OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Walwari

Walwari (en amerindi rang) és un partit polític de la Guaiana Francesa, fundat el 30 de novembre de 1992 per Christiane Taubira i Robert Delannon, propers al socialisme i amb la pretensió de disputar el lideratge regional al Partit Socialista Guaianès. El seu primer èxit l'assoliren a les eleccions legislatives franceses de 1993, quan Christiane Taubira fou escollida diputada a l'Assemblea Nacional i va asseure amb el grup del Partit Radical d'Esquerra. Ha estat reescollida a les eleccions legislatives franceses de 2007.
Arran de les eleccions regionals de 2004 va obtenir 7 escons al Consell Regional. El 2007, un grup de joves d'entre 18 a 35 anys va decidir unir-se massivament a Walwari i crear una secció de la joventut, anomenat Generació Walwari. A les eleccions cantonals franceses de 2008 va aconseguir el cantó de Caiena-Centre per a Hubert Contout i un representant al Consell General de la Guaiana Francesa.

## Enllaços externs

* Web oficial de Walwari Arxivat 2015-12-08 a Wayback Machine.
* Web oficial de Génération Walwari Arxivat 2010-12-09 a Wayback Machine.
# Reseda sessilifolia

Reseda sessilifolia és una espècie vegetal herbàcia descrita per M. Thulin. L'espècie R. sessilifolia està inclosa en el gènere Reseda i la família de les Resedàcies. No hi ha cap subespècie a la llista del catàleg d'espècies.
Els individus d'aquesta espècie creixen en turons guixosos amb poca densitat i alçades superiors a 1300 m. L'ecoregió on és inclòs l'hàbitat de la R. sessilifolia és el de Boscos montans xeròfits somalis.
Els individus són arbusts amb branques semi-llenyoses d'alçades des de 0,2 fins a 2 metres.

## Referències

* ↑ Official Journal of the Royal Botanic Gardens, Kew (en anglès) Kew Bulletin, 4, 45, pàg. 667.
* 1 2 «Conservatoire et jardin botaniques de la Ville de Genève - African Plant Database» (en anglès). Conservatoire et Jardin botaniques & South African National Biodiversity Institute. [Consulta: 27 octubre 2019].
* ↑ «Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist» (en anglès). ETI BioInformatics.
# Rasa de Caelles

La Rasa de Caelles és un torrent afluent per l'esquerra de la Rasa de Coll-de-frares que realitza tot el seu recorregut pel terme municipal de Pinell de Solsonès.
Neix al Serrat Fosc. De direcció predominant cap a les 7 del rellotge, abans de desguassar al seu col·lector s'escola entre la masia de Caelles (a ponent) i el Serrat de Sant Romà (a llevant).

## Xarxa hidrogràfica

La seva xarxa hidrogràfica, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Pinell de Solsonès, està constituïda per quatre cursos fluvials la longitud total dels quals suma 2.194 m.

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de la Riera de Sanaüja full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Segons el web de la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya les coordenades UTM del punt d'origen d'aquest corrent fluvial són 363722, 4644043.3
# Rasa de Cal Poc

La Rasa de Cal Poc és un torrent afluent per l'esquerra de la Rasa de Sociats que transcorre pels termes municipals Navès i d'Olius.

## Termes municipals que travessa

Des del seu naixement, la Rasa de Cal Poc passa successivament pels següents termes municipals.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Navès | 776 | 49,78% |
| Per l'interior del municipi d'Olius | 783 | 50,22% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de Cal Poc està integrada per 2 cursos fluvials que sumen una longitud total de 1.941 m. D'aquests, 1.128 transcorren pel terme municipal de Navès i els 813 restants ho fan pel d'Olius.

## Mapa del seu curs

* Mapa de l'ICC

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Resolució 12 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 12 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 10 de desembre de 1946, va determinar que dins de l'assumpte denominat com la qüestió grega, Grècia i Iugoslàvia serien convidades a participar, sense dret a vot, mentre que Albània i Bulgària serien convidades a realitzar declaracions abans del Consell, i que posteriorment, Albània i Bulgària serien convidades a participar sense dret a vot.
La "qüestió grega" va ser presentada per la Unió Soviètica al gener de 1946, després d'al·legar que existien interferències en els assumptes interns de Grècia per part de les tropes del Regne Unit, i que això estava causant tensions amb altres països de la regió.
Els paràgrafs 1 i 2 van ser adoptats de forma unànime, mentre que el paràgraf 3 va ser adoptat per majoria. No es va realitzar una votació de la resolució íntegrament.

## Referències

* ↑ Wellens, Karen; T.M.C. Asser Instituut. Resolutions and statements of the United Nations Security Council (1946-1989): a thematic guide. BRILL, 1990, p. 14. ISBN 978-0792307969.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1952)
* Exèrcit Democràtic de Grècia
* Guerra Civil Grega

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1300 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1300 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 de maig de 2000. Després de considerar un informe del Secretari General Kofi Annan sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació (UNDOF), el Consell va prorrogar el seu mandat durant sis mesos més fins al 30 de novembre de 2000.
La resolució va demanar a les parts implicades que implementessin immediatament la Resolució 338 (1973) i demanava que el Secretari General presentés un informe sobre la situació al final d'aquest període.
L'informe del Secretari General, de conformitat amb la resolució anterior sobre la UNDOF, va dir que la situació entre Israel i Síria havia romàs tranquil·la i sense incidents greus, tot i que la situació a l'Orient Mitjà es va mantenir com a perillosa fins que no s'assolís un acord. La Força havia cooperat amb el Comitè Internacional de la Creu Roja amb instal·lacions de correu i un corredor humanitari segur a través de la zona de separació; els camps de mines a la zona continuaven sent una preocupació.

## Referències

* ↑ «Security Council extends UNDOF mandate until 30 November». United Nations, 31-05-2000.
* ↑ Annan, Kofi. «Report of the Secretary-General on the United Nations Disengagement Observer Force». United Nations, 22-05-2000.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 - 2000)
* Alts del Golan

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Cascades Eastatoe

Les cascades Eastatoe són unes cascades situades a l'oest de Carolina del Nord (Estats Units d'Amèrica), situada a propietat privada a prop de Rosman.

## Shoal Creek

El Shoal Creek (rierol Shoal) flueix pel Bosc Nacional de Pisgah, entre la muntanya Nancy i la muntanya Burnt, a prop del congost Eastatoe. El rierol descendeix més de 60 metres al llarg de 400 metres i culmina amb unes sèries de cascades de 18 metres sobre la roca de granit a les cascades Eastatoe. El rierol continua després de les cascades per unir-se a altres afluents per formar el riu Middle Fork Frech Broad.

## Etimologia

«Eastatoe» és la paraula cherokee local que significa aratinga de Carolina (Conuropsis carolinensis), i era el nom d'una tribu cherokee local. La propietat de les cascades ha canviat al llarg dels anys, igual que el nom. Les cascades s'han anomenat Will Hines Falls, Shoal Creek Falls i Rosman Falls.

## Visita de les cascades

Les cascades es troben dins d'una propietat privada, però els seus propietaris permeten l'accés. A prop es troben les cascades Courthouse.

## Referències

* ↑ «Eastatoe Falls» (en anglès). North Carolina Waterfalls.
* 1 2 Kevin Adams, North Carolina Waterfalls, p. 302-304

## Vegeu també

* Llista de cascades
# Rotring

Rotring és una empresa alemanya de llapideres i elements de dibuix (especialment dibuix tècnic) situada a Hamburg.
El seu nom significa en alemany "Anell Roig" (Rot Ring) símbol que és el logotip de la marca i apareix envoltant cada llapidera. En 1928 (data de la seua creació) va introduir al mercat una revolucionària llapidera recarregable dita "Tiku" o "Inkograph", cosa que va permetre a la marca començar a ser coneguda mundialment. Més tard, en 1953, va crear el prototip del que es podria considerar la primera llapidera per a dibuix tècnic.
En la dècada de 1990, l'augment de l'ús de la computadora i l'aparició de programes de "Disseny Assistit per Computadora" (CAD), com per exemple l'AutoCAD, va fer que la venda d'aquests elements per a dibuix tècnic, majorment usat per enginyers i arquitectes, reduïren considerablement les seues vendes, pel que l'empresa Rotring va ampliar la seua gamma de productes per a aconseguir nous clients.
En 1998 Rotring va ser comprada per l'empresa Sanford, que al seu torn és part de Newell Rubbermaid Inc. mantenint el seu nom original: Rotring. En 2005 Rotring va deixar d'exportar els seus productes als Estats Units.

## Vegeu també

* Retolador tècnic
* Ploma estilogràfica
* Tiralínies
* Delineant

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Rotring Arxivat 2009-10-02 a Wayback Machine. (anglès)
# Étienne-Louis Malus

Étienne-Louis Malus (París, 23 de juny de 1775 – 23 de febrer de 1812), va ser un físic i matemàtic francès.
El seu cognom apareix inscrit a la Torre Eiffel
Malus, com a militar, participà en l'expedició de Napoleó a Egipte (1798 a 1801) i va ser membre de la secció matemàtica de l'Institut del Caire. Malus el 1810 va ser elegit membre de l'Académie des Sciences francesa. El 1810 la Royal Society el premià amb la Medalla Rumford.
En matemàtica se centrà en l'estudi de la llum. Va fer experiments per verificar les teories de la llum de Christiaan Huygens. El seu descobriment de la polarització de la llum per reflexió es va publicar el 1809 i la seva teoria de la refracció doble de la llum en cristalls, el 1810.
Malus és recordat també per la Llei de Malus, donant la intensitat resultant, quan es posa un polaritzador en el camí d'un feix incident.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Malus, Étienne Louis». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 250. ISBN 8429270043.
* Chappert, André. Etienne Louis Malus, 1775-1812, et la théorie corpusculaire de la lumière (en (francès)). París: J. Vrin, 1977.
* Kahr, Bart; Claborn, Kacey «The lives of Malus and his bicentennial law.». Chemphyschem : a European journal of chemical physics and physical chemistry, 9, 1, 2008, p. 43–58. DOI: 10.1002/cphc.200700173.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Étienne-Louis Malus» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Traducció anglesa del seu article "Optique"
# Hizb-ul-Mujahideen

Hizb-ul-Mujahideen és una de les principals organitzacions guerrilleres del Caixmir, partidària de la unió al Pakistan.
Es va fundar el setembre de 1989. El seu primer cap fou Master Ahsan Dar (detingut el 1993) que abans havia militat a Jamaat-e-Islami, que va actuar de fet com a branca política. Fou ajudat pels serveis secrets per debilitar al Front d'Alliberament de Jammu i Caixmir, que demanava la independència contra les ordres del govern pakistanès. El seu nom inicial fou Al Badr (Mujahideen Al-Badar)
El 1990 Mohammed Yusuf Shah (Syed Salahuddin) fou nomenat patró (una espècie de president) i Hilal Ahmed Mir fou nomenat cap. El 1991 es va dividir en dos faccions, la de Salahuddin i la Hilal Ahmed Mir; aquest darrer va morir el 1993 i Salahuddin es va fer amb tota l'organització; el patró va passar a ser Ghulam Nabi Nausheri i el comandant en cap Abdul Majeed Dar fins al 2002 (assassinat el 2003), després Saif-ul-Islam àlies Ghulam Rasool Khan àlies "Engenyer Zaman", que va morir en combat el 2 d'abril de 2003 i el va substituir Ghazi Nasiruddin.
El 24 de juliol del 2000 el salar-e-ala (comandant en cap), Abdul Majeed Dar, va oferir una treva al govern però Salahuddin, encara que primer va acceptar, després (agost) va rebutjar. Salahuddin era ara president de la Muttahida Jihad Council. Això va portar a una lluita pel poder en Salahuddin i Majeed Dar (comandant a d'interior) que va acabar amb l'expulsió del darrer el 2002 i el seu assassinat el 2003. Els seguidors de Dar van formar una facció i no és clar com ha evolucionat la situació a l'interior.
# Hizenita-(Y)

La hizenita-(Y) és un mineral de la classe dels carbonats que pertany al grup de la tengerita. El nom deriva de Hizen, l'antic nom de la localitat tipus d'aquest mineral entre els segles VII i XVI.

## Característiques

La hizenita-(Y) és un carbonat de fórmula química Ca₂Y₆(CO₃)$_{11}$·14H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2011, sent publicada per primera vegada el 2013. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Kitakyshu d'Història Natural i Història Humana, al Japó, amb el número de registre: kmnhm000001.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al Japó, concretament a la localitat de Mitsukoshi, a Hizen-cho (Karatsu, Prefectura de Saga), on es troba associada a altres minerals com: tengerita-(Y), lokkaïta-(Y) i kimuraïta-(Y). Aquest indret del Japó és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Hizenite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 novembre 2021].
# Hiyori Kon

Hiyori Kon (en japonès 今日和; Ajigasawa, Aomori, 1997) és una lluitadora de sumo que treballa activament en favor de la igualtat de drets i d'oportunitats de les dones en les competecions professionals al Japó. L'any 2019, va ser inclosa en la llista de la BBC de les 100 dones més inspiradores i influents de tot el món.

## Trajectòria

Kon va començar a lluitar en el col·legi quan tenia sis anys, inspirada per l'interès que despertava aquest esport en els seus germans, i va començar a competir i guanyar. Quan va arribar a la universitat, on va estudiar teoria de gènere, es va convertir en la tercera dona a unir-se al club de sumo.
Kon considera que la lluita de sumo no és només un esport, sinó una forma d'expressar-se. Ha competit en el Campionat Mundial de Sumo a Taiwan com a aficionada, però de moment no existeix cap torneig professional femení enlloc del món. Aquesta prohibició va arribar al punt que dues dones van acabar tenint problemes per haver entrat en un ring a socórrer un home que s'hi havia desplomat.

## Referències

* ↑ «いつかアフリカに相撲を　女性力士がキャンパスで描く夢» (en japonés). globe.asahi.com, 27-06-2019.
* ↑ Taylor, Michael «'Little Miss Sumo' wrestles with sexism in Japan's ancient sport» (en anglès). , 04-11-2019 [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ «Little Miss Sumo | Main Trailer | Netflix» (en anglès). [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ Julian, Jordan «The Incredible 20-Year-Old Woman Tackling Sexism in Sumo Wrestling» (en anglès). , 28-10-2019 [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ «The Female Sumo Wrestlers Who Are Trying to Beat the Sport’s Sexist History» (en anglès). MEL Magazine, 29-06-2018. [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ «‘Impure’ Women Giving First Aid Ordered Out of ‘Sacred' Sumo Ring» (en anglès). The Daily Beast, 05-04-2018. [Consulta: 4 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Documental de 19 minuts de Netflix "Little Miss Sumo" (2018) sobre Hiyori Kon
* Video curt sobre Kon de la BBC
# Ibn ad-Dawadarí

Abu-Bakr ibn Abd-Al·lah ibn Àybak ad-Dawadarí, més conegut simplement com a Ibn ad-Dawadarí, fou un historiador egipci nascut al segle xiii i mort el 1313.
Va escriure una crònica universal desenvolupada i una abreujada.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn al-Dawādārī".
# Horst Gnas

Horst Gnas (Dessau, Saxònia-Anhalt, 3 de setembre de 1941) va ser un ciclista alemany que s'especialitzà en el ciclisme en pista. Va destacar sobretot en la prova de mig fons on va guanyar tres medalles d'or als Campionats del món de mig fons amateur.

## Palmarès en pista

* 1971
** Campió del món en Mig fons amateur
* 1972
** Campió del món en Mig fons amateur
* 1973
** Campió del món en Mig fons amateur

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Jaume IV Crispo

Jaume IV Crispo nascut el 1520, era fill de Joan IV Crispo. Fou el 21è duc de Naxos i de l'Arxipèlag, baró d'Astrogidis, senyor de Milos, Delos, Siros, Astipàlea, i consenyor d'Amorgos. Va succeir al seu pare el 1564.
Es va casar amb Cecília filla de Crusino III Sommaripa, senyor d'Andros.
Fou deposat pels venecians el 1544 i el seu parent Antoni Crispo fou governador del ducat del 1544 al 1554 en què Jaume IV fou restablert.
El 1566 Naxos fou ocupada pels otomans que van donar el títol com a feudatari del soldà al jueu portuguès Josep Nasi que va enviar com a governador al castellà Francisco Coronelo. Jaume IV va fugir a Venècia.
El 1571 els venecians van recuperar breument Naxos i van reinstal·lar a Jaume IV, però el 1573 la pau amb els turcs va obligar a deixar altre cop Naxos en mans dels otomans i el governador de Nasi va tornar, marxant Jaume IV a Venècia on va morir el 1576.
El seu fill Joan Crispo el va succeir en els drets ducals i en no tenir successió masculina ni germans mascles, la reclamació va passar a una branca bastarda de la família.
# Vorobiovka

«Vorobiovka» té aquests significats:
* Vorobiovka (Calmúquia), localitat de Calmúquia, a Rússia
* Vorobiovka (Krasnoiarsk), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
# Raval de Gurp

El Raval de Gurp és una obra de Tremp (Pallars Jussà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt de construccions, adossades entre elles, entre les quals destaca l'edifici destinat a habitatge, amb un alçat de tres plantes (planta baixa i dos pisos). Les façanes són de pedra del país, visible com a resultat de l'eliminació de l'arrebossat original dels murs. En el cos principal s'identifiquen dos registres verticals d'obertures, entre els quals es localitzen diverses finestres distribuïdes de manera aleatòria. L'accés principal està configurat per una gran porta amb llinda d'arc rebaixat i adovellat. Totes les obertures apareixen emmarcades per franges de ciment. Els balcons són ampitats i no conserven la seva fesomia original.

## Referències

* ↑ «Raval de Gurp». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 març 2019].
# Casluah

Els caslúah o casluahïtes van ser un antic poble egipci esmentat a la Bíblia. Segons Gènesi 10:14 i Cròniques 1:12 eren descendents de Misraim (Egipte), fill de Cam, iniciador dels filisteus, i net de Noè.
La forma egípcia del seu nom es conserva en les inscripcions del Temple de Kom Ombo de la regió del Kasluhet. La tradició conservada per Saadia Gaon situada a la terra dels Casluah, a la regió del nord de Said, el nom donat pels mamelucs i sota l'Imperi Otomà a l'Alt Egipte. En arameu la regió s'anomena Pentpolitai que procedeix del grec Cirenaica, que concretament es refereix a una regió del nord-oest. Aquesta regió també s'anomena Pekosim segons el Rabbah 37.
Tot fa indicar que serien descendents d'un fill de Misraim anomenat Casluah, però la Bíblia no esmenta el seu nom. Se'ls ha identificat amb una tribu d'Egipte que, segons Heròdot i Estrabó, van emigrar cap a la Còlquida, a l'est del mar Negre. També hi ha teories coptes que apunten cap a l'antiga ciutat de Pelúsion, a Egipte, ja que segons aquesta tradició, els habitants d'aquella regió es deien kaslokh (en català "muntanya àrida"). El punt feble de la creença de l'Església Ortodoxa Copta és que quan es va desxifrar el codi de l'antic egipci a partir de la Pedra de Rosetta, es va conèixer que el mot correcte en egipci era tasrokh, nom diferent al de la cita de la Bíblia.
Flavi Josep esmenta la Casluhim al punt VI del capítol primer del seu Antiguitats judaiques, com un dels pobles egipcis que van patir la destrucció de les seves ciutats durant la les ciutats van ser destruïdes durant la guerra que hi va haver durant el regnat de Tuthmosis II amb Etiòpia, el que els va fer desaparèixer de la història.

## Referències

* ↑ Archibald Henry Sayce. The "Higher Criticism" and the Verdict of the Monuments. General Books LLC, 2009, p. 91. ISBN 978-1-150-17885-6 [Consulta: 28 novembre 2010].
* 1 2 3 Navigating the Bible, World ORT, 2000, commentary Casluhim
# SCMS

El Serial Copy Management System (SCMS) fou un sistema de protecció creat en resposta a la invenció de les gravadores DAT, per evitar que es fessin còpies en sèrie de les gravacions.
El sistema SCMS incloïa un bit de control en l'arxiu copiat que identificava la gravació com a còpia, de forma que no es permetien posteriors còpies a partir d'aquesta. No obstant això, aquest sistema no limitava el nombre de còpies a partir de l'original. Cal dir que aquest sistema no fou cap mena de barrera per als furoners, que aviat van trobar la manera de neutralitzar la protecció.
El SCMS fou precursor de la tecnologia DRM que es fa servir avui en dia en informàtica per al control del maquinari i la informació digital.

## Referències

* ↑ Techopedia. «Serial Copy Management System». [Consulta: 18 abril 2012].
* ↑ «SCMS – BIT KILLER – device removal security BIT COPY Protection – SCMS – ENG». Arxivat de l'original el 2018-11-11. [Consulta: 1r gener 2017].
* ↑ Axford, Elizabeth C. Song sheets to software : a guide to print music, software, and web sites for musicians. 2.. Lanham, Md.: Scarecrow Press, 2004. ISBN 0810850273.

## Fonts

* Petitcolas, Fabien A.P.; Anderson, Ross J.; Kuhn, Markus G. «Attacks on Copyright Marking Systems». Lecture Notes in Computer Science, vol. 1525, 14–17 April 1998, pàg. 218–238. DOI: 10.1007/3-540-49380-8_16.
* Bahlmann, Bruce & Martz, Christine, SCMS - Serial Copy Management System, <http://www.birds-eye.net/definition/acronym/?id=1154207915>. Consulta: 26 octubre 2011
# Macrauzata

Macrauzata és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Drepaninae.

## Taxonomia

* Macrauzata fenestraria (Moore, [1868])
* Macrauzata maxima Inoue, 1960
* Macrauzata melanapex Inoue, 1993
* Macrauzata minor Okano, 1959
* Macrauzata submontana Holloway, 1976

## Espècies no descrites

* Macrauzata hyalinata Inoue, 1993 [nom manuscrit]
* Macrauzata limpidate Inoue, 1993 [nom manuscrit]

## Referències

* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Macrauzata» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index [Natural History Museum], 2003.