OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sidi Rahhal

Sidi Rahhal (àrab: سيدي رحال, Sīdī Raḥḥāl; amazic estàndard marroquí: ⵙⵉⴷⵉ ⵕⵃⵃⴰⵍ, Sidi Ṛḥḥal) és un municipi de la província d'El Kelâa des Sraghna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.906 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# His Regeneration

His regeneration és una pel·lícula muda de la Essanay dirigida per Broncho Billy Anderson i protagonitzada per ell mateix i Marguerite Clayton. En la pel·lícula Charles Chaplin apareix fent un cameo. Es va estrenar el 7 de maig de 1915.

## Argument

En aquest western, dos lladres es troben en un saloon quan un d’ells hi coneix una noia. Més tard la reconeix dins la casa on estan robant i es baralla amb el seu còmplice per forçar-lo a marxar sense endur-se res. El lladre es promet reformar-se.

## Repartiment

* Broncho Billy Anderson (lladre arrepentit)
* Marguerite Clayton (la noia)
* Lee Willard (el còmplice)
* Hazel Applegate (la donzella)
* Belle Mitchell (la noia del saloon)
* Lloyd Bacon (al saloon)
* Robert McKenzie (cambrer)
* Bill Cato (1r policia)
* Darr Wittenmyer (2n policia)
* Victor Potel (empenyorador)
* Charles Chaplin (al saloon)
* Snub Pollard (al saloon)

## Referències

* ↑ Langman, Larry. A Guide to Silent Westerns (en anglès). Greenwood Publishing Group, 1992, p. 208. ISBN 978-0-313-27858-7.
* ↑ Fawell, John W. Charlie Chaplin: A Reference Guide to His Life and Works (en anglès). Rowman & Littlefield, 2023-02-15, p. 344. ISBN 978-1-5381-4606-4.
* ↑ Okuda, Ted; Maska, David. Charlie Chaplin at Keystone and Essanay: Dawn of the Tramp (en anglès). iUniverse, 2005-08, p. 125. ISBN 978-0-595-36598-2.
* ↑ Pratt, Douglas. Doug Pratt's DVD: Movies, Television, Music, Art, Adult, and More! (en anglès). UNET 2 Corporation, 2004, p. 236. ISBN 978-1-932916-00-3.
# Cyprinodon bifasciatus

Cyprinodon bifasciatus és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Mèxic.

## Referències

* 1 2 «Cyprinodon bifasciatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Kladno

Kladno és una ciutat de la Regió de Bohèmia Central de la República Txeca, al nord-oest de Praga. Té uns 70.000 habitants i té l'estatus de ciutat estatutària. Kladno és la ciutat més gran de la regió i juntament amb la seva àrea suburbana circumdant sumaria més de 110.000 habitants. Forma part de l'àrea metropolitana de Praga.
La ciutat va donar nom a la kladnoïta, un mineral de la classe dels compostos orgànics que va ser descobert en aquesta localitat l'any 1942.

## Història

La primera aparició de Kladno a la documentació escrita data del segle xiv. El 1562 es van atorgar els drets de la ciutat. Fins al 1918 la ciutat formava part de l'Imperi Austríac, cap del districte de Kladno, un dels 94 Bezirkshauptmannschaften de Bohèmia.

## Economia

Kladno fou històricament el bressol de la indústria pesant de Bohèmia. Durant molt temps, la ciutat va acollir l'acereria Poldi, l'empresa més gran de la regió en nombre de treballadors. La fàbrica encara existeix, però ha estat dividida en empreses més petites després de la privatització i de canvis de titularitat. La indústria minera s'hi va establir el 1842, mentre que el 1863 s'hi va obrir la primera oficina de correus. Després de la caiguda del règim comunista, l'economia local va mantenir certa estabilitat, malgrat la forta desindustrialització, gràcies en part a la proximitat de la capital.

## Referències

* ↑ «Kladnoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r novembre 2016].
* ↑ Die postalischen Abstempelungen auf den österreichischen Postwertzeichen-Ausgaben 1867, 1883 und 1890, Wilhelm KLEIN, 1967
* ↑ Handbook of Austria and Lombardy-Venetia Cancellations on the Postage Stamp Issues 1850-1864, by Edwin MUELLER, 1961
# Cultura Panhandle

La cultura Panhandle és una cultura prehistòrica de les altes planes del sud durant el Període Ceràmic Mitjà de AD 1200 al 1400. Els jaciments Panhandle estan principalment al Panhandle i centre-oest d'Oklahoma i la meitat nord de la Panhandle de Texas.
La cultura era probablement una conseqüència de la fase silvícola o una migració de persones des del centre-nord de Kansas.

## Divisió de focus Panhandle

La Fase Antelope Creek és el principal, i per a alguns, l'única tradició de la cultura Panhandle. El focus Optima era definit pels llocs al centre-oest d'Oklahoma, però després d'estudis posteriors aquests llocs van ser definits com a focus Antelope Creek. El 1975 Robert G. Campbell definí la cultura Apishapa del sud-est de l'altiplà de Chaquaqua a Colorado com una cultura Panhandle, que és disputada per altres arqueòlegs destacats.

## Dificultat de definir la cultura Panhandle

Diversos factors contribuents han fet que sigui difícil definir la cultura Panhandle, com les discrepàncies en la datació basada en el carboni 14 dels artefactes, les variacions en la interpretació de la informació que data, informació irregular, i manca de material publicat sobre la cultura Panhandle.

## Trets distintius

Si bé ha estat difícil definir el període i els focus de la cultura Panhandle, hi ha algunes característiques distintives:
* Gran similitud amb els complexos de les Planes Centrals
* Algunes, però moltes menys, evidències del comerç o influència de les cultures Pueblo del sud-oest. Llurs béns materials també van indicar altres influències comercials, com ara ceràmica de les planes, petxines marines, i jaspi de les Smoky Hills del nord-oest de Kansas.
* Estructures de pedra senzilles o amb moltes habitacions, sovint amb altars a la part posterior de les estructures i els llocs en les quatre cantonades de l'estructura de suport. La gent també acampava o utilitzava els llocs amb fins limitats.
* La gent era caçadora i recol·lectora de grans i petits mamífers i plantes silvestres, nous i fruites. Alguns conreaven.
Un bé primari per al comerç de la cultura Panhandle era la dolomita agatitzada Alibates, com la que figura al Monument Nacional Alibates Flint Quarries.

## Localització de jaciments Panhandle

La majoria dels jaciments se centren al voltant de la riu Canadian i el riu North Canadian o el seu tributari, principalment Antelope Creek i també Cottonwood Creek, Dixon Creek, i Tarbox Creek. També es van trobar jaciments de la cultura del Panhandle a Archie King Ranch.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Gunnerson, James H. (1987). Archaeology of the High Plains. Denver: United States Forest Service. p. 87.
* 1 2 3 4 Gibbon, Guy E.; Ames, Kenneth M. Archaeology of Prehistoric Native America: An Encyclopedia. 1998. p. 20. ISBN 0-8153-0725-X
# Basílica menor de Nuestra Señora de Piat

La Basílica Menor Nuestra Señora de Piat és una dels dotze basíliques menors en Filipina. Està situada als afores de Piat, a la província de Cagayan. El santuari és conegut com el Centre de peregrinació del Nord, i la llar d'una Mare de Déu negra de 407 anys d'edat, anomenada Nostra Senyora de Piat.
Un petit santuari de Nostra Senyora de Piat va ser construït el 1604 pels Itawis. No obstant això, en 1700, el poble va construir una església més àmplia de materials més duradors sobre un turó a una milla de la parròquia de Sant Domingo. L'actual santuari va ser construït pel reverendo Diego Piñero i posteriorment restaurada pel pare José Gurumeta el 1875.

## Referències

* http://cagayano.tripod.com/news/feature.html
* http://www.mb.com.ph/node/325061/venerating-our-lady-piat+(enlace+roto+disponible+en+Internet+Archive;+véase+el+historial,+la+primera+versión+y+la+última).
# Sidi Slimane Echcharraa

Sidi Slimane Echcharraa (àrab: سيدي سليمان الشراعة, Sīdī Slīmān ax-Xarāʿa; amazic estàndard marroquí: ⵙⵉⴷⵉ ⵙⵍⵉⵎⴰⵏ ⵛⵕⵕⴰⵄⴰ, Sidi Sliman Cṛṛaℇa) és un municipi de la província de Berkane, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 30.202 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Estació dels Monjos

Mapa sinòptic línia R4 :
Els Monjos és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada a la població dels Monjos al municipi de Santa Margarida i els Monjos a la comarca de l'Alt Penedès. L'estació es troba a la línia Barcelona-Martorell-Vilafranca-Tarragona per on circulen trens de la línia R4 de Rodalies de Catalunya operat per Renfe Operadora, servei que uneix el Bages, el Vallès Occidental i Barcelona amb Sant Vicenç de Calders via les comarques del Baix Llobregat, Alt Penedès i Baix Penedès.
Aquesta estació de la línia de Vilafranca va entrar en servei l'any 1865 quan es va obrir el tram entre Martorell i Tarragona, sis anys més tard que la línia arribés a Martorell.
L'any 2016 va registrar l'entrada de 109.000 passatgers.
Rodalia de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Sant Vicenç de Calders | L'Arboç | | Vilafranca del Penedès | Terrassa Manresa |

## Referències

* ↑ «Conegueu la línia R4». Rodalies de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 24 de març 2010. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Llista d'estacions d'Adif a Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Hug V d'Empúries

Hug V d'Empúries (ca. 1240 - 1277) fou un noble català, comte d'Empúries (1269-1277) i vescomte de Bas (1262-1277).
Era fill de Ponç IV d'Empúries i la seva segona muller, Teresa Fernández de Lara, el va succeir al comtat d'Empúries a la seva mort el 1269.

## Núpcies i descendents

Es casà el 1261 amb Sibil·la de Palau, vescomtessa de Bas, filla de Simó de Palau i Gueraua d'Anglesola, incorporant el vescomtat als dominis d'Empúries. D'aquest matrimoni en nasqueren dos fills:
* l'infant Ponç V d'Empúries (v 1264-1313), comte d'Empúries
* l'infant Ramon d'Empúries, vescomte de Bas i prior de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem
Tingué un fill natural:
* l'infant Hug V de Bas (?-1335), vescomte de Bas i comte d'Squillace.

## Vida política

Ajudà al comte-rei Jaume I el Conqueridor en la campanya a Múrcia els anys 1265 i 1266. Va fer nombroses donacions al monestir d'Amer i va obtenir del vescomte de Rocabertí el domini sobre diverses viles. A partir de 1270 Hug trencà relacions amb el comte-rei participant en la rebel·lió nobiliar que saquejà Figueres el 1274 i hostilitzà Girona. Les tropes reials, però, van entrar al comtat i l'obligaren a rendir-se el 1275. En els últims anys del seu regnat aconseguí de nou la benvolença del comte-rei, així com de l'infant Pere.

## Referències

* ↑ «Hug V d'Empúries». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Daniel Elena

Daniel Elena (Mònaco, 26 d'octubre de 1972) és un copilot de ral·lis monaguesc, actualment retirat. Habitualment va ser copilot del francès Sébastien Loeb. És el copilot amb més victóries del Campionat Mundial de Ral·lis amb 79, així com títols mundials amb 9.
Debutà en els ral·lis l'any 1997 com a copilot d'Hervé Bernard, esdevenint ja copilot de Sébastien Loeb a partir del 1998, aconseguint l'any 1999 el Trofeu Citroën Saxo Kit Car i el 2000 el Campionat de França de Ral·lis de Terra.
L'any 2001, amb l'equip oficial Citroën, guanyà amb Sébastien Loeb el Campionat de França de Ral·lis i el Campionat Mundial de Ral·lis júnior. L'any 2004 aconseguí el seu primer Campionat Mundial de Ral·lis, revalidant el títol el 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 i 2012.
Copilotant a Sébastien Loeb també ha participat a diverses edicions del Ral·li Dakar, aconseguint acabar al podi de la prova els anys 2017 i 2019.

## Referències

* ↑ «Daniel Elena no estará a la diestra de Sébastien Loeb en el WRC 2022» (en castellà), 28-11-2021. [Consulta: 14 abril 2022].
* ↑ Shacki. «Daniel Elena - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 14 abril 2022].
# Llum de dia

Llum del dia (neerlandès: Daglicht) és una pel·lícula dramàtica neerlandesa del 2013 basada en la novel·la de Marion Pauw. S'ha doblat al català.

## Repartiment

* Derek de Lint - Twan Benschop
* Fedja van Huêt - Ray Boelens
* Monique van de Ven - Ageeth
* Maartje van de Wetering - Rosita
* Angela Schijf - Iris Boelens
* Matteo van der Grijn - Bo
* Thijs Römer - Peter Benschop
* Victor Löw - Lode
* Jaap Spijkers - Sam Dijksman

## Referències

* ↑ «Dutch Yearly Box Office». [Consulta: 17 juliol 2023].
* ↑ «Llum de dia». ésAdir. [Consulta: 17 juliol 2023].
# Keystone (Florida)

Keystone és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 14.627 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Keystone tenia 14.627 habitants, 5.160 habitatges, i 4.380 famílies. La densitat de població era de 156,5 habitants/km².
Dels 5.160 habitatges en un 41,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 78,2% hi vivien parelles casades, en un 4,7% dones solteres, i en un 15,1% no eren unitats familiars. En l'11,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 33,3% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 80.677 $ i la renda mediana per família de 84.592 $. Els homes tenien una renda mediana de 55.905 $ mentre que les dones 37.190 $. La renda per capita de la població era de 35.136 $. Entorn de l'1,4% de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Keystone». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Keystone». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Democràcia i Justícia per Catalunya

Democràcia i Justícia per Catalunya és una associació que té per objectiu defensar els drets fonamentals de les persones afectades a conseqüència de la repressió de les institucions del Regne d'Espanya durant el procés independentista català i, especialment, el referèndum sobre la independència de Catalunya de l'any 2017.

## Referències

* ↑ «Neix una associació d'afectats per l'1-O que portarà a l'ONU la vulneració de drets». Nació Digital, 07-06-2019. [Consulta: 8 juny 2019].
# Basílica Úlpia

La basílica Úlpia era un edifici que formava part del fòrum de Trajà, als fòrums imperials de Roma. Una basílica, a l'antiga Roma, era un edifici administratiu, i servia per a les transaccions comercials a gran escala i també era un lloc on s'administrava justícia.
Aquesta basílica la va construir l'arquitecte siri Apol·lodor de Damasc entre els anys 98 i 112, i es va edificar per ordre de l'emperador Trajà, que portava per nom complet Marc Ulpi Trajà. Era una basílica de grans dimensions, la més gran de Roma, i feia 117 per 55 metres. Era la basílica més important després de la Basílica Emília i la Basílica Júlia. Quan es va acabar de construir, una part important de la vida política de la ciutat es va traslladar del Fòrum Romà al Fòrum de Trajà, fins que es va aixecar la Basílica de Maxenci l'any 306.
La basílica comptava amb un cos central (amb marbres exòtics de colors estranys com ara groc, verd, etc.) i dos absis. Va ser finançada per les guerres dàcies, que van acabar a principis del segle ii. Va ser una obra mestra en les seues proporcions i la basílica més gran de la seua època. Constantí I el Gran quedà embadalit amb el monument quan va visitar els fòrums imperials al segle iii. A l'edat mitjana els seus marbres es van utilitzar per a fer els edificis i les esglésies que es van construir damunt del fòrum. Va ser al segle xix quan els vestigis arqueològics van sorgir a la llum, al costat de la columna de Trajà.

## Referències

* ↑ Roth, Leland M; Amanda C. Roth Clark. Understanding architecture: its elements, history, and meaning. Boulder, Colorado: Westview Press, 2014, p. 222. ISBN 9780813349039.
* ↑ Marconi, Clemente (ed.). The Oxford handbook of Greek and Roman art and architecture. Oxford: Oxford University Press, 2015, p. 206. ISBN 9780199783304.
* ↑ Platner, Samuel Ball. A Topographical Dictionary of Ancient Rome. Roma: L'Erma di Bretschneider, 1965, p. 237-245.
# Sidi Rahal Chatai

Sidi Rahal Chatai (en àrab سيدي رحال, Sīdī Raḥḥāl; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵕⵃⵃⴰⵍ) és un municipi de la província de Berrechid, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 20.628 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Es-Sifa

Es-Sifa (en àrab السيفة, as-Sīfa; en amazic ⵙⵉⴼⴰ) és una comuna rural de la província d'Errachidia, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.035 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Hormona tiroidal

Les hormones tiroidals, tiroxina (T₄) i triiodotironina (T₃), són hormones basades en la tirosina i produïdes per la glàndula tiroide. Afecten pràcticament tots els processos fisiològics del cos humà, com són el creixement i desenvolupament, el metabolisme, la temperatura corporal i el ritme cardíac. Un component important en la síntesi d'hormones de la tiroide és el iode. L'hormona tiroidal principal de la sang és la tiroxina (T₄), que té una vida mitjana més llarga que la T₃. La proporció d'alliberada a la sang de T₄ a T₃ és d'aproximadament 20 a 1. La tiroxina es converteix en la T₃ activa (de tres a quatre vegades més potent que la T₄) dins de les cèl·lules per deiodinases (5'-iodina). Aquestes són processades posteriorment per descarboxilació i desiodació per produir iodotironamina (T$_1$a) i tironamina (T$_0$a).

## Referències

* ↑ «HORMONES TIROIDALS - Fisiologia Humana - StuDocu». [Consulta: 16 novembre 2018].
# Daniel Edwin Rutherford

Daniel Edwin Rutherford (Stirling, 4 de juliol de 1906 - Saint Andrews, 9 de novembre de 1966), conegut com Dan Rutherford per amics i col·legues, va ser un matemàtic escocès.
Rutherford va néixer a Stirling, però aviat la família es va traslladar a Perth on va ser escolaritzat, acabant els estudis secundaris el 1924. Aquest mateix any va ingressar amb una beca a la universitat de St Andrews en la qual es va graduar el 1929. Seguint el consell del seu professor, Herbert Turnbull, va anar a la universitat d'Amsterdam per fer els estudis de doctorat sota la direcció de Roland Weitzenböck. Després d'un semestre a la universitat de Göttingen va retornar a Escòcia, on va començar a fer d'assistent a la universitat d'Edimburg. El 1933 va ser nomenat professor de la universitat de St. Andrews on va romandre fins a la seva sobtada mort el 1966. Tot i que la seva plaça docent era de matemàtica aplicada, el seu interès de recerca estava en l'àlgebra i la teoria de reticles.
El seu llibre més important va ser Substitutional Analysis, publicat el 1948 i reeditat diverses vegades. També va ser president en dues ocasions de la Societat Matemàtica d'Edimburg.

## Referències

* ↑ Ledermann, 1967, p. 241.
* ↑ Ledermann, 2009, p. 46.
* ↑ Griffiths et al., 1996, p. 1.
* ↑ Ledermann, 1967, p. 242.
* ↑ Rankin, 1983, p. 148.

## Bibliografia

* Griffiths, D.F.; Lambert, J.D.; Watson, G.A.; Fairweather, G. «A.R. Mitchell: Some Biographical and Mathematical Notes». A: D F Griffiths, G A Watson (eds.). Numerical Analysis (en anglès). World Scientific, 1996, p. 1-8. ISBN 981-02-2719-1.
* Ledermann, W. «Obituary: D.E. Rutherford» (en anglès). Proceedings of the Edinburgh Mathematical Society, Vol. 15, Num. 3, 1967, pàg. 241-243. DOI: 10.1017/S0013091500011779. ISSN: 0013-0915.
* Ledermann, Walter. Encounters of a Mathematician (en anglès). Walter Ledermann, 2009. ISBN 978-1-4092-8267-9.
* Rankin, R.A. «The first hundred years (1883–1983)» (en anglès). Proceedings of the Edinburgh Mathematical Society, Vol. 26, Num. 2, 1983, pàg. 135-150. DOI: 10.1017/S0013091500016849. ISSN: 0013-0915.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Daniel Edwin Rutherford» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Daniel Edwin Rutherford (1906 - 1966)». Book of Proofs, 2016. Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2021. [Consulta: 22 octubre 2021]. (anglès)
# Macrobela

Macrobela és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrit per Alfred Jefferis Turner el 1939. Conté només una espècie, Macrobela phaeophasma, descrita pel mateix autor el mateix any, que es troba a Austràlia, on ha estat registrada a Queensland.
L'envergadura alar és d'uns 15 mm. Les ales són grises o marrons amb una marca blanca.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 26 febrer 2019].
* ↑ Pitkin, Brian. «Macrobela Turner, 1939» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
* ↑ Herbison-Evans, Don; Crossley, Stella. «Macrobela phaeophasma Turner, 1939» (en anglès). Australian Caterpillars and their Butterflies and Moths, 18-03-2012.
# Koptélovo

Koptélovo (en rus: Коптелово) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 39 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].