OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Blangy-sur-Bresle

Blangy-sur-Bresle és un municipi francès, situat al departament del Sena Marítim, dins la regió de Normandia. L'any 1999 tenia 3.405 habitants.

## Situació

Blangy-sur-Bresle es troba al nord-est del departament del Sena Marítim. És situat als marges del Bresle.

## Administració

L'alcalde de la ciutat és Claude Vialaret (2001-2008).

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1.554 | 1.747 | 1.846 | 1.718 | 1.717 | 1.830 | 1.841 | 1.872 | 1.838 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1.713 | 1.699 | 1.681 | 1.599 | 1.606 | 1.632 | 1.668 | 1.653 | 1.788 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1.899 | 1.927 | 1.892 | 1.949 | 2.133 | 2.130 | 2.207 | 1.855 | 2.362 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2.925 | 3.336 | 3.404 | 3.456 | 3.447 | 3.404 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Ciutats agermanades

Blangy-sur-Bresle manté una relació d'agermanament amb la següent ciutat:
* Apégamé, (Togo) (1985)

## Vegeu també

* Llista de municipis del Sena Marítim

## Enllaços externs

* Blangy-sur-Bresle al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-03-14 a Wayback Machine.
* Blangy-sur-Bresle a WikiMapia
# Bosco (drag queen)

Blair Constantino, nascut l'11 de juny del 1993 i més conegut com a Bosco, és una intèrpret de drag nord-americana que va competir a la catorzena temporada de RuPaul's Drag Race el 2022.

## Primers anys de vida

Constantino va ser criada per músics a Great Falls, Montana. Ella va rebre entrenament formal de dansa a una edat jove. Va ser introduïda a la formació d'arts performatives, específicament a la formació de dansa formal.
Costantino va ser perfilada a la Tribune després de rebre el títol de Dance Educators of America Senior Boy, classificant-se a la competició nacional de Las Vegas, Nevada el 2010. El seu solo de tap a " Fly Me to the Moon " de Frank Sinatra va rebre el màxim premi concedit pels jutges.

## Carrera

El nom drag de Constantino, Bosco, es pren del seu gos mort com a homenatge a ell, afirmant en broma que "Ja no l'utilitza, és mort, així que ara és meu". Constantino va actuar en drag per primera vegada el 2018. Bosco coorganitza un programa d' drag setmanal al Queer Bar de Seattle, Washington.
El 2022 va competir a la catorzena temporada de RuPaul's Drag Race. En els episodis cinquè, novè i tretzè de la temporada, Bosco va guanyar els principals reptes, guanyant tres premis en metàl·lic de 5.000 dòlars EUA. Va quedar en tercera posició, juntament amb Daya Betty i Angeria Paris VanMichaels.

## Vida personal

Constantino viu a Seattle des del 2015. Constantino fa servir els pronoms «she» i '«They» quan no està com a drag i «she» com a drag. Va sortir com a dona transgènere el febrer de 2022, després d'haver començat la seva transició després de filmar Drag Race.

## Notes

* ↑ Constantino utilitza els pronoms «she/her» i «they» per referir-se a la seva persona. La traducció per «ella» i «seva» s'utilitzarà en aquest article per a la coherència.

## Referències

* ↑ «Bosco brings villain drag from Seattle to 'Drag Race'» (en anglès). www.kuow.org, 07-01-2022. Arxivat de l'original el 2022-01-08. [Consulta: 15 gener 2022].
* ↑ «Meet Bosco, Seattle's self-anointed 'Demon Queen' joining 'RuPaul's Drag Race'» (en anglès americà). The Seattle Times, 04-01-2022. Arxivat de l'original el 2022-01-05. [Consulta: 15 gener 2022].
* ↑ «Meet Bosco: Great Falls born, 'RuPaul's Drag Race' Season 14 bound» (en anglès americà). Great Falls Tribune. [Consulta: 9 gener 2023].
* ↑ [Consulta: 20 gener 2023].
* ↑ «'Drag Race' 14 Raises Prize to $150,000, Adds Money For Runner Up» (en anglès). www.out.com, 07-04-2022. Arxivat de l'original el 2022-04-12. [Consulta: 12 abril 2022].
* ↑ «"It means everything to me": an interview with Bosco, Seattle's latest Drag Race star» (en anglès americà). Seattle Gay News. Arxivat de l'original el 2022-05-13. [Consulta: 15 gener 2022].
* ↑ Nolfi, Joey. «'Drag Race' queen Bosco comes out as trans» (en anglès). EW.com, 10-02-2022. Arxivat de l'original el 2022-02-13. [Consulta: 13 febrer 2022].
# Roshanak Wardak

Roshanak Wardak (província de Wardak, 1962) és una ginecòloga i expolítica afganesa, l'única dona metgessa que exercia en la seva província natal. L'any 2021 va aparèixer en la llista 100 Women que anualment publica la BBC.
Ha exercit la ginecologia des de 1996, tant en la seva localitat com al Pakistan, on va haver de refugiar-se durant la guerra civil afganesa de finals dels anys noranta.
Roshanak prové d'una reputada família: el seu avi i el seu oncle van ser parlamentaris i ella mateixa va ser elegida diputada per Wardak al Parlament d'Afganistan, en les eleccions de 2005. En diferents declaracions, va manifestar-se disconforme amb l'actuació de les tropes occidentals durant la intervenció militar al seu país. També va posicionar-se a favor d'una entesa amb els talibans, per tal d'assolir acords duradors.

## Referències

* 1 2 «BBC 100 Women 2021: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 07-12-2021. Arxivat de l'original el 2021-12-11 [Consulta: 24 febrer 2022].
* 1 2 Davidson, Sara. «Confessions of a Dove in Afghanistan» (en anglès americà). Arxivat de l'original el 2022-02-24. [Consulta: 24 febrer 2022].
* 1 2 Burke, Jason. «'I would never swap my country for all the world'» (en anglès). The Guardian, 10-09-2008. Arxivat de l'original el 2013-09-02. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Interview with the Afghan Parliamentarian» (en anglès americà). Political Tourist, 28-04-2021. Arxivat de l'original el 2022-02-24. [Consulta: 24 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Entrevista a la BBC (2021) a YouTube
# Qatar ExxonMobil Open 2011

El Torneig de Doha 2011 també és conegut com a Qatar ExxonMobil Open 2011, una competició tennística masculina disputada sobre pista dura i que pertany a les sèries 250 de l'ATP. La 19a edició del torneig es va celebrar entre el 3 i el 8 de gener del 2011 al Khalifa International Tennis Complex de Doha, Qatar.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | R. Nadal | 7 | 0 | 6 |
| | L. Lacko | 6$^3$ | 6 | 3 | 1 | R. Nadal | 7 | 6 |
| Q | A. Veić | 3 | 1 | | 5 | E. Gulbis | 6$^3$ | 3 |
| 5 | E. Gulbis | 6 | 6 | | | | | | 1 | R. Nadal | 3 | 2 |
| 4 | N. Davidenko | 6 | 7 | | | | | | 4 | N. Davidenko | 6 | 6 |
| | J. Nieminen | 4 | 5 | | 4 | N. Davidenko | 6 | 7 | | | | |
| | I. Karlović | 7 | 6$^4$ | 7 | | I. Karlović | 3 | 5 | | | | |
| 8 | P. Kohlschreiber | 6⁵ | 7 | 6² | | | | | | | | | 4 | N. Davidenko | 3 | 4 |
| 7 | G. García-López | 6 | 6 | | | | | | | | | | 2 | R. Federer | 6 | 6 |
| | I. Màrtxenko | 1 | 4 | | 7 | G. García-López | 6$^4$ | 6⁹ | | | | |
| WC | S. Bubka | 2 | 4 | | 3 | J-W. Tsonga | 7 | 7 | | | | |
| 3 | J-W. Tsonga | 6 | 6 | | | | | | 3 | J-W. Tsonga | 3 | 6² |
| 6 | V. Troicki | 6 | 6 | | | | | | 2 | R. Federer | 6 | 7 |
| | T. Gabaixvili | 3 | 1 | | 6 | V. Troicki | 2 | 2 | | | | |
| Q | M. Chiudinelli | 6⁵ | 5 | | 2 | R. Federer | 6 | 6 |
| 2 | R. Federer | 7 | 7 | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| | Teimuraz Gabaixvili Philipp Kohlschreiber | 7 | 7 |
| | Marco Chiudinelli Jo-Wilfried Tsonga | 6$^3$ | 5 | | Teimuraz Gabaixvili Philipp Kohlschreiber | 4 | 4 | |
| 3 | Marc López Rafael Nadal | 6 | 6 | 3 | Marc López Rafael Nadal | 6 | 6 | |
| WC | Mohammed Ghareeb Mubarak Zaid | 2 | 0 | | | | | | 3 | Marc López Rafael Nadal | 6 | 7 |
| | Fabio Fognini Igor Zelenay | 6 | 6 | | | | | | | Daniele Bracciali Andreas Seppi | 3 | 6$^4$ |
| 4 | Filip Polášek Serhí Stakhovski | 2 | 4 | | Fabio Fognini Igor Zelenay | 1 | 6 | [9] |
| | Daniele Bracciali Andreas Seppi | 6 | 6 | | Daniele Bracciali Andreas Seppi | 6 | 4 | [11] |
| 2 | František Čermák Christopher Kas | 1 | 4 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-11-12 a Wayback Machine. (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Doha :
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2011
< 2010
2012 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Obruchevella

Obruchevella és un microfòssil helicoidal trobat a Burgess Shale i a jaciments del Cambrià a la Xina, arribant a veure's fins al Devonià. També es troba a Vindyhan a l'Índia (era incerta).

## Referències

* ↑ Mankiewicz, C. «Obruchevella and Other Microfossils in the Burgess Shale: Preservation and Affinity». Journal of Paleontology, 66, 5, 1992, pàg. 717–729. DOI: 10.2307/1306010.
* ↑ Xueliang, S. «Obruchevella from the early Cambrian Meishucun Stage of the Meishucun section, Jinning, Yunnan, China». Geological Magazine, 121, 3, 2009, pàg. 179. DOI: 10.1017/S0016756800028235.
* ↑ Record of Obruchevella from the Mesoproterozoic sediments of India
# Església de Santa Maria de Matamala

Església de Santa Maria de Matamala és una obra del municipi de les Llosses inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església d'origen romànic, ampliada i retocada totalment a partir del segle xvii, quan s'allargà la nau amb un presbiteri que substituí l'antic absis. Posteriorment es construïren dues capelles laterals -una de les quals data del 1735-, unes golfes i dos arcs als murs de la nau per allotjar-hi altars laterals, així com un nou campanar de torre, massís, amb una gran finestra a cada cara del pis superior. També li foren afegides una capella del Santíssim a l'esquerra del presbiteri i una sagristia a la dreta.
A la segona capella de la part sud es conserva una imatge de la Mare de Déu del Roser, dita de Moreta. És del segle xviii.

## Història

L'església és esmentada des del 888, si bé fou reedificada en època romànica, al segle xii, i molt modificada després els segles xvii i XVIII.

## Referències

* 1 2 3 «Església de Santa Maria de Matamala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Fletxa Valona 1936

La Fletxa Valona 1936, 1a edició de la Fletxa Valona, es va disputar el 13 d'abril de 1936, entre Tournai i Lieja, sobre un recorregut de 234 kilòmetres. El vencedor fou el belga Philémon Demeersman, que s'imposà a l'esprint al seu company d'escapada, el també belga Alphonse Verniers.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Philémon Demeersman (BEL) | La Française | 7h 04' 15" |
| 2 | Alphonse Verniers (BEL) | | m. t. |
| 3 | Camille Michielsens (BEL) | | + 23" |
| 4 | Albert Beckaert (BEL) | Alcyon-Dunlop | + 1' 06" |
| 5 | Richard Rottermans (BEL) | | + 2' 12" |
| 6 | Armand Lambert (BEL) | | + 2' 12" |
| 7 | Corneel Leemans (BEL) | | + 2' 35" |
| 8 | Jérôme France (BEL) | | + 2' 35" |
| 9 | Antoine Dignef (BEL) | | + 2' 35" |
| 10 | Eloi Meulenberg (BEL) | Alcyon-Dunlop | + 3' 08" |

## Referències

* ↑ «La Flèche Wallonne 1936». cyclingfever.com. [Consulta: 15 abril 2015].
* ↑ «1a edizione La Fléche Wallonne (1936)». museociclismo.it. [Consulta: 15 abril 2015].
* ↑ «La Fleche Wallone». cyclebase.nl. [Consulta: 16 abril 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Fox Lake

«Fox Lake» té aquests significats:
* Fox Lake (Illinois)
* Fox Lake (Montana)
* Fox Lake (Wisconsin)
# Federico Moja y Bolívar

Federico Moja Bolívar (Santander, 1842-Màlaga, 1897) va ser un escriptor i periodista espanyol.
Nascut en Santander en 1842, va començar la seva carrera periodística molt jove, a l' Abeja Montañesa de la seva ciutat natal. En 1866 es va traslladar a Madrid, on va col·laborar en publicacions com Gil Blas, Las Novedades, La República Ibérica (1869), El Orden (1870) o Jaque Mate, D'ideologia republicana i amic del també periodista José Nakens —amb qui va col·laborar a El Resumen, publicació de la que Moja va ser director—, va ser el primer secretari de l'Acadèmia Espanyola de Roma, fundada en 1873.
De retorn a Madrid, va escriure a El Solfeo, El Globo, El Pueblo Español y El Imparcial. Va ser autor d'obres com Alegorías (1868), la novel·la El club de los solteros (1872), Notas de viaje (1879), El dúo eterno (1880), La cama de matrimonio (1882), Tipos y tipejos (1885) i Algo sobre el naturalismo literario (1895). En 1880 va marxar a Màlaga a dirigir Las Noticias, ciutat en què va morir el 26 de març de 1897.

## Referències

* ↑ Ossorio i Bernard, 1903, p. 281.
* 1 2 3 4 5 Ossorio y Bernard, 1903, p. 281.
* ↑ Sanabria, 2009, p. 45.
* ↑ Checa Godoy 2006, p. 96 ; Sanabria 2009, p. 45.
* ↑ Checa Godoy, 2006, p. 96.
* ↑ Cejador y Frauca, 1918, p. 452-453.

## Bibliografia

* Cejador y Frauca, Julio. Historia de la lengua y literatura castellana. VIII. Madrid: Tip. de la "Revista de Archivos, Bibl. y Museos", 1918.
* Checa Godoy, Antonio. El ejercicio de la libertad: la prensa española en el Sexenio Revolucionario (1867-1874). Biblioteca Nueva, Editorial, S.L., 2006. ISBN 9788497425599.
* Ossorio y Bernard, Manuel. «Moja Bolívar (Federico)». A: Ensayo de un catálogo de periodistas españoles del siglo XIX. Madrid: Imprenta y litografía de J. Palacios, 1903.
* Sanabria, Enrique. Republicanism and Anticlerical Nationalism in Spain (en anglès). Palgrave Macmillan, 2009. ISBN 978-0-230-61331-7.
Aquest article és una obra derivada d' Ensayo de un catálogo de periodistas españoles del siglo XIX, una obra de Manuel Ossorio y Bernard publicada a Espanya en 1903, disponible sense restriccions conegudes de dret d'autor. Aquesta obra derivada es troba disponible sota les llicències GNU Free Documentation License i Creative Commons Atribución-CompartirIgual 3.0 Unported.
* Parts d'aquest article inclouen text de Historia de la lengua y literatura castellana (14 vols., 1915-1922), una obra de Julio Cejador y Frauca (1864-1927) en domini públic.
# Francesc Valls

Francesc Valls és el nom dels següents personatges:
* Francesc de Valls i Freixa (? - 26 de setembre del 1705), president de la Generalitat de Catalunya entre 1704 i 1705.
* Francesc Valls i Galan (Barcelona, ca. 1671 - 2 de febrer del 1747) va ser un dels màxims exponents de la música barroca a Catalunya.
# Ferores

Ferores (en llatí Pheroras, en grec antic Φερώρας, circa 68 aC - circa 5 aC) nascut a Mareshah (Regne de Judà), va ser el fill petit d'Antípater i germà d'Herodes el Gran.
Es va casar en un primer matrimoni amb una germana de Mariamne I, filla d'Alexandre Asmoneu i esposa d'Herodes, que probablement va organitzar el matrimoni. Quan aquesta dona va morir el seu germà la va voler casar amb la seva filla gran, Salampsio, filla també de Mariamne, però Ferores tenia un afecte especial per una esclava, i estava subjugat pels seus encants, i es va negar a aquest matrimoni. Més tard, Herodes li va demanar que es casés amb una altra filla seva, Cipros, i al principi Ferores va acceptar. Però al cap d'un temps s'hi va negar i es va casar amb l'esclava, que odiava a Herodes i va participar en algunes intrigues contra ell.
Ferores va ser un bon militar i company d'armes d'Herodes, que li va encarregar de restaurar la fortalesa d'Alexandreum, al nord de Jericó.

## Referències

* ↑ Flavi Josep. La guerra jueva, I, 24, 5
* ↑ Flavi Josep. Antiguitats judaiques, XVI, 7, 3
* ↑ Hanson, K. C; Douglas E. Oakman. Palestine in the time of Jesus : social structures and social conflicts. Minneapolis: Fortress Press, 2008, p. 32-33. ISBN 9780800663094.
* ↑ Flavi Josep. Antiguitats judaiques, XVII, 2, 4; XVII, 4, 2
* ↑ Flavi Josep. Antiguitats judaiques, XV, 11, 5
* ↑ Flavi Josep. La guerra jueva, I, 23
# Font d'en Casildo

La Font d'en Casildo és una font del municipi de Cervelló (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És una font situada enmig d'una zona amb molta vegetació. Vorejant la riera de Rafamans, que parteix els termes de Cobera i Cervelló, trobem tot un seguit de fonts, als marges. Aquest exemple és excepcional, ja que compta amb un petit mur de majòlica on s'hi pot veure el nom, la font vella. Té un únic sortidor que brolla directament de la roca. A la zona superior hi ha una petita llosa acabada amb una coberta a dues aigües on hi trobem les rajoles que identifiquen la font.

## Referències

* ↑ «Font d'en Casildo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
# Fluorapofil·lita-(Na)

La fluorapofil·lita-(Na) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom per la seva relació amb l'apofil·lita. L'any 2013 el nom va ser revisat i va canviar d'apofil·lita-(NaF) a l'actual.

## Característiques

La fluorapofil·lita-(Na) és un silicat de fórmula química NaCa₄(Si₈O$_{20}$)F·8H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1976. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fluorapofil·lita-(Na) pertany a «09.EA: Fil·losilicats, amb xarxes senzilles de tetraedres amb 4-, 5-, (6-), i 8-enllaços» juntament amb els següents minerals: cuprorivaïta, gil·lespita, effenbergerita, wesselsita, ekanita, fluorapofil·lita-(K), hidroxiapofil·lita-(K), magadiïta, dalyita, davanita, sazhinita-(Ce), sazhinita-(La), okenita, nekoïta, cavansita, pentagonita, penkvilksita, tumchaïta, nabesita, ajoïta, zeravshanita, bussyita-(Ce) i plumbofil·lita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Sampo, a Shitouyouze, dins la ciutat de Takahashi (Prefectura d'Okayama, Japó). També ha estat descrita a la República Popular de la Xina, Austràlia, els Estats Units, el Canadà, Irlanda del Nord i Finlàndia.

## Referències

* ↑ «Fluorapophyllite-(Na)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 gener 2020].
# Fluorbritholita-(Ce)

La fluorbritholita-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la britholita. Rep el seu nom per la seva relació amb la britholita-(Ce) amb contingut de fluor.

## Característiques

La fluorbritholita-(Ce) és un silicat de fórmula química Ca₂(Ce,Ca)₃(SiO₄,PO₄)₃(F,OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1991. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fluorbritholita-(Ce) pertany a «9.AH - Nesosilicats amb CO₃, SO₄, PO₄, etc.» juntament amb els següents minerals: iimoriïta-(Y), tundrita-(Ce), tundrita-(Nd), spurrita, ternesita, britholita-(Ce), britholita-(Y), el·lestadita-(Cl), fluorel·lestadita, hidroxilel·lestadita, mattheddleïta, tritomita-(Ce), tritomita-(Y), fluorcalciobritholita i fluorbritholita-(Y).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Poudrette, al mont Saint-Hilaire, a La Vallée-du-Richelieu RCM, que es troba a la regió de Montérégie, al Quebec, Canadà. Ha estat descrita també als Territoris del Nord-oest canadencs, als Estats Units, a la Xina, a Alemanya, a Rússia, a Suècia, al Vietnam i a Ucraïna.

## Referències

* ↑ «Fluorbritholite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 octubre 2017].
# Font Fresca (Monistrol de Calders)

La Font Fresca és una surgència del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada a 470 metres d'altitud, a la riba esquerra del torrent de la Baga Cerdana, al sud de la masia de la Coma, a ponent de la Carretera de la Coma poc abans d'arribar en aquesta masia.
Actualment (2010) la font està quasi del tot perduda pels canvis morfològics haguts en el mateix torrent de la Baga Cerdana.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Franc ruandès

El franc ruandès (en kinyarwanda Ifaranga, en francès i en anglès franc) és la unitat monetària de Ruanda. El codi ISO 4217 és RWF i l'abreviació és Frw. Tradicionalment s'ha dividit en 100 cèntims (senti / centimes / cents), però actualment ja no s'usa la moneda fraccionària.
El franc va esdevenir la moneda de Ruanda el 1916, quan Bèlgica va ocupar l'antiga colònia alemanya i va substituir la rupia de l'Àfrica Oriental Alemanya pel franc del Congo Belga. Ruanda va utilitzar la moneda del Congo Belga fins al 1960, en què va començar a emetre els seus propis francs.
Emès pel Banc Nacional de Ruanda (Banki Nasiyonali y'u Rwanda / Banque Nationale du Rwanda / National Bank of Rwanda), en circulen bitllets de 5.000, 2.000, 1.000, 500 i 100 francs, i monedes de 100, 50, 20, 10, 5 i 1 francs.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 1.019,08 RWF (30 d'agost del 2019)
* 1 USD = 912,928 RWF (30 d'agost del 2019)

## Vegeu també

* Franc

## Enllaços externs

* Banc Nacional de Rwanda Arxivat 2018-02-01 a Wayback Machine. (francès) (anglès)
# Franc luxemburguès

El franc luxemburguès (en luxemburguès Lëtzebuerger Frang, en francès franc luxembourgeois, en alemany Luxemburger Frank) és l'antiga moneda de Luxemburg, que va ser introduïda el 1854, substituïda per l'euro l'1 de gener del 1999 i desapareguda definitivament de la circulació el 28 de febrer del 2002, a una taxa de canvi d'1 euro per 40,3399 francs luxemburguesos. El franc es dividia en 100 cèntims (en francès centimes, singular centime; en alemany Cent, singular i plural). El codi ISO 4217 era LUF, i s'usaven les abreviatures F o fr. Era controlat pel Banc Central de Luxemburg (Banque Centrale du Luxembourg) i emès pel Banc Nacional de Bèlgica.
Entre 1944 i el 2002 (i també abans, de 1921 a 1935), el franc luxemburguès i el belga foren equivalents i lliurement intercanviables en tots dos estats, on tenien el mateix valor legal. A l'època del canvi a l'euro, el 2002, en circulaven monedes de 25 cèntims i 1, 20 i 50 francs, i bitllets de 100, 1.000 i 5.000 francs, a més de les monedes i els bitllets belgues.

## Vegeu també

* Pel que fa a la història del franc luxemburguès, vegeu Franc.

## Enllaços externs

* Banc Nacional de Bèlgica (neerlandès) (francès) (alemany) (anglès)
# Frederic de Saxònia

Frederic de Saxònia és el nom dels següents personatges:
* Frederic August I de Saxònia (Dresden, 1750 - 1827), elector de Saxònia (1763 - 1806), i primer rei de Saxònia (1806 - 27)
* Frederic Cristià I de Saxònia (Dresden 1722 - 1763), elector de Saxònia breument uns mesos d'any 1763
* Frederic I de Saxònia-Altenburg (Hildburghausen, 1763 - Altenburg, 1834)
* Frederic I de Saxònia-Gotha-Altenburg (Gotha, 1646 - Friedrichswerth, 1691), noble alemany
* Frederic August III de Saxònia (Dresden, 1865 - Szczodre, 1932), rei de Saxònia (1904 - 18)
* Frederic August II de Saxònia (Dresden, 1797 - Brennbüchel, Tirol, 1854), Rei de Saxònia (1836 - 54)
* Frederic August II de Saxònia (elector) (Dresden, 1696 - 1763), Elector de Saxònia (1733 - 63) i Rei de Polònia (1734 - 63)
* Frederic II de Saxònia-Gotha-Altenburg (Gotha, 1676 - Altenburg, 1732)
* Frederic Guillem II de Saxònia Altenburg (Weimar, 1603 - Altenburg, 1669), noble alemany
* Frederic III de Saxònia (1463-1525), príncep elector de Saxònia del 1486 fins a la seva mort
* Frederic III de Saxònia-Gotha-Altenburg (Gotha, 1699 - 1772), noble alemany