OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat britànic de motocròs 1955

La temporada de 1955 del Campionat britànic de motocròs, anomenat a l'època ACU Scramble Drivers' Star, fou la 5a edició d'aquest campionat, organitzat per l'ACU.

## Classificació final
### 500cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Jeff Smith | BSA | 34 |
| 2 | Terry Cheshire | BSA | 34 |
| 3 | Dave Curtis | Matchless | 25 |
| 4 | Geoff Ward | AJS | 23 |
| 5 | Phil Nex | BSA | 22 |
| 6 | Brian Stonebridge | BSA | 20 |
| 7 | John Draper | BSA | |
| 8 | Ken Heanes | Triumph | |
| 9 | John Avery | BSA | |
| 10 | Brian Martin | BSA | |

## Referències

* «Grande Bretagn - Auto Cycle Union» (PDF) (en francès). memotocross.fr, 24-02-2023. [Consulta: 27 febrer 2023].
* Berry, Ian. «ACU Scramble Drivers' Star Winners 1951-59 (500cc)». A: Out Front! British Motocross Champions 1960-1974 (en anglès). High Wycombe: Panther Publishing, 2011, p. 12. ISBN 978-0-9564975-3-6.
# Butter

Butter és una pel·lícula de comèdia dramàtica estatunidenca del 2020 dirigida per Paul A. Kaufman i protagonitzada per Mira Sorvino, Mykelti Williamson, Brian Van Holt, Ravi Patel, Annabeth Gish i Alex Kersting. Està basat en la novel·la homònima d'Erin Jade Lange. S'ha subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar a la carta i en alguns cinemes amb la distribució de Blue Fox Entertainment el 25 de febrer de 2022. La pel·lícula s'havia projectat prèviament al Festival de Cinema i Creativitat Cinequest i al Festival de Cinema Socially Relevant el 2020.

## Repartiment

* Alex Kersting com a Butter
* McKaley Miller com a Anna McGinn
* Adain Bradley com a Trent
* Jack Griffo com a Parker
* Matthew Gold com a Tucker Smith
* Mira Sorvino com a Marian
* Mykelti Williamson com el professor Dunn
* Ravi Patel com el doctor Bean
* Annabeth Gish com la doctora Jennice
* Brian Van Holt com a Frank
* Monte Markham com el doctor Kaufman

## Referències

* ↑ Padua, Pat. «‘Butter’ review: Movie about bullied teen is, like its hero, sweet and likable», 22-02-2022. [Consulta: 19 agost 2022].
* 1 2 Martin, John Henry. «'Butter's Final Meal': A film about bullying will be shared with Napa Valley students». Napa Valley Register, 02-12-2020. [Consulta: 19 febrer 2021].
* 1 2 3 N'Duka, Amanda. «Mykelti Williamson, Ravi Patel, Annabeth Gish, Newcomer Alex Kersting Plus More Join Mira Sorvino In 'Butter'». Deadline Hollywood, 07-12-2018. [Consulta: 19 febrer 2021].
* ↑ «Butter». Goita què fan ara, 2020. [Consulta: 9 setembre 2022].
* ↑ A Bullied High Schooler Plans a Web Stunt in 'Butter' Official Trailer
* 1 2 3 4 5 6 7 8 DeFore, John. «'Butter': Film Review». The Hollywood Reporter, 02-04-2020. [Consulta: 19 febrer 2021].
* ↑ N'Duka, Amanda. «Mira Sorvino To Topline Indie Drama 'Butter' From Paul A. Kaufman». Deadline Hollywood, 15-10-2018. [Consulta: 19 febrer 2021].
* ↑ Kay, Jeremy. «Mira Sorvino drama 'Butter' joins Arclight Films Cannes virtual market slate (exclusive)». Screen Daily, 18-05-2020. [Consulta: 19 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (anglès)
# Brochiraja spinifera

Brochiraja spinifera és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 80 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 170-1.460 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic sud-occidental: és un endemisme de Nova Zelanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ «Brochiraja spinifera». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Cox, G. i M. Francis, 1997. Sharks and rays of New Zealand. Canterbury Univ. Press, Univ. of Canterbury. 68 p.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Anderson, O.F., Bagley, N.W., Hurst, R.J., Francis, M.P., Clark, M.R. i McMillan, P.J., 1998. Atlas of New Zealand fish and squid distributions from research bottom trawls. NIWA Technical Report 42. NIWA, Wellington.
* ↑ McEachran, J.D., 1984. Anatomical investigation of the New Zealand skates Bathyraja asperula and Bathyraja spinifera, with an evaluation of their classification with the Rajoidei (Chondrichthyes). Copeia 1984: 45-58.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# Cactus Jack

Cactus Jack (també coneguda com The Villain) és una pel·lícula estatunidenca de Hal Needham estrenada el 1979, protagonitzada per Kirk Douglas, Arnold Schwarzenegger, Ann-Margret, Paul Lynde, Foster Brooks, Strother Martin, Ruth Buzzi, Jack Elam, i Mel Tillis. i doblada al català.

## Argument

Una dona, "Charming Jones" (Ann-Margret) està sent escortada a ciutat per un cowboy, "Handsome Stranger" (Schwarzenegger). Charming està viatjant a la ciutat per reclamar diners que li ha deixat el seu pare, Parody Jones (Martin). Però l'home que havia de lliurar els diners a Charming, Avery Simpson, (Elam), té altres projectes i vol recuperar els diners. Contracta un vell cowboy, " Cactus Jack" (Douglas) per robar-los després que marxin de la ciutat. Però Cactus Jack no és el més dotat dels lladres...
En essència, el viatge de tornada amb els diners és un remake dels dibuixos animats de Looney Tunes, especialment el Road-Runner, amb Jack que interpreta Wile E. Coyote. La trama té un final de sorpresa, quan Charming escull Cactus Jack per sobre de Handsome Stranger.

## Repartiment

* Kirk Douglas: Cactus Jack
* Ann-Margret: Miss Charming Jones
* Arnold Schwarzenegger: Benparit Foraster
* Paul Lynde: Elan Nerveux
* Strother Martin: Parody Jones

## Rebuda

La crítica contemporània va deixar prou malalment la pel·lícula. Janet Maslin escrivia al New York Times, que la pel·lícula és tant estúpida com interminable. Criticava Arnold Schwarzenegger, ja que és una càrrega pel film més forta del que pot aguantar. Tanmateix lloava Kirk Douglas llavors amb 62 anys.

## Referències

* ↑ Cactus Jack
* ↑ Maslin, Janet. nytimes.com. Kirk Douglas a 'The Villain' (en anglès). nytimes.com, 20 de juliol de 1979.
# Cal Sant (Esparreguera)

Cal Sant és un edifici del municipi d'Esparreguera (Baix Llobregat) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta baixa i dos pisos amb grans obertures a la façana principal. A la planta baixa hi ha una gran porta amb un pilar al mig que dona pas a una botiga. Als dos pisos superiors trobem tres obertures rectangulars per nivell; les del primer pis donen a un balcó corregut mentre que les del segon tenen una petita barana individual. Els diferents pisos estan separats per una motllura i unes mènsules aguanten el balcó i el ràfec de la teulada.

## Referències

* ↑ «Cal Sant». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 febrer 2015].
# Cal Sant (la Fatarella)

Cal Sant és una obra amb elements barrocs de la Fatarella (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa que fou la seu de l'orde dels Templers. Es creu que aquesta casa era només una part d'un gran casalici que hagués ocupat part del nucli antic del municipi i que estaria comunicat mitjançant passadissos (formats pels actuals arcs dels carrers i d'altres a l'interior d'altres cases).
Com a curiositat de la façana destaquen els dos caps de pedra que sobresurten, que són dues bigues.

## Referències

* 1 2 «Cal Sant». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 agost 2021].

## Enllaços externs

* «Cal Sant». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Cal Sanmartí (Abrera)

Cal Sanmartí és una obra modernista d'Abrera (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa modernista, l'única d'aquest estil en la localitat. De l'obra original tan sols es conserva la façana, ja que els interiors foren enderrocats i refets de nou a principis dels anys noranta del segle xx. Està estructurada en planta baixa i dos pisos superiors rematats amb una cornisa mixtilínia. Als dos pisos hi ha tres balcons per pis amb la barana de ferro. La planta baixa i el primer pis se separen per una sanefa de rajoles de color vers, blau i blanc amb motius vegetals; altre sanefa separa el primer pis del segon i a aquest de l'acabament de la façana. Al centre i als costats de la façana es representen fulles de geganta.

## Història

Fou propietat dels Santmartí que vivien als baixos i també hi tenien un estanc. L'actual propietària,anomenada la Fana, ha fet reformar la casa (1993- 1995) respectant tan sols els murs exteriors.

## Referències

* 1 2 «Cal Sanmartí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 gener 2019].
# Cal Marc Massó

Cal Marc Massó és un edifici del municipi de Riudoms (Baix Camp) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa de planta rectangular amb baixos, primer pis i golfes. Obra de paredat, de façana amb porta àmplia, d'arc escarser, els batents de la qual estan clavetejats de cabotes; tres balcons alineats al primer pis i obertures a les golfes. A la dreta de la porta, amb finestra-balcó baixa, i a sota d'aquesta un finestró dels baixos amb reixat. L'atri dona pas al pis noble mitjançant una escala de granit protegida amb baranes amples de fusta. Coberta amb teulada i ràfesortint sobre la façana. La casa compta amb un clos annex.

## Història

Habitatge del segle xviii que ha conservat el nom de la família que s'hi establí en origen. L'Ajuntament de Riudoms decidí en ple municipal, el 19 de febrer de 1982, l'adquisició de la casa per a seu del Museu Històric Municipal, i del Centre d'Estudis, aquest últim ha adquirit per la seva part uns baixos i solar adjacents. Un cop rehabilitat, fou utilitzat com a biblioteca i arxiu municipal. Actualment la biblioteca ha estat traslladada a un edifici de nova construcció i s'utilitza com a dependències municipals i arxiu.

## Referències

* 1 2 «Cal Marc Massó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Cal Marc Massó». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Cal Marc de l'Ixo

Cal Marc de l'Ixo és una masia del Prat de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia que correspon a l'esquema 1-I de Danés i Torras, amb dos cossos laterals adossats. Té la façana orientada a mar i en paral·lel a l'eix de la teulada, aquesta a dues vessants. Segueix així la tipologia majoritària entre les masies del Prat.

## Referències

* ↑ «Cal Marc de l'Ixo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2018].
# Branne (Doubs)

Branne és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 174 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Branne era de 174 persones. Hi havia 72 famílies de les quals 24 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 24 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 97 habitatges, 74 eren l'habitatge principal de la família, 15 eren segones residències i 8 estaven desocupats. 76 eren cases i 13 eren apartaments. Dels 74 habitatges principals, 59 estaven ocupats pels seus propietaris, 13 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 19 en tenien quatre i 47 en tenien cinc o més. 64 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 29 habitatges hi havia un automòbil i a 42 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Branne el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 12 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 16 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 16 | 30 a 34 | 12 |
| 8 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 8 |
| 8 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 12 |
| 16 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 116 persones, 91 eren actives i 25 eren inactives. De les 91 persones actives 83 estaven ocupades (41 homes i 42 dones) i 8 estaven aturades (4 homes i 4 dones). De les 25 persones inactives 14 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Branne hi havia 72 unitats fiscals que integraven 174 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.378 €.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Branne hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Branne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Branne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Fase de Laves

Una fase de Laves és un compost intermetàl·lic, això és un compost químic de dos metalls, que té composició AB$_2${\textstyle AB_{2}}, on A i B són dos metalls diferents.
Les fases de Laves deuen el seu nom al cristal·lògraf alemany Fritz Laves (1906-1978), qui fou el primer a descriure-les.
Aquests composts són classificats segons la seva geometria. Hi ha tres tipus: cúbica MgCu₂ (C15), hexagonal MgZn₂ (C14), i hexagonal MgNi₂ (C36). Aquests dos darrers tipus són formes úniques de l'arranjament hexagonal, però comparteixen la mateixa estructura bàsica. En general, els àtoms A són ordenats com els carbonis en un diamant, un diamant hexagonal, o una estructura relacionada; mentre que els B tenen un ordenament de tetraedre al voltant dels àtoms A per aconseguir l'estructura AB₂. Les fases de Laves tenen un especial interès en la metal·lúrgia moderna a causa de les seves propietats físiques i químiques anormals. Moltes aplicacions hipotètiques o primitives han estat desenvolupades. Tanmateix, encara resten molts d'aspectes per explicar. Una característica és la conductivitat elèctrica gairebé perfecta, tanmateix no són deformable a temperatura ambient, la qual cosa impedeix, de moment, el seu ús industrial.
Dins de cada un dels tres tipus de fases de Laves, si els dos tipus d'àtom són esferes perfectes amb una proporció de radis de √(3/2)≈1.225{\textstyle {\sqrt {3/2}}\approx 1.225}, l'estructura seria tropològicament tetraèdrica proper-va empaquetar. Amb aquesta proporció, l'estructura té un empaquetant de densitat 0,710. Compostos trobats en fases de Laves típicament tenen una proporció de mida atòmica entre 1,05 i 1,67. Anàlegs a les fases de Laves poden formar-se per l'assemblatge d'una dispersió col·loidal de dues mides d'esfera.

## Referències

* ↑ The Laves Phase Structures Arxivat 2009-03-02 a Wayback Machine.. nrl.navy.mil.
* 1 2 Hynninen, A. P.; Thijssen, J. H. J.; Vermolen, E. C. M.; Dijkstra, M.; Van Blaaderen, A. «Self-assembly route for photonic crystals with a bandgap in the visible region». Nature Materials, 6, 3, 2007, pàg. 202–205. Bibcode: 2007NatMa...6..202H. DOI: 10.1038/nmat1841. PMID: 17293851.
* 1 2 Zhu, J. H.; Liu, C. T.; Pike, L. M.; Liaw, P. K. «A thermodynamic interpretation of the size-ratio limits for Laves phase formation». Metallurgical and Materials Transactions A, 30, 5, 1999, pàg. 1449. DOI: 10.1007/s11661-999-0292-5.
* ↑ Murray, M. J.; Sanders, J. V. «Close-packed structures of spheres of two different sizes II. The packing densities of likely arrangements». Philosophical Magazine A, 42, 6, 1980, pàg. 721. DOI: 10.1080/01418618008239380.
# Halterofília als Jocs Olímpics d'estiu de 1928 - pes semipesant

Halterofília als Jocs Olímpics d'estiu de 1928 :
| −60 kg | homes |
| −67.5 kg | homes |
| −75 kg | homes |
| −82.5 kg | homes |
| +82.5 kg | homes |
| < 1924 1932. > |||
La competició del pes semipesant, amb un pes dels aixecadors inferior a 82,5 kg, va ser una de les cinc proves d'halterofília que es disputà durant els Jocs Olímpics d'Amsterdam de 1928. La prova es disputà el 29 de juliol i hi van prendre part 15 aixecadors en representació de 10 nacions.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| El Sayed Nosseir (EGY) | Louis Hostin (FRA) | Jan Verheijen (NED) |

## Resultats

| Pos. | Aixecador | Impuls | Impuls | Impuls | Arrancada | Arrancada | Arrancada | Dos temps | Dos temps | Dos temps | Total |
| Pos. | Aixecador | 1. | 2. | 3. | 1. | 2. | 3. | 1. | 2. | 3. | Total |
| 1 | El Sayed Nosseir (EGY) | 92.5 | 97.5 | 100 | 102.5 | 107.5 | 112.5 | X (140) | 140 | 142.5 | 355 |
| 2 | Louis Hostin (FRA) | 95 | 100 | X (102.5) | 102.5 | 107.5 | 110 | 132.5 | 137.5 | 142.5 | 352.5 |
| 3 | Jan Verheijen (NED) | X (90) | X (95) | 95 | 105 | X (110) | X (110) | 132.5 | 137.5 | X (142.5) | 337.5 |
| 4 | Jakob Vogt (GER) | 100 | X (102.5) | X (105) | 100 | X (105) | 105 | 130 | X (135) | X (135) | 335 |
| 5 | Václav Pšenička (TCH) | 100 | X (105) | X (105) | 100 | 105 | X (110) | 130 | X (135) | X (135) | 335 |
| 6 | Karl Freiberger (AUT) | 85 | 90 | 95 | 90 | 95 | X (100) | 125 | X (132.5) | 132.5 | 322.5 |
| 7 | Pierre Vibert (FRA) | X (95) | 95 | X (100) | 95 | X (100) | X (100) | 125 | X (130) | X (130) | 315 |
| 7 | Josef Zemann (AUT) | 75 | X (80) | X (80) | 95 | 102.5 | 105 | 130 | 135 | X (140) | 315 |
| 7 | Karl Bierwirth (GER) | 90 | 95 | X (100) | 95 | X (105) | X (110) | 120 | 125 | - | 315 |
| 10 | Otto Garnus (SUI) | 82.5 | X (87.5) | X (87.5) | 90 | 95 | X (100) | 125 | 130 | X (132.5) | 307.5 |
| 11 | Olaf Luiga (EST) | 80 | X (85) | X (85) | 90 | 95 | X (100) | 130 | X (135) | X (135) | 305 |
| 12 | Willem Tholen (NED) | X (80) | 85 | 87.5 | 90 | X (95) | X (95) | 115 | 120 | X (125) | 297.5 |
| 13 | J. Van der Goten (BEL) | 72.5 | 77.5 | 80 | 85 | 90 | 92.5 | 110 | 120 | X (125) | 292.5 |
| 14 | Nic Scheitler (LUX) | 80 | 85 | X (90) | 80 | 85 | X (92.5) | 105 | X (110) | - | 275 |
| 15 | E. Donzé (SUI) | 75 | X (80) | X (80) | 77.5 | 82.5 | X (85) | X (100) | 100 | X (105) | 257.5 |
# Església Ortodoxa Autocèfala Ucraïnesa

* Per a altres significats, vegeu «Església Ortodoxa Ucraïnesa».
L'Església Ortodoxa Autocèfala Ucraïnesa (EOAU; ucraïnès: Українська автокефальна православна церква (УАПЦ) Ukraïnska avtokefalna pravoslavna tserkva (UAPC)) era un de les tres principals esglésies ortodoxes a Ucraïna. Va ser restablerta per tercera vegada el 1990, just abans de la caiguda de la Unió Soviètica. L'EOAU en la seva forma contemporània, té els seus orígens en el Sobor de 1921 a Kíiv, poc després de la retrobada independència d'Ucraïna. El 15 de desembre de 2018, al Consell d'Unificació, l'EOAU i l'EOU-PK, juntament amb els metropolitans de l'EOU-PM, s'unificaren en l'Església Ortodoxa d'Ucraïna. El metropolità Epifani (antic bisbe de l'EOU-PK) va ser elegit com a nou Metropolità de Kíev i tot Ucraïna.
Durant l'existència de l'EOAU i l'Església Ortodoxa Ucraïnesa (Patriarcat de Kíiv) (EOU-PK), només l'Església Ortodoxa Ucraïnesa (Patriarcat de Moscou) (EOU-PM) va gaudir del reconeixement de la comunitat cristiana ortodoxa de tot el món, fins a l'11 d'octubre de 2018, quan el Patriarcat Ecumènic de Constantinoble va aixecar l'excomunió que afectava l'EOAU i l'EOU-PK. Posteriorment, el 2 de novembre de 2018, es va clarificar que el Patriarcat Ecumènic no reconeixia ni l'EOAU ni l'EOU-PK com a legítimes i que els seus respectius líders no eren reconeguts com a primats de les seves esglésies. Va restablir la seva independència declarant-se independent de l'Església Ortodoxa d'Ucraïna el 20 de juny de 2019 després d'un conflicte dins de l'EOU, com a Església Ortodoxa Autocèfala Ucraïnesa Canònica (EOAU-C).

## Referències

* ↑ «Metropolitan Epifaniy (Dumenko) becomes Primate of One Local Orthodox Church of Ukraine» (en anglès). risu.org.ua.
* ↑ «Announcement of the Ecumenical Patriarchate of Constantinople» (en anglès). [Consulta: 12 octubre 2018].
* ↑ «Константинополь: "Надеемся, Москва обратится к разуму". Подробности беседы» (en rus). BBC News Русская служба, 02-11-2018. [Consulta: 3 novembre 2018].
* ↑ Cazabonne, Emma. «BBC interview with Archbishop Job of Telmessos on the Ukrainian question» (en anglès). orthodoxie.com, 06-11-2018. [Consulta: 7 novembre 2018].
# Tomàs Salort i de Olives

Tomàs Salort i de Olives (Ciutadella, 14 de juliol de 1905 - † Madrid, 22 d'agost 1936) fou un advocat i polític menorquí, diputat a Corts durant la Segona República.
Era fill del notable ciutadellenc Llorenç Salort Martorell. Llicenciat en dret, exercí d'advocat i fou diputat per les Illes Balears a les eleccions generals espanyoles de 1933 i 1936 per la CEDA. El començament de la guerra civil espanyola el va sorprendre a Madrid. Fou tancat a la presó Model de Madrid, junt amb altres diputats i polítics dretans. Fou metrallat al pati de la presó per milicians del Front Popular el 22 d'agost de 1936.

## Referències

* ↑ Tomàs Salort a geneanet.org
* ↑ Els fets de la presó Model de Madrid d'agost de 1936

## Enllaços externs

* Relació de ciutadellencs morts el 1936
* Fitxa al Congrés dels Diputats
# Can Claramont

Can Claramont és una obra d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, de dues crugies, de tres plantes i coberta de doble vessant a façana situat al costat sud de la plaça de la Pietat. Les obertures són rectangulars i està arrebossada i pintada de color ocre clar, a excepció de la porta principal, que té els marcs de pedra sorrenca.
La planta baixa consta d'un sòcol arrebossat, de textura granelluda i pintat de gris, d'un portal i d'una finestra. El portal d'entrada, emmarcat de pedra sorrenca i amb una gran llinda monolítica, és, amb l'estructura, l'evidència actual de l'antiga casa.
El primer pis conté un balcó amb barana de ferro i base monolítica i una finestra fets d'obra de ciment i rajola. El segon pis presenta dos balcons individuals, amb base de ciment i rajola i barana senzilla de ferro. El ràfec de la cornisa és de dues fileres de motllures d'obra de ciment.

## Referències

* 1 2 3 «Can Claramont». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 agost 2021].