OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Serradàs

Serradàs és una partida rural constituïda per camps de conreu de secà del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Torallola.
Està situada al sud de Torallola, en el lloc on es troben les pistes de Torallola, de la Plana i el Camí vell de la Pobla de Segur a Salàs de Pallars. És a ponent de lo Comellar, al nord de Sant Roc, a l'esquerra del barranc de Santa Cecília

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Serguei Lébedev

Serguei Lébedev és el nom dels següents personatges:
* Serguei Fiódorovitx Lébedev (1868–1942), jugador d'escacs rus
* Serguei Vassílievitx Lébedev (1874–1934), químic rus
* Serguei Lébedev (científic) (1902–1974), enginyer electrònic i científic de la computació rus
* Serguei Lébedev (polític) (n. 1948), polític rus, nascut a l'Uzbekistan
* Serguei Elefertovitx Lébedev (n. 1969), futbolista soviètic, nascut a l'Uzbekistan
# Serra de Sant Sebastià

La Serra de Sant Sebastià és una serra situada a municipi de Calaf a la comarca de l'Anoia, amb una elevació màxima de 762 metres.

## Referències

* ↑ «serra de Sant Sebastià». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 27 gener 2024].
# Sauer

El Sauer (en alemany i luxemburguès), Sûre (en francès) o Seure (en való) és un afluent del Mosel·la d'uns 173 km de llargada. Neix d'uns tres petits rius-fonts al Bosc de Freyr prop del lloc dit Planchipont a l'est del municipi de Vaux-sur-Sûre al marge sud de l'altiplà de les Ardenes a Bèlgica i desemboca a Wasserbillig al Mosel·la.
Des de Maartelèng forma la frontera entre Bèlgica i Luxemburg fins a Tintange (Tintingen). Passa per Esch-Sauer, Bettenduerf, Echternach, Ettelbréck, Dikrech i després de la confluència amb l'Our forma en condomini la frontera entre Luxemburg i Alemanya fins al seu desembocadament. Amb el seu afluent, l'Our, és l'únic riu de Bèlgica que fa part de la conca del Rin.
* El riu paral·lel al carreró Ruelle Lozet a Vaux-sur-Sûre
* Serradura a Vaux-sur-Sûre
* El Sauer a Maartelèng
* Pont a Esch-Sauer
* El pantà a Léifreg (Lifrange)

## Afluents

* Wiltz
* Alzette
* Blees
* Weiße Ernz
* Our
* Gaybach
* Schwarze Ernz
* Prüm

## Enllaços i referències

* ↑ Moselle Mapa de les zones de Valònia que fan part de la conca del Rin, Namur, Ministère de la région wallonne, Obervatoire des Eaux de Surface, 2004
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Sauer
# Sauerbraten

El sauerbraten (de sauer, «agre» o «en vinagreta»; i braten, «carn rostida») és un rostit típic alemany preparat amb carn normalment de vedella, però també amb carn de cèrvid, anyell, porc i, tradicionalment, cavall. Abans de cuinar-la, la carn es marina durant diversos dies (les diferents receptes varien entre tres i deu dies) en una mescla de vinagre (o vi), aigua, herbes, espècies i condiments. Ja que pel sauerbraten se solen utilitzar talls durs de carn, la carn es marina a fi de fer-la tornar més tendra i blana. Els ingredients que s'utilitzen per marinar-la depenen de la tradició i estil de cada regió.
El sauerbraten es concep com un dels plats nacionals d'Alemanya i és un dels menjars més coneguts del país. S'acostuma a servir amb acompanyaments típics alemanys, com rotkohl (col llombarda), Knödel o kartoffelklöße, spätzle i patates bullides. En certes regions s'acompanya amb kartoffelpuffer o reibekuchen; aquesta pràctica s'ha estès als restaurants alemanys d'altres països.

## Notes

* ↑ Sheraton, Mimi (1965). The German Cookbook: A Complete Guide to Mastering Authentic German Cooking. Random House, p.147
* ↑ Kummer, Madison (2007). 1,001 Foods to Die For, p. 553. Andrews McMeel Publishing
* ↑ Casada, Jim & Casada, Ann (1996). The Complete Venison Cookbook: From Field to Table, p. 30. Krause Publications
* ↑ Garrett, Theodore Francis (Ed.) (1898). The Encyclopedia of Practical Cookery. L. Upcott Gill, 170, Strand, W.C. London. Vol. III
* ↑ Barer-Stein, Thelma (1999). You Eat What You Are, pp. 172–174. A FireFly Book
* ↑ Saekel, Karola (December 28, 2005). "Sauerbraten recipe surfaces just in time". San Francisco Chronicle, F-5

## Enllaços externs

* http://www.germanfoods.org/schools/delicious/traditionaldishes.cfm Arxivat 2018-12-26 a Wayback Machine.
* http://www.thespicehouse.com/spices/sauerbraten-spice-blend
* http://www.winedin.com/pair_food_wine.php?food=Sauerbraten
# Shinkansen sèrie 0

Els trens de la sèrie 0 (0系, Zero-kei) van ser els trens shinkansen de primera generació construïts per circular a la línia d'alta velocitat Tōkaidō Shinkansen del Japó que es va inaugurar el 1964. Els últims trens restants es van retirar el 2008.

## Història

La sèrie 0 (que originalment no estaven classificades, ja que no hi havia necessitat de distingir classes de tren fins més tard) va entrar en servei amb l'inici de les operacions de Tōkaidō Shinkansen l'octubre de 1964. Aquestes unitats eren blanques amb una franja blava al llarg de les finestres i un altre a la part inferior de la carrosseria, inclòs el pilot davanter.
A diferència dels trens japonesos anteriors (excepte per a alguns trens que circulen en trams d'ample estàndard a la línia principal Ou i a la línia principal de Tohoku), el Tōkaidō Shinkansen i totes les línies Shinkansen posteriors tenen un ample estàndard de 1.435 mm entre els rails. Els trens eren alimentats amb electricitat de 25 kV CA a 60 Hz amb tots els eixos de tots els vagons impulsats per motors de tracció de 185 kW, donant una velocitat màxima de funcionament de 220 km/h.
Els trens originals es van introduir com a conjunts de 12 vagons, amb alguns conjunts posteriorment allargats a 16 vagons. Més tard, es van muntar trens més curts de sis vagons i fins i tot quatre vagons per a tasques menors. La producció d'unitats de la sèrie 0 va continuar des de 1963 fins a 1986.
Els conjunts de shinkansen generalment es retiren després de quinze o vint anys. Els últims conjunts de la sèrie 0 restants eren conjunts de sis cotxes utilitzats als serveis JR-West Kodama al San'yō Shinkansen entre Shin-Ōsaka i Hakata, i a la línia Hakata-Minami fins a la seva retirada el 30 de novembre de 2008.
Després de retirar-se del servei regular, JR-West va realitzar una sèrie de curses commemoratives especials de Hikari el desembre de 2008. Hikari 347, propulsat pel conjunt R61, va arribar a l'estació de Hakata a les 18:01 del 14 de desembre de 2008, posant fi als 44 anys de servei dels trens de la sèrie 0.

## Galeria

* 21-1 al Kyoto Railway Museum l'octubre de 2016
* 21-59 al parc Shintorimachi de Fuji, Shizuoka, el juliol de 2013
* 21-73 al parc Shinkansen de Settsu, Osaka, el maig de 2006
* 21-86 a Hamamatsu Works el juliol de 2006
* 22–86 a Hamamatsu Works el juliol de 2006
* 21-141 (esquerra) al Railway History Park de Saijo el desembre de 2014
* 22–141 exposat al National Railway Museum a York, Regne Unit, l'agost de 2007
* 21-2023 conservat a la fàbrica J-TREC de Yokohama el novembre de 2013
* 21-5035 utilitzat com a cotxe de mesura d'estructura a Taiwan l'agost de 2008
* 21-7038 al Kawasaki Good Times World de Kobe el juliol de 2006

## Referències

* 1 2 Semmens, Peter. High Speed in Japan: Shinkansen - The World's Busiest High-speed Railway. Sheffield, UK: Platform 5 Publishing, 1997, p. 12, 55. ISBN 1-872524-88-5.
* ↑ «Thank you Shinkansen Series 0- Special Website» (en japonès). Arxivat de l'original el 3 octubre 2008. [Consulta: 18 octubre 2008].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». tv-asahi.co.jp. Arxivat de l'original el 16 desembre 2008. [Consulta: 15 desembre 2008].
# Siervo González Rivas

Siervo González Rivas (nascut a Mondoñedo, 1886 i mort al mateix concello l'11 de gener de 1938) fou un sindicalista i polític gallec.

## Trajectòria

Funcionari municipal del concello de Mondoñedo, era recaptador d'arbitris. Durant la República fou dirigent del Sindicat Únic de Professions Vàries de Mondoñedo (CNT) i elegit president de la Comissió Inspectora de l'Oficina Local de Col·locació Obrera en 1934. A les eleccions generals espanyoles de 1933 s'hi presentà com a candidat por la Unión Socialista Galega a la província de Lugo. Fou dirigent del Partit Sindicalista en 1936. Després del triomf del cop d'estat del 18 de juliol de 1936 fou sotmès a depuració i expulsat del seu càrrec. Fou assassinat a Mondoñedo l'11 de gener de 1938, el seu cadàver aparegué a la Travesa dos Remedios.

## Enllaços externs

* "Mondoñedo 1934" a Mondoñedo Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* Fitxa a Represión franquista en Lugo
* Fitxa a Nomes e Voces
# Siesta Key

Siesta Key és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 7.150 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Siesta Key tenia 7.150 habitants, 3.783 habitatges, i 2.273 famílies. La densitat de població era de 1.205,5 habitants/km².
Dels 3.783 habitatges en un 9,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,9% hi vivien parelles casades, en un 3,7% dones solteres, i en un 39,9% no eren unitats familiars. En el 33,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 9% tenia menys de 18 anys, un 1,8% entre 18 i 24, un 15,6% entre 25 i 44, un 33,9% de 45 a 60 i un 39,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 60 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 66.397 $ i la renda mediana per família de 81.345 $. Els homes tenien una renda mediana de 55.240 $ mentre que les dones 32.263 $. La renda per capita de la població era de 53.290 $. Entorn del 3% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Siesta Key». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Siesta Key». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Serrats (Aramunt)

Serrats és un petit serrat i una partida rural del terme municipal de Conca de Dalt, antigament del d'Aramunt, al Pallars Jussà.
Està situat al costat nord de les Eres d'Aramunt. És un serradet poc destacat en el seu territori, que es va fent més visible com més s'allunya del poble pel nord-est. S'estén entre el cementiri de la vila, al sud-oest, i Casa Vicent, al nord-est.
La partida de Serrats consta de poc més de 8 hectàrees (8,0421) de terres de conreu, pràcticament totes de secà; també hi ha, però, ametllers, oliveres, pastures i zones improductives.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 16 juny 2010].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
Viccionari
# Soiuz 37

Soiuz 37 (rus: Союз 37, Unió 37) va ser un vol espacial tripulat de la Unió Soviètica en 1980 a l'estació espacial Saliut 6. Va ser la 13a missió i l'onzè acoblament amb èxit a l'estructura orbitadora. La tripulació de la Soiuz 37 va ser la tercera en visitar la tripulació resident de llarga duració del Soiuz 35.
Soiuz 37 va transportar el soviètic Víktor Gorbatko i Pham Tuân, el primer cosmonauta asiàtic i vietnamita, a l'espai. Van intercanviar la nau Soiuz amb la tripulació resident i van tornar a la Terra en el Soiuz 36, la tripulació de llarga duració posteriorment va utilitzar la nau per tornar a la Terra.

## Tripulació

| Posició | Tripulació de llançament | Tripulació d'aterratge |
| Comandant | Víktor Gorbatko Tercer vol espacial Unió Soviètica | Leonid Popov Primer vol espacial Unió Soviètica |
| Enginyer de vol | Pham Tuân Únic vol espacial Cosmonauta d'Investigació Interkosmos Vietnam | Valeri Riumin Tercer vol espacial Unió Soviètica |

### Tripulació de reserva

| Posició | Tripulació | Tripulació |
| Comandant | Valeri Bykovsky Unió Soviètica | Valeri Bykovsky Unió Soviètica |
| Enginyer de vol | Bui Thanh Liem Vietnam | Bui Thanh Liem Vietnam |

## Paràmetres de la missió

* Massa: 6800 kg
* Perigeu: 197,8 km
* Apogeu: 293,1 km
* Inclinació: 51,61°
* Període: 89,12 minuts

## Referències

* ↑ L'informe de la missió és disponible aquí: http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-37.htm
# Son Bauçà

«Son Bauçà» té aquests significats:

## Vegeu també

* Son Bauçanet

## Referències

* Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2.
# Shin Hirayama

    En aquest nom japonès, el cognom és Hirayama.
Shin Hirayama (japonès: 平山信) (Tòquio, 10 de juny de 1867 - Suwa, 6 de febrer de 1945) va ser un astrònom japonès.

## Biografia

Segon fill d'un guàrdia del Shōgun, va estudiar a la Universitat Imperial de Tòquio. Després d'haver acabat els cursos d'astronomia, va ser enviat en 1890 pel govern japonès a Europa per continuar els seus estudis. Va ser primer a Anglaterra i després a Alemanya, on va seguir nombrosos cursos i seminaris a Berlín i Leipzig. Va treballar en l'Observatori de Potsdam, on va col·laborar amb Karl Schwarzschild, llavors docent privat de la Universitat de Berlín.
Va tornar al Japó en 1895, on va ser nomenat professor d'astronomia a la Universitat Imperial de Tòquio. El 1919 es va convertir en Director de l'Observatori Astronòmic de Tòquio, contribuint a la realització d'un altre observatori més gran a Mitaka. Durant la seva presidència de la secció Astronòmica de la Junta Nacional Japonesa de Recerca va afavorir la cooperació internacional en els estudis astronòmics i va participar en diversos congressos de la UAI, inclòs el celebrat a Roma el 1922.

## Contribucions científiques

Va estudiar les taques solars, recollint dades també de les observacions d'antics astrònoms xinesos, i publicant, entre uns altres, un article sobre l'absorció i la dispersió en l'atmosfera solar. Va participar en algunes expedicions d'estudi sobre eclipsis solars.
Gran part de la el seu treball de recerca va estar dedicat a l'estudi dels trànsits meridians mitjançant l'ús de fotografies. Va observar els asteroides del cinturó principal (498) Tòquio i (727) Nipponia; encara que no havent determinat les òrbites, el descobriment va ser atribuït a uns altres.

## Eponimia

* El cràter lunar Hirayama porta aquest nom en la seva memòria, honor compartit amb el també astrònom japonès del mateix cognom Kiyotsugu Hirayama (1874-1943).

## Referències

* ↑ «Obituary Notices :- Hirayama, Shin». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society,, Vol. 107, p.44.
* ↑ "Shin Hirayama". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Stefano Secco

Stefano Secco (Milà, 15 de desembre de 1970) és un tenor i actor italià.

## Biografia

Inicià els seus estudis sota la direcció del mestre Alberto Soresina, i es diplomà en percussió amb Tullio de Piscopo. Assistí als cursos de Leyla Gencer i Renata Scotto. Una de les seves especialitats és el Rigoletto. Cantà al Concert de Cap d'Any 2016 a La Fenice de Venècia amb Nadine Sierra.

## Carrera musical

* Simon Boccanegra de Verdi, Òpera de París (2006), Gran Teatre del Liceu (2008)
* Don Carlos, Òpera de París (2008)
* Rigoletto, fent de duc, Òpera de París (2008)
* Els contes de Hoffmann, Òpera de París (2012)
* Macbeth, Teatro Real de Madrid, (2012-2013)
* Carmen, fent de Don José, La Fenice, Venècia (2013)
* Rèquiem, Budapest (2013)

## Filmografia

* 2009: Tosca, Mario Cavaradossi
* 2009: Macbeth, Macduff
* 2011: Romeu i Julieta, Romeu
* 2012: Els contes de Hoffmann, Hoffmann

## Premis

* 2001: Premi Beniamino Gigli

## Referències

* ↑ Referencia: telefonema con doña Stefania Ramaciotti, Secretarial and Logistics Assistant
* ↑ «Biografia de Stefano Secco». Arxivat de l'original el 2016-02-15. [Consulta: 9 abril 2016].
* ↑ BnF Notícia de persona
* ↑ Concerto di Capodanno: alla Fenice si apre il 2016 in musica.

## Enllaços externs

* Stefano Secco - Lloc web oficial
# Stefano Sorrentino

Stefano Sorrentino (Cava de' Tirreni, 28 de març de 1979) és un futbolista italià, que ocupa la posició de porter.

## Trajectòria

La seua carrera s'inicia a la SS Lazio, d'on passa a la Juventus FC. El 1998 marxa a l'altre club torinès, la Torino FC, que el cedeix a equips més modestos.
El 2005, la crisi per la qual travessa el conjunt fa que els seus jugadors queden lliures. El porter recala a l'AEK Atenes. Serà cedit la temporada 07/08 al Recreativo de Huelva de la primera divisió espanyola, sent titular. El juliol del 2008 retorna a Itàlia, al Chievo Verona, primer cedit i després transferit.

## Internacional

Ha estat internacional en tres ocasions amb la selecció italiana.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2009-07-10 a Wayback Machine.
# Stefano Sturaro

Stefano Sturaro (nascut el 9 de març de 1993) és un futbolista italià que juga com a migcampista al Genoa CFC. Ha estat internacional amb la selecció d'Itàlia.

## Palmarès
### Juventus

* 4 Serie A: 2014-15, 2015-16, 2016-17, 2017-18.
* 4 Copa Italiana: 2014-15, 2015-16, 2016-17, 2017-18.
* 1 Supercopa Itàlia: 2015.

## Referències

* ↑ «Stefano Sturaro». juventus.com. [Consulta: 24 febrer 2016].
# Soave

Soave és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 23 quilòmetres a l'est de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 7.149 habitants.
Soave limita amb els següents municipis: Belfiore, Cazzano di Tramigna, Montecchia di Crosara, Monteforte d'Alpone, San Bonifacio i Colognola ai Colli.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Sterlitamak

Sterlitamak - Стерлитамак (rus) - és una ciutat de la República de Baixkíria, a Rússia. Fou fundada el 1766 a la vora del riu Bélaia com a port per a la distribució de sal minada fins al riu.
Avui dia és un important centre producció química.
# Sully (Calvados)

Sully és un municipi francès situat al departament de Calvados, a la regió de Normandia.
# Stuart (Florida)

Stuart és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 14.633 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stuart tenia 14.633 habitants, 7.220 habitatges, i 3.422 famílies. La densitat de població era de 895,4 habitants/km².
Dels 7.220 habitatges en un 15% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,7% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 52,6% no eren unitats familiars. En el 46,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,5% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 32,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.574 $ i la renda mediana per família de 40.701 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.151 $ mentre que les dones 23.125 $. La renda per capita de la població era de 21.139 $. Entorn del 7,8% de les famílies i l'11,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stuart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stuart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stuart Hall

Stuart Hall (Kingston, 3 de febrer de 1932 - Londres, 10 de febrer de 2014) va ser un teòric cultural i sociòleg jamaicà, establert a Anglaterra des de 1951 fins a la seva mort. Al costat de Raymond Williams, Richard Hoggart i I. P. Thompson, fou un dels principals referents dels Estudis culturals. Hoggart va fundar en 1964 el Centre for Contemporary Cultural Studies a la Universitat de Birmingham i va convidar a Hall a integrar l'equip de recerca. Hall va presidir el centre entre 1968 i 1979. Més tard va ser professor de la Universitat Oberta del Regne Unit, finalitzant els seus estudis en 1997 i conservant el títol de Professor Emèrit. De tendència marxista, els seus principals referents van ser el propi Marx, l'italià Antonio Gramsci i Raymond Williams. Els seus estudis giren entorn del concepte gramscià d'hegemonia i la seva relació amb els mitjans de comunicació i la cultura popular. En aquest últim, és conegut el seu model de codificació/ descodificació, recollit en el seu llibre Stuart Hall: Critical dialogues in cultural studies (2001, Routledge) on reflexiona sobre la varietat de significats que poden tenir els missatges emesos pels mitjans de comunicació en el que, a través de com van codificats i com es descodifican, es pot extreure diferents significats.

## Referències

* ↑ http://www.theguardian.com/education/2014/feb/10/godfather-multiculturalism-stuart-hall-dies
* ↑ «Stuart Hall - Codificar y decodificar» (en anglès). [Consulta: 5 octubre 2017].
* ↑ «Stuart Hall». [Consulta: 5 octubre 2017].
# Sofia Dorotea de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg

Sofia Dorotea de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (en alemany Dorothea Sophie von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg) va néixer a Glücksburg (Alemanya) el 28 de setembre de 1636 i va morir a Karlovy Vary el 6 d'agost de 1689. Era una noble alemanya, besneta del rei Cristià III de Dinamarca, filla del duc Felip de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (1584-1663) i de la princesa Sofia de Saxònia-Lauenburg (1601-1660).
El 1670, per tal de garantir l'atenció financera dels seus fills, va comprar els dominis de Brandenburg-Schwedt i altres feus. El Dorotheenstadt és un barri de Berlín que porta el seu nom com un regal fet pel seu marit.

## Matrimoni i fills

El 1653 es va casar amb el duc Cristià Lluís de Brunsvic-Lüneburg, germà del rei de Dinamarca Frederic III. Però el matrimoni no va tenir fills. I el 1665, en morir Cristià Lluís traslladà la seva residència a Herzberg.
El 13 de juny de 1668 es va casar a Gröningen amb l'elector Frederic Guillem de Brandenburg (1620-1688), fill del príncep elector Jordi Guillem (1595-1640) i de la princesa palatina Elisabet Carlota de Wittelsbach (1597-1660). D'aquest matrimoni en nasqueren:
* Felip Guillem (1669-1711), casat amb Joana Carlota d'Anhalt-Dessau (1682-1750).
* Maria Amàlia (1670-1739), casada primer amb Carles de Mecklenburg-Güstrow (1664-1688), i després amb Maurici Guillem de Saxònia-Zeitz (1664-1718).
* Albert Frederic (1672-1731), casat amb la princesa Maria Dorotea de Curlàndia (1684-1743).
* Carles (1673-1695), casat amb Catarina de Balbiano. († 1719).
* Elisabet Sofia (1674-1748), casada primer amb Frederic Casimir II de Kettler (1650-1698), després amb Cristià II de Brandenburg-Bayreuth (1644-1712) i finalment amb Ernest Lluís I de Saxònia-Meiningen (1672-1724).
* Dorotea (1675-1676).
* Cristià Lluís (1677-1734).
Sofia Dorotea està enterrada a la Catedral de Berlín.

## Bibliografia

* Ernst Daniel Martin Kirchner: Die Kurfürstinnen und Königinnen auf dem Throne der Hohenzollern, 2. Teil: Die letzten acht Kurfürstinnen, Berlin 1867, S. 303-340.

## Enllaços externs

* Dorotheas von Holstein-Glücksburg