OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iacus

Iacus (en grec: Ἴακχος) era una divinitat menor de la mitologia grega i probablement un sobrenom de Dionís, emprat sobretot en les cerimònies anomenades misteris d'Eleusis. Segurament, es tracta d'un déu anterior amb el qual es va acabar identificant; per a alguns, seria un fill de Zeus i de Demèter (per tant, germà de Persèfone), o bé en altres versions un fill del mateix Dionís i de la nimfa Aura.

## Mitologia

Segons la genealogia mitològica narrada per Nonnos, Iacus era fill de Dionís i d'una verge caçadora que va ser violada per ell, anomenada Aura. Aquesta Aura va donar a llum a dos bessons i en va matar un, però la dea de la caça Àrtemis es va presentar, va impedir la mort de l'altre nen que era Iacus i el va portar a instàncies de Dionís a Eleusis, on les mènades del santuari en van tenir cura. En altres versions era fill de Zeus i Demèter.

## Culte

La seva imatge, que portava una torxa, es custodiava en un temple de Demèter, situat a Pompeion, la porta Santa d'Atenes. Antigament, es feia una processó entre les ciutats d'Atenes i Eleusis en què els participants anaven cantant fins que entraven en èxtasi i finalment exclamaven ἰαχή (iakhé, una paraula relacionada amb Iacus). Durant la processó es transportava l'estàtua de Iacus. També en la mitologia de Demèter surt la torxa, com a element indispensable que aquesta dea va fer servir per buscar de nit i per l'hades la seva filla Persèfone, la qual havia estat raptada.
Alguns autors han vist en el culte a Elusis de Iacus, Demèter i Persèfone, un precedent de la tríada venerada a l'Aventí de Roma.

## En la Literatura

Aristòfanes, en un fragment de la seva comèdia Les granotes, descriu la processó i el cor místic fa servir el nom de Iacus per a referir-se a Dionís. En les tragèdies d'altres autors, Iacus també està equiparat a Dionís i la paraula és emprada com un sobrenom.
El filòsof Plató va descriure un psicopomp en el qual la paraula Iacus es refereix al déu Dionís. En aquesta història, Hermes conduïa les ànimes cap a l'hades i Iacus les portava des de l'inframón fins a la seva reencarnació.
En els himnes òrfics, Iacus és identificat amb altres figures dels mites d'Eleusis diferents de Dionís, com Eubuleus i Disaules, i apareix com un company d'una divinitat anomenada Misa.

## Referències

* ↑ Nonnos "Dionisíaques" 48.848
* ↑ Smith, 1853, p. 336.
* ↑ Pausànies "Descripció de Grècia" 1.2.4
* ↑ Heròdot "Història" 8.65.4
* ↑ Plutarc Alkibiades 34.3
* ↑ Homer "Himne a Demèter" 50-60
* ↑ Dionís d'Halicarnàs, Rhōmaikē archaiologia 6,17,3-4
* ↑ Aristòfanes "Les granotes" 324-354
* ↑ Sòfocles "Antígona" 1152; Eurípides "Ion" 1074–1077
* ↑ Plató "Fedó" p.107
* ↑ Himnes Òrfics 41, 42, 57

## Bibliografia

* Smith, William. "A new classical dictionary of biography, mithology anf georaphy, partly based on the Greek and Roman biography and mithology. Londres: Murray, 1853.
* Graf, Fritz. «Iakchos», en: Der Neue Pauly (DNP), volum 5. Stuttgart: Metzler, 1998, p. 843. ISBN 3-476-01475-4.
* Simon, Erika. «Iakchos», en: Lexicon Iconographicum Mythologiae Classicae (LIMC), volum V, 1990, p. 612-614.
# Ferran Bassas Navarra

Ferran Bassas Navarra (Badalona, 29 d'abril de 1992) és un jugador de bàsquet català. Amb 1.81 metres d'alçada, juga en la posició de base. És germà del també jugador de bàsquet Pol Bassas.

## Carrera esportiva

Es va formar a les categories inferiors del Sant Josep i del Joventut de Badalona. En la temporada 2011-12 fa el seu debut al primer equip verd-i-negre, en un partit contra el Bàsquet Manresa en què fa 2 punts en 12 minuts. La temporada 2012-13 juga al CB Prat, equip vinculat al Joventut, i l'any 2013 fitxa per l'Oviedo Club Baloncesto de la Lliga LEB, on juga durant 3 temporades. La temporada 2016-17 torna a l'ACB passant a formar part de l'Iberostar Tenerife, equip amb el qual guanya la Lliga de Campions de Bàsquet 2016-17, i la Copa Intercontinental FIBA 2017.
La temporada 2019-20 fitxa pel San Pablo Burgos, també a l'ACB.
El juliol de 2020 va firmar pel Club Joventut de Badalona per tres temporades.
El febrer de 2021 va formar part de la llista de 13 jugadors seleccionats per Sergio Scariolo amb la selecció espanyola de bàsquet per disputar els darrers partits de classificació pel Campionat d'Europa de bàsquet de 2022

## Referències

* ↑ Revert, Borja «Ferran Bassas, a la ACB de la mano del Iberostar Tenerife; Abromaitis y Beirán, renovados» (en castellà). Solobasket, 05-07-2016 [Consulta: 1r juny 2018].
* ↑ «Ferran Bassas se incorpora al San Pablo Burgos como director de juego» (en castellà). Gigantes, 24-07-2019 [Consulta: 28 juliol 2019].
* ↑ «El Joventut ficha Ferran Bassas». Sport, 02-07-2020. [Consulta: 3 juliol 2020].
* ↑ «Jaime Fernández y tres debutantes para la última Ventana» (en castellà). [Consulta: 21 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Ferran Bassas Navarra jugador a l'ACB
# Gambusia echeagarayi

Gambusia echeagarayi és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ «Gambusia echeagarayi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lucinda, P.H.F.: Poeciliidae (Livebearers). planes 555-581. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors): Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. EDIPUCRS, Porto Alegre (Brasil). 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Teodor Metoquita

Teodor Metoquita (en llatí: Theodorus Metochita, en grec antic: Θεόδωρος ὁ Μετοχίτης) va ser un eclesiàstic romà d'Orient amic de l'emperador Andrònic II Paleòleg. Portava el títol de Magnus Logotheta Ecclesiae Constantinop. (Gran Logoteta de l'Església de Constantinoble'), i va exercir diversos oficis i comissions per l'emperador.
Andrònic III Paleòleg el va deposar de tots els seus càrrecs i el va enviar a l'exili l'any1328. Aviat el va fer tornar, però no va voler exercir cap càrrec i es va retirar a un convent a Constantinoble on va morir el 1332.
Va escriure algunes obres:
* 1. Παράφρασις ('Paràfrasis'), un recull de comentaris sobre diversos llibres d'Aristòtil.
* 2. Χρονικόν ('Cronicó'), una història des del temps de Juli Cèsar fins a l'època de Constantí el Gran
* 3. Ὑπομνηματισμοὶ καὶ Σημειώσεις γνωμικαί, Specimena operum Theodorus Metochita, un recull de comentaris assaigs i sentències.
* 4. Περὶ Νεωτερικῆς κακοηθείαι, De mala recentiorum Consuetudine, sobre la corrupció a l'església.
* 5. Λόγοι, vuit llibres sobre història de l'església.
* 6. Capita Philosophica et Historica Miscellanea CXX, recull d'opinions filosòfiques i religioses.
* 7. Michaelis Palaeologi et Irenes Augustae Epitaphium.
* 8. Astronomica. Sobre astronomia
* 9. Commentarii in Ptolemaei Magnam Synaxin.
Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, vol.II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1068.
# Carlos Alejandro Sierra Fumero

Carlos Alejandro Serra Fumero, conegut com a Sandro, és un exfutbolista canari. Va néixer en la localitat costanera de Las Galletas, pertanyent al municipi d'Arona, al sud de l'illa de Tenerife, el 14 d'octubre de 1974. Jugava com mitjapunta.
Format en les categories inferiors del Reial Madrid va donar el salt al primer equip, sent Jorge Valdano entrenador, durant la temporada 1994-95. En finalitzar la campanya següent va abandonar la disciplina de l'equip blanc i va jugar durant dues temporades en la UD Las Palmas.
En 1997 es va incorporar al Màlaga CF, amb el qual ha jugat diversos anys en primera divisió, fins al seu fitxatge pel Llevant UE en la temporada 2003-04. En la campanya 2006-07 després d'acabar el seu contracte amb el Llevant retorna al Màlaga.
El futbolista va penjar les seves botes després d'expirar el seu contracte el 30 de juny de 2008. El president malacità li va oferir el lloc de director tècnic, que el futbolista va acceptar després de descartar la seva continuïtat en la plantilla.
A tall d'anècdota, el 2008, Sandro va ser el pregoner de la Fira d'Agost de Màlaga.

## Clubs

* Reial Madrid Castella - 1993 - 1996
* Reial Madrid - 1994 - 1996
* UD Las Palmas - 1996 - 1997
* Màlaga CF - 1997 - 2003
* Llevant UE - 2003 - 2006
* Màlaga CF - 2006 - 2008

## Títols

* Lliga espanyola 94/95
* Copa Iberoamericana 1994
# Ian Duncan (pilot)

Ian Duncan (nascut el 23 de juny de 1961) fou un dels pilots de ral·lis kenyans més destacats. Va ser sis vegades campió kenyà de ral·lis, incloent una victòria al Campionat Mundial de Ral·lis de 1994, el ral·li Safari d'aquell mateix any.

## Referències

* ↑ «Safari Rally Legends: Fastest and Richest Kenyan Rally Drivers» (en anglès). Tuko.co.ke, 26 juny 2021. [Consulta: 15 abril 2023].
* ↑ «WRC 2022 Rally Kenya» (en anglès). Motorsport Network. [Consulta: 27 juny 2022].
# Cantó de Toló-5

El cantó de Toló-5 és un cantó francès del departament de la Var, situat al districte de Toló. Compta amb part del municipi de Toló.

## Municipis

* Toló

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1977 | Aymeric Simon-Lorière | UDR |
| 1977-1998 | Marcel Massi | UDF-CDS |
| 1998-2004 | Dominique Michel | FN, després divers droite |
| 2004- | Robert Cavanna | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | 13.476 | 10.136 | 12.750 |
# Ferran August de Lobkowicz

Ferran August de Lobkowicz (en alemany Ferdinand August von Lobkowicz) va néixer a Neustadt (Alemanya) el 7 de setembre de 1655 i va morir Leipzig el 3 d'octubre de 1715. Era un noble alemany fill de Francesc Eusebi de Lobkowicz (1609-1677) i d'Augusta Sofia de Sulzbach (1624-1682).

## Matrimoni i fills

El 18 de juliol de 1677 es va casar a Hadamar amb Clàudia Francesc de Nassau-Hadamar (1660-1680), filla de Maurici Enric de Nassau-Hadamar (1626-1679) i d'Ernestina Carlota de Nassau-Siegen (1623-1668). El matrimoni va tenir tres fills:
* Elionor, nascut i mort el 1678.
* Leopold Cristià (1679-1680).
* Felip Jacint (1680-1734), casat primer amb Elionor Popelova de Lobkowicz (1684-1720) i després amb Anna Maria d'Althann (1703-1754).
Havent enviudat en néixer el tercer fill, el 17 de juliol de 1680 es casà amb la princesa Maria Anna de Baden-Baden (1655-1702), filla de Guillem de Baden-Baden (1593-1677) i de Maria Magdalena d'Oettingen (1619-1688). D'aquest segon matrimoni en nasqueren:
* Josep Antoni (1681-1717).
* Elionor (1682-1741), casada amb el príncep Francesc de Schwarzenberg (1680-1732).
* Lluïsa Anna (1683-1750), casada amb el príncep Anselm Francesc de Thurn i Taxis (1681-1739).
* Ferran (1685-1727).
* Jiri Cristià (1686-1755), casat amb Carolina de Valdstein (1702-1780).
* Hedwiga (1688-1689).
* Augusta (1690-1692).
* Carles (1692-1700).
* Leopold (1694-?).
* Maria (1696-?).
* Elionor (1698-?).
Vidu de nou, el 3 de desembre de 1703 es va casar a Viena amb Maria Felipa d'Althann (1670-1706), sense que d'aquesta unió en nasqués cap fill.
I encara es va casar per quarta vegada el 16 de novembre de 1707 amb Maria Joana de Schwarzenberg (1681-1739), amb qui va tenir una darrera filla, Maria (1714-1718).

## Enllaços externs

* familypedia.wikia.com
* awt.ancestrylibrary.com
# Casla (Irlanda)

Casla (en anglès Costelloe) és una vila d'Irlanda, a la Gaeltacht de comtat de Galway, a la província de Connacht. Està situada entre Indreabhán i An Cheathrú Rua a la carretera R336 vora Clynagh Bay. A Casla hi ha la seu de RTÉ Raidió na Gaeltachta. Casla vol dir "rierol girant" o "entrada del mar" en gaèlic irlandès.
Es troba en la ruta del Bus Éireann 424 Arxivat 2009-07-10 a Wayback Machine. cap a Galway.

## Referències

* ↑ Casla. Irish Placenames Database. Retrieved: 2011-01-04.
* ↑ Carnie, Andrew. Irish nouns: a reference guide. Oxford University Press, 2008. ISBN 978-0-19-921375-7 p167
# Patates de Chiloé

Les patates de Chiloé són les varietats de patates indígenes de l'illa Gran de Chiloé (al sud de Xile), cultivades tradicionalment per les poblacions locals que pertanyen a l'ètnia Huilliche. El cultiu i consum de patata es practicava ja pels pobles amerindis d'aquesta regió abans d'arribada dels espanyols, com ho demostra la primera evidència que data de 1541 (carta de Pedro de Valdivia a l'emperador Carles V, citant, les patates, amb el blat de moro, la quinoa, els pebrots i els fesols, entre els cultius dels Maputxes).
Es tracta de varietats de la subespècie Solanum tuberosum subsp. tuberosum, diferents de patates de les terres indígenes de l'altiplà andí les quals són de la subespècie Solanum tuberosum subsp. andigenum.
L'illa Gran de Chiloé es considera un centre secundari de la domesticació de la patata, al costat del centre principal que és la regió del llac Titicaca, a cavall entre el Perú i Bolívia. Aquestes pertanyen a la mateixa subespècie i tenen les mateixes característiques fisiològiques (adaptació a un fotoperíode de dies llargs) que les patates europees, les patates de Chiloé són connsiderades per certs autors com l'origen d'aquestes primeres.Totes són tetraploides. Les condicions de les primeres introduccions de patates a Europa no es coneixen amb precisió. L'illa Gran de Chiloé, de clima marítim temperat, sense un relleu alt i humit, ofereix condicions molt favorables per al cultiu de la patata, semblants a les que troben a Irlanda.
També a Xile, des de La Serena al nord fins a l'arxipèlag dels Chonos al sud, les patates silvestres pertanyen a moltes espècies: Solanum etuberosum, Solanum maglia, Solanum oceanicum, Solanum palustre

## Conservació de les varietats tradicionals

El 1989 el Centro de educación y tecnología (CET) ha endegat la construcció d'un banc de gens de la patata (al seu centre de Notuco dins el municipi Chonchi), que compta amb unes 200 accessions de cultivars tradicionals chilotes. A més impliquen les comunitats indígenes per conservar el material genètic de les patates in situ.
Aquesta acció s'inscriu en el prorama de la FAO dels Sistemes Importants del Patrimoni Agrícola Mundial (SIPAM).

## Notes i referències

* ↑ (castellà) Andrés Contreras. «Historia y origen de la papa cultivada – Influencia de la papa americana en el mejoramiento de la especie a nivel mundial.». Universidad Austral de Chile. Arxivat de l'original el 26 de juny 2011. [Consulta: 23 desembre 2010]..)
* ↑ (castellà) «Papas nativas de Chiloé, un patrimonio de la humanidad - Historia». Chiloeweb. Arxivat de l'original el 2012-05-22. [Consulta: 30 desembre 2010].
* ↑ (francès) «L'agriculture de Chiloé (Chili) – Informations détaillées». FAO (GIAHS). Arxivat de l'original el 2010-11-08. [Consulta: 30 desembre 2010].
# Gasela de Neumann

La gasela de Neumann (Gazella erlangeri) és una espècie de gasela originària de l'oest del Iemen i l'Aràbia Saudita. Anteriorment se la considerava una subespècie de la gasela d'Aràbia, però recentment se l'ha classificat com a espècie distinta.

## Referències

* ↑ Sitzber. Ges. Nat. Freunde, 1906: 244.
* ↑ Gazella erlangeri Arxivat 2012-09-13 a Wayback Machine..
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Teodor Mosquió

Teodor Mosquió (en llatí Theodorus Moschion, en grec antic Θεόδωρος) va ser un metge grec.
D'una obra seva, el llibre (56è) és esmentat per Alexandre de Tral·les. Va viure segurament al segle vi o poc abans. Probablement el mateix autor també menciona el seu segon llibre. Fabricius pensa que podria ser el mateix personatge que Teodor Priscià, i també el mateix metge que cita Aeci.

## Referències

* ↑ W.A.G., Theodorus Moschion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1058
# Carlos Alfaro Moreno

Carlos Alejandro Alfaro Moreno (Buenos Aires, 18 d'octubre de 1964) és un exfutbolista argentí, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Va iniciar la seua carrera el 1983 al Club Atlético Platense; el 1988 fitxa pel Club Atlético Independiente, on va ser una peça clau en el triomf al campionat 88/89. El 1989 va ser nomenat Jugador de l'Any de l'Argentina.
En aquesta època debuta amb la selecció albiceleste, amb qui disputa 11 partits entre 1988 i 1991, marcant dos gols. Amb el combinat nacional participa en els Jocs Olímpics de 1988 i a la Copa Amèrica de 1989.
El 1991 fitxa pel RCD Espanyol, però després d'una temporada recala al Palamós CF, de la Segona Divisió espanyola.
Retorna a Independiente a 1993, abans de fitxar per l'equatorià Barcelona Sporting Club. Amb aquest club s'imposa als campionats de 1995 i de 1997. Aquest darrer any el finalitza a Mèxic, on milita al Club América i CF Atlante abans d'encetar un segon període al Barcelona SC.
L'any 2000, retorna al seu país per jugar amb el Ferro Carril Oeste a l'Apertura 2000. De nou al Barcelona SC, es retira al quadre equatorià el 2002.

## Referències

* ↑ RSSSF player of the year Argentina

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Iain MacAonghais

Iain MacAonghais (en anglès: John MacInnes; Uig, Escòcia, 3 d'abril de 1930 - 11 de maig de 2019) va ser un estudiós del gaèlic escocès, escriptor i erudit escocès. Era un expert de la tradició oral gaèlica, i el 2006 el seu llibre Dùthchas nan Gàidheal (Tradicions dels gaels) li feu guanyar el Premi Saltire. Se l'ha qualificat molt sovint de "darrer estudiós nadiu del gaèlic".

## Biografia

Iain MacAonghais va nàixer el 1930 a Uig, un poblet de l'illa de Lewis. Tots dos pares Ruairidh MacInnes, un ministre de l'Església d'Escòcia, i la seva dona Morag eren locutors nadius de gaèlic. Quan va fer 8 anys, la família es va instal·lar a l'illa de Raasay on va créixer. Gràcies als contactes amb els seus parents de l'illa de Skye, va poder aprofundir més encara els seus coneixements de la llengua, les tradicions i la música d'Escòcia. Quan va ser alumne de l'escola secundària de Portree (illa de Skye), on havia d'anar la majoria de la mainada de la seva illa, es va confrontar al fet que tot el funcionament de l'escola era en anglès.
Va començar els seus estudis a la Universitat d'Edimburg el 1948 on estudià anglès antic, filosofia i nòrdic antic. El 1958, MacAonghais esdevingué docent a l'Escola d'Estudis Escocesos, entitat afiliada a la Universitat de la capital, on passà molts any fent recerca de terreny amb els locutors de gaèlic d'Escòcia i de Nova Escòcia, al Canadà.
Va continuar treballant a l'Escola durant més de 30 anys fins que es retirà el 1993.

## Obres

* Scottish Gaelic in Three Months amb Robert O'Mullaly (1998)
* Dùthchas nan Gàidheal. Selected Essays of JohnMacInnes editat per Michael Newton (2006)
# Ca l'Apotecari Betes

Ca l'Apotecari Betes és una obra modernista de l'Arboç (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'edifici és de tres plantes separades per cornises. Els baixos, molt modificats, han estat habilitats com a Bar-cafeteria. El pis noble presenta dos balcons amb barana de ferro forjat i llinda decorada amb un medalló que conté un rostre femení i un trencaaigües horitzontals La segona planta consta de dues portes balconeres amb barana, un relleu de fulles i flors damunt la llinda i un trencaaigües. És rematat per una barana de pedra que té al centre un cercle amb la data 1903, i cada extrem una estructura corba amb un ull de bou decorat amb fulles i rematada per una guarnició. Tota la façana és decorada amb un baix relleu de tipus floral.

## Història

L'edifici data del 1903 i té un caire modernista. Abans era ocupat per un apotecari, el Sr. Jané, qui mantingué la farmàcia fins a les darreries de la Guerra Civil.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Apotecari Betes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 gener 2019].
# Feroz

Feroz és un llargmetratge espanyol de Manuel Gutiérrez Aragón estrenat el 1984, presentada al Festival de Canes. Ha estat doblada al català.

## Argument

Pablo és un jove una mica peculiar al que li agrada menjar fruits silvestres. Un bon dia s'escapa de casa i es perd en el bosc. Un grup de gossos a punt estan d'acabar amb la seva vida, però un psicòleg el salva.

## Repartiment

* Fernando Fernán Gómez (Luis)
* Frédéric de Pasquale (Andrés)
* Elene Lizarralde (Ana)
* Julio César Sanz (Pablo)
* Javier García (Pablo - os)
* Marta Suárez (nena)
* Margarita Calahorra (mare de Pablo)
* José Rodríguez (pare de Pablo),

## Al voltant de la pel·lícula

Manuel Gutiérrez Aragó va afirmar: "Li vaig explicar a Elías Querejeta que volia fer una pel·lícula sobre l'ensinistrament dels éssers humans. No sobre l'educació sinó sobretot l'ensinistrament que rebem per sortir-nos-en a la vida"
Va ser rodada a Saja (Cantàbria) - Artikuza i Éibar (Guipúscoa) - El Espinar (Segòvia) - L'Escorial i Patones (Madrid) - Rio Cuervo (Conca) - Madrid.
El nombre d'espectadors que van anar a veure-la al cinema va ser de 80.580 i es van recaptar 22.094.285 ptes (132.789,33 €).

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: Feroz». festival-cannes.com. [Consulta: 24 juny 2009].
* ↑ esadir.cat. Feroz. esadir.cat.
* ↑ «Feroz». filmaffinity.
# Gateway (Florida)

Gateway és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 2.943 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gateway tenia 2.943 habitants, 1.114 habitatges, i 952 famílies. La densitat de població era de 132,9 habitants/km².
Dels 1.114 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 80,6% hi vivien parelles casades, en un 3,5% dones solteres, i en un 14,5% no eren unitats familiars. En l'11,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 2,7% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 78.705 $ i la renda mediana per família de 79.736 $. Els homes tenien una renda mediana de 60.054 $ mentre que les dones 42.083 $. La renda per capita de la població era de 38.986 $. Entorn del 16,6% de les famílies i el 0,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gateway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gateway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Carentino

Carentino és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Limita amb els municipis de Bergamasco, Borgoratto Alessandrino, Bruno, Frascaro, Gamalero, Mombaruzzo i Oviglio.

## Galeria

* Ajuntament