OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riu Agusan

L'Agusan és un riu a l'illa de Mindanao (Filipines) que neix al sud-est i flueix en direcció nord uns 390 km fins a desguassar a la badia de Butuan, a la mar de Bohol, on forma una fèrtil vall de 65 a 80 km d'ample entre les terres altes de Mindanao i la serralada del Pacífico, sent navegable en un tram de 260 km. Malgrat els primers contactes amb els espanyols al segle xvii, la major part de la vall va romandre escassament poblada pels nadius.
# Lou Reed (àlbum)

Lou Reed és el primer àlbum en solitari d'en Lou Reed, llançat el 1972, un any i mig després d'abandonar els The Velvet Underground. El disc el formen vuit cançons en aquell moment encara inèdites de la seva antiga banda, més dues de noves, "Going Down" i "Berlin" (aquesta última es va tornar a gravar per al seu àlbum conceptual de 1973 Berlin).
Amb un creixent interès per Velvet Underground, l'àlbum debut de Reed era molt esperat, però el resultat va ser un fracàs comercial i de crítica, arribant només a la posició 189 del Billboard 200.

## Crèdits

* Lou Reed - guitarra, arranjaments, teclats, veu, producció
* Clem Cattini - percussió
* Helene Francois - harmonia vocal
* Kay Garner - harmonia vocal
* Steve Howe - guitarra
* Les Hurdle - baix
* Paul Keogh - guitarra, guitarra acústica
* Brian Odgers - baix
* Caleb Quaye - guitarra, guitarra acústica, piano
* Rick Wakeman - piano, teclats
* Tom Adams - disseny tapa
* Mike Bobak - enginyer de so
* Ronn Campisi - fotografia
* Richard Robinson - producció

## Referències

* ↑ http://www.allmusic.com/album/r16369
* ↑ «Crítica de Robert Christgau» (en anglès).
# Carmelo Calvo Nuin

Carmelo Calvo Nuin (Peralta, 18 de juliol de 1842 - Montevideo, 30 de novembre de 1922) fou un organista, pianista i compositor navarrès.

## Biografia

Va cursar els seus primers estudis musicals amb el mestre Cerezo i als set anys formava part del cor de la col·legiata de Falces. Al mateix temps es va iniciar en la interpretació de l'orgue i amb onze anys exercia com a organista de la parròquia d'Alegria (Àlaba). Va prosseguir els seus estudis d'harmonia amb José Preciado i d'orgue amb Teodoro Mendizábal, organista de Vitòria. Fins 1863 va ocupar la plaça de mestre de capella i organista a Peralta, passant més tard, després de guanyar la plaça per oposició, a la de Caparroso. Posteriorment va donar un gir a la seva carrera i va començar les seves activitats com a pianista, primer al Casino de Pamplona i des de 1865 al Cafè de les Delícies de Barcelona. Des d'aquesta ciutat es va traslladar a Tarragona com a director i concertista d'orquestra d'una companyia lírica italiana; l'èxit que va aconseguir en les seves actuacions li facilitaria la possibilitat d'altres contractes similars i actuacions a Espanya i Buenos Aires. A Montevideo li van oferir la plaça d'organista i mestre de capella de la catedral, la qual va acceptar i va ocupar per més de trenta anys, aconseguint gran fama pel seu virtuosisme. El 1898 va deixar aquest lloc i es va dedicar a l'ensenyament musical, donant a conèixer el mètode de solfeig de Hilarión Eslava. Entre els seus deixebles més importants cal citar Lleó Rierol, "el primer simfonista i cuartetista en la història de la nostra música" (uruguaiana), segons escriu Susana Salgado en la seva Breu història de la música culta en l'Uruguai. Aquesta autora atribueix a Calvo la composició de diverses "fantasies, sarsueles, paràfrasi de concert i obres de música religiosa".

## Obres

La seva intensa activitat com a organista en nombroses esglésies de Montevideo i la participació en concerts i vetllades és també una nota destacada dels seus últims anys. Com a compositor té nombroses obres religioses i per a piano, però majoritàriament es desconeixen al no haver-les publicat. La seva òpera Ofèlia, amb text de Zorrilla de San Martín, es va estrenar al Teatre Solís el 28 d'octubre de 1880. Diverses obres impreses de Calvo per a piano es conserven a l'arxiu Lauro Ayestarán de Montevideo. A l'arxiu Eresbil de Renteria (Guipúscoa) hi ha una còpia del motet O salutaris per a solo de baix i orgue, manuscrit i datat a Peralta el 1876.

## Referències

* 1 2 3 Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana (en español). volumen 2. Sociedad General de Autores y Editores, p. 1019. ISBN 84-8048-305-9.
# Plounévez-Moëdec

Plounévez-Moëdec (en bretó Plounevez-Moedeg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2006 tenia 1.413 habitants. A l'inici del curs 2007 el 50% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe. El consell municipal ha aprovat la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.922 | 2.066 | 1.980 | 1.641 | 1.482 | 1.347 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Gérard Quilin | |

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
# Quincerot (Yonne)

Quincerot és un municipi francès, situat al departament del Yonne i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 73 habitants. Continua perdent habitants i el 2017 només eren 60.

## Demografia

Habitants censats
El 2007 hi havia 53 habitatges Hi havia una empresa de construcció i una de comerç i reparació d'automòbils. L'any 2000 a Quincerot hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Quincerot a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Quincerot a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Carboneres

Carboneres és una masia de l'Esquirol (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular (24 x 10 m), coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana situada a tramuntana. Adossada al pendent del terreny pel sector Nord, consta de baixos, planta i golfes. La façana principal presenta a la planta un portal rectangular central en mal estat amb llinda de roure, dues espieres arran de terra que donen llum a les corts dels baixos, dues finestres amb forjat i a les golfes quatre finestres amb ampit motllurat. La façana Est presenta un cos adossat al sector Sud, a la part baixa del qual es troba la cisterna, on hi ha un portal i dues finestres laterals modernes. A les golfes s'obren dues finestretes. La façana Oest presenta diversos cossos de totxo adossats (corts). Al sector Sud presenta un portal i una finestra i a les golfes dues finestres amb ampit motllurat. La façana Sud presenta un cos cobert amb fibrociment (uralita) als baixos i un cos de porxos amb quatre arcades de totxo a la planta baixa i quatre més a les golfes. En el sector Est hi ha un balcó. A aquesta façana es pot veure una data (1853) sobre l'arrebossat de calç.

## Història

Masia del segle xix documentada des del 1124. Altres documents citen Carboneres d'Amunt i Carboneres d'Avall. S'ignora quin dels dos és l'actual, ja que no s'ha trobat rastre de l'altre. Probablement seria el d'Amunt, perquè en alguns documents ve esmentat com a Carboneres sobirà. El mas fou cremat l'any 1653 durant la Guerra dels Segadors, segons el Diari de Joan de la Guàrdia.
Apareix en el "Nomenclator de la Provincia de Barcelona. Partido Judicial de Vich. 1860" com a casa de pagès.

## Referències

* 1 2 3 «Carboneres 4». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Lupenice

Lupenice és un poble del districte de Rychnov nad Kněžnou a la regió de Hradec Králové, República Txeca, amb una població a principi de l'any 2018 de 275 habitants.
Està situada al nord-est de la regió, prop de la riba del riu Orlice —un afluent dret de l'Elba— de les muntanyes Orlické (Sudets centrals) i de la frontera amb Polònia i la regió de Pardubice.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de. Estadístiques del districte de Rychnov nad Kněžnou. Consultat el 31 de juliol de 2018.
# Pomponi (polític)

Pomponi (en llatí Pomponius) va ser un polític romà del segle i aC. Formava part de la gens Pompònia, però no es coneix el seu cognomen.
Va ser proscrit pels triumvirs l'any 43 aC i encara que llavors era a Roma va aconseguir escapar agafant les insígnies de pretor i acompanyat dels seus esclaus, que van figurar com a lictors, va deixar la ciutat i va creuar Itàlia com a magistrat, fins a arribar a Sicília on es va unir a Sext Pompeu.
Valeri Màxim relata aquesta història però l'atribueix a Gai Senti Saturní, cònsol l'any 19 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 494.
# Sant Cugat

«Sant Cugat» té aquests significats:
* Toponímia:
** Sant Cugat del Vallès, municipi de la comarca del Vallès Occidental estès al nord-oest de la serra de Collserola
** Sant Cugat Sesgarrigues, municipi de la comarca de l'Alt Penedès
** Riera de Sant Cugat, afluent del riu Ripoll pel marge dret
* Hagiografia: Sant Cugat (Sant) (Scil·li, actual Tunísia, segle iii - Sant Cugat del Vallès, 304), màrtir
* Entitats:
** Club de Rugby Sant Cugat, club de rugbi Sant Cugat
** Futbol Club Sant Cugat Esport, club de futbol català de la ciutat de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental)
** Patí Hoquei Club Sant Cugat, club d'hoquei sobre patins de Sant Cugat del Vallès
** Korfbal Club Sant Cugat, club de corfbol de Sant Cugat del Vallès
* Edificis:
** Sant Cugat de Gavadons, església romànica sufragània de l'església de Tona (Collsuspina, Osona)
** Sant Cugat d'Ivorra
** Sant Cugat del Racó, església romànica del segle xi l'entitat de població del mateix nom al municipi de Navàs
** Sant Cugat del Rec, església parroquial a la Ciutat Vella de Barcelona
** Estació de Sant Cugat Centre, estació de la xarxa de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC), anteriorment anomenada Sant Cugat
** Estació de Sant Cugat-Coll Favà, estació de la xarxa de Rodalies de Catalunya, anteriorment anomenada Sant Cugat del Vallès
** Monestir de Sant Cugat, antiga abadia benedictina de Sant Cugat del Vallès
# Rebekah Cook

Rebekah Cook Talbot, més coneguda com a Rebekah Cook (Newport, 3 d'agost de 1986) és una ex-pilot de trial anglesa. Al llarg de la seva carrera va guanyar un Campionat d'Europa (2012) i nou de britànics (2004-2009 i 2011-2013), a més d'haver integrat set vegades l'equip britànic guanyador del Trial de les Nacions femení (2006-2007, 2009, 2013-2016). El 2017 es va retirar del trial i canvià la motocicleta per la bicicleta de muntanya, dedicant-se des d'aleshores a competir a les Enduro World Series.
Al costat de Laia Sanz, Iris Krämer i Emma Bristow, Rebekah Cook (o Becky Cook, com se la coneix familiarment) ha estat una de les grans dominadores del trial femení internacional durant les dècades del 2000 i 2010. Pel fet d'haver coincidit amb elles, mai no va poder guanyar el títol de Campiona del món, però sí que aconseguí cinc vegades el subcampionat.

## Palmarès en trial

| Any | Motocicleta | C. del Món femení | C. d'Europa femení | TDN femení | C. britànic femení | Títols |
| 2004 | Gas Gas | 13a | 9a | 5a | 1a | 1 |
| 2005 | Gas Gas | 6a | 3a | 2a | 1a | 1 |
| 2006 | Gas Gas | 3a | 4a | 1a | 1a | 2 |
| 2007 | Gas Gas | 3a | 3a | 1a | 1a | 2 |
| 2008 | Gas Gas | 2a | 3a | 3a | 1a | 1 |
| 2009 | Sherco | 2a | 2a | 1a | 1a | 2 |
| 2010 | Sherco | 2a | 3a | 2a | 2a | |
| 2011 | Sherco | 3a | 3a | 2a | 1a | 1 |
| 2012 | Beta | 4a | 1a | 2a | 1a | 2 |
| 2013 | Beta | 3a | | 1a | 1a | 2 |
| 2014 | Beta | 2a | | 1a | 2a | 1 |
| 2015 | JTG | 2a | | 1a | 2a | 1 |
| 2016 | TRRS | 3a | | 1a | 3a | 1 |
| Total títols | Total títols | | 1 | 7 | 9 | 17 |

### Notes

* ↑ La classificació consignada a TDN fa referència a la posició final obtinguda per l'equip estatal
* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats estatals o internacionals guanyats, incloent-hi el TDN

## Referències

* ↑ «The rider... Cook Rebekah» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 11 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Article sobre Rebekah Cook al web Motociclismo.es del 30/3/2020 (castellà)
* Semblança de Rebekah Cook a trialsguru.net (anglès)
Campiones d'Europa de trial :
1999 - Iris Krämer
2000 - Iris Krämer
2001 - Iris Krämer
2002 - Laia Sanz
2003 - Laia Sanz
2004 - Laia Sanz
2005 - Laia Sanz
2006 - Laia Sanz
2007 - Laia Sanz
2008 - Laia Sanz
2009 - Laia Sanz
2010 - Laia Sanz
2011 - Laia Sanz
2012 - Rebekah Cook
2013 - Emma Bristow
2014 - Ina Wilde
2015 - Theresa Bäuml
2016 - Theresa Bäuml
2017 - Emma Bristow
2018 - Berta Abellán
2019 - Ingveig Hakonsen
2020
2021 - Minta Alice
2022 - Naomi Monnier
2023 - Alice Minta :
# Carboneras de Guadazaón

Carboneras de Guadazaón és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Lluís Serrahima

«Lluís Serrahima» té aquests significats:
* Lluís Serrahima i Camín (1870-1952), advocat català
* Lluís Serrahima i Villavecchia (1931-2020), escriptor català i promotor d'«Els Setze Jutges» dins el moviment de la Nova Cançó catalana
# Maneta de canvi

Una palanca de canvis de bicicleta és un component utilitzat per seleccionar la relació de transmissió desitjada a través del control de mecanismes d'engranatges. En general, funcionen per un mecanisme tipus desviador o de canvi intern. En qualsevol dels casos, el control és operat per una palanca de canvis que mou un cable que es connecta al mecanisme d'engranatges. La palanca de canvis pot estar muntat en el tub oblic del quadre, al manillar, o en els extrems de les barres de triatló. Entre els principals fabricants de palanca de canvis inclouen Shimano, Campagnolo i SRAM.

## Sistemes de canvis

* Palanques de canvi en tub oblic
* Canviador de puny
* Canviador de polze

## Vegeu també

* Transmissió de bicicleta
* Canvis interns
* Desviador
* Anatomia de la bicicleta
# Pomponi Bas (cònsol 259)

Pomponi Bas (en llatí Pomponius Bassus) va ser un magistrat romà.
Era d'ascendència romana, d'una família senatorial distingida que segurament procedia de la regió del Pont. Pomponi Bas era el fill de Pomponi Bas, un senador que va ser cònsol l'any 211 i d'Annia Aurèlia Faustina, besneta de l'emperador Marc Aureli i Faustina Menor. La seva germana era Pompònia Ummídia i a través de la seva mare, Bas era descendent de la dinastia Antonina. Pomponi Bas va néixer i va créixer a la gran finca de la seva mare a Pisídia. Quan el pare de Bas va morir l'any 221, la seva mare es va casar breument amb l'emperador Elagàbal. El matrimoni va acabar a finals d'aquest any.
Bas va ser un dels senadors més prestigiosos i era molt respectat. Va ser cònsol l'any 259 sota el regnat dels emperadors Valerià i Gal·liè. Va ocupar diversos càrrecs, com ara governador proconsular, a Àfrica i a Àsia, possiblement al voltant de l'any 260. Sota l'emperador Claudi el Gòtic, Bas va ser nomenat corrector totius Italiae, un càrrec de rang senatorial per a valorar i reformar l'administració, i va ser Comes Augusti (o company de l'emperador). Al gener del 271, Pomponi Bas va compartir el seu segon consolat amb l'emperador Aurelià. Potser durant aquest consolat o una mica després, va ser nomenat Praefectus urbi.
Es va casar amb Pompònia Gratídia, amb la que va tenir una filla, Pompònia Bassa, nascuda al voltant del 250.

## Referències

* ↑ Mennen, Inge. Power and Status in the Roman Empire, AD 193-284. Leiden: Brill, 2011, p. 119, 121. ISBN 9789004203594.
# Sant Cugat de Gavadons

Sant Cugat de Gavadons és una església romànica que pertany al terme municipal de Collsuspina (Moianès). Fou l'origen del terme de Collsupina, ja que és sufragània de Sant Andreu de Tona, que s'independitzà de Tona (Osona). És una església preromànica i romànica d'una sola nau, amb transsepte, amb notables elements de l'art romànic. És un edifici que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església de mitjanes dimensions que s'aixeca en una elevació prop del turó de Puig Estels. És un edifici romànic del segle xii. Se’n conserva un campanar, d'espadanya, i en la seva part posterior, una finestra amb arc de ferradura. Hi ha una mutació del presbiteri, on s'hi annexionà una masoveria amb portal de pedra, treballada i datada el 1817. Fou modificat durant els segles XVII i XIX, amb l'afegitó de dues capelles cobertes de nervadures de tipus gòtic. L'actual entrada mira a ponent.

## Història

Als 1046 metres d'altitud s'aixeca aquesta església —envoltada per masos antics com Miravalls, Mas Naulart, Bellver, etc. Davant l'actual entrada hi ha dues lloses, una de les quals és una lauda sepulcral amb un escut de la família Miravalls, que recorda la relació d'aquest mas amb l'església. Al costat sud de l'església hi ha un cementiri.

## Galeria d'imatges

* Antiga masoveria, des de fa anys sense estadants i abandonada.
* Interior de la sagristia (casa parroquial i rectoral).

## Referències

* ↑ GAVÍN, Josep M. "Bages 5". A: Inventari d'esglésies. Barcelona: Artestudi Edicions i Arxiu Gavín, 1979. ISBN 84-85180-18-6
* 1 2 «Sant Cugat de Gavadons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Refugi de Pla d'Erola

El Refugi de Pla d'Erola és un refugi forestal de muntanya dins del veïnat de Ribesaltes del municipi de Ribes de Freser (Ripollès) a 1.522 m d'alçada i situat al costat de la pista forestal de Ribes Altes. El 2011 s'han dut a terme una sèrie de reformes les quals possibiliten gaudir d'un entorn natural d'excel·lència amb un servei de bar i cuina. A més a més, des de Ribes de Freser hi ha un camí natural que permet accedir-hi a peu on hi ha informació de la fauna i flora de la zona d'espai d'interès natural "Capçaleres del Ter i del Freser", miradors i taules de pícnic. Obert tots els caps de setmana i durant les vacances escolars, de 9 del matí a les 8 del vespre. Servei de bar, esmorzars i dinars.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Lluís Soffi

Lluís Soffi (l'Alguer, 1742 - Càller, 1816) fou un poeta i jesuïta alguerès, professor dels col·legis de Càller i l'Alguer on va ensenyar filosofia i literatura. El 1773, quan es va suprimir la Companyia de Jesús, fou nomenat prefecte del seminari tridentí de Càller i professor d'eloqüència a la Universitat de Càller. A més de composicions en llatí i italià, el 1778 dedicà al nou arquebisbe d'Oristany, Iacopo Francesco Tommaso Astesan, un sonet en català, i el 1780 n'escriví un altre sobre el tema Mater dolorosa "Stabat Mater".

## Referències

* ↑ «Lluís Soffi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Joan Armangué i Herrero. Estudis sobre la cultura catalana a Sardenya. Institut d'Estudis Catalans, 2001, p. 144–. ISBN 978-84-7283-603-7.
* ↑ Joan Armangué i Herrero. Arxiu de tradicions de l'Alguer. L'Abadia de Montserrat, 2001, p. 40–. ISBN 978-84-8415-322-1.
# Holt McCallany

Holt McCallany (Nova York, 3 de setembre de 1963) nascut Holt Quinn és un actor, guionista i productor de cinema i televisió nord-americà.

## Biografia
### Vida i èxits

Holt McCallany és fill de l'actriu i cantant Julie Wilson, el seu pare era l'actor i productor Michael McAloney (mort el 16 de maig de 2000 a Nova Jersey). McCallany va créixer a Nebraska. Va assistir a l'escola a Irlanda i més tard va prendre classes d'interpretació a París. McCallany va fer el seu debut a l'obra Biloxi Blues.
McCallany va interpretar el seu primer paper cinematogràfic l'any 1987 a la pel·lícula de terror Creepshow 2. A la pel·lícula d'acció The Peacemaker va aparèixer al costat de George Clooney i Nicole Kidman. El 2001, va interpretar el paper d'Henri Brulé, un excondemnat que sedueix la seva oficial de llibertat condicional Jenny Capitanas (Jennifer Beals) al thriller Next Track. El 2002 va tenir un paper més important a la pel·lícula de terror Below.
Va interpretar el paper del detectiu John Hagen a la sèrie de televisió CSI: Miami del 2003 al 2005. Després va tenir aparicions com a convidat a diverses sèries de televisió com Law & Order: Special Victims Unit, Herois i CSI: Crime Scene Investigation. Va interpretar un dels papers principals de la sèrie Mindhunter.

## Filmografia (selecció)

| 1987: Creepshow 2 1989: Die Verdammten des Krieges (Víctimes de guerra) 1992: Alien 3 1997: Projekt: Peacemaker (El pacificador) 1999: Fight Club 1999: Three Kings – Es ist schön König zu sein (Tres Reis) 2000: Men of Honor 2001: Neben der Spur (Fora de línia) 2002: Below 2003–2005: CSI: Miami (sèries de televisió) 2005: Monk (sèries de televisió, 1 seqüència) 2006: Alpha Dog – Tödliche Freundschaften (Alpha Dog) 2007: Criminal Minds (sèries de televisió) 2007: Criminal Intent (sèries de televisió) 2007: Rise: Blood Hunter (Pujar) 2007: Heroes (sèries de televisió) 2008: 8 Blickwinkel (Punt d'avantatge) 2009: A Perfect Getaway 2010: The Losers 2011: Lights Out (sèries de televisió, 13 Episodis) 2012: Hijacked 2012: Shootout – Keine Gnade (Una bala al cap) | 2013: Gangster Squad 2013: Crush 2013: Golden Boy (sèries de televisió, 13 Episodis) 2014: The Ganzfeld Haunting 2014–2015: Blue Bloods – Crime Scene New York (Blue Bloods, sèries de televisió, 5 Episodis) 2015: Run All Night 2015: Blackhat 2015: The Perfect Guy 2015: Erschütternde Wahrheit (Concussion) 2016: Sully 2016: Jack Reacher: Kein Weg zurück (Jack Reacher: Never Go Back) 2016: Monster Trucks 2017: Shot Caller 2017: Justice League 2017–2019: Mindhunter (sèries de televisió) 2018: Beyond White Space – Dunkle Gefahr (Més enllà de l'espai en blanc) 2020: Greenland 2021: Cash Truck (La ira de l'home) 2021: The Ice Road 2021: Nightmare Alley 2023: Foundation (sèries de televisió) 2023: The Iron Claw |

## Referències

* ↑ Paula Courtney:/http://www.absolutemusicchat.com/music-qa-sessions/an-interview-with-mindhunters-holt-mccallany//6. Januar 2018, abgerufen am 15. Juli 2019 (englisch).
* ↑ https://www.imdb.com/name/nm0564697/ a IMDb
# Russellville

«Russellville» té aquests significats:
* Russellville (Alabama)
* Russellville (Arkansas)
* Russellville (Illinois)
* Russellville (Comtat de Boone), àrea no incorporada d'Illinois
* Russellville (Indiana)
* Russellville (Kentucky)
* Russellville (Missouri)
* Russellville (Ohio)
# Refugi de Malniu

El Refugi de Malniu és un refugi de muntanya propietat de l'ajuntament de Meranges, situat al sud-est de l'estany Sec, a 2.128 m d'altitud, dins el terme municipal de Meranges, a la Cerdanya.

## Història

Va ser inaugurat l'any 1954. L'any 2015 es realitzen unes reformes per ampliar els dormitoris i les sala comuna. El refugi passa de tindre 20 places a 54. També es construeix uns lavabos secs a l'interior del refugi i un sistema de calefacció integral amb estufa de pèl·lets.

## Accessos

Els pobles més propers són Meranges, situat a 1:30 hores, i Guils de Cerdanya, situat a 2:30h, si el recorregut es fa a peu. El refugi més proper és el d'Engorgs, a una hora i mitja.
L'accés amb vehicle es fa per pista, des de Meranges, fins al refugi.

## Ascensions i travessies

Puigpedrós (2.914 m.). El sender de llarg recorregut GR-11 i la Ruta dels Estanys Amagats passen per aquest refugi.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Regió7. «Comoditats per al refugi de Malniu». [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ «refugi de Malniu | enciclopèdia.cat». [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ «Refugi de Malniu». Arxivat de l'original el 2019-02-13. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Calendari d'obertures