OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dunwoody

Dunwoody és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 32.808 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dunwoody tenia 32.808 habitants, 13.746 habitatges, i 8.976 famílies. La densitat de població era de 1.048,6 habitants/km².
Dels 13.746 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 5,4% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,6% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 33,9% entre 25 i 44, un 27% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 82.838 $ i la renda mediana per família de 100.796 $. Els homes tenien una renda mediana de 70.460 $ mentre que les dones 42.813 $. La renda per capita de la població era de 43.523 $. Entorn de l'1,5% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dunwoody». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dunwoody». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jacques Alexis de Verteuil

Jacques Alexis de Verteuil (Beaurepaire, 26 de març de 1726 - 24 de desembre de 1793) fou un general francès i cavaller de l'Orde de l'Esperit Sant (1770).
Després de servir al Canadà francès i ser governador de l'illa d'Yeu des de 1768, Verteuil era al comandament de La Rochelle en l'obertura de la Revolució Francesa. Després es va convertir en tinent general de l'exèrcit realista catòlic durant la Revolta de La Vendée. Capturat a Savenay, va ser executat com a presoner de la Convenció Nacional per les seves activitats contrarevolucionàries (condemnat com a "bandoler") a la Vendée.
Nascut a Beaurepaire, Vendée, Poitou, fill de Leonard de Verteuil, baró de Feuillas (1680-1743), Jacques Alexis es va casar l'agost de 1754 a Louisbourg, Nova Escòcia, amb Marie du Pont du Vivier de Gourville, filla de la seigneur de Gourville, títol que heretà.

## Referències

* ↑ Louis Prévost La Boutetière, Le chevalier de Sapinaud et les chefs vendéens du centre 1869: 15, assenyalant el llibre de cartes de Verteuil (journal-minute) als arxius de Vendée.
* ↑ Jacques Alexis de Verteuil". Arxivat des de l'original el 15/01/2013. Recuperat el 20/04/2012.
* 1 2 Jacques Alexis de Verteuil
# Sosnovka (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Sosnovka».
Sosnovka (en rus: Сосновка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 735 habitants. Pertany al districte municipal de Saràtov.

## Referències

* ↑ «О преобразовании Соколовского, Михайловского, Краснооктябрьского, Вольновского, Дубковского, Расковского, Усть-Курдюмского, Александровского муниципальных образований Саратовского муниципального района Саратовской области, муниципального образования "Город Саратов" и внесении изменений в некоторые законодательные акты Саратовской области от 25 ноября 2021 - docs.cntd.ru». Arxivat de l'original el 2021-12-27.
* ↑ «Карта села Александровки в Саратовской области с улицами и номерами домов». mapdata.ru. Arxivat de l'original el 2020-10-17. [Consulta: 30 març 2020].
# René Schiermeyer

René Schiermeyer (Sélestat, 27 de setembre de 1938) és un lluitador francès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960. Combinà la lluita lliure i la lluita grecoromana.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on va guanyar la medalla de bronze en la competició del pes wèlter del programa de lluita grecoromana. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, quedà eliminat en la quarta ronda de la mateixa competició del pes wèlter. En el seu palmarès també destaquen tres medalles als Jocs del Mediterrani, de plata el 1959 i dues de bronze, el 1959 i 1963. Entre 1959 i 1967 guanyà deu campionats nacionals de lluita lliure i grecoromana.

## Referències

* ↑ «Olympedia – René Schiermeyer». [Consulta: 7 agost 2022].
# Aurélien Paret-Peintre

Aurélien Paret-Peintre (Annemasse, 27 de febrer de 1996) és un ciclista francès, professional des del 2018. Actualment corre a l'equip AG2R Citroën Team. En el seu palmarès destaca el Gran Premi La Marseillaise de 2021 i, sobretot, una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de Giro d'Itàlia.

## Palmarès

* 2013
** 1r a la Challenge national juniors
** 1r al Trofeu franco-suís
** 1r a la Clàssica Jean-Patrick Dubuisson júnior
** 1r a la Clàssica dels Alps júnior
** 1r al Giro de Basilicata i vencedor d'una etapa
* 2014
** 1r a la Volta a Ístria i vencedor d'una etapa
* 2015
** 1r al Gran Premi de Faucigny
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Ardecha meridional
* 2018
** 1r a l'Annemasse-Bellegarde i tornada
** 1r al Circuit dels merlets a Saint-Lô
* 2021
** 1r al Gran Premi La Marseillaise
* 2023
** Vencedor d'una etapa al Tour dels Alps Marítims i del Var
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2024
** Vencedor d'una etapa al Tour dels Alps

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2020. 16è de la classificació general
* 2023. 15è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2024. 26è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2021. 15è de la classificació general
* 2022. No surt (16a etapa)
* 2023. 55è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Aurélien Paret-Peintre va rejoindre le WorldTour - Actualité» (en francès). [Consulta: 19 juliol 2021].
* ↑ «AG2R Citroën Team». UCI.org. Union Cycliste Internationale. Arxivat de l'original el 1 gener 2021. [Consulta: 1r gener 2021].
* ↑ «GP La Marseillaise: Aurélien Paret-Peintre da la sorpresa; Kiko Galván, 4º» (en castellà), 31-01-2021. [Consulta: 5 febrer 2021].
* ↑ «Paret-Peintre gana la 4ª etapa del Giro y Leknessund es nuevo líder» (en castellà), 09-05-2023. [Consulta: 22 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Aurélien Paret-Peintre a ProCyclingStats
* Fitxa a siteducyclisme.net
# Merla fumada occidental

La merla fumada occidental (Turdus nigriceps) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos dels Andes, al sud-est de l'Equador, centre i est del Perú, Bolívia i nord-oest i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Merla fumada occidental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# El Piteu de Baix

El Piteu de Baix és una masia situada al municipi de Llobera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Catàleg de masies i cases rurals». Ajuntament de Llobera. [Consulta: 26 desembre 2021].
# Dècada del 1750
## Esdeveniments

* Comença a publicar-se l'Enciclopèdia
* Guerra dels Set Anys
* Fundació del Museu Britànic
* Es deporten cada any 80000 esclaus africans cap a Amèrica
* La població mundial assoleix els 830 milions
* Domini de la Companyia Holandesa de les Índies Orientals sobre Java i altres illes
* Decadència de l'Imperi Mogol i auge dels marathes

## Personatges destacats

* Lluís XV de França
* Maria Teresa I d'Àustria
* Carles III d'Espanya
# Sosnovobórskoie

Sosnovobórskoie (en rus: Сосновоборское) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 800 habitants. Pertany al districte municipal de Petrovsk.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Arxivat de l'original el 2021-09-08.
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Atrichum

Atrichum és un gènere de molses de la família Polytrichaceae. El nom d'Atrichum deriva del grec θρίξ (thríx, "pèl" o "cabell") precedit pel prefix a- (negació), i es refereix l'absència de pèls semblants a barrets a les caliptres dels esporòfits, a diferència del que s'observa a les espècies del gènere Polytrichum, de la mateixa família. El nom comú "molses de Caterina" a alemanya es remunta a l'anterior nom del gènere, Catharinea, encunyat pel botànic J. E. Ehrhart, que va anomenar a aquest gènere en honor de l'emperadriu Caterina II de Rússia. Aquest gènere és present i comú a Europa, Àsia, Amèrica, Àfrica i Austràlia.

## Característiques

Els individus més vigorosos presenten tiges simples (o rarament ramificades) i s'agrupen formant una catifa folgada. Les fulles són entre oblongo-ovalades i lanceolades, i les vores estan delimitades amb cèl·lules estretes allargades i serrades. A l'assecar-se, les fulles es dobleguen transversalment. La vena principal de les fulles s'estén fins l'extrem de les mateixes i normalment presenta a la part superior de la fulla (adaxial) fins a nou lamel·les verticals. L'esporòfit pot ser tenir forma entre ovada i cilíndrica i presenta 32 dents al peristoma, amb una tapa llarga que recorda al bec d'un ocell.

## Taxonomia

Els països de la zona mediterrània tenen diverses especies d'Atrichum en el seu conjunt. N'hi ha tres presents al territori de Catalunya:
* Atrichum angustatum (Brid.) Bruch & Schimp.
* Atrichum flavisetum Mitt.
* Atrichum undulatum (Hedw.) P. Beauv.

## Referències

* ↑ Frahm, Jan-Peter; Frey, Wolfgang. Moosflora. 4. Ulmer, Stuttgart, 2004. ISBN 3825212505.
* ↑ Frey, Wolfgang. Syllabus of Plant Families. Volume 3. Bryophytes and Seedless Vascular Plants.. 13. Borntraeger, 2009. ISBN 9783443010638.
* ↑ Nebel, Martin; Philippi, Georg. Die Moose Baden-Württembergs. Band 1: Allgemeiner Teil, spezieller Teil (Bryophytina I, Andreaeales bis Funariales). 13. Ulmer, Stuttgar, 2000. ISBN 3800135272.
* ↑ Ros, R. M.; Mazimpaka, V.; Abou-Salama, U.; Aleffi, M. (et al.) «Mosses of the Mediterranean, an Annotated Checklist». Cryptogamie, Bryologie. BioOne, 34, 2, 2013, p. 99–283. DOI: 10.7872/cryb.v34.iss2.2013.99.
* ↑ «CATÀLEG DE LES MOLSES DE CATALUNYA | Laboratori de Briologia». Arxivat de l'original el 2020-02-22. [Consulta: 26 febrer 2020].
# Newellton

Newellton és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.482 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Newellton tenia 1.482 habitants, 536 habitatges, i 376 famílies. La densitat de població era de 752,9 habitants/km².
Dels 536 habitatges en un 37,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,5% hi vivien parelles casades, en un 30% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 26,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 72 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.457 $ i la renda mediana per família de 21.029 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.333 $ mentre que les dones 14.519 $. La renda per capita de la població era de 9.365 $. Entorn del 33,8% de les famílies i el 38,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Newellton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Newellton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# El Pireu

El Pireu (en grec modern Πειραιά(ς), Pireà(s); en grec antic Πειραιεύς, Pireéfs) és una ciutat del sud-est de Grècia situada al nomós (departament) de l'Àtica, a la riba del golf Sarònic. És el port d'Atenes i un dels més actius i importants de Grècia. També és port de referència per a la navegació per les illes del mar Egeu i una important escala per a les principals companyies navilieres de l'Orient Pròxim. La seva població era, el 2001, de 175.697 habitants.
La ciutat té importants drassanes, fàbriques de maquinària agrícola, vidre i productes tèxtils i químics. A més, exporta olives, oli d'oliva i sabó. També té una important escola industrial fundada l'any 1938.
El Pireu es va constituir com a ciutat cap a l'any 450 aC, moment en què el seu port ja estava al servei de la ciutat d'Atenes. Entre els anys 461 aC i 457 aC es van construir les llargues muralles que unien les dues ciutats. L'any 86 aC la ciutat va ser destruïda pel general romà Sil·la. Durant el segle ii de la nostra era va ser reconstruïda per l'emperador Hadrià. Va a tornar a tenir rellevància durant el segle xix després de la independència de Grècia. L'any 1831 va tornar a ser escollida com a port d'Atenes. Actualment amb Atenes forma un sol nucli homogeni de població conegut amb el nom de Gran Atenes.
# El Romeral

El Romeral és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Està situat entre Tembleque i Lillo

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 895 | 872 | 854 | 836 | 844 | 819 | 807 |
# Sosnovka 1-ia

Sosnovka 1-ia (en rus: Сосновка 1-я) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 67 habitants. Pertany al districte municipal de Petrovsk.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Arxivat de l'original el 2021-09-08.
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Natrofilita

La natrofilita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la trifilita. Rep el seu nom del grec "NATRium" (sodi, en llatí) i φίλος, amic, en al·lusió a la seva composició, que conté sodi significativament.

## Característiques

La natrofilita és un fosfat de fórmula química NaMn$^{2+}$PO₄. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4,5 i 5. És un mineral isostructural amb l'olivina.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la natrofilita pertany a «08.AB - Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: farringtonita, ferrisicklerita, heterosita, litiofilita, purpurita, sicklerita, simferita, trifilita, karenwebberita, sarcòpsid, chopinita, beusita, graftonita, xantiosita, lammerita, lammerita-β, mcbirneyita, stranskiïta, pseudolyonsita i lyonsita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Fillow, a Branchville, a la localitat de Redding, pertanyent al comtat de Fairfield (Connecticut, Estats Units). També a Connecticut ha estat descrita a la pedrera Strickland, al comtat de Middlesex, i fora d'aquest estat, a la pegmatita Animikie Red Ace, al comtat de Florence (Wisconsin). A Europa ha estat trobada a la mina del mont Szklana, a la Baixa Silèsia (Polònia), i a la mina Sauberg, a Ehrenfriedersdorf (Saxònia, Alemanya).

## Referències

* ↑ «Natrophilite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 setembre 2017].
# Metztli

Meztli, Metzti o Metzi (en náhuatl: metztli, ‘la lluna’ o ‘la lluna negra’‘mëtztli, lluna; tliltic, negre’). També nomenada Ixchel, en la mitología asteca es el nom donat al deu que es va convertir en la deessa de la lluna. En les cultures originàries d'Amèrica les deïtats nadiues eren vinculades a elements del entorn natural. La imatge de la deïtat superior era representada, en algunes ocasions, pel Sol. Mentre que la figura femenina, ho era per la Lluna. La relació dels noms no es estrany en las diferents cultures indígenes, a mes se li vinculava una mascota serp que en el seu estómac portava l'aigua del cel. D'acord amb els coneixements de la cultura maia, ja era conegut l'efecte gravitatori de la lluna i la seva influència sobre las marees a la terra. Metztli tenia la facultat de dominar l'aigua sobre el planeta a través de la serp, amb la qual enviava tempestes o inundacions. La seva figura representava també l'amor matern.
El calendari maia estava basat en les fases de la lluna. La seva influència era molt gran sobre la cultura, se li relacionava amb la mort pels efectes de les catàstrofes relacionades amb l'aigua. Però per altra banda, tenia un efecte benefactor per ser la patrona de la maternitat, i se li atribuïa l'invent de l'art del teixit. La seva figura era representada sempre amb una faldilla amb ossos creuats bordats, en representació de la mort pels seus càstigs aplicats als desastres naturals basats en l'aigua. Del seu nom es podria haver extret el lexema del qual derivaria Mèxic.

## Referències

* ↑ Spranz, Bodo.. Los dioses en los códices mexicanos del grupo borgia : una investigación iconográfica. México: Fondo de Cultura Económica, 1973, ©1964. ISBN 968-16-1029-6.
* ↑ «DIOSES MESOAMERICANOS » Lista De Las Deidades De Mesoamerica» (en castellà), 16-05-2017. [Consulta: 3 febrer 2020].
* ↑ Redacción. «Meztli o Ixchel» (en castellà), 26-08-2017. [Consulta: 3 febrer 2020].
* ↑ «Meztli ¡Primera diosa de la cultura Maya! · Dioses Mayas» (en castellà), 05-03-2019. Arxivat de l'original el 2019-12-31. [Consulta: 3 febrer 2020].
Viccionari
# Newfield (Nova Jersey)

* Per a altres significats, vegeu «Newfield (Nova Jersey) (desambiguació)».
Newfield és una població del Comtat de Gloucester (Nova Jersey) als Estats Units d'Amèrica. Segons el cens del 2006 tenia 1.664 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Newfield tenia 1.616 habitants, 596 habitatges, i 470 famílies. La densitat de població era de 367 habitants/km².
Dels 596 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,9% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 21% no eren unitats familiars. En el 17,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 14,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.875 $ i la renda mediana per família de 59.934 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.926 $ mentre que les dones 28.750 $. La renda per capita de la població era de 21.063 $. Aproximadament el 5,5% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Newfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Newfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# El llop i la cigonya

El llop i la cigonya és una faula clàssica recollida per Isop, Fedre i Jean de La Fontaine. Apareix amb variants (per exemple el llop convertit en guineu) en diversos textos budistes recollits al Jataka i també a la tradició jueva, fet que apunta a una primera versió comuna a totes les fonts clàssiques.

## Argument

Un llop es queixava amargament del dolor que li produïa un os que tenia travessat a la gola. Prometia una gran recompensa a qui li tragués. Una cigonya va usar el seu llarg bec per introduir-se dins la gola del llop i extirpar-li l'os. Quan va reclamar el seu premi, el llop li va contestar que prou recompensa era haver-se apropat a la boca d'un llop sense acabar morint.

## Anàlisi

L'ensenyament que es pot extreure de la faula és que els poderosos no són agraïts i que val més malfiar-se'n. Aquesta lectura política és la que apareix a la majoria de comentaristes de la faula.
La faula va inspirar diverses adaptacions i representacions artístiques. Va proliferar especialment com a motiu escultòric des de l'Edat Mitjana.

## Referències

* ↑ Jataka Tales, H. T. Francis & E. J. Thomas, Cambridge 1916
* ↑ «Minor poems of John Lydgate». University of Virginia.
* ↑ Viollet-le-Duc, Eugène. Dictionary of French Architecture from 11th to 16th Century, Paris, 1856.
# El Ronquillo

El Ronquillo és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 1.381 habitants. La seva extensió superficial és de 76 km² i té una densitat de 18,29 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 43′ N, 6° 10′ O. Està situada a una altitud de 352 metres i a 49 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1.419 | 1.437 | 1.437 | 1.421 | 1.394 | 1.349 | 1.360 | 1.370 | 1.381 | 1.392 |