OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mormia palposa

Mormia palposa és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: la Gran Bretanya i Bèlgica.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sber. Ges. Naturforsch. Freunde Berlin, 1935, 248. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2014-05-25. [Consulta: 8 maig 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ List of UK Diptera Arxivat 2012-08-08 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Society for the study of flies (Diptera) (anglès)
* ↑ An Update of the 1998 Checklist of Diptera of the British Isles (actualitzat el 7 de març del 2012) Arxivat 2015-03-17 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Muséum National d'Histoire Naturelle, 2003-2012 (francès)
* ↑ Rote Liste gefährdeter Schmetterlingsmücken (Diptera: Psychodidae) Bayerns Arxivat 2011-09-15 a Wayback Machine. (alemany)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Pàtria potestat

La pàtria potestat és el conjunt de drets que la llei reconeix als pares sobre les persones i béns dels seus fills mentre aquests són menors d'edat o estan incapacitats, amb l'objectiu de permetre el compliment a aquells dels deures que tenen de sosteniment i educació d'aquests.
La reducció del poder dels pares ve establerta per les legislacions, car la funció de la pàtria potestat té com límit l'interès superior dels fills i el seu benefici, quedant en mans dels poders públics la possibilitat que, vetllant pels interessos del menor, privin de la pàtria potestat als progenitors.

## Història

A l'origen en el Dret romà (en llatí, Patria poestas), existia un poder absolut i indefinit del pare exclusivament (pater familias) sobre els fills. Posteriorment la legislació va anar endolcint-se fins a arribar als nostres dies.

## Exercici

L'exercici de la pàtria potestat es realitza per ambdós progenitors en cas d'ambdós hagin signat la partida de naixença, cas contrari, l'exerceix només qui hagi inscrit el naixement del menor davant el registre oficial. En cas de separació o divorci, la legislació preveu diferents sistemes segons el país:
* En uns casos la pàtria potestat és compartida per ambdós, encara que la custòdia física del menor romangui en un dels pares.
* En altres casos s'atribuïx a un d'ells la pàtria potestat i a l'altre una restringida capacitat que determina el jutge.
La pàtria potestat inclou la representació legal dels fills i l'administració dels seus béns, així com la responsabilitat pels actes dels menors, ja que aquests no tenen drets propis, des d'un punt de vista jurídic (Alieni iuris).

## Extinció

L'extinció de la pàtria potestat es produïx:
* Per defunció dels titulars o del menor.
* Per emancipació del fill o filla. L'emancipació al seu torn pot ser:
** Legal o automàtica, pel compliment de la majoria d'edat.
** Judicial o anticipada, mitjançant resolució judicial i complint-se certs requisits legals.
* Per la seva adopció.
* Per resolució judicial.

## Referències

* ↑ Presas, Inmaculada García. La patria potestad (en castellà). Editorial Dykinson, S.L., 2014-03-24. ISBN 978-84-9031-939-0.
* ↑ Rodríguez, Lydia Noriega. El régimen jurídico de la privación de la patria potestad (en castellà). Aranzadi / Civitas, 2021-12-17. ISBN 978-84-1391-595-1.
* ↑ Colección Códigos La Ley. Fondo Editorial Código Civil 2007 (en castellà). LA LEY, 2007. ISBN 978-84-9725-809-8.

## Vegeu també

* Custòdia compartida
# Pàtrocles de Túrios

Pàtrocles de Túrios (en grec antic: Πατροκλῆς; en llatí: Patrocles) fou un poeta tràgic grec nascut a Túrios, a la Magna Grècia, probablement contemporani del jove Sòfocles i que devia viure cap al final del segle v aC o començament del segle iv aC.
Climent d'Alexandria esmenta una obra seva de nom Dioscuri, i Estobeu reprodueix set línies d'aquesta obra. No se'n coneix res més.

## Referències

* ↑ 1.Patrocles of Thurii a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 139
# Rapetosaure

El rapetosaure (Rapetosaurus) és un gènere de dinosaure sauròpode que va viure al Cretaci superior, fa entre 70 i 65 milions d'anys, en el que actualment és Madagascar. Només s'ha identificat una espècie, Raspetosaurus krausei.

## Referències

* Kristina Curry Rogers, and Catherine A. Forster. 2004. "The skull of Rapetosaurus krausei (Sauropoda: Titanosauria) from the Late Cretaceous of Madagascar". Journal of Vertebrate Paleontology, 24(1), pàg. 121–144. (Resums a BioOne i DinoData)
* Kristina Curry Rogers, and Catherine A. Forster. August 2, 2001. "The last of the dinosaur titans: a new sauropod from Madagascar". Nature 412, pàg. 530-534. (Resum aquí.)
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Radio España Independiente

Radio España Independiente, més coneguda com La Pirenaica, per la creença que s'emetia des d'algun lloc dels Pirineus, fou una emissora creada pel Partit Comunista d'Espanya en el marc de la creació d'emissores de ràdio per part de diversos partits comunistes d'Europa durant la Segona Guerra Mundial com un element més de la lluita pels seus propòsits.
Aquesta emissora es crea a instàncies de Dolores Ibárruri, Pasionaria, que també faria, a vegades, de locutora, com ho fou també la seua secretària personal Irene Lewy Rodríguez; i comença a emetre des de Moscou el 22 de juliol de 1941.
Juntament amb els informatius en castellà de la BBC i Ràdio França Internacional, Radio España Independiente, lògicament amb tots els seus defectes, seria l'única informació radiofònica no controlada pel règim de Franco després del decret que atorgava el monopoli dels informatius a Radio Nacional de España, per tant, el simple fet d'atrevir-se a sintonitzar-la ja era un gest d'oposició al franquisme.
Després de l'atac alemany a la Unió Soviètica i davant la proximitat de les tropes alemanyes a Moscou és traslladada a la ciutat d'Ufà, a la República Autònoma de Baixkortostan.
El 5 de gener de 1955, per raons no del tot explicades, però que podrien estar relacionades amb la presència de la Unió Soviètica a Nacions Unides o amb un repartiment de les activitats entre els seus països satèl·lits, l'emissora es trasllada al que seria el seu emplaçament definitiu, la capital de Romania, Bucarest.
A partir de 1960 és dotada amb millors mitjans tècnics per millorar la seva cobertura i plantar cara a les interferències causades per les autoritats franquistes per mitjà d'emissors propis i d'aliats, com els existents a Pals (l'Empordà, que eren dels Estats Units d'Amèrica). És en aquesta època que es comencen a utilitzar tècniques com l'enregistrament en cinta dels programes i l'emissió per sorpresa en diferents freqüències simultànies.
Després de l'arribada de la democràcia a Espanya, el 14 de juliol de 1977, Radio España Independiente emet l'últim programa des de Madrid, retransmetent la primera sessió de les Corts que havien de començar a elaborar la Constitució espanyola.
Armand Balsebre i Rosario Fontova han publicat el llibre Las cartas de La Pirenaica, que és un recull de cartes rebudes per l'emissora, ja que durant dues generacions fou l'única via de comunicació no controlada pel règim franquista.

## Vegeu també

* Ramón Mendezona Roldán

## Enllaços externs

* Pàgina amb informació sobre Radio España Independiente Arxivat 2006-12-09 a Wayback Machine.
* Pàgina amb alguns arxius sonors de REI Arxivat 2010-06-09 a Wayback Machine.
* Altra pàgina amb alguns arxius sonors de Radio Espanya Independent Arxivat 2018-11-05 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Maquis y Pirineos: La gran invasión (1944-1945) Agustí Ferran Sánchez. Milenio. LLeida 2001. ISBN 9788489790698
* ↑ «4.1.2 La ràdio en català l'exili». DonesTech. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ Armand, Balsebre; Fontova, Rosario. Las cartas de La Pirenaica. 1a ed.. Càtedra, 2014, p. 600. ISBN 978-84-376-3261-2 [Consulta: 3 octubre 2014]. Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine.
# Monsters at Work

Monsters at Work és una sèrie de televisió estatunidenca creada per Bobs Gannaway i emesa originalment el 7 de juliol 2021 per la cadena Disney Channel en format HDTV. Es basa en Monsters, Inc.

## Repartiment

* John Goodman - James P. "Sulley" Sullivan
* Billy Crystal - Michael "Mike" Wazowski
* Ben Feldman - Tylor Tuskmon
* Mindy Kaling - Val Little
* Henry Winkler - Fritz
* Lucas Neff - Duncan P. Anderson
* Alanna Ubach - Katherine "Cutter" Sterns
* Jennifer Tilly - Celia Mae

## Referències

* ↑ «'Monsters at Work' Trailer Teases a New World of Laughter on Disney+» (en anglès americà), 11-06-2021. [Consulta: 26 agost 2021].
* ↑ Jackson, Alison. «The Story of 'Monsters, Inc.' Continues with 'Monsters at Work'» (en anglès americà). The Montclarion, 22-09-2021. [Consulta: 25 setembre 2021].
* ↑ Thielman, Sam. «Opinion | Why Disney's star-packed 'Monsters at Work' doesn't deliver the goods» (en anglès). NBC News, 10-07-2021. [Consulta: 25 setembre 2021].
# Municipi de Ropaži

El municipi de Ropaži (en letó: Ropažu novads) és un dels 110 municipis de Letònia, que es troba localitzat al centre del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Ropaži. El municipi va ser creat l'any 2005 després d'una reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Ropažu pagasts (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 6.832 persones (2009). La superfície del municipi té uns 322 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 21,22 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-02-05. [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 22 gener 2015].
# Scinax ictericus

Scinax ictericus és una espècie de granota que es troba a Colòmbia, el Perú i, possiblement també, Bolívia i el Brasil.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax ictericus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# The Children of Sanchez (pel·lícula)

The Children of Sanchez (estrenada a Mèxic com Los hijos de Sánchez) és una pel·lícula filmada en 1978 i dirigida per Hall Bartlett, amb Anthony Quinn, Dolores del Río, Katy Jurado, Lupita Ferrer i Lucía Méndez cstà basada en l'obra etnogràfica homònima del antropòleg Oscar Lewis. Va participar com a part de la selecció oficial a l'11è Festival Internacional de Cinema de Moscou.

## Argument

La pel·lícula narra la vida de Jesús Sánchez (Anthony Quinn), un pagès casat que tracta de cuidar la seva família en una zona marginal de la Ciutat de Mèxic. Sánchez és faldiller, abusiu, i un treballador dur, i sent el deure de fer costat econòmicament la seva família. El seu conflicte principal és amb la seva filla, Consuelo (Lupita Ferrer), en el seu intent de trencar el paper de ser una filla submisa. Consuelo és assessorada per la seva àvia, Paquita (Dolores del Río), la matriarca de la família. El consell que ella li dona a Consuelo és casar-se, ja que és l'única manera d'escapar del seu pare misogin.

## Repartiment

* Anthony Quinn... Jesús Sánchez
* Dolores del Río... Abuela Paquita
* Katy Jurado... La Chata
* Lupita Ferrer... Consuelo Sánchez
* Lucía Méndez... Marta Sánchez
* Duncan Quinn ... Manuel Sánchez
* Stathis Giallelis ... Roberto Sánchez
* Ignacio López Tarso... Ignacio
* Carmen Montejo... Guadalupe
* Rebeca Silva
* Héctor Bonilla
* Patricia Reyes Spíndola
* Helena Rojo
* René Cardona
* Patricia Aspíllaga
* José Carlos Ruiz
* Domingo Ambriz
* Enrique Lucero
* José Chávez
* Adriana Rojo
* Farnesio de Bernal
* Juan Bonnet
* Beatriz Marín
* Josefina Echánove
* Sergio Calderón ... Alberto
* Mauricio Bonnet
* Elsa Benn
* Jaime Pons
* Karla Ceballos
* Paola Jímenez Pons
* Alejandro Ortiz
* Alicia del Lago
* Jeniffer Demello
* Arturo Doring
* Marta Barrientos
* Josefina Mauri
* Fernando García
* Raquel García
* Irán Eory
* Armando Silvestre
* Bette Davis (sense acreditar)

## Comentaris

Entre els assistents a l'estrena estatunidenca de la pel·lícula el 17 de novembre de 1978, van ser el president Jimmy Carter i la seva esposa Rosalynn Carter. Quinn es va acompanyar el President i la Primera Dama als seus seients, i tot el recaptat va ser per a la Defensa Legal i Fons Mexicà per a l'Educació.
La banda sonora de la pel·lícula va ser escrita per Chuck Mangione i va guanyar un premi Grammy. La cançó que va donar títol a la cinta també va ser escrit per Mangione, i li va valer un Grammy a la Millor Interpretació Instrumental Pop.

## Referències

* ↑ Los hijos de Sánchez a abc.es
* ↑ New York Times Movie Review
* ↑ Emilio García Riera México visto por el cine extranjero: 1970, p. 63
* ↑ «11th Moscow International Film Festival (1979)». MIFF. Arxivat de l'original el 2014-04-03. [Consulta: 14 gener 2013]. Arxivat 2014-04-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 22 de febrer de 2013. [Consulta: 12 novembre 2012].
* ↑ Chuck Mangione al web dels Grammys

## Enllaços externs

* The Children of Sánchez, pel·lícula sencera a Dailymotion
# Giovanni da Udine

Giovanni da Udine també conegut com a Giovanni Nanni, o Giovanni de' Ricamatori, (Udine, 1487- Roma, 1564), va ser un pintor i arquitecte nascut a Itàlia.
Estudiant i assistent de Rafael, va ser responsable de la major part dels elements «decoratius» dels projectes rafaelescs més importants de Roma, i també especialista en decoracions al fresc, com l'estuc de la Loggia di Raffaello (Vaticà, 1517-1519) i la Loggia di Psiche de la Vil·la Farnesínia. També va assistir a la construcció d'algunes fonts monumentals, que no es conserven.
Després de la mort de Rafael, da Udine va continuar treballant en projectes iniciats pel seu mestre, com la Vil·la Madama de Roma. Va continuar el seu treball fins al saqueig de Roma (1527), quan va partir per treballar a Florència, on va treballar en els estucs de Sagrestia Nova a Sant Llorenç i a Venècia, on va treballar també en estucs per al Palazzo Grimani prop de 1540.
A Udine, va treballar com a arquitecte de la Torre dell 'Orologio i a la Fontana di Piazza Nuova. A Cividale va ajudar la construcció de Santa Maria dei Battuti.
El 1560 va tornar a Roma per treballar en el tercer pis de la Logge Vaticane, i va morir en aquesta ciutat en 1564.
# Carles II de Borbó

    Per l'arquebisbe de Rouen homònim, veure "Carles II de Borbó (arquebisbe de Rouen)"
Carles II de Borbó (Moulins 1433 - Lió, 13 de setembre de 1488), fou un prelat francès que va ser arquebisbe de Lió (1444- 1488) i després duc de Borbó i Alvèrnia.

## Biografia

Era fill de Carles I de Borbó i d'Agnès de Borgonya. Canonge de Lió a partir del 1443, fou elegit per arquebisbe el 6 de juny de 1444 a l'edat d'11 anys, de resultes de la defunció d'Amadeu de Talaru així com la renúncia de Joan de Borbó. Fou confirmat en aquest càrrec el 14 de novembre de 1446 per Eugeni IV, després de la mort de Geoffroy de Vassili que el papa havia designat en principi el 1344 sense tenir en compte la Pragmàtica Sanció. Basant-se en la seva edat, l'arquebisbat fou administrat durant la seva minoria per Rollin, bisbe d'Autun, de 1446 a 1447, després per Du Gué, bisbe d'Orleans, de 1447 a 1449, i finalment per Joan III de Borbó, bisbe del Puy, de 1449 a 1466.
De 1472 a 1476, va exercir igualment el càrrec de legat del papa a Avinyó.
El 1476, va esdevenir administrador del Bisbat de Clarmont i va ser creat cardenal pel papa Sixt IV. A la mort del seu germà Joan II de Borbó (1488), al que havien premort els seus dos fills i que només deixava una filla natural, Isabel (morta el 1497), casada amb Gilbert de Chantelot, senyor de La Chaisea (Monétay-sur-Allier), va esdevenir duc de Borbó i duc d'Alvèrnia, així com comte de Clermont-en Beauvaisis i de Forès (a més d'algunes senyories). Tanmateix, va morir aquell mateix any a Lió i els títols nobiliaris van passar al seu germà Pere, que es convertiria en Pere II de Borbó.
Va manar construir la seva pròpia capella funerària a la catedral de Lió. Aquesta capella (dita "dels Borbons" o de sant Lluís) va ser realitzada entre 1486 i 1508 i és considerada una obra molt representativa del gòtic flamíger.

## Carles II de Borbó en la literatura

Carles II de Borbó és posat en escena per Victor Hugo a la seva novel·la Notre-Dame de París (cap. III, Monsieur le Cardinal). Evoca els títols i el parentiu de Carles II de Borbó en aquests termes: "Carles, cardenal de Borbó, arquebisbe i comte de Lió, primat de les Gàl·lies, estava alhora aliat a Lluís XI pel seu germà, Pere, senyor de Beaujeu, qui s'havia casat amb la filla gran del rei, i aliat a Carles el Temerari per la seva mare, Agnès de Borgonya."

## Notes i referències

* ↑ Designat pel legat cardinal Basilius Bessarion (Joseph Vaesen i Étienne Charavay Lettres de Louis XI, volum V, pàg. 2, nota n° 1; segons Henri Vast Le Cardinal Bessarion (1403-1472), Hachette, París 1878)
* ↑ op. cit. pàg. 75
* ↑ op. cit. pàg. 75-76
* ↑ op. cit. pàg. 76
* Joseph Vaesen et Étienne Charavay, Lettres de Louis XI, volum III, p.75-76, note n°2, Librairie Renouard, Paris 1887; segons els Archives du Rhône n° G.3000 i Gallia Christiana, volum IV, pàg. 177
# Rochester Hills

Rochester Hills és una ciutat del comtat d'Oakland a l'estat de Michigan dels Estats Units. Segons el cens del 2020, la ciutat tenia una població total de 76.300 habitants. És la 14a ciutat més gran de Michigan.
L'àrea de l'actual municipi va ser ocupada per primera vegada per colons d'ascendència europea el 1817, i es va organitzar com a Municipi d'Avon el 1835. La Ciutat de Rochester es va incorporar el 1967, mentre que l'àrea restant del Municipi d'Avon es va incorporar i es va rebatejar com a Ciutat de Rochester Hills el 1984.
Considerada com a suburbi nord de l'àrea metropolitana de Detroit, Rochester Hills es troba a 19,3 km al nord de Detroit.

## Referències

* ↑ «U.S. Census Bureau QuickFacts: Rochester Hills city, Michigan». United States Census Bureau.
* ↑ «Cities in Michigan by Population». World Population Review.
# The Child Crusoes

The Child Crusoes és una pel·lícula muda de la Vitagraph dirigida per Van Dyke Brooke i protagonitzada per Tefft Johnson, Kenneth Casey i Adele DeGarde. Basada en un guió de Marison Ziegfeld, la pel·lícula, d’una bobina, es va estrenar el 13 de setembre de 1911.

## Argument

Jack és un petit orfe ansiós de convertir-se en mariner i, tot i que el capità Rhines es nega a portar-lo a bord del seu vaixell, aconsegueix colar-se com a polissó. Quan el vaixell ja es troba a mar obert és descobert i està a punt de ser castigat però May, la filla del capità, intercedeix per ell. Més tard una terrible tempesta els colpeja i el vaixell naufraga. El capità, amb l’ajut de Jack, construeix una petita balsa en la que embarquen amb May i es dirigeixen cap a una illa que albiren a la llunyania. Després d’anar a la deriva durant moltes hores, finalment hi arriben. Allà viu una tribu salvatge caníbal. El capità, obrint-se camí per una costa rocosa, ensopega i queda destrossat entre les roques. El petit Jack i el May ara es queden sols i junts aconsegueixen construir un refugi. Fan foc per cuinar i el fum atreu l’atenció dels salvatges de l’illa. Jack, agafa el seu rifle i aconsegueix matar el cap de la tribu. Un oficial de l'exèrcit americà que es troba a l’illa sent els trets i juntament amb els seus homes rescaten els dos petits i els retornen a casa.

## Repartiment

* Tefft Johnson (Capità Rhines)
* Kenneth Casey (Jack el polissó)
* Adele DeGarde (May, la filla del capità)
* Leo Delaney
* Norma Talmadge
* Ralph Ince
* Edith Storey
* Helene Costello
* Dolores Costello
* William Shea

## Referències

* ↑ «The Child Crusoes» (en anglès). Internet Movie Database, 13-09-1911. [Consulta: 16 gener 2021].
* ↑ «Calendar of licensed releases». The Moving Picture World 9, 10, 16-09-1911, pàg. 794.
* ↑ «The Child Crusoes». The Moving Picture World 9, 11, 23-09-1911, pàg. 906.
# The Chemical Brothers

The Chemical Brothers és un duo anglès format per Tom Rowlands i per Ed Simons que compon música electrònica. Al principi es deien The Dust Brothers però es van veure obligats a canviar de nom perquè ja hi havia un altre grup estatunidenc amb el mateix nom. Són uns dels grans pioners del gènere big beat.

## Història

Ed Simons va néixer a Herne Hill, un districte del sud de Londres, el 9 de juny de 1970. Quan era jove es va interessar per la música i l'aviació. A l'escola, a Simons li agradava el hip hop. Tom Rowlands era un company de classe d'Ed Simons i va néixer el dia 11 de gener de 1971 a Kingston upon Thames. A l'escola de Reading s'obsessionà amb Escòcia, en especial amb la gaita. Va descriure el primer àlbum de Public Enemy com el disc que probablement va canviar la seva vida. A Rowlands també li a agradava el hip hop.
El grup Ariel va estar format per Rowlands i dos amics seus a Londres abans de mudar-se a Manchester on Simons viva. El primer single d'Ariel va ser «Sea of Beats». L'últim tema que va fer Rowlands amb Ariel va ser la cançó «T Baby».
El 1992, Rowlands i Simons començaren a punxar al club anomenat Naked Under Leather amb el nom artístic de The 237 Turbo Nutters. Més endavant, Rowlands i Simons es començaren a anomenar a ells mateixos The Dust Brothers. Ràpidament, van començar a fer les seves pròpies cançons. La seva primera cançó junts va ser «Song To The Siren», però l'audència va considerar que era massa lenta. El duo va completar la universitat amb bons resultats. El 1993, The Dust Brothers van fer les seves primeres remescles. La primera va ser «Packet Of Peace». El 1994, completaren el seu EP Fourteenth Century Sky. D'entre molts d'altres, conté el trencador «Chemical Beats» que va formar part de la primera edició de la famosa sèrie de videojocs Wipeout.

## Discografia
### Àlbums

* Exit Planet Dust (1995)
* Dig Your Own Hole (1997)
* Surrender (1999)
* Come with Us (2002)
* Push the Button (2005)
* We Are the Night (2007)
* Further (2010)
* Born in the Echoes (2015)
* No Geography (2019)

## Referències

* ↑ Massaguer, Rosa. «La litúrgia tecno, l'electrònica d'autor i la resistència de The Chemical Brothers». Enderrock.cat, 19-06-2022. [Consulta: 28 juny 2022].
* ↑ García Montoliu, Álvaro «El EDM es muy aburrido, ahora todo es subidón tras subidón» (en castellà). El País [Madrid], 28-10-2016. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Del Amo, Sergio. «Aunque pasen los años siempre se aprende algo» (en castellà). MondoSonoro, 15-07-2015. [Consulta: 28 juny 2022].
# Teylingen

Teylingen és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 35.697 habitants repartits sobre una superfície de 33,63 km² (dels quals 5,02 km² corresponen a aigua). Limita amb els municipis de Noordwijk, Noordwijkerhout, Lisse, Haarlemmermeer, Kaag en Braassem, Leiderdorp, Leiden, Oegstgeest i Katwijk.

## Centres de població

* Sassenheim - seu de l'ajuntament
* Teijlingen
* Voorhout
* Warmond

## Ajuntament

Eleccions locals de 2005 :
| Partit | Vots en % | Regidors |
| CDA | 29,7 | 7 |
| VVD | 26,6 | 7 |
| PvdA | 19,7 | 5 |
| Trilokaal | 14,7 | 3 |
| D66 | 5,8 | 1 |
| ChristenUnie | 3,6 | - |
| Total | 39,3 | 23 |

## Enllaços externs

* www.teylingen.nl