OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bibionomorfs

Els bibionomorfs (Bibionomorpha) són un infraordre de dípters nematòcers que inclou, entre d'altres, les famílies Bibionidae, Mycetophilidae i Cecidomyiidae, amb milers d'espècies.

## Taxonomia

Els bibionomorfs inclouen 17 famílies:
* Família Anisopodidae Knab, 1912 (24 gèneres, 196 espècies)
* Família Canthyloscelididae Enderlein, 1912 (5 gèneres, 17 espècies)
* Família Scatopsidae Newman, 1834 (34 gèneres, 407 espècies)
* Família Valeseguyidae Amorim & Grimaldi, 2006 (3 gèneres, 3 espècies)
* Família Axymyiidae Shannon, 1921 (6 gèneres, 8 espècies)
* Família Hesperinidae Schiner, 1864 (2 gèneres, 10 espècies)
* Família Bibionidae Fleming, 1821 (12 gèneres, 1,102 espècies)
* Família Pachyneuridae Schiner, 1864 (7 gèneres, 8 espècies)
* Família Ditomyiidae Keilin, 1919 (8 gèneres, 98 espècies)
* Família Diadocidiidae Winnertz, 1863 (4 gèneres, 39 espècies)
* Família Mycetophilidae Newman, 1834 (233 gèneres, 4,525 espècies)
* Família Bolitophilidae Winnertz, 1863 (2 gèneres, 61 espècies)
* Família Keroplatidae Rondani, 1856 (90 gèneres, 993 espècies)
* Família Lygistorrhinidae Edwards, 1925 (15 gèneres, 44 espècies)
* Família Rangomaramidae Jaschhof & Didham, 2002 (13 gèneres, 32 espècies)
* Família Sciaridae Billberg, 1820 (92 gèneres, 2,455 espècies)
* Família Cecidomyiidae Newman, 1835 (761 gèneres, 6,296 espècies)

## Referències

* ↑ T. Pape, V. Blagoderov & M. B. Mostovski, 2011. "Order Diptera Linnaeus, 1758." In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa, 3148: 203-208.
# Desguàs d'inodor flexible

Un Desguàs d'inodor flexible és un tipus de canonada utilitzat per lampistes per perllongar la canonada del sifó de desguàs d'un vàter, quan per diverses circumstàncies es necessita canviar la ubicació de la sortida d'un vàter. És net, i de fet la manera més fàcil de canviar de lloc un vàter, o simplement canviar-lo per un altre amb diferents mesures o diferent col·locació del forat de desguàs, tot i que el model de colze a emprar dependrà de la situació de la canonada de sortida i d'on es vulgui situar el nou vàter.

## Descripció

Actualment, una aplicació comuna dels sifons és en els desguassos dels aparells sanitaris (piques, lavabos, inodors, etc.), per evitar que la pudor de les matèries en putrefacció del clavegueram surti per l'orifici de desguàs dels aparells. El model més clàssic (i el que millor funciona hidràulicament) consisteix en un tub en forma de "S" tombada, de manera que, en desguassar l'aparell, l'aigua omple les dues branques del tub, fins al nivell de desguàs de la segona, mantenint un tap d'aigua neta que tanca l'entrada d'olors.

## Tipus

Hi ha diferents tipus de Desguassos de vàters per a casos especials.
* Desguàs d'inodor excèntric, forma més convenient per canviar de lloc un vàter quan la diferència entre eixos és petita
* Desguàs d'inodor en angle, forma més convenient per canviar de lloc un vàter quan hi ha una divergència entre eixos de fins a 45°.

## Vegeu també

* Multiplicador d'aire
* Tallatubs
* Sensor BSI

## Referències

* ↑ Departament de Construcció. Escola d'Arquitectura de la Universitat de Les Palmes de Gran Canària. «Fonaments i criteris de les instal·lacions de sanejament». Arxivat de l'original el 4 març 2016. [Consulta: 2 febrer 2014].
* ↑ how-to-install-a-toilet-flexible-hose

## Enllaços externs

* desguàs-inodor-extensible
* Flexible-Long-Pa-Connector
# El preu de la innocència

El preu de la innocència (originalment en anglès, Girl Followed) és una pel·lícula de thriller estatunidenca estrenada el 2017, sota la direcció de Tom Shell. Entre els intèrprets, compta amb Heather McComb, Joseph Lawrence, Emma Fuhrmann i Gianna LePera. La cinta tracta sobre les relacions tòxiques i la privadesa a les xarxes socials. El 28 de març de 2021 va estrenar-se el doblatge en català a TV3.

## Sinopsi

La Regan és una noia de catorze anys. Tot i que té una vida i una família aparentment normals, viu eclipsada per la seva germana gran i per la seva millor amiga, la Sabine, que és molt popular. Quan, desesperada per cridar l'atenció, envia unes fotos seves en roba interior al noi que li agrada, la seva vida comença a trontollar, i buscarà consol en el Nate, el recepcionista de la clínica on la seva mare treballa d'infermera. El Nate és bastant més gran que ella i sembla l'amic ideal, però aviat es veurà que la seva amistat no és tan desinteressada com sembla, i la noia es trobarà atrapada en una relació tòxica que agafarà un caire molt perillós.

## Repartiment

| Heather McComb Joseph Lawrence Emma Fuhrmann Gianna LePera Travis Caldwell Laura Kai Chen | Olivia Nikkanen Betsy Baker Stacy Barnhisel Cary Brayboy Jake Elliott Danielle Langlois | María DiDomenico Jen Reiter Katherine Kamhi Jentzen Ramirez Nicole Ehinger Madison Mae |

## Referències

* ↑ «Girl Followed (TV) (2017)» (en anglès). FilmAffinity. [Consulta: 11 abril 2022].
* ↑ «Girl Followed (2017) Movie Review». The Movie Scene. [Consulta: 11 abril 2022].
* ↑ «El preu de la innocència». ésAdir. [Consulta: 11 abril 2022].
* ↑ «Pel·lícules - El preu de la innocència». TV3. [Consulta: 11 abril 2022].
# Sant Joan dels Arcs

Sant Joan dels Arcs és un antic municipi que apareix documentat el 1194 en una butlla de Celestí III i que forma part dels actuals Vinyols i els Arcs i Cambrils.
En un començament Els Arcs formaven part de la meitat del terme de Cambrils donat el 1152 per Ramon Berenguer IV a Ponç de Regomir, i aquest últim donà una part del feu a Ramon dels Arcs. Va dependre durant un temps de la baronia d'Alforja, quan Bernat dels Arcs es casà amb Romeva de Gavagou, hereva de la senyoria d'Alforja, i més tard al monestir de Bonrepòs quan Pere dels Arcs va deixar el poble en testament a la seva germana, o potser filla, abadessa del monestir. La crisi demogràfica del segle XIV va fer que el poble desaparegués gairebé per complet, quedant unit al de Vinyols mitjançant una concòrdia firmada el 1339. Però durant anys, fins al segle xviii, Cambrils pledejà amb Vinyols, que comptava amb el suport del bisbe de Tarragona, per la possessió dels Arcs. Es creu que la denominada Font Coberta, vora el mar i enclavada dins del terme de Cambrils, és el darrer vestigi de l'antic nucli dels Arcs.

## Referències

* ↑ Anguera, Pere. Història dels pobles del Baix Camp, 1989, p. 337-343.
# Belén López Morales

Belén López Morales (Rota, província de Cadis, 6 de març de 1992) és una ciclista espanyola. Professional des del 2009, actualment milita a l'equip Massi Tactic UCI Women Team. Ha combinat la carretera amb el ciclisme en pista.

## Palmarès en ruta

* 2005
** 1a a la Copa d'Espanya sub-23
* 2006
** 1a a la Copa d'Espanya sub-23
* 2011
** 1a al Gran Premi San Isidro
* 2013
** 1a a la Copa d'Espanya
** 1a a l'Emakumeen Aiztondo Sari Nagusia
** 1a a la Clàssica de la Muntanya Palentina
* 2014
** 1a a la Copa d'Espanya
** 1a al Trofeu Govern de la Rioja
* 2015
** 1a a la Copa d'Espanya
** 1a a la Volta a Burgos femenina i 1 etapa

## Palmarès en pista

* 2002
** Campiona d'Espanya en Velocitat
** Campiona d'Espanya en Keirin
* 2003
** Campiona d'Espanya en Velocitat
** Campiona d'Espanya en Keirin

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Myliobatis rhombus

Myliobatis rhombus és una espècie de peix de la família dels miliobàtids i de l'ordre dels myliobatiformes.

## Referències

* ↑ Cuvier, G., 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Basilewsky, S., 1855. Ichthyographia Chinae Borealis. Nouveaux mémoires de la Société impériale des naturalistes de Moscou v. 10: 215-263, Pls. 1-9.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Deshidratació

La deshidratació és la pèrdua excessiva d'aigua i que no ha estat reposada. La deshidratació pot produir-se per estar en una situació de molta calor (sobretot si hi ha molta humitat), exercici intens, falta de beguda o una combinació d'aquests factors.
Per a evitar-la s'ha de beure aigua o begudes isotòniques com la llimonada alcalina, no és gaire recomanable beure begudes molt ensucrades, com les begudes de cola o almenys és aconsellable alternar-les amb aigua. És convenient beure abans de tenir set, si la beguda "entra bé" és que el cos necessita aigua. La set no apareix fins que s'ha perdut un 1% de l'aigua del cos. Aquesta deshidratació més lleu que es produeix fins i tot encara que es tingui tota l'aigua que es vulgui i es denomina deshidratació voluntària. La deshidratació voluntària es redueix, o fins i tot s'elimina per complet, amb les begudes isotòniques.
Encara que es pensava que era millor beure glopets curts, ara es recomana beure glops grans perquè s'absorbeix més ràpidament. La causa és que un volum gran a l'estómac accelera el buidatge gàstric. De totes maneres l'aigua a l'estómac no ha de molestar durant l'exercici.
Els símptomes de la deshidratació, a més de la sequedat de les mucoses que provoca la set, poden ser: nàusees, mal de cap, falta de força o disminució del rendiment, fatiga mental i física, i en pessigar la pell sense clavar l'ungla es queda la marca.
Per a disminuir la quantitat d'aigua eliminada, els ronyons concentren més l'orina i fins i tot la que es troba a la bufeta es pot reconcentrar fins i tot més. L'orina es pot concentrar fins a produir només 500 ml al dia, però la seua producció no decreix amb una major deshidratació una vegada passat aquest punt. Quan la deshidratació es torna més extrema el ronyó falla i ja no produeix més orina, amb la qual cosa els desfets es van acumulant. Encara que pugui no semblar-ho, la suor pot suposar major pèrdua d'aigua que l'orina.
La deshidratació desapareix ràpidament, gran part dels seus símptomes desapareixen en mitja o una hora després de beure aigua sense cap limitació, fins i tot amb deshidratacions de fins al 10% del pes corporal.
La deshidratació és una de les causes que generen la insolació (colp de calor) i la ressaca (a causa de l'alcohol perquè és un diürètic).
# Bessemer City

Bessemer City és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 5.119 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bessemer City tenia 5.119 habitants, 2.009 habitatges i 1.436 famílies. La densitat de població era de 465 habitants per km².
Dels 2.009 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,9% hi vivien parelles casades, en un 15,5% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 23,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.826 $ i la renda mediana per família de 39.759 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.357 $ mentre que les dones 23.133 $. La renda per capita de la població era de 15.971 $. Entorn del 8,8% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bessemer City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bessemer City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# El presoner del cel

El presoner del cel és una novel·la de Carlos Ruiz Zafón publicada el 2011. És el tercer llibre de la saga del Cementiri dels llibres oblidats, un cicle de quatre novel·les interconnectades i ambientades en la Barcelona misteriosa i gòtica que va des de l'era de la Revolució Industrial fins als anys posteriors a la Guerra Civil espanyola. La tirada inicial, per a Espanya i Hispanoamèrica, va ser d'un milió d'exemplars.

## Argument

Daniel Sempere, ja un home casat i pare d'un fill, rep la visita d'un misteriós home que busca a Fermín Romero de Torres. Llavors serà quan descobreixi la dura història del seu amic i com d'units estan l'un i l'altre.
En El presoner del cel descobrim que aquell adolescent que vam conèixer a L'ombra del vent ara està casat amb Bea i és pare d'un nen anomenat Julián. Daniel Sempere rep la visita d'un misteriós personatge en la llibreria preguntant, ni més ni menys, que per Fermín. Espantat, decideix explicar-li al seu amic i cap la seva història. Una història que comença al castell de Montjuïc i que acaba el dia que es van conèixer a la plaça Real.
A la presó en la qual estaven empresonades les persones políticament contràries al règim dictatorial de Franco, Fermín Romero de Torres coneix a David Martín (protagonista del joc de l'àngel), al que anomenen el presoner del cel. La presó està regentada per Mauricio Valls, algú amb escassa habilitat literària que manté amb vida a David Martín perquè aquest li reescrigui la seva obra. Per aconseguir-ho, Valls amenaça amb fer mal a la seva amiga Isabella Gispert, el seu marit i el seu fill: Daniel Sempere. Allí, l'escriptor i Fermín entaulen amistat i planegen la fugida d'aquest últim emulant al Comte de Montecristo, amb la condició que Fermín cuidi sempre del petit Daniel. Quan tot està a punt, Fermín decideix robar al seu company una clau que obre el tresor que ha aconseguit amb els crims de la guerra civil.

## Referències

* ↑ «The Prisoner of Heaven by Carlos Ruiz Zafón – review» (en anglès), 28-06-2012. [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ Zipp, Yvonne «“The Prisoner of Heaven,” by Carlos Ruiz Zafon» (en anglès). Washington Post, 03-08-2012. ISSN: 0190-8286.
* ↑ Ana. «Book Review: The Prisoner of Heaven by Carlos Ruiz Zafón |» (en anglès americà), 23-07-2012. [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ «Zafón publica 'El prisionero del cielo', una novela "más luminosa" que desvela las claves de las anteriores». La Vanguardia. Europa Press, 16-11-2011.
# Batsada

Batsada (en rus: Бацада) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 754 habitants. Pertany al districte rural de Gunib.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Sant Pere (Retaule de Talavera)

El quadre Sant Pere, de l'antic Retaule de Talavera, és una obra d'El Greco, que consta amb el número 11 en el catàleg raonat d'obres d'aquest pintor, realitzat pel seu especialista Harold Wethey.

## Anàlisi de l'obra

Oli sobre llenç; 126 x 46 cm.; Monestir de Guadalupe, Província de Càceres.
Pertanyent al desaparegut retaule de Talavera la Vieja, aquest llenç estava situat a l'esquerra de la imatge de la Mare de Déu del Roser, respecte a l'espectador. El Greco representa Sant Pere girant el rostre i vers l'estàtua del centre del retaule. Té una tipología allargada, nerviosa i elegant, inaugurada pel mestre cretenc amb els Sants Joans del retaule de Santo Domingo el Antiguo, que seria després continuat vàries vegades durant la seva carrera pictórica. Sant Pere és representat de perfil, assenyalant l'estàtua de la Verge amb la seva mà dreta, mentre amb la mà esquerra sosté de manera indolent les claus de l'Església, tal com ho feia a L'enterrament del comte d'Orgaz.
El color, l'expressió, el gest, el ropatge, el fons nebulós i la concepció d'una figura aïllada són d'una concepció pictòrica excel·lent, on cada detall té la suficient intensitat i vigor. La figura omple la major part del del quadre, amb un canon allargat, tractada com si fos una escultura o un relleu. En els braços, cames i peus no hi ha distorsió, perquè l'allargament i l'aprimament de la figura obeeixen a la idea del canon.

## Vegeu també

* Sant Andreu (Retaule de Talavera)
* La coronació de la Verge (Retaule de Talavera)
* Retaule de Talavera la Vieja

## Referències

* ↑ Wethey, Harold E. Obra mencionada, p. 24.
* ↑ Álvarez Lopera, José. Obra mencionada, p. 150.
* ↑ Gudiol, José. Obra mencionada, p. 131-132.

## Bibliografia

* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II) ; Ediciones Guadarrama; Madrid-1967.
* Cossío; manuel Bartolomé; El Greco de Cossío ; Lecturas Hispánicas; Zaragoza-2016; ISBN 978 1539 832690
* Marañón, Gregorio; El Greco y Toledo ; RBA Libros; Barcelona-2014; ISBN 978 84 9056 112 6
* Gudiol, José; Doménikos Theotokópoulos, El Greco; Ediciones Polígrafa, S.A.; Barcelona-1982; ISBN 84-343-0031-1
# Belén Sánchez Picorelli

Belén Sánchez Picorelli (Madrid, 14 de novembre de 1978) és una exjugadora i entrenadora de waterpolo espanyola.
Formada al CN Ondarreta, la temporada 2000-01 va fitxar pel Club Esportiu Mediterrani. La temporada següent va marxar a jugar a la lliga italiana amb el Gifa Citta, amb què va aconseguir una Copa LEN el 2002. Aquell mateix any va retornar al CE Mediterrani, amb el qual va guanyar una Lliga espanyola i una Copa de la Reina. Durant aquest període va exercir com a entrenadora del CN Rubí i del CN Molins de Rei. La temporada 2009-10 va fitxar pel CN Sabadell, aconseguint una Copa de la Reina, i la temporada següent, va esdevenir segona entrenadora de l'equip. Com a entrenadora, ha aconseguit la majoria dels títols recents del CN Sabadell. Internacional amb la selecció espanyola en 121 ocasions entre 1995 i 2004, va participar en dos Campionats del Món (1998 i 2003) i en quatre Campionats d'Europa (1997, 1999, 2001 i 2003), destacant el quart lloc aconseguit el 1997. Entre d'altres reconeixements, va rebre la medalla de serveis distingits de bronze (1998), d'argent (1999) i d'or (2000) de la Reial Federació Espanyola de Natació.

## Palmarès
### Com a jugadora

* 1 Copa LEN de waterpolo femenina: 2001-02
* 1 Lliga espanyola de waterpolo femenina: 2002-03
* 2 Copa espanyola de waterpolo femenina: 2002-03, 2008-09

### Com a entrenadora

* 5 Eurolliga femenina de la LEN: 2010-11, 2012-13, 2013-14, 2015-16, 2018-19
* 3 Supercopa d'Europa de waterpolo femenina: 2013-14, 2014-15, 2016-17
* 9 Lliga espanyola de waterpolo femenina: 2010-11, 2011-12, 2012-13, 2013-14, 2014-15, 2015-16, 2016-17, 2017-18, 2018-19
* 9 Copa espanyola de waterpolo femenina: 2010-11, 2011-12, 2012-13, 2013-14, 2014-15, 2016-17, 2017-18, 2018-19, 2019-20
* 9 Supercopa espanyola de waterpolo femenina: 2010-11, 2011-12, 2012-13, 2013-14, 2014-15, 2015-16, 2016-17, 2017-18, 2018-19
* 10 Copa Catalunya de waterpolo femenina: 2010-11, 2011-12, 2012-13, 2013-14, 2014-15, 2015-16, 2016-17, 2017-18, 2018-19, 2019-20

## Referències

* 1 2 «Belén Sánchez Picorelli». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ventura, Gaspar. «El Ondarreta Alcorcón que tambaleó los cimientos» (en castellà). Waterpolista.com, 26-05-2020. Arxivat de l'original el 2020-06-06. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ Serras, Manel «La quinta de las olvidadas» (en castellà). El País, 18-07-2003. ISSN: 1134-6582 [Consulta: 4 abril 2020].
# Franceville

Franceville (o Masuku) és una de les quatre ciutats més grans del Gabon. Se situa a una altura de 332 metres a la riba del riu Mpassa. Va créixer entorn d'un poblat anomenat Masuku, quan Pierre Savorgnan de Brazza el va triar per a allotjar-hi antics esclaus, i en va canviar el nom, el 1880.
A la ciutat hi destaquen l'església de Sant Hilari (de 1899), una gran estàtua d'Omar Bongo i un institut d'investigació científica. L'aeroport es troba 20km a l'oest, a Muengué. El president de Gabon Omar Bongo fou enterrat a Franceville el 18 de juny de 2009.

## Referències

* ↑ "Gabon : Franceville s'apprête à célébrer son 125ème anniversaire" Arxivat 2011-07-18 a Wayback Machine., Xinhua, May 21, 2005 (francès).

## Bibliografia

* Maria Petringa, Brazza, A Life for Africa. Bloomington, IN: AuthorHouse, 2006. ISBN 978-1-4259-1198-0

## Enllaços externs

* Mapa i temps a Franceville
* Mounana mine info a Mindat.org
* Mina d'Oklo, sobre una dotzena de reactors nuclears naturals precambrians
# Myllokunmingia fengjiaoa

Myllokunmingia fengjiaoa és un primitiu animal del Cambrià inferior xinès, que es pensa que era vertebrat. S'assembla en part als mixínids, uns àgnats moderns. Feia uns 28 mm de longitud i uns 6 mm d'alçària.
És el vertebrat més antic conegut, i se l'ha trobat en roques del període Cambrià (fa 530 milions d'anys). Sembla tenir un crani i estructures esquelètiques cartilaginoses (com les llamprees, que també són vertebrats). No hi ha cap indici de mineralització dels elements de l'esquelet (biomineralització).
L'holotip fou trobat a la formació de Qiongzhusi, a prop de Haikou, a la ciutat de Kunming (Yunnan, Xina).
Aquest animal tenia un cap i un tronc diferenciats, amb una aleta dorsal i una de ventral més enrere. El cap té unes cinc o sis brànquies. Al tòrax, hi ha 25 segments amb forma de ve baixa apuntant cap al darrere (miòmers). Té un notocordi, una faringe i un tub digestiu que possiblement arribava fins a la punta de la cua de l'animal. No s'ha pogut identificar amb claredat la boca, i és possible que hi hagi una cavitat pericardíaca. No hi ha radis a les aletes. Només s'ha trobat un espècimen amb cua, de la qual s'ha trobat la punta enterrada en sediments.
Una criatura similar trobada en els mateixos esquistos és Haikouichthys. També s'hi han trobat possibles cordats (hemicordats més primitius).

## Referències

* ↑ D-G. Shu, H-L. Luo, S. Conway Morris, X-L. Zhang, S-X. Hu, L. Chen, J. Han, M. Zhu, Y. Li i L-Z. Chen, 1999. Lower Cambrian vertebrates from south China. Nature 402, 42-46 (4 Novembre 1999)
# Districte de la Veveyse

El Districte de Veveyse (en alemany Bezirk Veveyse o Vivisbach) és un dels set districtes del Cantó de Friburg a Suïssa. Té 14057 habitants (cens de 2005) i una superfície de 134,30 km². Està format per 9 municipis i el cap del districte és Châtel-Saint-Denis. Es tracta d'un districte amb el francès com a llengua oficial.

## Municipis

| Nom | Habitants (2003) | Superfície en ha |
| Attalens | 2316 | 836 |
| Bossonnens | 1074 | 409 |
| Châtel-Saint-Denis | 4692 | 4790 |
| Granges | 630 | 446 |
| La Verrerie | 924 | 1342 |
| Le Flon | 859 | 954 |
| Remaufens | 776 | 589 |
| Saint-Martin | 850 | 875 |
| Semsales | 1013 | 2939 |
# Era Andòrta

Era Andòrta (francès Landorthe) és un municipi occità de Gascunya, del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Barcarès

«Barcarès» té aquests significats:
* El Barcarès, municipi del Rosselló.
** Camp del Barcarès, camp de concentració establert després de la Guerra Civil espanyola al municipi rossellonès del mateix nom
* Es Barcarès, urbanització d'Alcúdia (Mallorca).
# Belén López

Belén López és el nom dels següents personatges:
* Belén López (actriu) (Sevilla, 1970), actriu espanyola
* Belén López Morales (Rota,1992), ciclista espanyola
# Gai Licini Nerva

Gai Licini Nerva és el nom dels següents personatges:
* Gai Licini Nerva (pretor), pretor romà el 167 aC
* Gai Licini Nerva (tribú), tribú de la plebs el 63 aC