OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# James Daunt

Achilles James Daunt (18 d'octubre de 1963) és un home de negocis britànic. Va fundar la cadena Daunt Books, i des del maig de 2011 és el conseller delegat de la cadena de llibreries Waterstones. El 2019 va esdevenir conseller delegat de la cadena de llibreries estatunidenques Barnes & Noble.
Achilles James Daunt nasqué el 18 d'octubre de 1963, fill del diplomàtic Timothy Daunt i Patricia Susan Knight. Rebé la seva educació a Sherborne School, abans d'estudiar història a Pembroke College, Universitat de Cambridge.
La seva primera feina va ser com a superintendent a Carnival Cruise Lines. Després de treballar com a banquer per JP Morgan, fundà Daunt Books, una cadena de sis llibreries a Londres. El maig de 2011 va ser nomenat conseller delegat de Waterstones pel flamant propietari, el bilionari rus Alexander Mamut. El 2011, els dos van aparèixer a la quarta plaça d'una llista del diari The Guardian de les 100 persones més importants de la indústria del llibre britànica.
Daunt fou elegit Membre Honorari ('Honorary Fellow') de la Royal Society of Literature el 2017.
És casat amb Kary Steward, professional sanitària; tenen dues filles, Molly i Eliza; i viuen en una casa de quatre pisos a Hampstead. Tenen una segona residència a Suffolk i una tercera a Escòcia.

## Referències

* ↑ Alter, Alexandra; Hsu, Tiffany «Barnes & Noble Is Sold to Hedge Fund After a Tumultuous Year» (en anglès). The New York Times, 07-06-2019. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «DAUNT BOOKS LIMITED» (en anglès). [Consulta: 8 agost 2019].
* 1 2 Shah, Oliver «Interview». The Sunday Times, 22-12-2013, pàg. 6.
* ↑ «Còpia arxivada» (PDF). Pembroke Gazette, 2012, pàg. 120. Arxivat de l'original el 2015-11-19 [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ Kellaway, Kate «James Daunt: 'I don't recognise that books are dead'» (en anglès). The Observer, 03-06-2011. ISSN: 0029-7712.
* ↑ Hall, James «James Daunt parachuted in to run Waterstone's» (en anglès). The Daily Telegraph, 20-05-2011. ISSN: 0307-1235.
* ↑ Staff, Guardian «James Daunt and Alexander Mamut | No 4 | Books power 100» (en anglès). The Guardian, 23-09-2011. ISSN: 0261-3077.
* ↑ Onwuemezi, Natasha. «Rankin, McDermid and Levy named new RSL fellows». The Bookseller. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ «Current RSL Fellows». Royal Society of Literature. Arxivat de l'original el 2019-02-06. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ Eyre, Hermione. «James Daunt: the man who saved Waterstones» (en anglès). Evening Standard, 10-12-2014. [Consulta: 8 agost 2019].
* 1 2 Anthony, Andrew «James Daunt: the bibliophile who means business | Observer profile» (en anglès). The Guardian, 26-05-2012. ISSN: 0261-3077.
# James Davison Hunter

James Davison Hunter (1955) és un sociòleg estatunidenc.
Treballa com a professor de religió, cultura i teoria social a la Universitat de Virginia i va ser fundador i primer director executiu de l'Institut d'Estudis Avançats en Cultura de la mateixa universitat. Hunter és una figura prominent en el camp de la sociologia de religió i la sociologia de cultura. També destaca la seva feina relacionada amb l'estudi del moviment evangèlic i del canvi cultural. És conegut per haver creat el terme culture wars, guerra cultural.

## Referències

* ↑ Baños, Antonio. La República possible. Barcelona: Ara Llibres, 2017, p. 24. ISBN 9788416915194.

## Enllaços externs

* James Davison Hunter pàgina web
# Hérmedes de Cerrato

Hérmedes de Cerrato és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 158 | 155 | 125 | 122 |
# Ismael Comas i Solanot

Ismael Comas i Solanot (Mequinensa, 1 de desembre de 1942) fou un futbolista de la Franja de la dècada de 1960.

## Trajectòria

L'any 1958, amb només 15 anys, debutà a la porteria del CD Mequinensa de tercera divisió. El mateix anys va rebre l'opció de fer una prova amb el FC Barcelona, que resultà satisfactòria. En total jugà nou temporades al Barça, entre 1958 i 1967, al juvenil, amateur, CD Comtal i al primer equip. Jugà amb les seleccions catalanes juvenil i amateur, així com amb la selecció espanyola militar, arribant a disputar el Mundial Militar de 1966 on acabà tercer. A primer equip no va poder disputar cap partit oficial, només amistosos, doncs a la porteria hi havia jugadors com Salvador Sadurní, amb només dos anys més que ell. Marxà al CE Sabadell, on va arribar a ser quart a primera divisió la temporada 1968-69, i com a conseqüència disputà la Copa de Fires la temporada següent. Acabà la seva carrera a la UE Sant Andreu, on jugà durant sis temporades. El dilluns 13 d'octubre de 1975 jugà amb una selecció catalana en el 75è aniversari del RCD Espanyol amb resultat favorable per a Catalunya de 2 a 3. Un cop retirat fou entrenador.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Ismael Comas Solanot, futbolista». Temps de Franja, 01-05-2008. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Perfil». Agrupació Barça Jugadors. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Emotivo festival catalán anoche en Sarrià». La Vanguardia, 14-10-1975. [Consulta: 1r octubre 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Imer

Imer és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.196 habitants. Limita amb els municipis de Canal San Bovo, Mezzano, Siror i Sovramonte (BL)

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005-2010 | Pio Decimo Bettega | Llista cívica |
| 2010- | Gianni Bellotto | Llista cívica |
# Isothrix barbarabrownae

Isothrix barbarabrownae és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. És endèmica de la Reserva de Biosfera del Manu (Perú), on viu a 1.900 m d'altitud. El seu hàbitat natural són les selves nebuloses. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.
Aquest tàxon fou anomenat en honor de Barbara E. Brown, conservadora de zoologia del Museu Field de Chicago.

## Referències

* ↑ Patterson, B.; Lacher, T. Isothrix barbarabrownae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 19 febrer 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 28. ISBN 978-0801893049.
# Interrogatiu

S'entén per interrogatiu (en anglès, wh-word) el mot que introdueix una oració interrogativa (o pregunta), tant si és una oració interrogativa directa com una oració interrogativa indirecta.

## Tipus d'interrogatius

* Adjectius determinatius interrogatius (o determinants interrogatius)
Els adjectius determinatius interrogatius són determinants que acompanyen el nom, amb el qual concorden en gènere i nombre, al principi d'una oració amb modalitat interrogativa. Així, en català, els determinants interrogatius són quin/a, quins/es i quant/a, quants/es. (Per exemple, en una oració com Quina magdalena vols per a berenar?, l'interrogatiu quina determina el substantiu magdalena, amb el qual concorda en gènere femení i nombre singular). Quin/a, quins/es i quant/a, quants/es també poden funcionar com a adjectius determinatius exclamatius.
* Pronoms interrogatius
Els pronoms interrogatius són pronoms que encapçalen oracions amb modalitat interrogativa. En català, hi ha els pronoms interrogatius qui i què. (En una oració com Què has trobat dins d'aquella maleta atrotinada?, el pronom interrogatiu què introdueix l'oració i en destaca la característica que és una pregunta). Les oracions introduïdes per un pronom interrogatiu tenen com a resposta un sintagma nominal (SN) o un pronom.
* Adverbis interrogatius
Els adverbis interrogatius són adverbis que introdueixen oracions amb modalitat interrogativa i, per tant, tenen la característica de subratllar el caràcter interrogatiu de l'oració. En català, són adverbis interrogatius mots com quan, on i com. (Per exemple, en una oració com Quan vindràs?, l'adverbi quan introdueix la pregunta). Les oracions introduïdes per un adverbi interrogatiu poden tenir com a resposta un adverbi, un sintagma preposicional (SPrep) o una oració subordinada adverbial.

## Bibliografia

* BADIA I MARGARIT, Antoni M. (1995). Gramàtica de la llengua catalana. Descriptiva, normativa, diatòpica i diastràtica. Barcelona: Proa.
* FABRA, Pompeu (1956). Gramàtica catalana. Barcelona: Teide.

## Vegeu també

* Moviment de l'interrogatiu
# Itziar Esparza i Pallarés

Itziar Esparza i Pallarés (Lleida, 28 d'octubre de 1974) és una nedadora catalana.
Especialitzada en proves de mig fons, va competir amb el Club Natació Lleida amb el qual va ser dues vegades campiona de Catalunya en 400 m lliure i quatre d'Espanya en 400 m i 800 m lliure. L'any 1994 va fitxar pel Real Canoe NC, completant la seva carrera amb disset títols més de campiona d'Espanya i cinc rècords nacionals. Internacional en cinquanta-sis ocasions, va participar en els Jocs Olímpics de Barcelona 1992 i Atlanta 1996 en les proves de 400 i 800 m lliure, retirant-se poc després. Posteriorment, ha exercit d'entrenadora de natació en categories de formació al Club Natació Natació Reus Ploms. Entre d'altres reconeixement, va rebre la medalla d'argent (1994) i la d'or (1996) de serveis distingits per la Reial Federació Espanyola de Natació.

## Palmarès
### Campionat de Catalunya

* 1 Campionat de Catalunya d'estiu en 400 m lliures: 1993
* 1 Campionat de Catalunya d'hivern en 400 m lliures: 1993

### Campionat d'Espanya

* 3 Campionat d'Espanya d'estiu en 200 m lliures: 1994, 1995, 1996
* 4 Campionat d'Espanya d'estiu en 400 m lliures: 1993, 1994, 1995, 1996
* 4 Campionat d'Espanya d'estiu en 800 m lliures: 1993, 1994, 1995, 1996
* 2 Campionat d'Espanya d'hivern en 200 m lliures: 1995, 1996
* 3 Campionat d'Espanya d'hivern en 400 m lliures: 1993, 1994, 1995, 1996
* 4 Campionat d'Espanya d'hivern en 800 m lliures: 1993, 1994, 1995, 1996

## Referències

* 1 2 «Itziar Esparza i Pallarés». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Sàez, A. «Itziar Esparza: “L'esport d'elit és molt dur, tant a nivell físic com mental”». Segre, 25-07-2017. Arxivat de l'original el 2018-08-05. [Consulta: 4 agost 2018].
# Ivan Radoev

Ivan Radoev (Sofia, 9 de setembre de 1901 - Sofia, 4 d'agost de 1985) fou un futbolista búlgar de la dècada de 1920.
Fou 2 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Levski Sofia.

## Referències

* ↑ «Ivan Radoev Olympic Results». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 3 octubre 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ «Ivan Radoev Career Stats» (en bulgarian). levskisofia.info.
# Irad

En el Gènesi capítol quart, Irad (en hebreu תנ"ך בן-חֲנוֹךְ Erad ben Hănōk i en àrab عبارت بن إدريس Erad ibn Akhanukh) és el fill d'Hanoc i net de Caín que fou pare de Mehuiael. En el Llibre de Moisès, de l'Església de Jesucrist dels Sants dels Darrers Dies, Irad és assassinat pel seu besnet Lèmec per haver divulgat un pacte que Lèmec havia conclòs amb Satanàs.
Segons una tradició apòcrifa jueva, el seu rebesnet Tubal va assassinar per error Caín, l'avi d'Irad i fill malvat d'Adam, el primer home. Quan Tubal va dir-ho al seu pare Lèmec, aquest el va matar a ell. Aleshores, la terra va esberlar-se i va engolir Irad, el seu fill Mehuiael i el seu net Metuixael.

## Referències

* ↑ «Moisès 5». Llibre de Moisès. [Consulta: 7 març 2021].
# Iradj Azimi

Iradj Azimi (Xiraz, província de Fars, 1 d'octubre de 1945) és un realitzador i director de cinema francès d'origen iranià.

## Biografia

Del 1966 al 1968 va estudiar a l'Institut des hautes études cinématographiques. Durant aquest temps, després d0una visita al Museu del Louvre visita el quadre El rai de la Medusa de Théodore Géricault, que el va impressionar.
El seu debut cinematogràfic com a director fou el 1973 Les jours gris, un comentari sobre un home vell (Jean Dasté), que torna a viure a una casa d'hostes. Utopia les la història d'un home a la recerca de la seva venerabilitat, amb Laurent Terzieff i Dominique Sanda. A Les Îles (1983) Maximilian Schell, Daniel Mesguich i Marie Trintignant viuen a l'illa d'un arxipèlag fictici, que ha esdevingut més important que la comunitat.
Des de 1987 estaria preparant la seva pel·lícula fins ara, Le Radeau de la Méduse, amb un pressupost de 400 milions de francs francesos. Hi participaren Jean Yanne com a comandant Chaumareys, Philippe Laudenbach i Claude Jade com a governador Schmatz i Daniel Mesguich, Rufus i Laurent Terzieff, que van rodar el 1988 a Martinica. L'huracà Hugo que va devastar l'illa el 1989 i altres problemes financers van provocar que la pel·lícula no fos acabada fins 1991, i degut a diversos problemes de distribució no es va poder estrena, raó per la qual Azimi, en un acte de protesta simbòlica, es tallés les venes davant del Ministeri de Cultura Francès i el seu amic Marcel Marceau el 16 de desembre de 1997. Això provocà la implicació en la distribució de l'aleshores ministra de cultura Catherine Trautmann, i finalment la pel·lícula fou estrenada el juliol de 1998.

## Filmografia

* 1969: Illuminations (curtmetratge documental)
* 1975: Les Jours gris, amb Jean Dasté iJosée Destoop
* 1978: Utopia, amb Laurent Terzieff, Dominique Sanda, Jean Dasté, Gérard Blain
* 1983: Les Îles, amb Maximilian Schell, Marie Trintignant, Daniel Mesguich, Jean Dasté
* 1998: Le Radeau de la Méduse, amb Jean Yanne, Daniel Mesguich, Claude Jade, Rufus

## Referències

* ↑ Iradj Azimi a csfd.cz
* ↑ Le réalisateur Iradj Azimi se taillade les veïnes au ministère de la culture, Le Monde, 18 de desembre de 1997
* ↑ Disaster movie epic finds happy end, independent.ie, 18 de juliol de 1998

## Bibliografia

* René Prédal: 900 cinéastes français d'aujourd'hui. Cerf, Charenton-le-Pont 1988

## Enllaços externs

* 4 films liés à Iradj Azimi a CinéRessources.net
# Jack Brooksbank

Jack Christopher Stamp Brooksbank (3 de maig de 1986) és un empresari del vi i membre de la família reial britànica com espòs de la princesa Eugènia del Regne Unit, neta de la reina Isabel II del Regne Unit.

## Vida primerenca

Jack Christopher Stamp Brooksbank va néixer el 3 de maig de 1986. És el fill gran de George Edward Hugh Brooksbank, un comptable, i la seva dona Nicola Newton. Brooksbank és tàtara-tàtara-tàtara-tàtara-tàtara-nét de Stamp Brooksbank, membre del Parlament Britànic i Governador del Banc d'Anglaterra des de 1741 a 1743 i va representar a Saltash i Colchester a la Cambra dels Comuns. També és tàtara-tàtara-nét de Sir Edward Clitherow Brooksbank, 1 °. de Healaugh Manor. El seu avi patern, el capità Stamp Godfrey Brooksbank va ser majordom del rei Jordi VI del Regne Unit i de la reina Isabel II del Regne Unit. El seu tàtara-tàtara-avi va ser Thomas Coke, 2n. comte de Leicester. A través dels comtes de Leicester descendeix dels reis Eduard III i Jaume II. Té un germà menor, Thomas.

## Educació i Carrera

Brooksbank va ser educat en el Stowe School a Buckinghamshire. Va estudiar a la Universitat de Bristol. Brooksbank va ser l'administrador de Mahiki, un club de contactes a Mayfair freqüentat pels cosins de la seva dona, els prínceps Guillem i Enric en la seva joventut. Ara és ambaixador de la marca de tequila Casamigos.

## Matrimoni

El 2011, Brooksbank va començar una relació amb la princesa Eugènia del Regne Unit, la filla menor del príncep Andreu de York i Sarah Ferguson. El 22 de gener de 2018, l'oficina del duc de York al Palau de Buckingham va anunciar el seu compromís.
A l'abril de 2018, es parella es va traslladar des de la seva residència al Palau de Saint James a Ivy Cottage, situat al Palau de Kensington.
Les seves noces va tenir lloc el 12 d'octubre de 2018 a la Capella de Sant Jordi. La premsa va especular que a Brooksbank se li atorgaria el títol de "Comte de Northallerton", però no va ser així a causa de la negativa que els plebeus que es casen amb princeses rebin títols. Sota certes circumstàncies, la reina podria atorgar-li en el futur un títol a Brooksbank.
# Big Spring

Big Spring és una ciutat, seu del Comtat de Howard, a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 25.233 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Big Spring tenia 25.233 habitants, 8.155 habitatges, i 5.463 famílies. La densitat de població era de 509,8 habitants per km².
Dels 8.155 habitatges en un 32,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 14,1% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 32,7% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 132,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.257$ i la renda mediana per família de 35.448$. Els homes tenien una renda mediana de 27.636$ mentre que les dones 21.863$. La renda per capita de la població era de 14.119$. Aproximadament el 17,1% de les famílies i el 22,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Big Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Big Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].

## Enllaços externs

* Big Spring - Lloc web oficial
* https://www.lbk.ars.usda.gov/WEWC/llano/estacado.htm Arxivat 2017-08-09 a Wayback Machine.
# Brodat xinès

El brodat xinès és un tipus de brodat que té el seu origen, com diu el seu nom, a la República de la Xina. S'utilitza una agulla especial i es broda entrant i sortint amb l'agulla a la tela. És un brodat sense punt, de molt fàcil aprenentatge com a tasca, i es pot convertir en un microemprendiments.

## Materials

Per realitzar aquests productes treballats amb aquest brodat, es necessita:
* Agulla per a brodat xinès.
* Enfilat.
* Fil especial per brodat xinès. Es pot usar el fil mouliné, prenent 1 o 2 fils.
* Bastidor amb peu.
* Objecte de tela de teixit tancat sobre el qual brodar.
* Disseny a aplicar.
* Tisores.
* Goma aràbiga, termolina o entretela termoadhesiva per fixar.

## Nota

* ↑ D. José Oriol RONQUILLO. Diccionario de materia mercantil, industrial y agrícola, que contiene la indicación, la descripción y los usos de todas las mercancías. Imp. Agustín Gaspar, 1853, p. 268– [Consulta: 13 juny 2011].
# Brodat coreà

El brodat coreà és una tècnica artesana d'ornamentació tèxtil, coneguda com a tal a partir de l'època de la dinastia Joseon (1392-1910) de Corea, posterior al segle xiv. Chasu (en alfabet hangul: 자수) és la paraula que s'hi refereix. Hi ha quatre tipus de chasu segons el seu ús: pokshik chasu, kiyong chasu, kamsang chasu i budista chasu.
La paraula chasu es feia servir en la cultura coreana per a referir-se a un tipus de pensament mitjançant el qual es perseguia la bellesa en tots els àmbits de la vida quotidiana.

## Història

Generalment, el brodat oriental té l'origen en la civilització persa, i arribà a la Xina per la Ruta de la Seda i més tard a la península de Corea. En el registre històric Samguk Sagi es recull que la gent de Koguryö (37 aC-668 dC) feia brodats, caracteritzats per estils especials, en seda. L'estil del brodat de Paekche, un dels tres regnes de Corea, amb figures d'herbes i lotus de Nil, va ser molt notable i representatiu, gràcies al comerç massiu d'aquest regne amb alguns regnes xinesos propers a la seva regió.
Després de la unificació dels tres regnes, els governants van tractar de promoure la cultura budista a fi d'integrar els plebeus. Aquest propòsit va continuar al llarg de la dinastia Goryeo (918-1392), quan el nou regne va establir el budisme com a religió estatal amb diverses celebracions cada any. Amb tot, s'incorporen als brodats les figures de crisantems, fulles acolorides, bambú, flors de prunes, etc.
El 1392, es va fundar la dinastia Joseon, que eliminà la influència budista en la societat. El chasu es va expandir àmpliament entre la gent coreana, no sols en la cort. Durant la dinastia Joseon, s'adeqüen habitacions especialment dedicades a les vestidures daurades que utilitzen or i plata.
En la indumentària moderna coreana, el chasu apareix en el hanbok femení, especialment en la màniga de jeogori o en la chima (faldilla).

## Referències

* ↑ Kim won-yong, 《한국미의 탐구》, 열화당, 1978. 51.
* ↑ Park bong-gwan, 〈전통 의상에 표현된 현대적 감성의 문양에 대한 연구 : (드라마 '황진이'의 의상을 중심으로)〉 La universidad de Kyunghee, 2007년 pp. 28-29.
* ↑ 현대 한복의 장식성에 관한 연구 : 1986~1997년을 중심으로 Lee Hyun-sook, La Universitat femenina de Seül, pàgs. 96-97. 2005.
* ↑ 당초문을 응용한 한복상의의 자수문양 연구 Yoo Jangmi, 성균관대학교 일반대학원 pp. 84-88.

## Enllaços externs

* Brodat coreà.
* Museu del Brodat coreà Arxivat 2014-03-04 a Wayback Machine..
# Bloomer

Bloomer és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 3.347 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bloomer tenia 3.347 habitants, 1.424 habitatges, i 901 famílies. La densitat de població era de 480,4 habitants per km².
Dels 1.424 habitatges en un 27,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,7% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 20,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.715 $ i la renda mediana per família de 47.108 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.230 $ mentre que les dones 19.767 $. La renda per capita de la població era de 21.288 $. Aproximadament el 3,1% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bloomer» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bloomer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.