OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# OEC

OEC té els següents significats:
* Organització d'Esquerra Comunista, partit polític històric d'Espanya
* Oficina del Medi Ambient de Còrsega (del seu nom en francès Office de l'Environnement de la Corse), organisme encarregat del medi ambient dins de la Col·lectivitat Territorial de Còrsega
* Otis Elevator Company, empresa estatunidenca fabricant d'ascensors i escales mecàniques
* Osborn Engineering Company, fabricant de motocicletes anglès
# Suimanga de Johanna

El suimanga de Johanna (Cinnyris johannae) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als clars del bosc de Guinea, sud de Mali, Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Nigèria, Camerun i est, nord i nord-est de la República Democràtica del Congo, Guinea Equatorial, el Gabon, República del Congo.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Johanna». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Patwins

Els patwins (també escrit Patween, Southern Wintu) són una ètnia ameríndia dins dels wintun natius del nord de Califòrnia. Els patwins comprenen la branca meridional del grup wintun, habitants nadius de Califòrnia des d'aproximadament l'any 500 AD (Golla 2011: 250).
Els patwin estan limitats pels yukis al nord-oest; els nomlakis (Wintun) al nord; els konkow (maidu) al nord-est; els nisenan (Maidu) i miwok de la planura a l'est; els miwok de la badia al sud; els miwok de la costa al sud-oest; i els wappo, miwok del llac, i pomo in the west.
Vivien entre les actuals ciutats de Suisun City, Vacaville i Putah Creek.
Els "patwins meridionals" vivien entre el que és actualment Suisun City, Vacaville i Putah Creek. Pel 1800 havien estat forçats pels invasors espanyols i europeus a organitzar-se en petites unitats tribals, com els ululatos (Vacaville), labaytos (Putah Creek), malacas (vall de Lagoon), Tolenas (vall d'Upper Suisun) i suisunes (Suisun Marsh i Plain).

## Idioma

Els patwins parlen el patwin llengua del grup Wintuan.

## Població

Les estimacions per a les poblacions anteriors al contacte de la majoria dels grups nadius a Califòrnia han variat substancialment. (Vegeu Població ameríndia de Califòrnia.) Alfred L. Kroeber (1925:883) estima la població wintun del 1770, incloent patwins, nomlakis i wintus, en 12.000. Sherburne F. Cook (1976 :180-181) va estimar la població total patwin i nomlaki en 11.300, dels quals 3.300 representaven els patwin meridional. Posteriorment, va pujar la xifra per als patwin meridional en 5.000 (Cook, 1976b: 8).
Kroeber estimava la població combinada dels grups wintun el 1910 en 1.000. Avui en dia els descendents wintun dels tres grups sumaven un total de prop de 2.500 persones.

## Poblacions

| Aguasto Bo´-do Chemocu Churup Dok´–dok Gapa Ho´lokomi Imil Katsil Kisi Koh´pah de´-he Koru | Kusêmpu Liwai Lopa Moso Napato Nawidihu No´pah P’ālo Putato Si´-ko-pe Soneto Sukui | Suskol Tebti Til-til Tokti Tolenas Tulukai Ululato Yo´doi Yulyul |

## Referències

* Cook, Sherburne F. 1976a. The Conflict between the California Indian and White Civilization. University of California Press, Berkeley.
* Cook, Sherburne F. 1976b. The Population of the California Indians, 1769-1970. University of California Press, Berkeley.
* Johnson, Patti J. 1978. "Patwin". In California, edited by Robert F. Heizer, pp. 350–360. Handbook of North American Indians, William C. Sturtevant, general editor, vol. 8. Smithsonian Institution, Washington, D.C.
* Kroeber, A. L. 1925. Handbook of the Indians of California. Bureau of American Ethnology Bulletin No. 78. Washington, D.C.
* Mithun, Marianne. 1999. The Languages of Native North America. Cambridge University Press. ISBN 0-521-23228-7 (hbk); ISBN 0-521-29875-X.

## Enllaços externs

* "Native Tribes, Groups, Language Families and Dialects of California in 1770" (map after Kroeber), California Prehistory
* "Patwin Language", Survey of California and Other Indian Languages, University of Berkeley
# Pau de Sant Jaume

La Pau de Sant Jaume és un acord entre el príncep-bisbe de Lieja i els estats del principat de Lieja realitzat l'any 1487. És el text legal més vell encara en vigor a Bèlgica, Estat al qual el principat va ser integrat el 1830.
El 19 de maig de 1477, després de la mort de Carles I de Borgonya, la seva filla Maria de Borgonya va restaurar les prerrogatives de la població de Lieja a la demanda del seu oncle Lluís de Borbó. El príncep-bisbe Joan d'Horne va continuar l'obra de rehabilitació i va codificar els usos i costums en el que es va anomenar la Pau de Sant Jaume, aprovada pels estats de Lieja el 5 d'abril de 1487. Joan d'Horne va donar-li força de llei en ratificar-lo el 28 d'abril del mateix any a l'abadia de Sant Jaume, la qual donà el nom al tractat. Aquest tractat anul·la de fet les condicions úniques de la pau de Sint-Truiden de 1465 que havien conduït el principat a més de vint anys de ruïna econòmica.
L'acord coordina tots els drets, lleis i costums del principat, cosa que va contribuir a la seguretat jurídica de la població i al floriment de la indústria i de les arts. S'hi tracten temes tan diferents com la fiscalitat, les llibertats dels ciutadans, l'organització del govern dels feus i de les senyories, el transport al Mosa, les servituds de desguàs, l'explotació del carbó i les escombraries, entre d'altres.
Unes disposicions d'aquest tractat concernint el desguàs encara estan en vigor a Bèlgica i per això la cort constitucional el considera com el text legal més antic del regne.

## Referències

* ↑ «Les ducs de Bourgogne». Arxivat de l'original el 2009-05-23. [Consulta: 13 octubre 2008].
* ↑ Bèlgica, Consell d'Estat, Inventari de les lleis vigents
* ↑ «La deixalleria de Gravioule». Arxivat de l'original el 2014-12-01. [Consulta: 13 octubre 2008].
# El cas del senyor Palau

El cas del senyor Palau és una farsa en tres actes i en vers, original de Josep Maria de Sagarra, estrenada al teatre Novetats de Barcelona, la vetlla del 19 d'abril de 1930. Ambientada en els baixos fons, va ser considerada per la crítica com una comèdia «francament dolenta».

## Repartiment de l'estrena

* Reparada, 65 anys, mare del senyor Palau: Maria Morera.
* Francisca, 25 anys, dona del senyor Palau: Pepita Fornés.
* Berta, 35 anys, amiga del senyor Palau: Emília Baró.
* La tia Felipa, 60 anys, tia del senyor Palau: Maria Teresa Gay.
* Munda, 50, senyora mitjancera: Dolors Peris.
* Mimí, 30 anys, cosina del senyor Palau: Enriqueta Alemany.
* Quimeta, 20 anys, noia que no parla: Maria Teresa Gay.
* Roseta, 20 anys, noia més o menys de la vida: Maria Álvarez.
* Senyor Palau, 43 anys: Domènec Aymerich.
* Comabella, 60 anys, tutor de Francisca: Antoni Gimbernat.
* Casulleres, 55 anys, poca-vergonya: Avel·lí Galceran.
* Quimet, 35 anys, cosí de Francisca: Just Gómez.
* Doctor Tarragó, 50 anys: Ramon Banyeras.
* Sagristà, 40 anys, cafeter: Josep Soler.
* Un criat del senyor Palau, 30 anys: Francesc Ferràndiz.

## Referències

* ↑ Nopca, Jordi. «Josep Maria de Sagarra vol tornar a ser popular», 22-01-2012. [Consulta: 16 març 2023].
* ↑ «Teló enlaire. Resum de la temporada.». L'Esquella de la Torratxa [Barcelona], 2664, 18-07-1930, p. 12.
# Vilanòva la Comtal

Vilanòva la Comptal (en francès Villeneuve-la-Comptal) és un municipi del departament de l'Aude a la regió francesa d'Occitània.
# Torcebraç

Un torcebraç és una prova de força entre dues persones o entitats. És també un repte físic que determina la força dels braços dels contrincants.
Modernament, l'any 1977, el torcebraç s'ha organitzat en forma de competició on és considerat un esport segons la world armwrestling federation. Consisteix a enfrontar dos participants, davant per davant, agafant-se la mà en posició vertical, situant el corresponent colze sobre una taula, fent forces oposades, i guanya qui aconsegueix tombar o tòrcer el braç del contrincant.
Altrament, el mot torcebraç també s'utilitza en sentit figurat quan dues persones, col·lectius, etcètera, mantenen un estira-i-arronsa, una relació oposada o de tensió, a l'expectativa de veure qui guanya o com es resol aquesta tensió.
Alguns dels campions més destacats són: Gary Goodridge, Zaur Tskadadze, Andriy Pushkar i Levan Saginashvili.

## Referències

* https://www.diccionari.cat/cerca/gran-diccionari-de-la-llengua-catalana
* https://dlc.iec.cat/
* https://www.avl.gva.es/lexicval/mobile/
* https://www.enciclopedia.cat/gran-enciclopedia-catalana/torcebrac
* Portal web de la federació internacional de torcebraç: http://www.waf-armwrestling.com/
# ODS

ODS té els següents significats:
* Objectius de Desenvolupament Sostenible, conjunt d'objectius relacionats amb el desenvolupament sostenible creats per les Nacions Unides.
* Operational Data Store, base de dades dissenyada per a integrar dades de múltiples fonts per a fer anàlisi i informes més fàcilment.
# Suimanga de Kenya

El suimanga de Kenya (Anthreptes orientalis) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita estepes i sabanes de l'est de Sudan del Sud, Etiòpia i Somàlia cap al sud fins al nord d'Uganda, Kenya i nord-est de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Kenya». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Patxaran

El patxaran és una beguda alcohòlica obtinguda per maceració dels aranyons, els fruits de l'aranyoner (Prunus spinosa).
Té una graduació alcohòlica d'entre 24 i 30 graus i un color vermell i marronós. El nom deriva del basc patxaran, que vol dir «licor d'aranyó», de paitar, pattar «licor» i aran «pruna» (però «aranyoner» en biscaí).
És típic de Navarra, on hi ha una denominació d'origen per a aquest producte que en determina el tipus d'elaboració. Tot i ésser un producte associat al País Basc, en realitat té el seu àmbit geogràfic s'estén a la totalitat del Pirineu. Els aranyons són uns fruits que creixen només a partir dels 600m d'alçada sobre el nivell del mar.
El patxaran casolà es fa posant a macerar 250 grams d'aranyons en un litre d'anís en un lloc fosc i fresc durant uns tres mesos. Després es filtra el producte. Hi ha qui afegeix una branca de canyella i alguns grans de cafè. El patxaran no millora amb el temps i s'ha de consumir abans de dos anys.

## Referències

* ↑ «Patxaran». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Consejo regulador – Pacharán navarro» (en castellà). [Consulta: 28 desembre 2019].
* ↑ «Patxaran Bisaurenc». Ratafia Bosch. [Consulta: 28 desembre 2019].
* ↑ «Patxaran (pacharan) casero». Recetas - ConPan. [Consulta: 28 desembre 2019].

## Enllaços externs

* «Consell Regulador del Patxaran» (en castellà).
# Pedro Añibarro

Pedro Antonio Añibarro (Areatza, Biscaia, 5 de desembre de 1748 - Zarautz, 1830) escriptor basc en èuscar.
Va ser ordenat sacerdot franciscà el 1746 i el 1790 sol·licità ésser traslladat al convent dels Missioners de Zarautz. Com a missioner va tenir l'oportunitat de conèixer els diversos dialectes (euskalkiak) del basc peninsular. Escriví en els dialectes guipuscoà, biscaí i navarrès. La major part dels seus treball són en biscaí. Amb Juan Antonio Moguel se'l considera el pare del biscaí literari.
La crítica considera la seva prosa clara i fàcil de seguir.

## Obres
### Religió

* Cristau-Doctriña, ceñetan eracusten baitire gure Fede Sanduco gauzarik bearrenac, aita Astetec erderaz, eta orai Nafarroaco euscaran izarrac adirazten duena erantsiric (1800?, Josep Rada)
* Misioco canta santuac (1803, Donostia)
* Escu liburua, eta berean eguneango cristiñau-cereguiñac (1802, Fr. La Lama,Tolosa)
* Lora Sorta espirituala, ta propositu santuac vicitza barri bat eguiteco Aita Palacios misionariac Misiño ondoan emoten cituanac (1803, Tolosa)
* Lau Evangelioac batera alcarturic
* Gueroco guero, traducció al biscaí del llibre d'Axular
* Nequea arinduric

## Enllaços externs

* Pedro Antonio Añibarro en literaturaren zubitegia (basc)
# Dwight

«Dwight» té aquests significats:
* Dwight (Dakota del Nord)
* Dwight (Illinois)
* Dwight (Kansas)
* Dwight (Nebraska)
* Dwight Mission, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma
# Teorema de Gauss-Bonnet

En geometria diferencial, el teorema de Gauss-Bonnet (o fórmula de Gauss-Bonnet) és una fórmula que afirma la igualtat de dues quantitats definides de forma ben diferent en una varietat riemanniana compacta i orientable de dues dimensions M: la integral de la curvatura gaussiana de M (sentit geomètric) i $2\pi$ vegades la característica d'Euler de M (sentit topològic).
El teorema porta el nom dels matemàtics Carl Friedrich Gauss, qui va tenir consciència d'una versió del teorema sense haver-la mai publicat, i de Pierre-Ossian Bonnet, qui en va publicar una versió particular el 1848.

## Enunciat

Sigui $M$ una varietat riemanniana de dues dimensions compacta i sense límits; aleshores la integral de la curvatura de Gauss permet calcular característica d'Euler de la superfície.
    $\int _{M}K\;dA=2\pi \chi (M)$
Per una varietat compacte amb límits, la fórmula és:
    $\int _{M}K\;dA+\int _{\partial M}k_{g}\;ds=2\pi \chi (M)$
siguent $k_{g}$ la curvatura geodèsica dels vértexs $\partial M$.
Si el límit $\partial M$ només és regular a trossos, la fórmula continua sent vàlida, prenent en lloc de l'integral $\int _{\partial M}k_{g}\;ds$ la suma de les integrals corresponents de les porcions regulars del límit més la suma dels angles formats als punts angulars.

## Referències

* ↑ Lee, pàgina 155.
* ↑ Bloch, pàgina 328.

## Bibliografia

* Bloch, Ethan D. «The Gauss-Bonnet Theorem». A: A First Course in Geometric Topology and Differential Geometry (en (anglès)). Birkäuser, 1997, p. 328-380. ISBN 978-0-8176-8122-7.
* Givental, Alexander «Geometry of Surfaces and the Gauss–Bonnet Theorem» (en (anglès)). . Berkeley Math Circle, pàg. 1-12.
* Lee, John M. «The Gauss-Bonnet Theorem». A: Riemannian Manifolds (en (anglès)). Springer, 1997, p. 155-172. ISBN 978-0-387-98322-6.
* Raghunathan, M.S. «The Gauss–Bonnet Theorem» (en (anglès)). Indian Journal of Pure and Applied Mathematics, Vol. 46, Num. 6, 2015, pàg. 893-900. Arxivat de l'original el 2017-02-03. DOI: 10.1007/s13226-015-0163-2.

## Enllaços externs

* Gauss-Bonnet Formula per Weisstein, Eric W. a MathWorld.
# Neenah

Neenah és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 24.507 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Neenah tenia 24.507 habitants, 9.834 habitatges, i 6.578 famílies. La densitat de població era de 1.146,9 habitants per km².
Dels 9.834 habitatges en un 0% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.773 $ i la renda mediana per família de 55.329 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.140 $ mentre que les dones 25.666 $. La renda per capita de la població era de 24.280 $. Aproximadament el 3,3% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Neenah» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Neenah». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Suimanga de Macklot

El suimanga de Macklot (Leptocoma calcostetha) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita manglars, zones amb matolls i terres de conreu a la costa al sud de Myanmar, sud-est de Tailàndia, Cambodja, sud del Vietnam, Malaia, Sumatra, Borneo, Java, i petites illes adjuntes. Illes Filipines de Palawan i Balabac.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Macklot». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Paradoxa hidroestàtica

La paradoxa hidroestàtica és un experiment científic que fou formulat pel matemàtic i enginyer flamenc Simon Stevin a finals del segle xvi. Aquest experiment demostra un dels principis de la pressió hidroestàtica el qual ens informa que la pressió exercida per un líquid augmenta amb la profunditat i no pas amb la quantitat.
En el muntatge es considera una sèrie de recipients de formes variades, oberts a l'aire lliure i comunicats per la seva part inferior mitjançant un conducte. Si tot el sistema s'omple amb un líquid, quan passa un temps, un cop ja ha arribat l'equilibri, s'observa que el nivell en tots els recipients és el mateix. Aquest fet fou el considerat xocant pel que semblava que el líquid contingut en el recipient de major volum hauria d'exercir una pressió major en el fons que el contingut del recipient menor. D'acord amb aquest raonament, la diferència de pressió faria passar el líquid del recipient cilíndric al cònic, i el nivell d'aquest últim seria major fet que provocaria un desbordament d'aigua en el recipient del mig.

## Resolució de la paradoxa

Els factors que determinen la pressió hidroestàtica que exerceix un líquid són; la gravetat (g), la densitat (d) i la profunditat (h). La quantitat del líquid en un recipient no és condicionant de la pressió que exerceix, com es creia abans, és per això que l'aparent paradoxa és una simple conseqüència del fet que la pressió d'un líquid (és a dir, la que exerceix), és major quan més augmenta la profunditat i no pas la quantitat.

## Principi

Degut a les observacions de Stevin, aquest arribà a la conclusió que la pressió descendent d'un fluid sobre un cos és independent de la forma d'aquest i només depèn de l'altura i de la base del plànol de carena.

## Vegeu també

* Pressió hidroestàtica
* Principi de Pascal
# Partit Socialdemòcrata d'Ucraïna

El Partit Social Demòcrata d'Ucraïna (ucraïnès Українська соціал-демократична партія, Ukrayins'ka Sotsial-Demokratychna Partiya, УСДП, USDP) és un partit polític d'Ucraïna. Va ser fundat el 1998 de la unió del Partit Social Demòcrata d'Ucraïna (Соціал-демократичної партії України) i del Partit de Drets Humans (Партії прав людини). El primer líder del partit va ser Vassil Onopenko qui a les eleccions presidencials ucraïneses de 1999 va obtenir 0,47% dels vots.
En les eleccions al Parlament d'Ucraïna de 2002 el partit va formar part de l'aliança electoral Bloc Iúlia Timoixenko. A les eleccions al Parlament d'Ucraïna de 2006 també va formar part de la coalició. A les eleccions al Parlament d'Ucraïna de 2007 continuà com a membre del Bloc Iúlia Timoixenko, que va obtenir 156 dels 450 escons.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2012-03-27 a Wayback Machine.
# Lleó III d'Abkhàzia

Lleó III d'Abkhàzia (en georgià : ლევანი III, Levan III) fou virrei d'Ibèria (Kartli) del 926 al 957 i després rei d'Abkhàzia de 957 a 967 (se 959/960 a 968/969 segons Toumanoff, i de 955 a 957 segons René Grousset, que cita a Marie-Félicité Brosset).
Lleó era el segon fill de Jordi II d'Abkhàzia. Va succeir com a virrei d'Ibèria al seu germà gran Constantí quan aquest, que exercia el càrrec, es va revoltar i fou derrotat i en castig cegat i castrat. Per les seves funcions fou l'auxiliar del seu pare en la lluita contra el rei Ciríac II de Kakhètia. Es va aliar per aquesta lluita amb el seu cunyat el príncep Xurta, que era germà de Ciríac, qui li va obrir les portes de la fortalesa d'Ujarma. El corbisbe (rei) de Kakhètia, sense més possibilitats de mantenir la resistència, va acceptar retre homenatge a Jordi II d'Abkhàzia. Jordi li va permetre tornar a Kakhètia contra l'opinió de Lleó. Ciríac no va tardar a revoltar-se altre cop i Lleó al front d'un exèrcit, va envair de nou el país, però al cap de poc va rebre la notícia de la mort del seu pare, i Lleó va córrer a tornar a Abkhàzia per assegurar-se la corona, i va fer la pau amb Ciríac II acordant el matrimoni del fill del corbisbe kakheti, David, amb la filla de Lleó. Malauradament la situació de pau no va durar doncs la princesa filla de Lleó va morir aviat i la desconfiança va retornar entre les dues parts. Lleó va atacar i saquejar Muknar, Kherc i Bazxaleth; en aquest darrer lloc es va posar malalt i va morir vers el 867. El va succeir el seu germà Demetri III d'Abkhàzia.
Lleó estava casat però no va deixar fills mascles; se sap però que tenia almenys una filla, que es va casar amb David de Kakhètia, fill de Ciríac II.

## Bibliografia

* Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIXe siècle : Tables généalogiques et chronologiques, Rome, 1990
* Marie-Félicité Brosset, Histoire de la Géorgie depuis l'Antiquité jusqu’au XIXe siècle, vol. 1-7, Sant Petersburg, 1848-58
# Vi de serp

El vi de serp és una beguda alcohòlica produïda per maceració de serps senceres en vi xinès. Es va crear a la Xina durant la dinastia Zhou, sent considerat un remei important en la medicina tradicional xinesa. Pot trobar-se a la Xina, Vietnam i per tot el sud-est asiàtic.
Les serps, preferiblement verinoses, no solen conservar-se per la carn sinó per l'«essència» i pel verí dissolts en el licor. El verí de serp és desnaturalitzat per l'etanol, desdoblegant-ne les proteïnes i quedant desactivat.
El mercat nocturn del carrer Huaxi (華西街夜市), an Taipei (Taiwan), és famós pels seus plats a base de serp i pels productes de vi de serp.

## Varietats

* Macerat: Es fica una serp verinosa gran en un pot de vidre amb vi d'arròs, de vegades amb altres més petites o herbes medicinals, deixant-la macerar diversos mesos. El vi es pren com a reconstituent en petites dosis.
* Barrejat: Els líquids corporals de la serp es barregen amb vi, consumint-se immediatament en petites dosis. El vi de sang de serp es prepara tallant una serp pel ventre i buidant-ne la sang directament en un got ple de vi xinès. El vi de bilis de serp es fa de forma semblant, usant el contingut de la vesícula biliar.

## Història

Les serps i els seus teixits han estat considerats des de fa molt de temps pels seguidors de la medicina tradicional xinesa molt valuosos per a la millora de la vitalitat i la salut. N'està registrat l'ús a la Xina durant la dinastia Zhou (771 a. C.) i l'ús medicinal de les serps va ser recollit en el tractat mèdic Shen nong ben cao jing (神农本草经), compilat entre el 300 a. C. i el 200 d. C. L'ús detallat de diverses espècies de serps, les parts dels seus cossos i les diferents receptes van ser explicats extensivament en el manual mèdic Bencao Gangmu (本草綱目) de Li Shizhen en la dinastia Ming.

## Valor medicinal

S'ha cregut àmpliament que les serps posseïen qualitats medicinals, i es publicita sovint el vi de serp com a curació per a malalties que van des de la miopia a l'alopècia, així com potenciador sexual. No obstant això, totes o gran part d'aquestes afirmacions es basen únicament en creences tradicionals. Es fan begudes semblants amb dragons o cavalls de mar.
És il·legal importar vi de serp en molts països, ja que les cobres i altres serps emprades en la seva elaboració solen ser espècies en perill d'extinció.

## Referències

* ↑ «蛇酒的泡制与药用_古方中医网». Arxivat de l'original el 2011-07-06. [Consulta: 2 gener 2018].
* 1 2 3 Cobb, Ellie. «The wine that comes with added bite». [Consulta: 2 gener 2018].
* 1 2 «趣谈蛇酒的来历与药用价值_39健康网_中医». Arxivat de l'original el 2009-12-13. [Consulta: 2 gener 2018].
* 1 2 «本草綱目 - 維基文庫，自由的圖書館» (en xinès tradicional). [Consulta: 2 gener 2018].
* ↑ «Snake Wine» (en anglès). The Washington Post Company, 22-04-2007. ISSN: 0190-8286.

## Vegeu també

* Gastronomia de la Xina
* Gastronomia del Vietnam
* Vi d'arròs