OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Puntius cauverniensis

Puntius cauverniensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lona-Lases

Lona-Lases és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 806 habitants. Limita amb els municipis d'Albiano, Baselga di Pinè, Bedollo, Cembra, Fornace, Segonzano, Sover i Valfloriana.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Marco Casagranda | Llista cívica |
# California Snow

«California Snow» és una cançó de la banda estatunidenca Weezer pertanyent a l'àlbum Weezer (The Black Album), que es va publicar el 20 de setembre de 2018 com a senzill de la pel·lícula Spell.
La cançó comença amb una melodia de teclat que recorda a l'estil dels anys 80 per després transformar-se a un pop més lluminós. Part de la lletra és cantada en forma de rap. Segueix amb la direcció musical marcada en els darrers discs però la crítica no va rebre el tema amb bona opinió perquè el resultat final era estrany.

## Referències

* ↑ Cook-Wilson, Winston. «Weezer – “California Snow”» (en anglès). Spin, 20-09-2018.
* ↑ Sacher, Andrew. «Weezer sound confused and out of touch on ‘Black Album’» (en anglès). BrooklynVegan.com, 26-02-2019.
# Loch an Iúir

Loch an Iúir (en anglès Loughanure, que vol dir "llac del teix") és una vila d'Irlanda, al comtat de Donegal, a la província de l'Ulster. Es troba a la Gaeltacht de Na Rosa, a mig camí entre Gaoth Dobhair i Dungloe, en la carretera N56.

## Idioma

Loch an Iúir forma part oficialment de la Gaeltacht i el gaèlic irlandès és la llengua oficial. És el lloc de naixement de l'escriptor i historiador Niall Ó Donaill, qui, entre altres obres, ha estat responsable del diccionari gaèlic irlandès-anglès Foclóir Gaeilge-Béarla.

## Història

Loch an Iuir va ser una font important de producció de calç agrícola a l'oest del Comtat de Donegal. La pedra calcària va ser abundant a Loch an Iuir en la meitat del segle xx, que els vilatans extreuen per guanyar-se la vida. Calen forns per reduir la pedra calcària en pols. Aquests forns, coneguts com a "kilns", encara es poden veure avui al poble. Els forns van ser encesos amb torba dels pantans dels voltants. Un forn està parcialment restaurat i visible a la corba de la cruïlla de la N56. La calç es va arribar a vendre fins a Arranmore, i gairebé tots els edificis de Na Rosa estava pintada de blanc amb aquesta calç.

## Llac

Loch an Iúir és el llac més gran a Na Rosa; té una llargada de quatre quilòmetres i frueix del riu Crolly fins a l'oceà Atlàntic. A les seves aigües hi ha salmons, truites i truita arc de Sant Martí. El llac està situat entre els turons dels voltants. Cumann Iascaireachta Loch an Iúir hi organitza competicions de pesca anuals. Altres atraccions són les seves platges de Bandera Blava, festivals d'estiu i surfing. Loch an Iúir atrau molts turistes durant els mesos d'estiu.

## Educació

L'escola nacional de la vila s'anomena Scoil Eoin Pól, i la gaelscoil és Coláiste Mhuire. Coláiste Mhuire va ser el centre educatiu de l'àrea del Baix Na Rosa durant dècades, fins que es va construir la Rosses Community School a Dungloe. Avui l'escola funciona vuit setmanes cada estiu per a ensenyar irlandès als infants.

## Personatges

* Niall Ó Donaill, lexicògraf del gaèlic irlandès.

## Referències

* ↑ Loch an Iuir, Irish Placenames Database. Consultat: 2010-08-17.
* ↑ Ionstraimí Reachtúla Uimhir 872 de 2004, An Coimisinéir Teanga (commissioner.ie). Consultat: 2010-08-17.

## Enllaços externs

* Empresa local
# Poi d'Estanho

El Poi d'Estanho és una muntanya de 2.390 metres que es troba al municipi de Vielha e Mijaran, a la comarca de la Vall d'Aran.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Llau del Racó de Catxí

La llau del Racó de Catxí és una llau del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca.
Es forma als Clots de la Bòfia, al vessant occidental de la Serra de Coll de Neda, des d'on davalla cap al sud-oest i en uns 500 metres de recorregut s'aboca en el barranc de la Creu entre les Obagues de Senllí (sud) i les Solanes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Quarto (Campània)

Quarto és un municipi de la regió de Campània i a la Ciutat metropolitana de Nàpols (Itàlia). L'any 2004 tenia 38.573 habitants.

## Evolució demogràfica

Viccionari
# Lona de salvament

* No s'ha de confondre amb lona de rescat.
La lona de salvament es una eina de salvament que utilitzaven el bombers. Consisteix en una lona circular que, sostinguda per un nombre suficient de bombers (entre 8 i 20), pot salvar la vida de persones que es llencen des d'un edifici en flames. Va ser patentada a Ohio, EUA, el 1887 per Thomas F. Browder, i perfeccionada el 1900. Tot i que ha salvat moltes vides, també ha fracassat en moltes ocasions, provocant a més lesions o mort de bombers per la caiguda de les persones, motiu pel qual ha quedat obsoleta.
Els bombers consideraven que la màxima alçada per a un ús amb èxit era de 6 pisos. Tot i que en un incendi a Chicago el 1930, tres persones van sobreviure saltant des de la vuitena planta, dos d'ells amb lesions lleus, i el tercer va patir fractura de crani en rebotar a la lona.
Amb l'aparició de les autoescales, que faciliten els salvaments per façana, i els equips de respiració autònoms, amb les caputxes d'evacuació, que permeten als bombers el rescat a través del fum, les lones de salvament van deixar d'utilitzar-se, cap a l'any 1983. Actualment ha estat substituïda pel matalàs de salvament, que s'infla amb aire comprimit, i s'instal·la ràpidament amb només 2 bombers.
La lona de salvament ha estat inspiració de moltes vinyetes i humor gràfic.
* Lona de salvament utilitzada a l'incendi del Ringtheater de Viena, 1881
* Pràctiques dels bombers de Vancouver, Canadà, 1910
* Pràctiques dels bombers d'Amsterdam, Països Baixos, 1910

## Referències

* ↑ Swarbrick, Nancy «Incendis i cossos de bombers - Primers serveis». Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand.
* ↑ Klise, Rev. J. W.. El Comptat de Highland (en anglès). Madison, Wis.: Northwestern Historical Association, 1902, p. 252-253.
* ↑ «Cinc vides perdudes en un incendi al East Side». The New York Times, 20-08-1902.
* ↑ «Els bombers prefereixen no usar lones en cas d'incendi» (en castellà). El País, 20-01-1988.
* ↑ «Els bombers van utilitzar alguna vegada xarxes per rescatar persones dels edificis en flames?» (en anglès). Tje Straight Dope, 08-07-2011.
* ↑ «Dispositiu de salt. Xarxes o lones i coixins de rescat» (en castellà). Bombero 13, 11-07-2018. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2021. [Consulta: 5 novembre 2021].
* ↑ «El matalàs de salvament SP 10, inflabilitat resistent». Fahrenheit 451. Núm. 19, 01-02-2006, pàg. 16.
* ↑ «Còmics i dibuixos de lones de salvament» (en anglès). Cartoonstock.
# Can Mitjarmilla

Can Mitjarmilla era un edifici historicista desaparegut del municipi de Blanes (Selva) que formava part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tractava d'un edifici cantoner de dues plantes, construït el 1914. La façana està decorada amb un fals encoixinat i les finestres donen a balcons de baranes de ferro forjat. Destacava especialment el coronament de la façana, d'estil modernista, amb una àmplia cornisa de línies corbades, motllurada, decorada amb pinacles i motius vegetals en relleu i rematada amb un frontó amb medalló central.

## Història

Abans de la seva destrucció, es va dur a terme una reforma moderna, la qual va afectar del tot la planta baixa, de manera que només es podia contemplar l'edifici original al pis i al terrat. Entre el passat any 2003-2004, es van dur a terme les pertinents obres de destrucció, esfondrament i recondicionament i neteja del solar, el qual ha servit com emplaçament per a una casa nova, que està en sintonia amb els temps moderns de construcció – molts pisos amb pocs metres quadrats-, s'aprofita fins al màxim tots els mil·límetres d'espai constructiu.

## Referències

* 1 2 «Can Mitjarmilla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Loch Tay

El Loch Tay (en escocès Loch Tatha) és un llac d'aigua dolça situat a Perth and Kinross, als Highlands escocesos.
El llac té una longitud de 23 km (14 milles) i d'1,5 a 2,5 km d'ample. Segueix la vall, del sud-oest cap al nord-est. És el sisè llac més extens d'Escòcia. La seva profunditat màxima és de 150 m. A la seva riba septentrional, s'hi troba Ben Lawers, el sisè cim de les illes britàniques, i el més alt del grup de set munros.
Les principals ciutats prop del llac són Killin, al començament, i Kenmore, a la desembocadura del riu Tay. El Dochart i el Lochay acaben igualment dins el llac, així com un bon nombre de cursos d'aigua més petits.
A l'edat del ferro, els habitants de la regió es reagrupaven en crannogs, mena d'illes artificials fàcils de defensar. Actualment, un exemplar de crannog ha estat reconstituït al Scottish Crannog Centre.
# Plaça de l'Ajuntament (Alacant)

La Plaça de l'Ajuntament és una plaça cèntrica de la ciutat vella d'Alacant, situada molt a prop de la mar i el port d'Alacant. És una plaça parcialment porxada. A la plaça es troba el Palau consistorial, d'estil barroc. Durant una època es va anomenar popularment de manera despectiva Plaça de l'Aparcament. El 1944 s'hi va fer un projecte de reordenació.

## Referències

* ↑ Palmeral, Ramon Fernandez. Robins—n por Alicante (en castellà). Lulu.com, 2016-06-03, p. 56. ISBN 978-1-365-11949-1.
* ↑ Ciudadanas, Plataforma de Iniciativas. Pensando en Alicante. Ideas para otro modelo de ciudad (en castellà). Editorial Club Universitario, 2013-05-31, p. 141. ISBN 978-84-9948-601-7.
* ↑ Carlos, Salinas Salinas. Pedro Zaragoza Orts: Alcalde desarrollista de Benidorm (1951-1967) (en castellà). Universidad de Alicante, 2022-09-05, p. 162. ISBN 978-84-9717-785-6.
# Haabersti

Haabersti (en alemany Habers) és un dels vuit districtes administratius (en estonià linnaosa) de Tallinn i té sortida directa a la badia de Tallinn. Té una extensió de 22,26 km² i compta amb una població l'any 2023 de 50.200 habitants.
Alhora Haabersti es divideix en 12 subdistrictes o barris (en estonià asum): Astangu, Haabersti, Kakumäe, Mustjõe, Mäeküla, Õismäe, Pikaliiva, Rocca al Mare, Tiskre, Veskimetsa, Vismeistri i Väike-Õismäe.
La zona més poblada del districte és Väike-Õismäe, una zona residencial formada per grans edificis de panells prefabricats que es van construir majoritàriament a la dècada de 1970. El llac Harku i una extensa zona de platja a Kakumäe i la badia de Kopli es troben dins dels límits del districte. Com que la major part del territori no s'havia utilitzat prèviament per a la construcció, en les dues últimes dècades s'hi han desenvolupat noves zones amb petites edificacions residencials.
Aquest districte acull el Museu a l'Aire Lliure d'Estònia, l'Unibet Arena, el zoològic de Tallinn i el centre comercial Rocca al Mare.

## Referències

* ↑ «Tallinna elanike arv» (en estonià). Tallinn.ee. [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ «Haabersti District Administration» (en anglès). Tallinn.ee. [Consulta: 12 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Haabersti - Lloc web oficial
# Rodalquilar

Rodalquilar és una localitat del municipi de Níjar a la província d'Almeria, dins del parc natural del Cap de Gata-Níjar a Andalusia, situada a la Comarca Metropolitana d'Almeria i a 43 km de la capital de la província, Almeria. El 2014 tenia 171 habitants. És coneguda a la província d'Almeria per les seves antigues mines de or.

## Llocs d'interès

A Rodalquilar poden ser d'interès:
* Antigues mines de Rodalquilar: A Rodalquilar es va viure una febre de l'or que va iniciar-se a la dècada de 1880 i va acabar a la dècada de 1990. En aquesta febre de l'or van participar diferents empreses i particulars de diferents llocs d'Espanya, Europa i Amèrica. Consultant l'estadística minera i metal·lúrgica d'Espanya, així com altres bases de dades mineres públiques i privades, es pot constatar que van ser diverses les mines destacades al llarg de la història minera de Rodalquilar en els segles XIX i xx, sent el "filó 340" la més important de totes. En aquest filó es van extreure 1000 quilos d'or en poc més de dos anys d'un total de 5000 quilos extrets entre 1957 i 1966. També aquí es va descobrir el mineral Rodalquilarita.
* El Jardí Botànic de l'Albardinar, dedicat a la investigació i conservació d'endemismes i plantes amenaçades de la flora d'Almeria.
* L'Oficina Gestora del Parc Nacional del Cap de Gata, on es pot trobar alguna exposició sobre la zona a la sala d'exposicions que hi ha al costat de l'oficina.
* Amfiteatre de Rodalquilar (es va aixecar l'any 2005 sobre les restes de la planta aurífera dels anglesos).
* Bateria de Sant Ramon situada a El Playazo de Rodalquilar.
* Torre de los Alumbres, localitzada en el camí a El Playazo de Rodalquilar.
* Torre de Los Lobos.

## Cinema

A Rodalquilar i en les seves cales properes s'han rodat desenes de pel·lícules, videoclips musicals i anuncis publicitaris de tot tipus. Algunes pel·lícules són:
* Per qualche dollaro in più (1965)
* Abaixa el cap, maleït! (1971)
* Nen solars (1986)
* Indiana Jones i l'última croada (1986)
* El misteri de Wells (2003)
* Vis a vis (2015)

## Personatges destacats

* Carmen de Burgos y Segui "Colombine": periodista i escriptora. Va donar suport als drets de la dona a principis del segle xx.

## Referències

* ↑ Colegio Público Gerardo Diego (Leganés, Madrid). Campos de Níjar, treinta años después: viaje por los campos de Níjar, treinta años después que Juan Goytisolo. Madrid: Ministerio de Educación y Ciencia, 1992
# Llau del Racó del Pou

La llau del Racó del Pou és una llau del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, als antics termes de Claverol, en el seu enclavament dels Masos de Baiarri, on neix, i d'Hortoneda de la Conca.
Es forma a l'Obaga de l'Alou, al vessant nord-oest del Cap de l'Alt de Baiarri, des d'on davalla cap al sud-oest. Travessa les Roques d'Eroles al Racó del Pou. En aquest lloc gira cap a ponent i, gradualment, es va decantant cap al nord-oest. Al cap de poc es troba amb la llau de Catxí oer tal de formar el barranc d'Eroles.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Quarto (joc de taula)

Quarto és un joc de taula guanyador del premi As d'Or que es basa en l'estratègia per a la col·locació de les peces. L'objectiu és assolir una filera de 4 fitxes iguals. Les fitxes de fusta poden ser de dos colors, de dues mides, de dues formes i amb dos acabaments diferents. S'han de col·locar sobre un tauler de 4x4 posicions en qualsevol lloc. La particularitat del joc és que un dels dos jugadors tria la fitxa que entra en joc i l'altre la col·loca, de manera que intenta formar filera amb la mateixa característica mentre l'adversari ho impedeix amb una selecció desfavorable o amb el seu torn. Existeixen variants amb noves condicions de victòria.

## Referències

* ↑ «Quarto». Gigamic. [Consulta: 12 març 2021].
# Longboat Key

Longboat Key és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 7.603 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Longboat Key tenia 7.603 habitants, 4.280 habitatges, i 2.846 famílies. La densitat de població era de 596,7 habitants/km².
Dels 4.280 habitatges en un 3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,3% hi vivien parelles casades, en un 1,4% dones solteres, i en un 33,5% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 2,6% tenia menys de 18 anys, un 0,9% entre 18 i 24, un 5,7% entre 25 i 44, un 32,4% de 45 a 60 i un 58,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 68 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 90.251 $ i la renda mediana per família de 107.983 $. Els homes tenien una renda mediana de 61.157 $ mentre que les dones 30.104 $. La renda per capita de la població era de 80.963 $. Entorn de l'1,4% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Longboat Key». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Longboat Key». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Platja de Capicorb

La Platja de Capicorb és una platja del municipi d'Alcalà de Xivert en la comarca del Baix Maestrat (País Valencià).
Aquesta platja limita al nord amb la desembocadura del riu Sant Miquel i al sud amb el terme de Torreblanca.
És una platja oberta i tranquil·la, de còdols i grava, amb un nivell d'ocupació baix, i situada en un entorn semiurbà. És una platja estreta, excepte front l'ermita de Sant Antoni, on s'amplia fins als 20 m.

## Vegeu també

* Alcossebre
* Capicorb
* Platges del País Valencià

## Enllaços externs

* Ajuntament d'Alcalà de Xivert (castellà)
* Turisme a Alcossebre (castellà)(alemany)(francès)(anglès)
* Fitxa de la platja al web del Ministeri de Medi Ambient Arxivat 2008-12-17 a Wayback Machine. (castellà)
# Haden (motocicleta)

A.H. Haden Motorcycles fou un fabricant de motocicletes britànic amb seu a Birmingham. George Joseph Haden va començar com a fabricant de bicicletes a Hockley (Birmingham) a finals de la dècada del 1880, després de la introducció de l'anomenada aleshores "bicicleta de seguretat". El negoci va passar al seu fill Alfred Hamlet Haden, qui va continuar fabricant bicicletes des del 1902 fins al 1912. Cap al 1906, Haden va començar a fabricar motocicletes i s'hi va dedicar amb més intensitat poc abans de la Primera Guerra Mundial, després d'haver comprat l'empresa de motocicletes Regal el 1913.
Cal no confondre la marca de motocicletes Haden amb la motocicleta Hayden de curta durada, produïda per l'empresa Kynochs de Birmingham només durant el 1904 per a F. Hayden, de Cheltenham.

## Història

La marca Haden, amb una llarga història al darrere, va ser especialment coneguda entre el 1912 i el 1924. El seu model principal de motocicleta es va comercialitzar com a "New Comet". La moto duia peces de Villiers, PeCo, JAP, Precision i Climax i va participar al TT de l'illa de Man el 1920, amb el resultat d'un desè lloc final, i el 1921. La New Comet es va deixar de fabricar el 1924, però el 1931 se'n va produir un reduït nombre d'unitats equipades amb motors Villiers de 198 cc. La moto va rebre probablement el nom de "New Comet" per tal de distingir-la de la ja existent "Comet" (produïda per Comet Motor Works a New Cross, Londres, del 1902 al 1907. És possible que A. H. Haden n'hagués comprat els drets als propietaris).
Els fills d'Alfred, Donald William Haden i Denis Howard Haden, es van fer càrrec del negoci d'ençà de 1937. La societat va esdevenir Haden Bros. i va fabricar peces de tancs per als militars durant la Segona Guerra Mundial. Acabada de la guerra, Haden Bros. va continuar sent coneguda per la fabricació de peces per a bicicletes i motocicletes, unes peces que varen vendre a tot el món des del 1954 fins al 2002, quan la companyia va plegar a causa de la competència a l'estranger. Denis Howard Haden va fundar la seva pròpia empresa independent D.H. Haden Ltd. per a fabricar bullidors elèctrics.
Les úniques motos Haden supervivents de què es té notícia són totes models de dos temps de 347 cc.
El Vintage Motorcycle Club de Burton upon Trent (Staffordshire) disposa d'un arxiu consultable de recerca i documentació original sobre la fabricació de les motocicletes New Comet.

## Referències

* 1 2 3 4 «Bikes Haden» (en anglès). Five Wheel Drive. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ Tragatsch, Erwin. The New Illustrated Encyclopedia of Motorcycles (en anglès). Londres: Quantum Publishing, 2000. ISBN 1861603428.
* ↑ «Haden» (en anglès). ianchadwick.com. [Consulta: 21 març 2009].
* ↑ «A. H. Haden» (en anglès). gracesguide.co.uk. [Consulta: 5 juny 2011].
* ↑ «New Comet Motorcycles by A. H. Haden» (en anglès). cybermotorcycle.com. [Consulta: 14 agost 2008].

## Enllaços externs

* Lloc Web de Haden Appliances, l'empresa fundada per Denis Howard Haden Arxivat 2018-12-31 a Wayback Machine. (anglès)
# Proechimys goeldii

Proechimys goeldii és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. Viu al Brasil i Colòmbia. El seu hàbitat natural són els boscos de várzea i igapó. Està amenaçada per la desforestació i la mineria al seu entorn natural.
Aquest tàxon fou anomenat en honor del zoòleg suís Émil Goeldi.

## Referències

* ↑ Patton, J.; Astua, D. Proechimys goeldii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 1 juliol 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 157. ISBN 978-0801893049.
# Pita d'Elliot

La pita d'Elliot (Hydrornis elliotii) és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae) que habita els boscos de les terres baixes d'Indoxina.
# Hamazasp III d'Ibèria

Hamazasp IIII o Amazap III d'Ibèria (en georgià: ამაზასპ III, llatinitzat en Amazaspus) fou un rei rebel d'Ibèria entre vers 260 i 265. Aquest rei no és esmentat a les fonts georgianes; pel seu nom devia ser un pretendent al tron, procedent d'una branca de la família reial artàxida. Hauria estat oposat a l'arsàcida Mitridates II d'Ibèria amb el suport del rei sassànida Sapor I de Pèrsia, que ja havia pres el poder a Armènia i on havia eliminat a un membre d'aquesta mateixa dinastia arsàcida. Se sap de l'existència d'aquest rei per una inscripció de Sapor I a Naqsh-e Rostam, prop de Stakhr, antiga Persèpolis i centre sagrat de la dinastia sassànida, on és esmentat com «Amazasp, rei de Kartli» entre la llista dels altres reis vassalls: Ardaxir d'Adiabene, Ardaxir de Carmània, Denak, reina de Mesene i «criatura de Sapor»… i com un dels reis al servei d'aquell país: «els quals es troben sota la nostra autoritat. »

## Bibliografia

* (anglès) Cyril Toumanoff, « Chronology of the Early Kings of Iberia », a Traditio, 25 (1969)
* (francès) Jean Gagé, La montée des Sassanides, Le Mémorial des Siècles, IIIe siècle, Albin Michel, 1964
# Rosa de Peters

Rosa de Peters és una matriu, proposada per Arno Peters, que permetria calcular el valor més pròxim possible de qualsevol producte, basant-se en el socialment necessari per la despesa total que es consumeix per a l'acabament d'un producte llest per al consum. Estaria en contradicció amb el preu de mercat.
Segons Heinz Dieterich i la seva teoria del socialisme del segle XXI l'aplicació de la Rosa de Peters en un nou projecte d'Estat socialista, basat en el treball col·lectivitzat que substituiria al treball per salari, causaria que la producció mercantil desaparegui gradualment i d'aquesta manera la diferència i lluita entre classes, la diferència entre el treball intel·lectual i manual, i entre el treball a la ciutat i al camp.

## Enllaços externs

* Socialisme del Segle XXI, ¿Reforma o Revolució? (espanyol)
* Sense ciència no hi ha Socialisme del Segle XXI (espanyol)