OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Translocació robertsoniana

En genètica es denomina translocació Robertsoniana, canvi Robertsoniana o polimorfisme Robertsoniana a les fusions o fissions cromosòmiques, és a dir, a les variacions en el nombre de cromosomes que sorgeixen per unió de dos cromosomes acrocèntrics (aquells que tenen el centròmer més proper a un extrem, similar a un braç curt molt) en un sol cromosoma metacèntric (aquells en què el centròmer està en el punt mitjà, com dos braços curts i llargs), el que determina una disminució del nombre haploide. O, per contra, a les que sorgeixen per fissió o trencament d'un cromosoma metacèntric en dos cromosomes acrocèntrics, en aquest cas augmentant el nombre haploide.

## Referències

* 1 2 Dave McDonald. «Citogenética básica». Cytogenetics Information Site. [Consulta: 4 gener 2011].

## Enllaços externs

* Polimorfismo Robertsoniano en Mus musculus Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Tremetussià

* Per a altres significats, vegeu «Tremithos (desambiguació)».
Tremetussià (grec: Τρεμετουσιά), antigament Tremithus (grec medieval: Τρεμιθοῦς), és una ciutat de l'interior de Xipre controlada per la República Turca de Xipre del Nord. Fou seu d'un bisbat sota l'Imperi Romà d'Orient. El seu nom deriva dels arbres terebinthoi que creixen al seu retorn.
# Tremestieri Etneo

Tremestieri Etneo (sicilià Trimmisteri ) és un municipi italià, situat a la regió de Sicília i a la ciutat metropolitana de Catània. L'any 2007 tenia 21.495 habitants. Limita amb els municipis de Catània, Gravina di Catania, Mascalucia, Pedara, San Giovanni la Punta, San Gregorio di Catania i Sant'Agata li Battiati.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Antonio Basile | Centre |
# Torre Mora

* Per a altres significats, vegeu «Torre Mora (Pals)».
La Torre Mora és un edifici històric de la població de la Granja de Rocamora, a la comarca del Baix Segura, País Valencià. És als afores de la vila, a la carretera que la comunica amb Albatera, sobre un antic turó aplanat per l'acció humana i natural amb el transcurs del temps. La seua construcció està data dels segles xiii i xiv. Va servir com a element defensiu de l'alqueria del voltant, primer musulmana i després morisca. Va pertànyer al senyoriu de Rafal fins que el va vendre l'any 1822. Des d'aleshores és propietat privada.

## Arquitectura

La Torre Mora té planta quadrada, d'uns 13 metres d'alçada aproximadament. Es divideix en tres pisos: l'inferior és gairebé subterrani i compta amb voltes de canó seguit; la planta baixa presenta voltes rebaixades, mentre que la superior és adovellada i rematada per una terrassa plana i amb merlets. Com l'alçada descoberta és semblant a la longitud de la façana i del lateral, la torre recorda a un cub.
Els murs exteriors són de maçoneria vista a la part inferior i arrebossada al superior, mentre que els buits han estat engrandits amb el pas del temps per acomodar-se a la seua actual funció residencial. Només la planta baixa i la primera disposen de finestra a la façana principal, de manera que el pis inferior resta ocult.
Avui dia el seu estat actual és bo. Combina elements de factura original amb afegits i reconstruccions posteriors, tal com els merlets o l'adequació de l'interior com habitatge.

## Enllaços externs

* Fitxa de BIC de la Generalitat
* Pàgina de la Granja de Rocamora Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Fitxa a la Guía de Castillos de Alicante
* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1790.
# Torre Morisca

La Torre Morisca o Puig de la Morisca és una muntanya de 183 metres que es troba al municipi de Roses, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tres línies colpejades baixista

Tres línies colpejades baixista (en anglès: Bearish Three Line Strike) és un patró d'espelmes japoneses que, malgrat l'espelma blanca llarga, indica continuïtat de la tendència baixista, perquè l'espelma blanca és solament una presa de beneficis. Cal no confondre amb un embolcall alcista, essent el tret diferenciador la fortalesa de la tendència baixista prèvia mostrada per les tres espelmes negres.

## Criteri de reconeixement

* La tendència prèvia és baixista
* Es formen tres espelmes negres
* Al dia quart dia es forma una espelma blanca llarga, que obra per sota de l'anterior, i tanca per sobre de la primera espelma negra

## Explicació

Tres línies separades baixista és un patró que apareix enmig d'una tendència baixista. Les tres espelmes negres indiquen clarament que la tendència és baixista, i l'espelma blanca llarga representa la presa de beneficis. Si la tendència anterior era fortament baixista i s'havia produït sobrevenda, la presa de beneficis que representa l'espelma blanca llarga tan sols serà un intermedi en aquesta tendència.

## Factors importants

Malgrat la força dels bears i la presa de beneficis, la confiança d'aquest patró és baixa i és imprescindible acompanyar el senyal amb altres confirmacions com ara un fort augment del volum, una llarga espelma negra l'endemà, o l'obertura amb un gap baixista.

## Bibliografia

* «Bearish Three Line Strike». Candlesticker. [Consulta: 12 maig 2011].
# Torrota de l'Obac

La Torrota de l'Obac s'ubica al terme municipal de Terrassa, al Vallès Occidental. A pocs metres hi termeneja el municipi de Vacarisses. És una torre fortificada, segurament bastida entre el segle X i XII al nord del terme municipal i és considerada BCIN. La planta és rectangular i lleugerament atalussada. A la façana de migdia s'obre una finestra d'arc de mig punt adovellada. Aquesta torre hi ha una porta de ferro que clou el pas al seu interior. Mantenia contacte visual amb la Torrota i antigament es comuncaven òpticament. També hi ha una llegenda associada.

## Referències

* ↑ «Torrota de l'Obac - Vacarisses - Pobles de Catalunya». [Consulta: 29 desembre 2017].
* ↑ Verdaguer, Joaquim. «Joaquim Verdaguer i Caballé: La llegenda de la torrota de l'Obac.», dimecres, 21 novembre 2012. [Consulta: 29 desembre 2017].
* ↑ Soler Gironès, Joan. Caminant per Vacarisses. Vacarisses: Ajuntament de Vacarisses.

## Vegeu també

* La Torrota de Vacarisses
# Torrox

Torrox és un municipi d'Andalusia, a la província de Màlaga. Limita al nord amb Cómpeta, al nord-est amb Frigiliana, a l'est amb Nerja, al sud amb el mar Mediterrani, a l'oest amb Vélez-Màlaga i al nord-oest amb Sayalonga.

## Toponímia

El seu nom sembla procedir de l'àrab turrux, que significa torre, però el seu origen és molt anterior a la invasió mahometana.
# Tábara

Tábara és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1010 | 987 | 950 | 950 |

## Personatges il·lustres

* León Felipe
# Triana

«Triana» té aquests significats:

## Toponímia

* Triana (Sevilla)
* Triana (las Palmas de Gran Canaria)
* Triana (Alabama)
* Pont de Triana

## Personatges

* Andreya Triana, artista britànica de música soul
* Rodrigo de Triana, mariner acompanyant de Cristòfol Colom en el seu primer viatge a Amèrica.

## Altres

* Triana (grup espanyol de rock)
* Triana o Deep Space Climate Observatory, satèl·lit d'observació terrestre i de clima espacial
# UCA

UCA té els següents significats:
* Universitat de Cadis, a Cadis
* Pontifícia Universitat Catòlica Argentina, a Buenos Aires
* Universidad Centroamericana José Simeón Cañas, a San Salvador
* Universitat de l'Àsia Central.
* Under color addition, tècnica d'impressió per quadricromia
# Tuc de Serreta

El Tuc de Serreta o Tuc Serreta, és una muntanya que es troba en el límit dels termes municipals de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) i Naut Aran (Vall d'Aran), dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.746,5 metres, s'alça a la carena que separa la Vall de Colieto (SO) i el Circ de Colomèrs (NE); amb el Tuc de Balaguera a l'oest-nord-oest, i el Pòrt de Colomèrs al sud-sud-est.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Mapa Vall de Boí 1:25.000. Editorial Alpina. Tuc de Serreta.

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Tusquets Editores

Tusquets Editores és una editorial fundada l'any 1969 per Beatriz de Moura i Òscar Tusquets, que eren matrimoni en aquella època. L'any 2012 es va associar amb el Grup Planeta.
Ha publicat obres d'autors castellanoparlants com Octavio Paz, Gabriel García Márquez, Julio Cortázar, Mario Vargas Llosa, Adolfo Bioy Casares, Jorge Luis Borges i Almudena Grandes, i també d'autors estrangers traduïdes al castellà com Milan Kundera, Italo Calvino, Albert Camus, Haruki Murakami, Georges Bataille, Henry James, entre d'altres.
Entre els seus més de 2.500 títols s'inclouen diverses col·leccions, com ara La Sonrisa Vertical, Los 5 Sentidos, Kriterios, Tiempo de Memoria, Textos en el Aire, Una Serie de Catastróficas Desdichas, Valentina, L'Ull de Vidre.
Des de l'any 2005, l'editorial atorga el Premi Tusquets de Novel·la de novel·les en castellà. També atorgà el Premi La Sonrisa Vertical de narrativa eròtica entre els anys 1977 i 2004.
L'octubre del 2017 va donar el seu fons editorial, un dels més importants de l'Estat espanyol, a la Biblioteca Nacional d'Espanya, després del desinterès de la Biblioteca de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Tusquets Editores». Grupo Planeta.
* ↑ Ayén, Xavi «Tusquets entra en la órbita Planeta». La Vanguardia, 27-04-2012 [Consulta: 3 juliol 2019].
* ↑ Doria, Sergi «Tusquets se asocia a Planeta Corporación». ABC, 27-04-2012 [Consulta: 3 juliol 2019].
* ↑ «Tusquets Editores» (en castellà). filosofia.org. Proyecto Filosofía en español. [Consulta: 3 juliol 2019].
* ↑ «Base de datos de libros editados en España» (en castellà). Ministerio de Cultura y Deporte.
* ↑ Roland Jurado, Denis «Premio Tusquets Editores de Novela (2da convocatoria)». mundoculturalhispano.com, 29-01-2006 [Consulta: 3 juliol 2019].
* ↑ «Desaparece 'La Sonrisa Vertical'» (en castellà)). elmundolibro.com, 24-05-2004. [Consulta: 3 juliol 2019].
* ↑ Vila-Sanjuán, Sergio «Beatriz de Moura dona el archivo de editorial Tusquets a la Biblioteca Nacional de España» (en castellà). La Vanguardia, 11-10-2017 [Consulta: 3 juliol 2019].
* ↑ Cruz, Juan «Editorial Tusquets: así se hizo» (en castellà). El País, 22-09-2018 [Consulta: 3 juliol 2019].

## Enllaços externs

* «Tusquets Editores». Planeta de Libros.
* «Entrevista a Beatriz de Moura (Tusquets Editores) - Videoteca». Biblioteca virtual Miguel de Cervantes, 06-05-2016.
# Tregellasia

Tregellasia és un gènere d'ocells de la família dels petròicids (Petroicidae). El gènere va ser introduït per l'ornitòleg australià Gregory Mathews el 1912 amb el petroica groguenca com a espècie tipus.

## Llistat d'espècies

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* Tregellasia capito - petroica groguenca.
* Tregellasia leucops - petroica carablanca.

## Referències

* ↑ «Pectroicidae». aviansystematics.org. The Trust for Avian Systematics. [Consulta: 16 juliol 2023].
* ↑ Mathews, Gregory «New generic names for Australian birds». Austral Avian Record, vol. 1, 1912, pàg. 105–117 [110].
* ↑ Jobling, J.A. «Tregellasia». Handbook of the Birds of the World Alive: Key to Scientific Names in Ornithology. Lynx Edicions, 2019. [Consulta: 17 juny 2019].
* ↑ «Australasian robins, rockfowl, rockjumpers, Rail-babbler». World Bird List Version 9.2. International Ornithologists' Union, 2019. [Consulta: 17 juny 2019].
# Tàngara beccònica bicolor

La tàngara beccònica bicolor (Conirostrum bicolor) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita manglars i el bosc de rivera de les terres baixes costaneres al nord-est de Colòmbia, nord de Veneçuela, Trinitat i Guaiana cap al sud fins Amazònia, nord i est del Brasil i nord-est del Perú.

## Referències

* ↑ «Tàngara beccònica bicolor». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Trescador

En un rusc, el trescador és l'obertura normalment entre el sòl i la cambra de cria, si és inferior. Per aquesta obertura entren les abelles al rusc i els serveix de plataforma d'aterratge i enlairament.

## Guardatrescador

Durant l'hivern es manté tancat mitjançant d'una fusta anomenada guardatrescador, que és la que observem en la fotografia.
A l'estació càlida aquest guardatrescador és retirat a fi de facilitar l'entrada, ja que el rusc duplica o triplica la seva població d'abelles. També cal que l'abella pugui ventilar correctament el rusc, a fi que pugui deshidratar el nèctar de les flors que donarà lloc a la mel. A mesura que l'estació es fa freda aquesta obertura d'entrada al rusc es redueix; si observem el guardatrescador de la foto podem veure que girant-lo deixem una entrada central més gran o bé una entrada lateral més petita.
També podem observar guardatrescadors amb forats de més de 6 mil·límetres que permeten el pas de les abelles i són construïts normalment de metalls, com en la segona fotografia. En cas que l'apicultor no col·loqui un guardatrescador les abelles durant l'estació freda aixecarien a l'entrada una paret de pròpolis amb la finalitat que no entri aire fred al niu de cria. Aconseguint d'aquesta manera una millor termoregulació del rusc.

## Vegeu també

* Rusc
* Bresca

## Referències

* ↑ trescador a Optimot
* ↑ «Trescador». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Vocabulari de la mel». Arxivat de l'original el 2016-12-19. [Consulta: 3 gener 2017].
* ↑ «Trescador». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Trescador». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Unique Ingredient Identifier

El UNique Ingredient Identifier (UNII) (Identificador d'ingredient únic) és un identificador no-propietari, lliure, únic i inequívoc, no semàntic i alfanumèric vinculat a l'estructura molecular d'una substància i/o la informació descriptiva pel Sistema de Registre de substàncies (Substance Registration System) de la FDA. Un UNII sempre té deu caràcters de longitud, i es genera a l'atzar, perquè no contingui cap informació inherent sobre el temps d'entrada o el tipus de substància.
El SRS és usat per generar identificadors permanents i únics per a les substàncies en productes regulats, com ara ingredients de medicaments. El sistema utilitza l'estructura molecular i la informació descriptiva per definir una substància i generar un UNII. El principal mitjà per a la definició d'una substància és per la seva estructura molecular representada en un plànol bidimensional. Quan una estructura molecular no està disponible (per exemple, productes botànics), el UNII es defineix a partir de la informació descriptiva.
El procediment i maneig del SRS és proporcionat pel Consell SRS, que inclou experts de la FDA i el United States Pharmacopeia (USP).

## Exemples

| Terme preferit | UNII |
| Testosterona | 3XMK78S47O |
| Metadona | UC6VBE7V1Z |
| Aigua | 059QF0KO0R |

## Referències

* ↑ William A. Hess (2007) in “Substance Registration – UNII Presentation. http://www.fda.gov/ForIndustry/DataStandards/SubstanceRegistrationSystem-UniqueIngredientIdentifierUNII/ucm127839.htm
* ↑ http://www.fda.gov/ForIndustry/DataStandards/SubstanceRegistrationSystem-UniqueIngredientIdentifierUNII/default.htm

## Enllaços externs

* Substance Registration System - Unique Ingredient Identifier (UNII)
# Un seguit de desgràcies catastròfiques de Lemony Snicket

Un seguit de desgràcies catastròfiques de Lemony Snicket (títol original: Lemony Snicket's A Series of Unfortunate Events) és una pel·lícula estatunidenca dirigida l'any 2004 per Brad Silberling, adaptació de la sèrie de novel·less homònimes de Lemony Snicket. El guió reprèn particularment elements dels tres primers toms, The Bad Beginning, The Reptile Room i The Wide Window. Ha estat doblada al català.

## Argument

Després de l'incendi de la mansió Baudelaire i de la mort dels seus pares, Violette, Klaus, i Prunille queden orfes. El senyor Poe, director del banc on és dipositada la gran riquesa d'aquesta família, és encarregat de confiar els fills al parent més pròxim del senyor i senyora Baudelaire: el comte Olaf...Un sinistre actor egoista i presumit, que només busca treure's de sobre els fills i posar les mans en la seva fortuna familiar.

## Repartiment

* Jim Carrey: El Comte Olaf, Stephano, el Capità Sham
* Liam Aiken: Klaus Baudelaire
* Emily Browning: Violet Baudelaire
* Timothy Spall: M. Poe
* Billy Connolly: Oncle Monty
* Meryl Streep: Aunt Josephine
* Jude Law: Lemony Snicket
* Catherine O'Hara: La jutgessa Abott
* Cedric The Entertainer: El Comissari
* Luis Guzmán: L'Home calb
* Jennifer Coolidge: Una de les dones de cap blanc
* Craig Ferguson: La persona de gènere indeterminat
* Dustin Hoffman: El crític (no surt als crèdits)
* Shelby i Kara Hoffman: Sunny Baudelaire

## Al voltant de la pel·lícula

* L'elf amb el qual els nens arriben a evitar el tren no és altre que una figura que representa l'elf del dibuix animat presentat al començament del film .
* Premis
** 2004: Oscar al millor maquillatge ; 4 nominacions (Oscar a la millor direcció artística, Oscar al millor vestuari, Oscar a la millor banda sonora)
** 2004: 3 nominacions premis Critics' Choice: Actriu jove, actor jove, pel·lícula familiar
* Crítica
* "Una veritable raresa. (...) Estranya, excitant, és una recomanació per a nens amb imaginació... però decididament no pels més petits de la casa."
* "Bona pel·lícula, gran diversió"

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules >Un seguit de desgràcies catastròfiques de Lemony Snicket». [Consulta: 19 desembre 2018].
* ↑ «Lemony Snicket's A Series of Unfortunate Events» (en anglès). The New York Times.
* ↑ Torreiro, M. «Lemony Snicket's A Series of Unfortunate Events». El País.
* ↑ Thomson, Desson «Lemony Snicket's A Series of Unfortunate Events». The Washington Post.

## Enllaços externs

* Un seguit de desgràcies catastròfiques de Lemony Snicket a Goita què fan, ara!
# Miguel Francisco Moreno

Miguel Francisco Moreno (Badalona, 19 de febrer de 1968) és un il·lustrador català format a l'Editorial Bruguera, on signava els seus treballs amb el nom de Miguel.

## Biografia

Miguel va entrar a treballar a l'editorial Bruguera amb 16 anys, l'any 1984. Amb guions de Jesús de Cos va dibuixar i crear les sèries Los Desahuciados, Fernández i Billy Roca.
En entrar en crisi l'Editorial Bruguera, Miguel va col·laborar a publicacions d'altres editorials, com Gatopardo, revista publicada per l'editorial Intermagen, o Garibolo, de la CGE. En heretar Ediciones B tot el fons de Bruguera, Miguel torna a treballar fent historietes fins que l'editorial va decidir tancar les revistes juvenils de còmics, entre els anys 1996 i 1998. Mentrestant Miguel ja havia començat a treballar per al camp de la publicitat o l'animació. Més endavant va encarregar-se del disseny de personatges de videojocs per a empreses neerlandesos, franceses i fineses. També va treballar, durant els anys 90 sota el pseudònim Mikaelo, per a revistes per a adults. El 2007 va fundar la seva pròpia empresa d'animació i creativitat amb Jesús de Cos, Bee Mind. Actualment viu a Finlàndia i treballa com a freelance per empreses com Digital Chocolate, Ubi Soft i d'altres, majoritàriament com a dissenyador de personatges, direcció d'art i il·lustrador per empreses de videojocs, animació i editorials.

## Referències

* 1 2 3 «Miguel» (en anglès). Lambiek. [Consulta: 2 març 2023].
* 1 2 3 4 Félix Cepriá, Manuel Barrero, Carlos de Gregorio, Alfons Moliné, Antonio Moreno. (2008): "Miguel Ángel Francisco Moreno. «Miguel Ángel Francisco Moreno» (en castellà). Tebeosfera. Asociación Cultural Tebeosfera (ACyT). [Consulta: 2 març 2023].

## Enllaços externs

* Web personal Arxivat 2009-11-01 a Wayback Machine. (anglès)
* Miguel a lambiek.net (anglès)
* Entrevista a Miguel a el maravilloso mundo de los tebeos (castellà)
# The Pros and Cons of Hitch Hiking

The Pros and Cons of Hitch Hiking (els pros i contres de fer autoestop) és un àlbum conceptual compost pel músic anglès Roger Waters. Durant la gravació de l'àlbum, diferents músics notables van assistir i col·laborar-hi, com el director Michael Kamen, l'actor Jack Palance, el saxofonista David Sanborn i el guitarrista Eric Clapton. L'àlbum va ser certificat amb un disc d'or per la RIAA l'abril de 1995.

## Llista de cançons
### Cara A

Totes les cançons foren escrites i compostes per Roger Waters.

### Cara B
## Posició als rànquings

| Any | Taula | Posició |
| 1984 | The Billboard 200 | 31 |
| 1984 | Llistats d'àlbums del Regne Unit | 13 |
| 1984 | Llistats de Nova Zelanda | 14 |
| 1984 | Llistats de Suïssa | 12 |
| 1984 | Llistats de Suècia | 3 |
| 1984 | Llistats de Noruega | 4 |

## Personal

* Roger Waters - baix elèctric, guitarra rítmica, efectes de cinta, veu principal
* Eric Clapton - guitarra, segones veus, sintetitzador de guitarra Roland
* Ray Cooper - percussió
* Andy Newmark - bateria i percussió
* David Sanborn - saxofon
* Michael Kamen - piano
* Andy Bown - òrgan hammond, guitarra de 12 cordes
* Madeline Bell, Katie Kissoon, Doreen Chanter - segones veus
* The National Philharmonic Orchestra, dirigida i arranjada per Michael Kamen

## Producció

* Produït per Roger Waters i Michael Kamen
* Gravació i enginyeria per Andy Jackson
* Assistent d'enginyeria: Laura Boisan
* Masteritzat per Doug Sax i Mike Reese

## Referències

* ↑ «Chart Stats - Roger Waters». www.chartstats.com. Arxivat de l'original el 2012-06-30. [Consulta: 26 octubre 2009].
* ↑ «charts.org.nz - New Zealand charts portal». charts.org.nz. Arxivat de l'original el 25 d’agost 2015. [Consulta: 26 octubre 2009].
* ↑ «Roger Waters - The Pros And Cons Of Hitch Hiking - hitparade.ch». hitparade.ch. [Consulta: 26 octubre 2009].
* ↑ «swedishcharts.com - Roger Waters - The Pros And Cons Of Hitch Hiking». swedishcharts.com. [Consulta: 26 octubre 2009].
* ↑ «norwegiancharts.com - Roger Waters - The Pros And Cons Of Hitch Hiking». norwegiancharts.com. [Consulta: 26 octubre 2009].
# Vessenni

Vessenni (rus: Весенний) és un possiólok del districte autònom de Txukotka, a Rússia, que el 2011 tenia un sol habitant. Fou fundat el 1965 i creixé al voltant d'una mina d'or fins a l'esgotament i posterior tancament de la mina el 1998.