OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ranil Wickremesinghe

Ranil Wickremesinghe, MP, (en singalès: රනිල් වික්‍රමසිංහ; en tàmil: ரணில் விக்ரமசிங்க; nascut el 24 de març de 1949) és un polític singalès que ha actuat com a Primer ministre de Sri Lanka entre 2015 i 2019 i com a President de Sri Lanka entre 2022 i 2024. Ha sigut líder del Partit Nacional Unit des del 1994 i com a parlamentari pel districte de Colombo des del 1997. És també el líder del Front Nacional Unit, havent esdevingut el cap de l'aliança l'octubre del 2009.
Wickremesinghe és el segon fill d'Esmond, un baró de la premsa i ex-Samasamajista, i Nalini Wickremasinghe. El seu oncle paternal, Lakshman Wickremasinghe, era Bisbe de l'Església de Sri Lanka. La seva línia materna consistia en barons de diaris i terratinents. Wickremesinghe va estudiar al Royal College de Colombo on va ser company de classe i amic d'Anura Bandaranaike, fill del Primer ministre Solomon Bandaranaike i Dinesh Gunawardena, fill del líder socialista Philip Gunawardena. Wickremasinghe va entrar a la Facultat de Llei a la Universitat de Ceylon, actualment Universitat de Colombo. Va completar els exàmens de dret al Sri Lanka Law College i va jurar el càrrec d'advocat el 1972.
Wickremesinghe havia estat Primer ministre prèviament entre el 7 de maig de 1993 fins al 19 d'agost de 1994, i del 9 de desembre de 2001 fins al 6 d'abril de 2004. Va esdevenir el líder del partit el novembre de 1994 després de l'assassinat de Gamini Dissanayake durant la seva campanya per les eleccions presidencials de 1994. El 8 de gener de 2015, Wickremesinghe va ser nomenat Primer ministre pel President Maithripala Sirisena, que havia guanyat el President Mahinda Rajapaksa a les eleccions presidencials de 2015.
La coalició de Wickremesinghe, el Front Unit Nacional per una Bona Governança, va guanyar les eleccions al parlament de 2015 amb 106 escons. Tot i que no van aconseguir la majoria simple, Wickremesinghe va ser reelegit Primer ministre, amb més de 35 membres del Partit de la Llibertat de Sri Lanka afegint-se al seu gabinet.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Trade Bridge Consultants [Consulta: 12 novembre 2016]. Arxivat 2018-07-20 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-07-20. [Consulta: 12 novembre 2016].
* ↑ «Regi Siriwardena dies at 82». ancestry.com. [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ «Còpia arxivada». priu.gov.lk. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 12 novembre 2016].
* ↑ «Lankalovers». lankalovers.com. Arxivat de l'original el 18 febrer 2005. [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ «Còpia arxivada». United National Party. Arxivat de l'original el 20 de juliol 2015. [Consulta: 12 novembre 2016].
* ↑ «Sri Lanka election: shock as president Mahinda Rajapaksa concedes defeat». The Guardian, 09-01-2015 [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ Ramachandran, Sudha «Sri Lanka’s Elections: Rajapaksa Tries a Comeback». The Diplomat, 13-08-2015 [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ «Còpia arxivada». AsiaMirror cloned Nikkei, 20-08-2015 [Consulta: 12 novembre 2016]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-08-20. [Consulta: 12 novembre 2016].
# Ranigam

Ranigam fou un estat tributari protegit de l'agència de Kathiawar, al prant de Gohelwar, presidència de Bombai, format per un sol poble amb dos propietaris-tributaris; la superfície era de 8 km² i la població el 1881 de 738 habitants. La residència del sobirà, Ranigam, estava situada a uns 10 km al nord-oest de Jesar. Els ingressos s'estimaven en unes 2.556 lliures; l'estat pagava un tribut de 718 rupies (modificat períodicament) al Gaikwar de Baroda.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Ramona Gabriel Batalla

Ramona Gabriel Batalla (Ponts, 20 de setembre de 1984) és una esportista catalana que competeix en ciclisme de muntanya. A nivell professional treballa al Banc Sabadell.
Dels seus resultats en ciclisme destaquen dues victòries a la Titan Desert o el campionat d'Europa MTB Ultramarató de 2019.

## Palmarés en ciclisme

* 2014
** 3a a la Titan Desert (Buff Scott)
* 2016
** 1a a la Titan Desert (Buff Scott)
** 1a a la Pedals de Foc Non Stop, Campionat d'Espanya MTB Ultramarató
* 2017
** 2a a la Titan Desert (Buff Scott)
** 2a a la Pedals de Foc Non Stop, Campionat d'Europa MTB Ultramarató
* 2018
** 1a a la Titan Desert
** 2a a la Pedals de Foc Non Stop, Campionat d'Europa MTB Ultramarató (Team Blue Motors Ponts)
* 2019
** 1a a la Pedals de Foc Non Stop, Campionat d'Europa MTB Ultramarató (Team Blue Motors Ponts)
** 2a a la Cape Epic en categoria Equips mixtes amb Antonio Moreno Ortega (Garmin Ixcor)
** 2a a la Titan Desert
* 2020
** 3a a la Titan Desert

## Referències

* 1 2 «CAMPIONA TITAN DESERT 2018: RAMONA GABRIEL». Arxivat de l'original el 2019-07-02. [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ Monge, J. C. «A la Tital gaudeixo». Segre, 09-05-2018.
* 1 2 «Llibert Mill y Ramona Gabriel nuevos campeones de Europa MTB Ultramarathon - PDF Non Stop». Arxivat de l'original el 2019-07-02. [Consulta: 2 juliol 2019].
* 1 2 3 4 5 MONGE, J. C. «Ramona Gabriel torna a la Titan Desert amb equip propi», 14-02-2018. [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ «Brandan Márquez y Ramona Gabriel, ganadores de la Pedals de Foc Non Stop y campeones de España MTB Ultramarathon 2016 celebrado en Vielha» (en castellà), 20-06-2016. Arxivat de l'original el 2019-07-02. [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ «Cape Epic results & GC: Langvad, Van der Breggen win elite women's race on stage one» (en anglès), 18-03-2019. [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ «Clasificaciones de la Titan Desert» (en castellà). Arxivat de l'original el 2019-07-02. [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ REDACCIÓN. «Sisè podi per a Gabriel», 07-11-2020. [Consulta: 1r febrer 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Ramona Martínez

Ramona Martínez (Paraguai, s. XIX) va ser una esclava i heroïna paraguaiana a la Guerra de la Triple Aliança.
Va ser una esclava comprada per a la casa del mariscal Francisco Solano López i d'Eliza Lynch, una de les darreres persones nascudes amb aquesta condició abans de la coneguda «llei de ventres», que prevenia que els nens nascuts d'esclaus també ho fossin. És considerada l'heroïna de la batalla d'Itá Ybaté (1868), durant la Guerra de la Triple Aliança, que va enfrontar el Paraguai contra el Brasil, l'Argentina i l'Uruguai. Explica Juan Crisóstomo Centurión a les seves Memòries que aquesta noia, que alguns diuen que tenia 15 anys i altres 22, va estar present a la batalla, va veure caure al militar major Francisco Ozuma i va decidir llançar-se contra l'enemic agafant un sabre, va arengar als soldats i ferits allà presents, que es van incorporar per lluitar al seu costat, i va aconseguir detenir l'avenç dels brasilers.
Una escola d'Itá Ybaté porta el seu nom.

## Referències

* 1 2 3 Whigham, Thomas. La Guerra de la Triple Alianza (en castellà). vol. 3. Madrid: Taurus Historia, 2015.
* 1 2 3 «Leyendas, y una heroína». ABC, 09-09-2007.
* 1 2 Anuario (en castellà). Asunción: Instituto Femenino de Investigaciones Históricas, 1971, p. 104.
* 1 2 García Mellid, Atilio. Proceso a los falsificadores de la historia del Paraguay (en castellà). vol. 2. Asunción: Ediciones Theoria, 1963, p. 291.
* ↑ O'Leary, Juan Emiliano. Nuestra epopeya (1ª parte) (en castellà). Asunción: Ediciones Mediterráneo, 1985, p. 219.
* ↑ Livieras Argaña. Antología de la oratoria paraguaya 1811-1967 (en castellà). Asunción: Escuela Técnica Salesiana, 1968, p. 385.
# Puget de Can Noguera

El Puget de Can Noguera és un puig de 266 msnm del Massís de les Cadiretes proper a Can Noguera dins del municipi de Caldes de Malavella, a la comarca de la Selva. És un puig afusat en sentit nord-oest/sud-est que és flanquejat per la Riera de Can Noguera i la Riera de Benaula. Ben a prop passa la carretera comarcal Gi-681 que uneix Llagostera amb Tossa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puggy

Puggy és un grup de pop-rock belga que canta en anglès format el 2004 quan es van conèixer, en una escola de jazz de Gant, el vocalista anglès (nascut a Bèlgica) Matthew Irons, el baixista francès Romain Descampes i el bateria suec Egil 'Ziggy' Franzén. Des d'aleshores, Puggy ha realitzat molts concerts a Bèlgica a més de participar en gires mundials com a teloners de bandes com The Smashing Pumpkins, Incubus i Deep Purple. El seu primer àlbum, Dubois Died Today, va ser llançat pel segell independent Talkieo el juny del 2007. Els segon, Something You Might Like, va sortir el 2010 editat per Mercury Records i se n'ha reeditat una versió amb bonus. L'àlbum, que va ser promocionat al programa de televisió francès Taratata presentat per Nagui, compta amb tres vídeoclips (de les cançons I Do, When You Know i How I needed you). Un dels seus temes, We had it made (En Català, el que havíem fet) va ser utilitzat a Espanya pel Grup Atresmedia, pel canvi de nom ocorregut el 6 març 2013.

## Discografia
### Àlbums

* Dubois Died Today (2007), Talkieo
* Something You Might Like (2010), Mercury
* To Win the World (2013), Mercury

### EPs

* Teaser (2009)

## Referències

* ↑ article a DH (francès)
* 1 2 "Puggy, Saturday, March 19, 2011", aujourdhui.fr, retrieved 2011-05-16
* ↑ Piettre, Eric (2010) "DEEP PURPLE s'offre un Wex bondé", Music in Belgium, retrieved 2011-05-26
* ↑ Atresmedia, Grup. «El Grup Antena 3 ara és ATRESMEDIA». Antena 3 a Youtube. Grup Atresmedia. [Consulta: 15 abril 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-10-11 a Wayback Machine.
# Ramal del metro de Madrid

Mapa Ramal Metro :
El Ramal del metro de Madrid és una línia de ferrocarril metropolità de la xarxa del metro de Madrid. Aquesta línia connecta les estacions de Príncipe Pío i Ópera. És la línia més curta del Metro de Madrid, que només té dues estacions: Príncipe Pío i Ópera. La línia i les dues estacions transcorre íntegrament pel districte madrileny Centro, a través d'un túnel de 1092 metres de longitud, via doble i gàlib estret.
La línia comença a la Plaça d'Isabel II i finalitza sota l'edifici frontal de l'antiga Estació del Nord, ara anomenada Príncipe Pío, i on es pot enllaçar amb diverses línies de Rodalies Madrid. Com que només té dues estacions, només circula un tren excepte en hora punta, cas en què es desvia un tren de la línia 2 que parteix de l'estació Ópera, on hi ha una sola andana, però la via connecta amb la de la línia 2.

## Futur

S'ha estudiat la possibilitat d'una ampliació de la línia, juntament amb el nou intercanviador de Príncipe Pío, cap als barris de la Florida i la Colonia de Manzanares.

## Referències

* ↑ «Ramal» (en castellà). Metro de Madrid. Arxivat de l'original el 2011-06-30. [Consulta: 2 maig 2011].
# Ramal de les aigües

Ramal de les aigües :
El ramal de les aigües és un ramal de ferrocarril que es troba als municipis de Montcada i Reixac i Barcelona. Aquest ramal és anomenat aigües perquè el riu Besòs es troba a prop. Connecta la línia de Barcelona a Sant Joan de les Abadesses o línia de Barcelona a Vic amb la línia de Barcelona a Girona. Aquest ramal, doncs, permet connectar Sant Andreu Comtal amb Montcada Bifurcació.

## Vegeu també

* Ramal Marina
* Ramal Besòs
* Ramal Glòries
# Ramalho

Ramalho és el nom dels següents personatges:
* António Ramalho Eanes (Alcains, 1935), militar i polític portuguès
* Rosa Ramalho (1888 - 1977), escultora portuguesa
# Quintanar de la Orden

Quintanar de la Orden és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Mota del Cuervo a la província de Conca i Villanueva de Alcardete, El Toboso, Miguel Esteban i La Puebla de Almoradiel a la de Toledo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 9.330 | 9.389 | 9.448 | 9.503 | 9.776 | 9.935 | 10.193 | 10.431 | 10.581 | 10.471 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Juan Rojo Vallejo | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | José Nieto Nuño de la Rosa | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Joaquín Fernández Pérez | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Manuel Goya Burgués | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Carlos Alberto Madero Maqueda | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Carlos Alberto Madero Maqueda | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Francisco Javier Úbeda Nieto | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Francisco Javier Úbeda Nieto | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | Carlos Alberto Madero Maqueda | PP | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].

## Enllaços externs

* Ajuntament de Quintanar de la Orden Arxivat 2008-04-15 a Wayback Machine.
* MLV Digital. Revista Independent d'Informació de Quintanar de la Orden Arxivat 2021-12-16 a Wayback Machine.
* Revista La Encina
* QuintanardelaOrden.org Xarxa Social de Quintanar a Internet Arxivat 2017-09-25 a Wayback Machine.
# Reactor de gas

Un reactor de gas o GCR (de l'anglès gas cooled reactor) és un tipus de reactor nuclear tèrmic (és a dir, moderat) de fissió nuclear que fa servir grafit com a moderador dels neutrons i diòxid de carboni en estat gasós com a refrigerant. Segons la classificació que fa l'Organisme Internacional de l'Energia Atòmica de les Nacions Unides, OIEA, aquest tipus de reactors inclou els de tipus AGR (de l'anglès Advanced Gas-cooled Reactor) i Magnox (de l'anglès MAGnesium Non-OXidising), ambdós de tecnologia britànica. En 1997, segons la OIEA, hi havia al món 35 centrals nuclears amb reactors de gas, que donaven una potència total entre totes elles de 13.116 MWe. Vandellòs I tenia aquest tipus de reactor.
Històricament també hi havia un tipus de GCR francès, anomenat UNGG (del francès Uranium Naturel Graphite Gaz), però es tracta d'un tipus totalment obsolet i del qual actualment no en queda cap operatiu al món. Van ser la primera generació de reactors nuclears a França, desenvolupats arran de la Segona Guerra Mundial. En total es van construir deu centrals nuclears amb aquesta tecnologia, nou a França i una als Països Catalans: Vandellòs I, actualment en segona fase de desmantellament.
Les diferències essencials entre els models AGR, Magnox i UNGG són el combustible que empren i el revestiment amb què n'envolten les pastilles. Els Magnox i els UNGG es van desenvolupar al mateix temps, són els més antics i bastant similars, usen urani natural com a combustible i es diferencien en el fet que el Magnox envolta les pastilles amb un aliatge de magnesi i alumini mentre que els UNGG ho feien amb una de magnesi i zirconi. La nova generació de GCR, els ACR (o reactors de gas avançats), fan servir urani enriquit com combustible.
# Turtle (sintaxi)

Turtle (sintaxi) (també conegut com a Llenguatge Concís de Tripletes RDF o Terse RDF Triple Language en anglès) és un format o una sintaxi textual que permet serialitzar RDF, similar a SPARQL. RDF, al seu torn, representa la informació d'ús de "tripletes", cadascuna de les quals consta d'un subjecte, un predicat, i un objecte. Cada un d'aquests elements es pot expressar com un URI (Identificador uniforme de recursos).
Turtle permet a un graf RDF poder ser escrit completament en un formulari de text compacte i natural, amb les abreviatures per als patrons i tipus de dades d'ús comú. Turtle ofereix nivells de compatibilitat amb el format N-Triples, així com la sintaxi de patró triple de la Recomanació SPARQL del W3C.

## Referències

* ↑ Hebeler, John; Fisher, Matthew; Blace, Ryan; Perez-Lopez, Andrew. «Terse RDF Triple Language (Turtle)». A: Semantic Web Programming. John Wiley & Sons, 25 de febrer de 2011, p. 78–81. ISBN 978-1-118-08060-3. [Consulta: 9 març 2017].
* ↑ Beckett, David; Berners-Lee, Tim. «Turtle - Terse RDF Triple Language». W3C [Consulta: 9 març 2017].
* ↑ Beckett, David; Berners-Lee, Tim; Prud'hommeaux, Eric; Carothers., Gavin «RDF 1.1 Turtleː Terse RDF Triple Language». W3C [Consulta: 9 març 2017].
* ↑ W3C, World Wide Web Consortium. «RDF 1.1 Turtle : terse RDF triple language». "World Wide Web Consortium" des de Travesía (Recursos digitales para la cooperación bibliotecaria). Ministerio de Educación, Cultura y Deporte. [Consulta: 9 març 2017].
* ↑ Halpin, Terry «Ontological Modeling: Part 4». Object Role Modeling (ORM). [Consulta: 9 març 2017].
# Múscul psoes ilíac

El múscul psoes ilíac (musculus iliopsoas) és un conjunt muscular que es troba a la cavitat abdominal i en la part anterior de la cuixa. Està compost pel múscul ilíac i el múscul psoes major que s'uneixen formant el tendó del psoes ilíac.
Els dos cossos musculars s'uneixen per passar per sota de l'arc crural a la zona externa, inserint-se conjuntament en el trocànter menor del fèmur. En el curs del seu trajecte, el psoes ilíac es relaciona amb òrgans importants: diafragma, ronyons, urèters, vasos renals, còlon, cec, artèries ilíaques primitives, i artèries i venes ilíaques externes. És especialment íntima la seva relació amb el plexe lumbar, que travessa el múscul.
El psoes ilíac està innervat per branques directes del plexe lumbar i del nervi crural.
Pel que fa a la seva acció, depèn del punt fix en el moment de la contracció:
* Punt feble a la columna vertebral: flexió del maluc i lleugera rotació externa de la cuixa.
* Punt fix en el fèmur
   * Unilateralment: flexió del maluc, i rotació cap al costat del múscul contret.
   * Bilateralment: flexió del tronc cap endavant.

## Referències

* ↑ «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 14 febrer 2014].
* ↑ Moore, Keith L.; Agur AMR., Moore ME.. «2: Abdomen». A: Anatomía con orientación clínica. 5a.. Médica panamericana, 2006, p. 333. ISBN 978-968-7988-89-4.
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Posició del múscul ilíac (en vermell). Animació.
* Foto fixa.
* Maluc dret. Superfície interna. La fossa ilíaca és visible a dalt a l'esquerra.

## Enllaços externs

* LUC ilia
* PTCentral Arxivat 2010-07-15 a Wayback Machine.
# Els Casimiros

Els Casimiros fou un grup de grallers del Vendrell de principis del segle xx, famosos per tocar peces ballables amb gralles llargues, tot i que sembla que també van participar en actuacions castelleres. Hi ha documentades quatre actuacions: la primera, a la Festa Major de la Bisbal del Penedès, el 1928; una altra a Igualada l'any 1930, per a fer matinades, concert i ball, i on sembla que també hi actuaren Els Pelegrins; l'any següent repetiren a Igualada, i finalment hi ha documentada una actuació a Vilanova, el 1935.
El 1909 trobem la primera prova de l'existència d'aquesta colla que en un inici estava formada per: Ramon Batet («Ramon de Papiolet») com a primera gralla, Jaume Calvet i Cabanyol («Jaume dels Plans») com a segona gralla, Casimir Coll i Morros («Casimiro graller») com a baix i Pau Mercadé i Valls («Pau Salvet») com a timbaler. Casimir Coll n'era el líder i donà nom a la colla i sembla que a finals del segle xix formava parella amb el seu germà Joan, en una formació que ja s'anomenava «Els Casimiros». Coll era un constructor d'inxes reconegut de l'època i tocava amb una gralla de cinc claus del constructor Onofre Pomar de Barcelona.
A finals de la dècada dels anys deu, hi hagué canvis en la configuració del grup. Jaume Calvet deixà la colla, ja que fou detingut acusat d'assassinar el president de l'Associació de Popietaris del Vendrell Joan Nin Porta. Ramon Batet («Ramon de Papiolet») també deixa la colla en aquesta època. En substitució d'un i altre entrarien a formar part de la colla Isidre Mercadé i Vidal («Isidro Caterí») i Salvador Carbó i Puig («Rateta de l'Arboç») que faria de segona gralla. A la dècada dels vint plegà Caterí que fou substituit per Joan Farré («Joan de Puigpelat») i Joan Sans i Sonet («Janet de l'Aleix») i Joan Vallès («El Bellas») s'alternaren al timbal.
A partir de 1936 per desavinences entre els membres de la colla Casimir Coll va deixar de tocar i el grup canvià de nom. Així doncs, l'última formació de la colla, abans del 1936 fou: Joan Farré («Joan de Puigpelat») com a primera gralla, Josep Amorós i Marrugat («Ros Violí») com a segona gralla i baix, Casimir Coll i Morros («Casimiro») com a baix i Joan Sans i Sonet («Janet de l'Aleix») com a timbaler. Després de la sortida del grup de Casimir Coll, el grup passaria a anomenar-se «Els Caterins».

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Arroyo i Julivert, Salvador «Els grallers del Vendrell: Les colles de la Renaixença Castellera (1926-1936)» (en línia). Miscel·lània penedesenca, 1995, pàg. 593-634 [Consulta: 21 juliol 2021].
# Municipi d'Okhrida

El municipi d'Okhrida (macedònic:Општина Охрид) és un municipi al sud-oest de Macedònia del Nord. Okhrida també és el nom de la ciutat on hi ha la seu municipal.
El municipi d'Okhrida limita amb els de Debarca a l'oest i al nord, Resen a l'oest, i una petita part de Mogila al nord-est.

## Demografia

Segons el cens del 2002 el municipi d'Okhrida, al qual se li ha unit el de Kosel, té 54 380 habitants, i segons el cens del 1994 en tenia 52 732. Kosel tenia 1 369 habitants el 2002 i 1 759 el 1994. El municipi en té actualment 55 749.
Els principals grups ètnics són macedonis 85%, albanesos (5,9%), gitanos (0,1%), serbis (0,6%), turc (4%), valacs (0,5%), aromanesos (0,50%)i altres el 4,2% de la població.
El municipi té 29 indrets habitats.

## Notes

* 2002 census results in English and Macedonian (PDF)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Municipi d'Okhrida en la pàgina del ministeri de govern local Arxivat 2006-09-08 a Wayback Machine.
* Okhrida en la informació general macedònia
# Vocal posterior

Una vocal posterior o velar és un so vocàlic que s'articula amb la llengua retreta, acostant el dors cap al vel. Acústicament, són orals, greus i bemolitzades, i es caracteritzen pel fet que el seu segon formant és inferior a 1200 Hz, enfront de les vocals centrals i anteriors, el segon formant de les quals té una freqüència més alta.
L'AFI identifica nou vocals posteriors:
* La vocal tancada posterior no arrodonida [ɯ]
* La vocal tancada posterior arrodonida [u]
* La vocal quasi tancada semiposterior arrodonida [ʊ]
* La Vocal semitancada posterior no arrodonida [ɤ]
* La Vocal semitancada posterior arrodonida [o]
* La Vocal semitancada posterior no arrodonida [ʌ]
* La Vocal semitancada posterior arrodonida [ɔ]
* La vocal oberta posterior no arrodonida [ɑ]
* La vocal oberta posterior arrodonida [ɒ]

## Bibliografia

* D'Intorno, F.; Del Teso, E.; Weston, R.. Fonética y fonología actual del español. Cátedra, 1995. ISBN 84-376-1363-9.
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :