OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Camp de concentració d'Amersfoort

El camp de concentració d'Amersfoort va ser un camp de concentració nazi situat al sud d'Amersfoort, al límit entre aquesta ciutat i Leusden, a la regió central dels Països Baixos. El seu nom oficial va ser Polizeiliches Durchgangslager Amersfoort («Camp de trànsit policial d'Amersfoort»). Entre 1941 i 1945 s'hi va recloure més de 37.000 presoners.

## Història

El 1939, el Kamp Amersfoort encara era un complex de casernes que servia per als exercicis militars de l'artilleria de la zona d'entrenament militar de Leusderheide. A partir de 1941 també va ser utilitzat com camp de treball.
Per arribar al camp, els presoners havien de caminar des de l'estació ferroviària creuant la ciutat i els barris residencials: «Visible des de les finestres de la major part de les cases i darrere de les cortines tancades hi havia nombroses siluetes, especialment d'infants. Les siluetes no es movien. De vegades, feblement i furtiva, saludaven. Els infants que saludaven eren ràpidament enretirats. Era un comiat des del món inhabitat convertit en un regne d'ombres».
La història del camp es pot separar en dos períodes. El primer període va començar el 18 d'agost de 1941 i va acabar al març de 1943, quan els presoners van ser transferits al Kamp Vught.
Amersfoort era un camp de trànsit des d'on els presoners eren enviats a llocs com Buchenwald, Mauthausen-Gusen i Neuengamme. El 15 de juliol de 1942, els nazis van començar a deportar jueus holandesos des d'Amersfoort, Vught i Westerbork als camps de concentració i extermini d'Auschwitz, Sobibor i Theresienstadt.
La torre de vigilància, que pot ser vista en el lloc commemoratiu, va ser construïda entre l'abril i el maig de 1943, quan l'expansió del Kamp Amersfoort va estar completa i els presoners hi van poder ser reclosos novament. Els canvis més importants van ser la «capacitat d'allotjament» més gran i la «rotació» més ràpida. Continuà la mateixa manca d'higiene, de menjar i d'atenció mèdica, així com la crueltat dels guàrdies, no obstant això, a diferència d'altres camps, els presoners van comptar amb la presència de la Creu Roja danesa. El segon període va arribar a la seva fi el 19 d'abril de 1945, quan el control del camp va ser transferit a Loes van Overeem de la Creu Roja. El 7 de maig els aliats van arribar i el camp va ser oficialment alliberat.

## Referències

* ↑ Museo Flehite - Exhibición semipermanente sobre la ocupación en Amersfoort occupation (1940-1945)
* ↑ Dölle, Constant y John Vriend (2002). Encountering God in the Abyss, Peeters, pág. 133.
* ↑ Yad Vashem Studies. Por Yad ṿa-shem, rashut ha-zikaron la-Shoʼah ṿela-gevurah. Publicado por Yad Vashem Martyrs' y Heroes' Remembrance Authority, 1996; Anne Frank y por D. van Galen Last, Rolf Wolfswinkel, pág. 157. Amsterdam University Press 1996.
* ↑ United States Holocaust Memorial Museum
* ↑ Stichting Nationaal Monument Kamp Amersfoort, Guía del visitante, pág. 5.
# Campionat del món d'handbol masculí de 1954

El II Campionat del món d'handbol masculí se celebrà a Suècia entre el 13 i el 17 de febrer del 1954 sota l'organització de la Federació Internacional d'Handbol (IHF) i la Federació Sueca d'Handbol.
Suècia va superar 17 a 14 a Alemanya en la final, mentre Txecoslovàquia guanyà la medalla de bronze en imposar-se clarament a Suïssa.

## Primera fase
### Grup A

| Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DIF |
| Suècia | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 47 | 22 | +25 |
| Txecoslovàquia | 2 | 2 | 1 | 0 | 1 | 20 | 36 | -16 |
| Dinamarca | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 15 | 34 | -19 |
* Resultats del grup A
| Data | Partit | Partit | Partit | Resultat |
| 13 de gener | Suècia | - | Dinamarca | 16-8 |
| 14 de gener | Txecoslovàquia | - | Dinamarca | 18-13 |
| 15 de gener | Suècia | - | Txecoslovàquia | 23-14 |

### Grup B

| Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DIF |
| Alemanya | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 47 | 13 | +34 |
| Suïssa | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 20 | 31 | -11 |
| França | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 15 | 38 | -23 |
* Resultats del grup B
| Data | Partit | Partit | Partit | Resultat |
| 13 de gener | Alemanya | - | França | 27-4 |
| 14 de gener | França | - | Suïssa | 11-11 |
| 15 de gener | Alemanya | - | Suïssa | 20-9 |

## Segona fase
### Cinquè lloc

| 16 de gener |
| 16 de gener | Dinamarca | 23-11 | França | ??? |

### Tercer lloc

| 16 de gener |
| 16 de gener | Txecoslovàquia | 24-11 | Suïssa | ??? |

### Final

| 17 de gener |
| 17 de gener | Suècia | 17-14 | Alemanya | ??? |

## Classificació final

| Pos. | Equip | P. | G | E | P | Gols | Dif. |
| | Suècia | 3 | 3 | 0 | 0 | 56:36 | +020 |
| | RFA | 3 | 2 | 0 | 1 | 61:30 | +031 |
| | Txecoslovàquia | 3 | 2 | 0 | 1 | 56:47 | +0 9 |
| 04. | Suïssa | 3 | 0 | 1 | 2 | 31:55 | -024 |
| 05. | Dinamarca | 3 | 1 | 0 | 2 | 44:45 | -0 1 |
| 06. | França | 3 | 0 | 1 | 2 | 26:61 | -035 |

## Medallistes

| Or | Argent | Bronze |
| Suècia | RFA | Txecoslovàquia |
| Gunnar Brusberg Roland Mattsson Sten Åkerstedt Rolf Almqvist Kjell Jönsson Per-Olof Larsson Rune Lindqvist Åke Moberg Hans Olsson Bertil Rönndahl Ewerth Sjunnesson Carl-Erik Stockenberg Rolf Zachrisson | Harry Kamm Fredi Pankonin Markus Bernhard Heinrich Dahlinger Adolf Giele Karl Hebel Horst Käsler Bernhard Kempa Otto Maychrzak Herbert Podolske Wolfgang Schütze Hinrich Schwenker Werner Vick | Miloš Bačák Miroslav Baumruk Karel Čermák Jiří Klemm Jiří Korbel Bedřich König Alois Navrátil Vladimír Nykl Zdeněk Pešl Dušan Ruža Oldřich Spáčil Josef Trojan Jiří Vícha |
| Curt Wadmark (Entrenador) | Fritz Fromm (Entrenador) | Jan Voreth (Entrenador) |

## Referències

* ↑ «Men Handball 7 II World Championship 1954 Sweden 13.01-17.01 - 2x25min. Champion Sweden». todor66.com [Consulta: 29 març 2020].
* ↑ «Men's World Championships. Statistics. 1938 - 2009». IHF, 2009.
# Brannockita

La brannockita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'osumilita. Rep el nom en honor del Dr. Kent Combs Brannock (Independence, Virgínia, Estats Units, 20 de juliol de 1923 - Kingsport, Tennessee, 21 de febrer de 1973), químic i col·leccionista de minerals, qui va fer moltes col·leccions primerenques a la localitat tipus: la mina Foote.

## Característiques

La brannockita és un silicat de fórmula química (K,Na)□₂Li₃(Sn,Zr,Ti)₂[Si₁₂O$_{30}$]. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1973. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la brannockita pertany a «09.CM - Ciclosilicats, amb dobles enllaços de 6 [Si₆O$_{18}$]$^{12-}$ (sechser-Doppelringe)» juntament amb els següents minerals: armenita, chayesita, darapiosita, eifelita, merrihueïta, milarita, osumilita-(Mg), osumilita, poudretteïta, roedderita, sogdianita, sugilita, yagiïta, berezanskita, dusmatovita, shibkovita, almarudita, trattnerita, oftedalita i faizievita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Foote Lithium Co., situada al districte de Kings Mountain del comtat de Cleveland, a Carolina del Nord (Estats Units). També als Estats Units ha estat descrita a la mina LCA de la ciutat de Bessemer, al comtat de Gascon (també a Carolina del Nord), i a Washington Pass, al comtat d'Okanogan (Washington). La brannockita també ha estat descrita a un indret fora del continent americà: a la glacera Dara-i-Pioz, al Tajikistan.

## Referències

* ↑ «Brannockite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 abril 2019].
# Can Sala (Taradell)

Can Sala és una masia de Taradell (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta quadrada coberta a quatre vessants, es troba adossada a un terraplè de la carretera, a llevant consta de PB i dos pisos i a ponent només té la PB i el 1er. p. La façana es troba orientada al SO presenta un portal d'arc rebaixat i una finestreta a cada banda, al 1er. un porxo d'arc rebaixat i una finestra a cada costat. La façana SE també té un portal d'arc rebaixat i diverses finestres, al NE s'hi adossen dos cossos de construcció recent que enllacen amb una casa nova.
Es construïda amb pedra basta unida amb morter i totxo, l'estat de conservació es bo.

## Història

Casa que es troba al peu del camí de Vilalleons a Tarradell i avui arran de la urbanització de la Miranda de la Plana o la Roca.
Fou construïda vers els anys trenta per un mestre d'obres de Tarradell anomenat Felip Seuma. A l'entrada damunt el pedrís hi ha una inscripció damunt el ciment que du la data 1933.
El nom de la Sala li prové de l'antic i llegendari mas de Vilalleons anomenat "La Sala", ja que uns masovers d'aquell mas van venir a instal·lar-se aquí.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Can Frare

Can Frare és una masia al poble de Bigues (poble del Vallès). Es troba en el sector central-septentrional del terme, al nord-est de l'església parroquial de Sant Pere de Bigues i de la Parròquia de Bigues, al costat nord-oest del Salt de la Núvia, a la dreta del torrent del Salt de la Núvia i a migdia de Can Benet Vell. És a prop i a llevant del Veïnat.
Tot i que pot ser d'origen molt anterior, la masia actual és bàsicament del segle xix, amb reformes posteriors, al llarg de tot el segle xx.
Està inclosa a l'Inventari de patrimoni cultural i al Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.
S'hi accedeix des de la Parròquia de Bigues pel carrer del Salt de la Núvia. Anant en direcció nord, en uns 150 metres hom arriba a la masia de Can Benet del Salt de la Núvia poc després de deixar enrere el lloc anomenat el Salt de la Núvia. Can Frare és davant per davant, a migdia, de Can Benet.

## Referències

* ↑ «Inventari Patrimoni Cultural de Bigues i Riells. Memòria tècnica». Arxivat de l'original el 2010-11-16. [Consulta: 21 febrer 2011].
* ↑ Catàleg de masies i cases rurals
# Can Franquesa

«Can Franquesa» té aquests significats:
* Can Franquesa (Aiguafreda), casa d'Aiguafreda (Vallès Oriental)
* Can Franquesa (Llagostera), museu de Llagostera (Gironès)
* Can Franquesa (Santa Coloma de Gramenet), edifici de Santa Coloma de Gramenet (Barcelonès)
# Can Framis (el Masnou)

Can Framis és un edifici del municipi del Masnou (Maresme) protegit com a bé cultural d'interès local. També s'anomena Can Salvador Millet perquè el promotor de l'obra fou Salvador Millet i Bertran.

## Descripció

Edifici civil entre mitgeres de planta rectangular allargada que consta de planta baixa i dos pisos amb una coberta volada per la façana, de teules àrabs a dues aigües amb el carener paral·lel a la façana principal.
La seva façana, que és on recau tot l'interès, es divideix en tres parts. La composició de la façana s'inspira en l'arquitectura renaixentista, especialment la decoració escultòrica a les llindes del pis principal i les obertures de la planta superior, a mode de galeria de solana. La planta baixa està ocupada a la seva totalitat per la porta d'accés, emmarcada dins d'un gran arc ogival. En el primer pis destaca un balcó continu amb les dues obertures i una reixa de ferro forjat. També destaca la decoració de la barbacana a base de rajoles blaves i blanques, les motllures amb motius vegetals dels dintells de les balconeres i l'escut central amb les inicials S.M. de Salvador Millet. El segon pis està format per una gran balconada de ferro forjat i dues portes d'accés a l'interior, i el tercer pis el componen tres finestres d'arcs rebaixats i separades per columnes. La cornisa està decorada amb rajola blava, i les finestres del primer pis decoren les llindes amb motllures i motius vegetals de tipus historicista i medievalitzants.

## Referències

* ↑ Fitxa "08118/142 - Can Framis, Casa Salvador Millet. El Masnou" a "patrimonicultural.diba.cat"
* ↑ «Habitatge al carrer Sant Felip, 61». Pat.mapa: arquitectura. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2016].
# Campillo

«Campillo» té aquests significats:
* Toponímia:
** Campillo de Altobuey, municipi de la província de Conca
** Campillo de Aragón, municipi a la comarca de la Comunitat de Calataiud de la província de Saragossa (Aragó, Espanya)
** Campillo de Aranda, municipi de la comarca de Ribera del Duero de la província de Burgos (Castella i Lleó, Espanya)
** Campillo de Arenas, municipi de la província de Jaén
** Campillo de Azaba, municipi de la província de Salamanca
** Campillo de Deleitosa, municipi de la província de Càceres
** Campillo de Dueñas, municipi de la província de Guadalajara
** Campillo de Llerena, municipi de la província de Badajoz
** Campillo de Ranas, municipi de la província de Guadalajara
** El Campillo (Huelva), municipi de la província de Huelva
** El Campillo (Valladolid), municipi de la província de Valladolid
** El Campillo de la Jara, municipi de la província de Toledo
** Riu Campillo, riu afluent del Pisueña (Cantàbria)
** Villanueva del Campillo, municipi de la província d'Àvila
* Biografies:
** Juan Campillo García, ciclista
** Maria Campillo i Guajardo (Alhama de Aragón, 1953), professora de literatura catalana contemporània a la Universitat Autònoma de Barcelona
** Neus Campillo i Iborra, professora de filosofia
** Óscar Campillo Madrigal (La Mata de la Riba, Lleó, 1961), periodista espanyol i nomenat Director General de Comunicació i Relacions Institucionals del Grup Vocento
** Queca Campillo (Càceres, 1950 - 2015), fotoperiodista i una de les primeres dones que es van dedicar al periodisme gràfic a Espanya
** Sergi Campillo Fernández, científic, activiste i polític valencià, membre d'Iniciativa del Poble Valencià i regidor de l'Ajuntament de València
# Brassy (Somme)

Brassy és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 61 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Brassy era de 61 persones. Hi havia 25 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 13 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 30 habitatges, 26 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 30 habitatges eren cases. Dels 26 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Brassy el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 12 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 42 persones, 38 eren actives i 4 eren inactives. De les 38 persones actives 33 estaven ocupades (20 homes i 13 dones) i 5 estaven aturades (5 dones i 5 dones). De les 4 persones inactives 1 estava jubilada, 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 8 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació de material elèctric, 3 d'empreses de construcció, 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 2 eren fusteries i 1 lampisteria.
L'any 2000 a Brassy hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Brassy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Brassy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Can Jalpí

«Can Jalpí» té aquests significats:
* Can Jalpí (Arenys de Munt), edifici en forma de castell d'Arenys de Munt
* Can Jalpí (Pineda de Mar), masia de Pineda de Mar
# Canal Fulton

Canal Fulton és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 5.061 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Canal Fulton tenia 5.061 habitants, 1.823 habitatges, i 1.349 famílies. La densitat de població era de 807,5 habitants per km².
Dels 1.823 habitatges en un 39,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 26% no eren unitats familiars. En el 22,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.359 $ i la renda mediana per família de 51.914 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.331 $ mentre que les dones 23.540 $. La renda per capita de la població era de 21.266 $. Aproximadament el 3,2% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Canal Fulton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Canal Fulton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Canal Falkland

El canal Falkland (en anglès Falkland Sound i en espanyol Estrecho de San Carlos) és un estret que separa les dues illes grans de l'arxipèlag de les Malvines: l'illa Soledad i la Gran Malvina. Té una llargada d'uns 90 km i una amplada mínima de 4 km. En el seu interior hi ha alguns petits illots de l'arxipèlag.
El nom anglès li fou donat el 1690 pel navegant britànic John Strong en honor del seu benefactor, el vescomte Falkland. D'ací, amb el temps, aquest nom acabaria estenent-se a la denominació de tot l'arxipèlag. El nom castellà prové del vaixell espanyol, anomenat San Carlos, que explorà les illes el 1768.

## Referències

* ↑ Encyclopedia of World Geography: H-R (en anglès). Checkmark Books/Facts On File, 2005, p. 318. ISBN 978-0-8160-5786-3.
* ↑ Room, Adrian. Placenames of the World: Origins and Meanings of the Names for 6,600 Countries, Cities, Territories, Natural Features, and Historic Sites (en anglès). McFarland, Incorporated, 2006, p. 129. ISBN 978-0-7864-2248-7.
* ↑ Dotan, Yossi. Watercraft on World Coins: America and Asia, 1800-2008 (en anglès). Alpha Press, 2007, p. 165. ISBN 978-1-898595-50-2.
# Canceller de Suïssa

El/La Canceller/a Federal (alemany: Bundeskanzler(in); francès: Chancelier(-ière) fédéral(e); italià: Cancelliere(-a) della Confederazione; romanx: Chancelier(a) federal(a)) és el càrrec que obté la persona escollida com a cap de la Cancelleria Federal de Suïssa, realitzant la tasca de cap de personal dels set membres del Consell Federal. Cal destacar però que la figura del Canceller Federal no forma part del govern ni és comparable a altres càrrecs com el Canceller d'Alemanya o el Canceller d'Àustria.

## Llista de Cancellers Federals

A continuació es mostra la llista de persones que han ostentat aquest càrrec des de la creació del mateix fins al present:
| # | De-Fins | Nom | Naixement-Defunció | Partit | Cantó |
| 1 | 1803–1830 | Jean Marc Samuel Isaac Mousson | 1776–1861 | | Vaud |
| 2 | 1831–1847 | Josef Franz Karl Amrhyn | 1800–1849 | | Lucerna |
| 3 | 1848–1881 | Johann Ulrich Schiess | 1813–1883 | | Appenzell Ausser-Rhoden |
| 4 | 1882–1909 | Gottlieb Ringier | 1837–1929 | | Argòvia |
| 5 | 1910–1918 | Hans Schatzmann | 1848–1923 | Partit Liberal Radical de Suïssa | Argòvia |
| 6 | 1919–1925 | Adolf von Steiger | 1859–1925 | Partit Liberal Radical de Suïssa | Berna |
| 7 | 1925–1934 | Robert Käslin | 1871–1934 | Partit Liberal Radical de Suïssa | Nidwalden |
| 8 | 1934–1943 | George Bovet | 1874–1946 | Partit Liberal Radical de Suïssa | Neuchâtel |
| 9 | 1944–1951 | Oskar Leimgruber | 1886–1976 | Partit Popular Democristià de Suïssa | Fribourg |
| 10 | 1951–1967 | Charles Oser | 1902–1994 | Partit Liberal Radical de Suïssa | Basilea-Ciutat |
| 11 | 1968–1981 | Karl Huber | 1915–2002 | Partit Popular Democristià de Suïssa | Sankt Gallen |
| 12 | 1981–1991 | Walter Buser | 1926–2019 | Partit Socialdemòcrata de Suïssa | Basilea-Camp |
| 13 | 1991–1999 | François Couchepin | 1935–2023 | Partit Liberal Radical de Suïssa | Valais |
| 14 | 1 gener 2000 – 31 desembre 2007 | Annemarie Huber-Hotz | 1948–2019 | Partit Liberal Radical de Suïssa | Zug |
| 15 | 1 gener 2008 – 31 desembre 2015 | Corina Casanova | 1956– | Partit Popular Democristià de Suïssa | Grisons |
| 16 | 1 gener 2016 – present | Walter Thurnherr | 1963– | Partit Popular Democristià de Suïssa | Argòvia |

## Referències

* ↑ Siegenthaler, Peter. «What does the Swiss chancellor actually do?». Swissinfo, 31-12-2019. [Consulta: 9 gener 2020].