Iemen
* Al-Mutawàkkil II o Ismaïl al-Mutawàkkil (1610- 1676), imam zaidita del Iemen de la branca qassimita
# Alconada de Maderuelo

Alconada de Maderuelo és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Està situat entre Ayllón i Maderuelo.

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].