OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# François-Ambroise Didot

François-Ambroise Didot (París, 1730 - 1804). Primogènit de François Didot. Reconegut llibreter i impressor i principal responsable de la internacionalització del cognom de la família Didot.
La constant en el seu treball com a impressor, va ser millorar les seves edicions fins al punt de fer-inigualables i cobejades a tot Europa.
Les seves principals aportacions van ser:
* Revisa el sistema de punts de Fournier i defineix un nou sistema de mesura el punt Didot.
* Incorpora al seu taller una màquina d'imprimir d'un sol cop que li permet més precisió i rapidesa.
* Introdueix com a suport el paper vitel a França.
* En estreta col·laboració amb el seu fill Firmin crea un nou tipus de lletra en què es constata l'abandonament de la tendència barroca a favor del nou estil neoclàssic.

## Vegeu també

* Punt tipogràfic.

## Bibliografia

* Colin Clair, Història de la impremta a Europa (1976)
* Giorgio Fioravanti Disseny i reproducció (Bolonya 1984)
* José Luis Martín Montesinos/Montse Mas Hurtuna Manual de tipografia (València 2001)
* David Jury Tipus de fonts, retorn a les normes tipogràfiques (2004)
* José Martínez de Sousa Diccionario de edición, tipografía y artes gráficas (Gijón 2001)
# Fresnedoso de Ibor

Fresnedoso de Ibor és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 352 | 344 | 351 | 350 | 343 | 338 |
# Fresneda de Cuéllar

Fresneda de Cuéllar és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Fresnedilla

Fresnedilla és un municipi de la província d'Àvila situat a la Vall del Tiétar, encara que les seves terres no arriben a ser regades per aquest riu. Està situat a una altitud de 622 metres i la seva àrea és de 24,52 km quadrats. El gentilici és fresnedillero (en castellà). Els patrons són Sant Antoni de Pàdua, celebrat el segon diumenge de juny, i la Verge del Roser, que se celebra el primer diumenge d'octubre. És la localitat natal del pintor Eduardo Martínez Vázquez (1886-1971)
# Valentín Zabala Argote

Valentín Zabala Argote (Mendoza, Àlaba, 1823 - Saragossa, 1869) fou un pedagog basc que dirigí la primera escola municipal de Saragossa. Aquesta ciutat li va dedicar un carrer el 1901. Fou el creador del mètode d'ensenyament conegut com a "Escuela Zabala".

## Referències

* ↑ Enciclopedia Hispano-Americana (en castellà), 1909. «editada entre 1909 i 2004 en 72 volums originals i 34 apèndixs.»
# Vilardell

Vilardell o el Vilardell és el nom dels següents llocs:
* Can Vilardell, nucli de població del municipi d'Argentona, al Maresme
* Vilardell (Sant Celoni), nucli de població del municipi de Sant Celoni, al Vallès Oriental
* Vilardell (Terrassa), barri de l'est de Terrassa, al Vallès Occidental
* Vilardell (Vilademuls), nucli de població del municipi de Vilademuls, al Pla de l'Estany
* El Vilardell (Castellcir), masia del terme municipal de Castellcir, al Moianès
* Vilardell (Lladurs), masia dins el municipi de Lladurs, al Solsonès
* Vilardell (les Llosses), masia dins el municipi de les Llosses, al Ripollès
* el Vilardell (Muntanyola), masia dins el municipi de Muntanyola, a Osona
* Vilardell (la Pobla de Lillet), masia dins el municipi de la Pobla de Lillet, al Berguedà
* Vilardell (la Quar), masia dins el municipi de la Quar, al Berguedà
* Vilardell (Ribes de Freser), masia dins el municipi de Ribes de Freser, al Ripollès
* Vilardell (Sant Vicenç de Torelló), masia dins el municipi de Sant Vicenç de Torelló, a Osona
* Rasa de Vilardell, curs d'aigua tributari per la dreta del Riard, al Solsonès
* Riera de Vilardell, curs d'aigua tributari per l'esquerra de la riera de les Llosses, al Ripollès
* Torrent de Vilardell, curs d'aigua tributari per la dreta de la riera de Merlès, al Berguedà
* Torrent de Vilardell (Vallès Oriental), curs d'aigua tributari per l'esquerra de la Tordera, al Vallès Oriental
# Lacchini (cràter)

Lacchini és un cràter d'impacte pertanyent a la cara oculta de la Lluna. Es troba a l'hemisferi nord, just darrere de l'extremitat nord-oest de la zona visible des de la Terra. Aquesta part de la superfície lunar a vegades es pot observar en condicions favorables de libració i il·luminació, però fins i tot en aquests moments, només es veu el lateral del cràter.
* Localització de Lacchini (inferior esquerra de la imatge)
* Fotografia de la missió Clementine (1994)
A menys d'un diàmetre cap a l'est apareix el cràter més gran Bragg. A nord es troba Stefan, i més a sud-est es localitza la plana emmurallada de Lorentz. A l'oest de Laccini es troba Landau, una altra plana emmurallada.
La vora exterior de Lacchini és aproximadament circular, amb protuberàncies cap al sud i l'est. La vora és esmolada i no apareix erosionada significativament. Les parets interiors s'han desplomat en gran part de la seva circumferència, formant un anell irregular de talussos sobre el sòl interior. Inclou algunes crestes baixes prop del punt miig i en la meitat est de la plataforma interior.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Premi Tomalla

El Premi Tomalla (en alemany: Tomalla-Preis) és un premi de ciències atorgat per la Fundació Tomalla en la gravetat i la relativitat general.
El premi homenatja a Walter Tomalla, comerciant i doctor en enginyeria de Basilea, que en el seu testament de 1982 va fundar la Tomalla Foundation for Gravity Research, destinada a patrocinar investigacions sobre gravitació. La fundació també ofereix beques i altres fons financers per a la investigació sobre la gravitació.

## Premiats

Llista de guardonats amb el premi Tomalla:

### 1981

    Subrahmanyan Chandrasekhar

### 1984

    Andrei Sakharov - per la seva contribució fonamental al problema de la matèria - antimatèria a l'Univers i les seves noves idees sobre la gravetat en un nivell fonamental (la gravetat induïda).

### 1987

    Joseph Hooton Taylor

### 1993

    Allan Rex Sandage

### 1996

    Werner Israel

### 2000

    Gustav Andreas Tammann - pels seus esforços en el mesurament de la taxa d'expansió de l'univers i sobretot pel seu treball pioner emprant supernoves com a candeles estàndard.

### 2003

    James Peebles

### 2008

    Demetrios Christodoulou

### 2009

    Viatcheslav Mukhanov - per les seves contribucions a la inflació còsmica i, especialment, per a la determinació de la densitat de l'espectre de pertorbació de la inflació.
    Alexei Starobinski - per les seves contribucions pioneres a la inflació còsmica i, especialment, per a la determinació de l'espectre de les ones gravitacionals generades durant la inflació.

### 2013

    Scott Tremaine - per la seva contribució a la dinàmica gravitacional.

### 2016

    Kip Thorne

## Referències

* ↑ Natural de Berlín, es va traslladar a Suïssa després de Segona Guerra Mundial
* ↑ «The Tomalla prize holders». The Tomalla Foundation. [Consulta: 18 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Lochwiller

Lochwiller (en alsacià Lowiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2004 tenia 353 habitants. Limita al nord amb Schwenheim, al nord-est amb Wolschheim, al sud-est amb Kleingœft, al sud-oest amb Reutenbourg i a l'oest amb Marmoutier.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Pays de Saverne.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 260 | 268 | 281 | 322 | 341 | 345 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Marie Storck | |
# 1021
## Esdeveniments

* La ciutat morisca de València esdevé independent
* Els Chola envaeixen Bengala
* Aaparició dels drusos dins l'islam
* Es promulga el primer codi civil rus

## Naixements

* 8 de desembre - Linchuan (Xina): Wang Anshi (en xinès: 王安石) estadista xinès que va ocupar el càrrec de primer ministre de la Xina. Sota la dinastia Song (m. 1086).

## Necrològiques

* 21 d'abril - Lieja (Principat de Lieja): Wolbodo, príncep-bisbe del principat de Lieja

## Referències

* ↑ Schirokauer, Conrad.. Breve historia de la civilizacion china. Barcelona: Ediciones Bellaterra, 2011. ISBN 978-84-7290-555-9.
# Aachen (cràter)

Aachen és un cràter de l'asteroide del cinturó principal (253) Mathilde, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 9.2 ° de latitud nord i 60.9 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 4.8 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 2000 i fa referència a Aquisgrà, conca de carbó d'Alemanya.

## Referències

* ↑ "Aachen (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ International Energy Agency. Concise Guide to World Coalfields, compiled by World Coal Resources and Reserves Data Bank Services, 1983.
# 2suit

El 2suit (2S) és una peça de roba dissenyada per facilitar la intimitat en ambients d'ingravitació. S'ha provat en microgravetat durant un vol parabòlic. Va ser inventat per Vanna Bonta el 2006.

## Història

La invenció del 2suit per Vanna Bonta es va realitzar el 2006, després que ella va experimentar la microgravetat durant un vol parabòlic que va realitzar amb la National Space Society el 2004. Bonta va presentar el disseny de peces de roba de vestir el 2006 en un nou espai de conferències del Space Frontier Foundation.
Dos anys més tard, el primer 2suit va ser fabricat i provat pel canal internacional de televisió The History Channel en un documental de la sèrie L'Univers. L'episodi va ser estrenat el 3 de desembre de 2008. El documental descriu la 2suit com «un petit pas per a la humanitat i la colonització l'univers.» El vestit es va presentar com una peça de roba utilitària amb múltiples aplicacions que serveix a la necessitat d'intimitat humana i la procreació mitjançant l'estabilització de la proximitat física en ambients de microgravetat.

## Disseny

El Vestit antigravetat té dos utilitats en una combinació de disseny per ser usat només sol o unit a un altre model 2S amb el propòsit d'intimitat en l'espai. Una vegada connectades les característiques especials de disseny es despleguen, l'alliberació d'un teixit lleuger que transforma el 2suit en un vestit ampli que manté dues persones properes entre si. Consta de velcro, cremalleres i material interior transparent.
El 2suit està equipat per subjectar-se a una superfície estable. L'amplitud de la peça de roba és ajustable des de la part interna. També té arnesos amb l'opció de poder-se subjectar interiorment per ajustar la proximitat de diversos punts del cos entre els usuaris del 2suit. Una funció ràpida deixa inhabilitades les peces de roba, deixant els arnesos en el seu lloc de fixació per a l'estabilització en una superfície estàtica.

## Vegeu també

* Sexe espacial

## Referències

* 1 2 3 Outerspace sex carries complications by Alan Boyle, Science editor MSNBC 24 juliol 2006
* 1 2 Woodmansee, Laura S. «Sex in Space». Science Journalist. CG Publishing, 2006.
* ↑ «NewSpace 2006». Space Frontier Foundation. Arxivat de l'original el 2015-06-15. [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ «Sex in Space». Outside Magazine, 01-12-2006 [Consulta: 22 maig 2017].
* 1 2 «Season 3 Episode guide; Sex in Space». The History Channel.
# Abou Lakhal

Abou Lakhal (en àrab عبو لكحل, ʿAbū Lakḥal; en amazic ⵄⴱⴱⵓ ⵍⴽⵃⵍ) és una comuna rural de la província de Figuig, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 2.017 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Abiòtic

En l'àmbit de la biologia i l'ecologia, el terme abiòtic designa allò que no és biòtic, és a dir, que no forma part o no és producte dels éssers vius. A la descripció dels ecosistemes es diferencien els factors abiòtics, dels factors biòtics, que tenen l'origen als éssers vius. De la mateixa manera, a la descripció s'hauria de diferenciar als components abiòtics, que en el seu conjunt configurarien el biòtop, dels components biòtics, que en el seu conjunt formen la biocenosi. De manera anàloga es parla d'evolució abiòtica (prebiòtica) per a referir-se a les fases de l'evolució físico-química anterior a l'aparició dels éssers vius.
Entre els factors abiòtics més rellevants hi ha els següents elements:
* Aigua.
* Aire.
* Clima.
* Llum
* Relleu.
* Sol.
* Sòl.

## Referències

* ↑ Navarro-Beltrán Iracet, Estanislao. Diccionario terminológico de ciencias médicas. 13a ed.. Masson, 1992, p. 3. ISBN 8445800957. (castellà)
* ↑ Glossari de Termes Ambientals. Barcelona: Fundació Bancaixa, 1996. ISBN 84-88715-60-9 [Consulta: 29 novembre 2014].
Viccionari
# Abubakar Shekau

Abubakar Shekau (àrab: أبو مُحمَّد أبو بكر بن مُحمَّد الشكوي) (Shekau, 24 de març de 1973 - Sambisa Forest, 20 de maig de 2021) va ser el líder de l'organització terrorista Boko Haram des de 2009, quan va morir Mohammed Yusuf. Va ser conegut internacionalment quan, el maig de 2014, se'l va veure en un vídeo reivindicant, mentre se'n reia, el segrest de més de 200 adolescents a la ciutat de Chibok (Nigèria).
El 2009 va ser donat per mort, però a l'any següent va reaparèixer. Després, el 2012 va tornar a ser donat per mort després d'un assalt de les forces de seguretat nigerianes, la seva residència familiar mentre es trobava dins, però només va resultar ferit en una cama.
Els insurgents van perdre gairebé tot el territori 2015 a mans de la Multinational Joint Task Force i malgrat les ordres del comandament central d'Estat Islàmic de deixar d'utilitzar dones i nens suïcides i abstenir-se d'assassinar civils en massa, Shekau es va negar a canviar de tàctica i fou destituït com a líder de l'ISWAP l'agost de 2016. Shekau va respondre trencant amb el comandament central d'Estat Islàmic, però molts dels rebels es van mantenir fidels a Estat Islàmic. El maig de 2021, l'ISWAP va envair el bosc de Sambisa a l'estat de Borno, la base principal de Boko Haram. Després de forts combats va arraconar el seu líder Abubakar Shekau. Les dues parts van iniciar negociacions sobre la rendició de Boko Haram durant les quals Shekau es va suïcidar, possiblement detonant-se amb una armilla suïcida.

## Referències

* ↑ González Francisco, Luis Antonio «Evolución del cisma en el liderazgo de la ‘wilāyat gharbifrīqīyyah’, la ‘provincia’ de Daesh en África occidental.» (en castellà). Documento de Opinión IEEE, 116/2018, 15-11-2018 [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ «Abubakar Shekau: Nigeria's Boko Haram leader is dead, say rival militants» (en anglès). BBC, 07-06-2021. [Consulta: 25 juliol 2021].

## Enllaços externs

* http://internacional.elpais.com/internacional/2014/05/08/actualidad/1399571124_907046.html
* http://www.theguardian.com/world/video/2014/may/06/boko-haram-sell-girls-market-video
# Abub

Un abub és un instrument de vent que té la forma d'una flauta prima, s'usava en les cerimònies religioses antigament i encara ara s'usa entre els jueus.
Al Temple de Jerusalem es guardava, en un lloc sant, un abub molt prim i llis fet de canya i folrat d'or, la forma del qual era similar a la de les actuals cornetes. Les primeres dolçaines van ser originàries de Mesopotàmia cap a l'any 3000 aC. Tots aquests instruments de vent i canyes o llengüetes van ser englobats dins del terme abub. Aquest va ser el precursor dels seus successors aulos a Grècia i tibia a Roma que eren d'estructura doble. Tots aquests instruments tenen elements comuns, com ara secció cònica i doble llengüeta, i van ser extensament coneguts en totes les civilitzacions antigues mediterrànies, fins al punt de relegar els instruments derivats de la flauta a un segon pla.

## Referències

* 1 2 Framery, Nicolas Etienne; de Momigny, Jerome Joseph. «Abub». A: Encyclopédie méthodique musique (e-book) (en francès). París: Panckoucke, 1791, p. 2.
# Abu Ğa'afar Ahmad ibn Muḡīt

Abu-Jàfar Àhmad ibn Mughit (mort en 1096) fou un jurista musulmà de Toledo.
És conegut per un tractat que va escriure en llengua àrab titulat Actes notarials i judicials aplicables als afers més coneguts.

## Bibliografia

* GEC, 1, 87
# Abu-Bakr Tughluq

Abu-Bakr Tughluq fou un efímer sultà de Delhi de la dinastia dels tughlúquides.
Va succeir al seu cosí Ghiyath-ad-Din Tughluq (II) l'endemà que aquest fou assassinat, el 20 de febrer de 1389. El seu oncle Muhammad Shah III Tughluq es va fer proclamar sultà en oposició a Samana el 24 d'abril de 1389 i es va imposar a Abu-Bakr al 31 d'agost de l'any següent (1390).
El sultà Firuz Xah Tughluq va morir l'any 1388 i el seu net Tughluq Khan va assumir el poder, però el seu nebot Abu-Bakr, fill de Zafar Khan es va revoltar matant Tughluq Khan en 1389 ocupant el seu lloc Abu-Bakr Xah Tughluq, però el seu oncle Muhammad es va fer proclamar sultà en oposició a Samana el 24 d'abril de 1389 i es va imposar a Abu-Bakr al 31 d'agost de l'any següent 1390 i va fer capturar executar tota la noblesa musulmana que estava alineada, o que se sospitava d'estar alineada amb Khan Jahan II.

## Referències

* ↑ Jackson, Peter. The Delhi Sultanate: A Political and Military History (en anglès). Cambridge University Press, 2003, p. 305-311. ISBN 9780521543293.

## Bibliografia

* Histoy of medieval India, 1606 - 1756, per S. R. Bakshi Publicat per Anmol Publications PVT. LTD., 2003 (ISBN 8174880283 o ISBN 9788174880284)
# 19a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

La 19a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia (aleshores oficialment Premios San Jorge) va tenir lloc el 29 d'abril de 1975, patrocinada pel "Cine Forum" de RNE a Barcelona dirigit per Esteve Bassols Montserrat i Jordi Torras i Comamala. Fou la darrera edició celebrada durant la dictadura franquista.
L'acte de reunió del jurat pel designar els premis es va reunir a Sant Feliu de Guíxols, on aleshores se celebrava un festival de cinema amateur. Hi van estar presents el director general de cinematografia Marciano de la Fuente, el delegat provincial d'informació i turisme Luis Fernández Madrid, el director de RNE i TVE a Barcelona Jorge Arandes, l'alcalde de Sant Feliu de Guíxols Pere Albertí Calzada, a més d'Esteve Bassols i Jordi Torras. Després es van traslladar al Cine Cataluña on es van entregar els premis i es va projectar la pel·lícula Toute une vie de Claude Lelouch.

## Premis Sant Jordi

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | La prima Angélica | Pel·lícula |
| Millor pel·lícula estrenada | Chinatown | Roman Polanski |
| Millor interpretació espanyola | Concha Velasco | Tormento El love feroz o Cuando los hijos juegan al amor |
| Millor interpretació | Gene Hackman | La conversa |
| Millor pel·lícula infantil | Otra vez salto sobre los charcos | Karel Kachyňa |
| Millor curtmetratge | El hambre | Peter Foldes |
| Menció a la millor sala exhibidora | Cine Cataluña | - |
| Premi a la millor sala especial | Cine Ars | - |
| Premi Especial del Jurat | Institut Alemany de Barcelona | - |

## Referències

* ↑ Entrega de los «Premios San Jorge» de Cinematografía, El Mundo Deportivo, 2 de maig de 1975

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1974
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1974

## Enllaços externs

* Premis Sant Jordi 1975 a IMDB
# 25-Punkte-Programm

El 25-Punkte-Programm, en català el pla dels 25 punts o el programa dels 25 punts, era el nom amb què es resumia el programa del Partit Nazi amb què Hitler va presentar la seva força el 1920, inspirant-se en el Partit dels Treballadors austríac. Posteriorment alguns dels seus principis van ser abandonats en favor d'un règim progressivament impregnat de totalitarisme personalista.
Els punts més rellevants del programa són:
* La unificació de tots els territoris de parla alemanya, amb un territori suficient per al creixement del poble alemany (basat en la raça ària)
* Prohibició de la immigració i tractament dels no-aris com a residents estrangers, amb limitació de drets ciutadans
* Nacionalització d'empreses
* Reforma agrària per prevenir l'especulació
* Pena de mort per als criminals, especialment els que atemptin contra l'Estat i contra el codi germànic
* Reforma del sistema educatiu
* Llibertat religiosa, però d'acord amb els principis del cristianisme
* Control de premsa per afavorir la propagació de les idees alemanyes i prohibició als estrangers d'escriure públicament
* Augment del poder del govern central

## Vegeu també

* Strasserisme
* Nazisme

## Referències

* ↑ Kuehnelt-Leddihn, Erik von. Leftism Revisited. Washington, DC: Regnery Gateway, 1990, p. 147–149. ISBN 0-89526-537-0.

## Enllaços externs

* Text complet del programa dels 25 punts del NSDAP (anglès)