OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antoni Prat i Seuba

Antoni Prat i Seuba (Òdena, 21 de juny de 1934) és un empresari i artista floral català.
Nasqué a Cal Cinto d'Òdena (Can Brunet). El 1954 marxà a Barcelona, on treballaria a una floristeria de les rambles propietat dels seus oncles. Posteriorment organitzaria la seva pròpia floristeria, Flors Prat Bonanova, al Passeig Bonanova, i després a la Plaça Bonanova. El seu sentit innovador ha permès la incorporació de nous materials i formes a l'art de l'ornamentació floral, amb material exportat dels Estats Units. La seva fama el va ajudar a treballar en l'organització de les Olimpíades de Barcelona de 1992 i posteriorment en els preparatius de l'art floral del casament de la infanta Cristina de Borbó i Grècia amb Iñaki Urdangarín.
El 2011 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «L´odenenc Antoni Prat, de 77 anys, rebrà la Creu de Sant Jordi», 27/04/2011. Arxivat de l'original el 3/3/2016. [Consulta: 15 gener 2023].
# Serrat de Navel

El Serrat de Navel és una serra situada als municipis de Montmajor i Viver i Serrateix (Berguedà), amb una elevació màxima de 666,5 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Campionat del món de ciclisme en pista de 2006

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 2006 es va celebrar a Bordeus (França) entre el 13 i el 16 d'abril de 2006.
Les competicions es van celebrar al Velòdrom de Bordeus. En total es va competir en 15 disciplines, 9 de masculines i 6 de femenines.

## Resultats
### Masculí

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Theo Bos Països Baixos | Craig MacLean Regne Unit | Stefan Nimke Alemanya |
| Velocitat per equips | França Grégory Baugé Mickaël Bourgain Arnaud Tournant | Regne Unit Chris Hoy Jason Queally Jamie Staff | Austràlia Shane Perkins Ryan Bayley Shane Kelly |
| Persecució individual | Robert Bartko Alemanya | Jens Mouris Països Baixos | Paul Manning Regne Unit |
| Persecució per equips | Austràlia Matthew Goss Peter Dawson Stephen Wooldridge Mark Jamieson | Regne Unit Rob Hayles Paul Manning Geraint Thomas Steve Cummings | Ucraïna Volodímir Diúdia Roman Kononenko Lyubomyr Polatayko Maxim Polischuk |
| Quilòmetre contrarellotge | Chris Hoy Regne Unit | Ben Kersten Austràlia | François Pervis França |
| Cursa per punts | Peter Schep Països Baixos | Rafał Ratajczyk Polònia | Vassil Kirienka Belarús |
| Keirin | Theo Bos Països Baixos | José Antonio Escuredo Espanya | Arnaud Tournant França |
| Madison | Joan Llaneras Isaac Gálvez Espanya | Lyubomyr Polatayko Volodímir Ribin Ucraïna | Juan Curuchet Walter Pérez Argentina |
| Scratch | Jérôme Neuville França | Ángel Darío Colla Argentina | Ioánnis Tamourídis Grècia |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Natàl·lia Tsilínskaia Belarús | Victoria Pendleton Regne Unit | Guo Shuang R.P. de la Xina |
| Persecució individual | Sarah Hammer Estats Units | Olga Slyusareva Rússia | Katie Mactier Austràlia |
| 500 metres contrarellotge | Natàl·lia Tsilínskaia Belarús | Anna Meares Austràlia | Lisandra Guerra Cuba |
| Cursa per punts | Vera Carrara Itàlia | Olga Slyusareva Rússia | Gema Pascual Espanya |
| Scratch | María Luisa Calle Colòmbia | Gina Grain Canadà | Olga Slyusareva Rússia |
| Keirin | Christin Muche Alemanya | Clara Sanchez França | Guo Shuang R.P. de la Xina |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Països Baixos | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 2 | França | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 3 | Alemanya | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 3 | Belarús | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 5 | Regne Unit | 1 | 4 | 1 | 6 |
| 6 | Austràlia | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 7 | Espanya | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 8 | Colòmbia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | Itàlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | Estats Units | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 11 | Rússia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 12 | Argentina | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 12 | Ucraïna | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 14 | Canadà | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 | Polònia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 16 | R.P. de la Xina | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 17 | Cuba | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17 | Grècia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 15 | 15 | 15 | 45 |

## Enllaços externs

* Resultats a tissottiming.com Arxivat 2014-01-12 a Wayback Machine.
# Antinhac (Cantal)

Antinhac (en francès Antignac) és un municipi francès del departament de Cantal, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Referències

* ↑ proposat per la secció local de l'IEO
# Organització específica

Una organització específica és un mètode associatiu clàssic anarquista, que assenyala a aquella agrupació que manifeste una adhesió oberta i específica a l'anarquisme, normalment a manera d'un club polític. Esta seria una organització encaminada a difondre les idees anarquistes en forma que puga visibilitzar l'acció anarquista en particular i el seu projecte, "produint" espais i experiències d'anarquia. Així també el membre en una organització anarquista ajudaria a tindre una visió i estratègia específicament anarquista que permeta millor encarar les conjuntures i els projectes junt amb altres moviments socials.
L'organització específica és una pràctica sorgida en la primera mitat del segle xx amb la creació de federacions anarquistes nacionals i regionals, de la mà de l'anarcosindicalisme per a reforçar la seua orientació política, però mentre l'àmbit de l'anarcosindicat és l'organització laboral autònoma (per damunt de la ideologia), el de l'organització específica és la promoció puntual de l'anarquia.

## Models

Associacions específiques existents en el món són les afiliades a les federacions anarquistes, siguen les que s'aglutinen dins de la Internacional de Federacions Anarquistes d'índole sintetista o afins (el sintetisme i aproximacions a este constituïxen la forma més o menys predominant d'organització específica del moviment llibertari internacional), o cas contrari siguen estes de línia plataformista. No ha de prendre's com a sinònim de especifisme, si bé este és una forma més que pot adoptar l'organització específica.

## Veja també

* Minoria activa
* Grup d'afinitat
# Setge de Cartago Nova

* No s'ha de confondre amb Batalla de Cartago Nova.
El setge de Cartago Nova va ser una batalla que tingué lloc entre els cartaginesos i els romans a prop de Cartago Nova l'any 206 aC.

## Antecedents

Després de la derrota cartaginesa a la batalla d'Ilipa els turdetans es van passar en massa al bàndol romà, i Asdrúbal Giscó i Magó Barca es van veure confinats amb les seves tropes a Gadir, inaccessible a un assalt romà. Acabada la revolta de Sucro i la revolta d'Indíbil i Mandoni, Publi Corneli Escipió va enviar Gai Luci Marci Sèptim per terra i Gai Leli per mar, i tots dos van obtenir victòries a les batalles del Guadalquivir i Carteia, reduint els dominis cartaginesos a la ciutat de Gadir.

## Batalla

Magó Barca va embarcar les seves darreres forces, formades per uns pocs milers d'homes i alguns vaixells, i recorrent la costa va arribar a Cartago Nova, on va ancorar les naus i desembarcar les tropes, però els romans van rebutjar l'atac.

## Conseqüències

Magó Barca va retornar derrotat a Gadir, on els seus ciutadans li van tancar les portes i ja negociaven amb els romans. Magó va abandonar la ciutat i va anar a les Balears on va passar l'hivern a Portus Magonis, per navegar l'any següent al nord d'Itàlia per sublevar als ligurs.

## Referències

* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita 28.36.7-9
* ↑ (castellà) Revista Cartagena HistóricaLa conquista Bárquida
# Cantó de Seichamps

El cantó de Seichamps és un cantó francès del departament de Meurthe i Mosel·la, situat al districte de Nancy. Té 9 municipis i el cap és Seichamps.

## Municipis

* Champenoux
* Laneuvelotte
* Mazerulles
* Moncel-sur-Seille
* Pulnoy
* Saulxures-lès-Nancy
* Seichamps
* Sornéville
* Velaine-sous-Amance

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1998-2011 | Gérard Royer | UMP |
| 2011- | Henri Chanut | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 2.965 | 6.048 | 10.467 | 14.181 | 16.502 | 16.993 | 16.435 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# In Salah

In Salah o Aïn-Salah (en àrab عين صالح, ʿĪn Ṣāliḥ), literalment ‘bon pou’, és una ciutat d'Algèria de la wilaya de Tamanrasset. Està situada al centre del Sàhara algerià, dins el Tidikelt (sistema d'oasis). Ain Salah en temps antics tenia boscos que han quedat en part petrificats. El 2008 tenia 32.518 habitants

## Economia

La zona al voltant d'In Salah és el lloc d'Algèria amb més reserves de petroli i de gas i d'equipament per al seu processament.

### Transport

In Salah disposa d'un aeroport a 7 km de la ciutat.

## Clima

In Salah té un clima desèrtic càlid. La temperatura mitjana anual és de 21 °C, el gener la temperatura mitjana és 13,5 °C i la de juliol 36,5 °C. (les màximes de juny a agost són de 50 °C). La pluviometria anual és de 17 litres amb el màxim és al novembre amb 5 litres. A l'estiu hi bufa amb força el vent Sirocco.

## Notes

* ↑ «Wilaya de Tamanrasset : répartition de la population résidente des ménages ordinaires et collectifs, selon la commune de résidence et la dispersion».. Données du recensement général de la population et de l'habitat de 2008 sur le site de l'ONS.
* ↑ World 66 -The Travel Guide you write. http://www.world66.com/africa/algeria/insalah Arxivat 2011-11-05 a Wayback Machine.
* ↑ «Average Conditions In Salah, Algeria». BBC Weather. [Consulta: 21 agost 2009].
# Sant Miquel de Pobellà

Sant Miquel de Pobellà és una església amb elements neoclàssics de la Torre de Cabdella (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església de planta rectangular amb capelles i sagristia adossades als laterals. Ha estat molt modificada, la porta és rectangular en el costat de migdia, protegida per un voladís de la nova coberta d'uralita. Una finestreta quadrada il·luminada el cor per ponent. A la cantonada de ponent s'aixeca a sobre un campanar de secció quadrada amb quatre finestres i coberta a quatre vessants amb doble pendent i encara amb lloses de pissarra. Una petita creu de ferro el remata.

## Referències

* ↑ «Sant Miquel de Pobellà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Sani Haruna Kaita

Sani Haruna Kaita (nascut a Kano, Nigèria el 2 de maig de 1986), és un jugador de futbol nigerià. Actualment juga a l'Alania Vladikavkaz de la Lliga Premier Russa com a mig-defensiu cedit del AS Monaco. Kaita ha estat internacional amb selecció de futbol de Nigèria en 21 ocasions d'ençà que debutà l'any 2005 i amb la qual ha participat en una Copa del Món.

## Enllaços externs

* Perfil de Sani Kaita a National Football Teams (anglès)
# Pat Abbott

Buell Patrick Abbott (Pasadena, 18 de gener de 1912 – 1984) va ser un golfista professional estatunidenc.

## Biografia

Abbott nasqué en Pasadena, Califòrnia. En 1936, guanyà el U.S. Amateur Public Links, derrotant a Claude Rippy 4 & 3. En 1938, perdria en el U.S. Amateur front Willie Turnesa 8 & 7. Perdria novament en el U.S. Amateur en 1941 front a Bud Ward 4 & 3. En 1942 guanyà el Western Amateur com també el Southern California Amateur, ambdós de nou, i el Southern California Open en 1935.

## Victòries Amateur

* 1936 U.S. Amateur Public Links
* 1938 Southern California Amateur
* 1941 Southern California Amateur
* 1942 Western Amateur

## Victòries Professionals

* 1935 Southern California Open (com a amateur)
* 1949 Tennessee Open
* 1954 Tennessee Open
* 1955 Tennessee Open
* 1962 Tennessee Open
* 1969 Tennessee PGA Senior Championship
* 1971 Tennessee PGA Senior Championship
* 1974 Tennessee PGA Senior Championship

## Referències

* ↑ «1936 U.S. Amateur Public Links summary». Arxivat de l'original el 2012-02-13. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «1938 U.S. Amateur summary». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «1941 U.S. Amateur summary». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 agost 2010].

## Enllaços externs

* Perfil al Saló de la Fam de Tennessee Golf Arxivat 2011-07-11 a Wayback Machine. (anglès)
# Argentochiloides

Argentochiloides és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Argentochiloides meridionalis Bassi, 1999
* Argentochiloides xanthodorsellus Bleszynski, 1961

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 26 gener 2019].
# Sint-Michielsgestel

Sint-Michielsgestel és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 28.197 habitants repartits sobre una superfície de 59,89 km² (dels quals 0,93 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb 's-Hertogenbosch i Maasdonk, a l'oest amb Vught, a l'est amb Bernheze i al sud amb Boxtel i Schijndel

## Centres de població

Beekveld, Berlicum, Besselaar, Doornhoek, Haanwijk, Hal, Halder, De Bus, De Hogert, De Loofaart, Den Dungen, Gemonde, Heikantse Hoeve, Hersend, Hezelaar, Hoek, Kerkeind, Laar, Maaskantje, Middelrode, Nijvelaar, Plein, Poeldonk, Ruimel, Tielse Hoeve, Wielsche Hoeven, Wamberg en Woud.

## Ajuntament

* CDA 4 regidors
* PvdA 4 regidors
* DorpsGoed 4 regidors
* Plaatselijke Politieke Alliantie 3 regidors
* Gestels Belang 2 regidors
* VVD 2 regidors
* Senioren Gestel 1 regidor
* Lijst Gemonde 1 regidor

## Enllaços externs

* www.sint-michielsgestel.nl
# Cantó de Sedan-Est

El cantó de Sedan-Est és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Sedan. Té 10 municipis i part del de Sedan.

## Municipis

* Balan
* Bazeilles
* Daigny
* Escombres-et-le-Chesnois
* Francheval
* La Moncelle
* Pouru-aux-Bois
* Pouru-Saint-Remy
* Rubécourt-et-Lamécourt
* Sedan (part)
* Villers-Cernay

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1979 | Henri Rongère | Divers droite |
| 1979-1985 | Gilles Charpentier | PS |
| 1985-1992 | Henri Rongère | app. RPR |
| 1992-2004 | Pierre Sulfourt | Divers droite |
| 2004-2011 | Didier Herbillon | PS |
| 2011- | Christian Apothéloz | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 15.514 | 15.075 | 14.297 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Ana María Madrazo Díaz

Ana María Madrazo Díaz (Cabezón de la Sal, 28 de setembre de 1961) és una política militant del Partido Popular.

## Biografia

Va cursar en la Universitat d'Oviedo la llicenciatura en Ciències Econòmiques i Empresarials. Ha estat directora General d'Hisenda en el Govern de Cantàbria des de l'any 2000 fins a 2003. Des de 2007 fins a 2011 ha estat funcionària regidor i portaveu del grup municipal de l'Ajuntament de Cabezón de la Sal.
Ha estat diputada per Cantàbria en la VIII, IX, X, XI i XII legislatures.

## Referències

* 1 2 «Congreso» (en castellà). [Consulta: 13 juliol 2017].
* ↑ «El PP de Cantabria propone a Ana Madrazo para encabezar su candidatura al Congreso de los Diputados» (en castellà), 05-10-2011. [Consulta: 13 juliol 2017].
* ↑ «Madrazo Díaz, Ana María. Todas las legislaturas» (en castellà). Congreso de los Diputados. [Consulta: 13 juliol 2017].
# Santiago Gascón Cervantes

Santiago Gascón Cervantes († Madrid, 21 de febrer de 1910) fou un advocat i polític espanyol del segle xix, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica. Militant del Partit Fusionista fou imposat com a candidat del districte de Tortosa a les eleccions generals espanyoles de 1901. Va presentar-se posteriorment sense èxit. El 1908 era regidor de l'ajuntament de Madrid sota l'alcaldia del comte de Peñalver i formà part de la comissió per la Celebració del Centenari del Dos de Maig.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Juan Pérez de Guzmán y Gallo. El Dos de Mayo de 1808 en Madrid. Ediciones Maxtor, 2008, p.6.
# Santa Maria d'Aler

Santa Maria d'Aler és una església romànica del segle xii, situada al municipi de Benavarri, dins de la Franja de Ponent a la comarca de la Ribagorça a l'indret conegut com a Aler.
La seva planta és una nau i absis transformat en poligonal com a base del la torre, i capelles laterals, amb un campanar en torre poligonal. La portalada és dovellada de mig punt. El seu estat és bo.

## Referències

* ↑ «Fitxa al Portal románico aragonés». Arxivat de l'original el 2007-11-05. [Consulta: 23 agost 2009].
# Peeter Symons

Peeter Symons (Anvers, fl.1629 – 1636) va ser un pintor barroc flamenc. En 1629 es va registrar en el gremi de Sant Lluc d'Anvers com a fill d'un mestre, possiblement Michiel Simons I. En el curs 1636-1637 es va registrar per vegada última com a mestre de tres mal coneguts pintors. Anton van Dyck el va retratar cap a 1630 o 1632 per incorporar-ho a la seva Iconografia, de tres cambres, vestit de negre, amb àmplia gola i la mà dreta al pit, davant la base d'una gruixuda columna (Boston, Museum of Fine Arts). Segons un inventari de 1644 en el qual s'esmenta un peix de Symons podria haver pintat natures mortes, però l'única obra coneguda que se li pot assignar amb seguretat és el Céfalo i Procris del Museu del Prado, que va pintar sobre un esbós de Rubens per a la sèrie de mitologies basades en Les Metamorfosis encarregada per Felip IV per a la Torre de la Parada, per la qual es documenta un segon llenç pintat per Symons, de Neptú i una nimfa, perdut.

## Referències

* 1 2 http://www.rkd.nl/rkddb/dispatcher.aspx?action=search&database=ChoiceArtists&search=priref=76309%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Ficha de la obra en el MFA

## Enllaços externs

* http://www.museodelprado.es/enciclopedia/enciclopedia-on-line/voz/symons-peeter/
# Arguenòs

Arguenòs (francès Arguenos) és un municipi occità de Comenge, a Gascunya, situat administrativament en el departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Casa Ferraz

La casa Ferraz, també anomenada casa pairal Ferraz, situada a la Plaça Sant Roc, 4 de Mutxamel (l'Alacantí, País Valencià) és un edifici residencial construït al segle xvi.
Dins del nucli urbà i amb façana recaient a la plaça de Sant Roc, es troba aquesta casa pairal que va ser propietat de la família Ferraz, senyors de la vila i marquesos d'Amposta. Es tracta d'una casa nobiliària envoltada de jardí.
Consta de planta baixa i dos pisos. La casa es distribueix segons la tipologia de les cases de l'horta alacantina, un gran vestíbul de diverses crugies separades per arcs sostinguts en pilastres adossades, amb un sostre de revoltons entre bigues de fusta vistes.
L'escala de comunicació entre les diferents plantes és de tres trams. A l'exterior, el seu aspecte ha canviat bastant a causa de les diferents ampliacions que va sofrir al llarg del segle xx, les quals van donar a la casa un caràcter de vila d'esbargiment amb un exterior vistós. Destaquen els jardins, coneguts com els de Santa Elena, i la porta d'entrada amb l'escut nobiliari en la part superior.
Destaca del conjunt la torre del mateix nom, la finalitat de la qual era defensar la població dels atacs de pirates i barbarescos. A més, va ser declarat bé d'interés cultural el 8 de gener de 1979.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1798.
* 1 2 3 «Casa Ferraz – Turisme Mutxamel». [Consulta: 8 maig 2020].
* 1 2 «Guerra e Historia Pública». [Consulta: 8 maig 2020].
* ↑ «Casa Ferraz». [Consulta: 8 maig 2020].
# Jacqui Katona

Jacqui Katona és una aborigen australiana de cultura occidental que va liderar la campanya per aturar una mina d'urani al Territori del Nord (Austràlia). El 1998 el seu poble, els mirrar, al costat de grups ecologistes, van emprar tàctiques de desobediència civil pacífica per provocar un dels boicots més importants de la història d'Austràlia. Katona va rebre el premi de medi ambient Goldman de 1999, compartit amb Yvonne Margarula, en reconeixement pels seus esforts per protegir el seu país i la seva cultura de l'amenaça de les mines d'urani.

## Referències

* ↑ Echoes from the Poisoned Well
* ↑ The Long Journey Home
* ↑ «Wisdom Interviews: Jacqui Katona». Arxivat de l'original el 2005-04-05. [Consulta: 5 abril 2005].

## Enllaços externs

* Sí a la terra, no a les mines d'urani. (anglès)
* Protestes antinuclears. (anglès)
* Líders indígenes exigeixen la fi de la mineria de l'urani. Arxivat 2009-03-02 a Wayback Machine. (anglès)
# Anastasià

«Anastasià» té aquests significats:
* Anastasi, diversos personatges
* Llei Anastasiana en el dret romà
# Santiago Guillén Fernàndez

Santiago Guillén Fernàndez ha estat un empresari i polític català. Nascut a Ivars d'Urgell i establert a Sant Cugat del Vallès.

## Biografia

Fill d'Empar Fernandez Coll i Bernardo Guillen, va néixer a Ivars d'Urgell, a la província de Lleida, el 27 de novembre de 1939 i morí a Sant Cugat del Vallès, província de Barcelona, el 19 de febrer de 2020.
Diplomat en enginyeria industrial, el 1966 fou responsable de tècniques informàtiques de gestió a la Société AUROC. El 1967 tornà a Barcelona, on treballà fins al 1972 com a cap d'estudis comercials aplicats de Gas Natural. El 1972 fou nomenat director general de la Promotora del Vallès, SA, de Sabadell, fins que el 1979 exercí de gerent de l'Hospital de Sant Llàtzer de Terrassa (1979-80). El 1978 va dirigir la filial barcelonina de la Fundació Konrad Adenauer i de 1980 a 1984 fou president de la junta de govern de Piano Grup, més tard anomenat Fundació Societat i Cultura.
Políticament és vinculat des de jove a la democràcia cristiana. De 1962 a 1967 fou secretari de la Joventut Demòcrata-Cristiana de Catalunya i de 1967 a 1979 fou secretari de formació d'Unió Democràtica de Catalunya. Tanmateix participà en la fundació de Centristes de Catalunya (CC-UCD). A les eleccions municipals espanyoles de 1979 fou escollit tinent d'alcalde de l'ajuntament de Sant Cugat del Vallès i el 1982 va substituir com a diputat al Parlament de Catalunya Higini Torras i Majem, escollit a les eleccions de 1980. Entre d'altres, fou membre de la Diputació Permanent i de les Comissions de Política Cultural i Política Social del Parlament de Catalunya.

## Obres

* Per a entendre en política. Para entender en política (1977)
* «Sabadell-Terrassa», estudi de reactivació de la comarca del Vallès Occidental (1979)
* Qualité urbaine et mèthode de gestion (l980)
* Qui no té por de l'ordinador? (1988)

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la I Legislatura p. 69
# Saint-Usuge

Saint-Usuge és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 1.189 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2009- | Michel Buguet | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 1.349 | 1.455 | 1.223 | 1.116 | 1.105 | 1.052 | 1.189 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Antoni Sabater i Esteve

Antoni Sabater i Esteve (Reus, 1899 - 1978) va ser un industrial i filantrop reusenc.
Provinent d'una família coneguda per la seva activitat industrial amb l'oli, se l'anomenava "el Sabater de l'oli". De jove va ser membre de la Lliga Regionalista i a l'inici de la Guerra Civil es va traslladar a Andalusia, juntament amb el seu germà Josep, amb el qual havia desenvolupat el comerç de fruits secs a la comarca. Va tornar després del 1939 a Reus on va ser president de la Mútua Reddis (després president honorari), va finançar la reconstrucció de diverses esglésies destruïdes durant la guerra, especialment el Santuari de Misericòrdia, del que en va presidir la junta d'administració, i va ser un dels fundadors de la Germandat de Santa Maria de Poblet, ajudant a la reconstrucció del Monestir. Del 1943 al 1948 va ser president del Reus Deportiu. La seva ciutat natal li ha dedicat una plaça, la Plaça d'Antoni Sabater, encara que la gent també la coneix com a plaça de les Aigües, ja que allà hi ha l'oficina municipal de la companyia d'aigües.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 582.
* ↑ Homes i dones pels carrers de Reus, Enric Tricaz, Valls 2010