OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oued Miliana

El oued Miliane (àrab: وادي مليان, wādī Milyān) és un riu de Tunísia amb origen a la regió del Djebel Bargou, que corre en direcció nord i desguassa al golf de Tunis. En el seu trajecte recull, a l'època de pluges, l'aigua de nombrosos uadis que estan secs bona part de l'any. El seu curs és d'uns 110 km. la pluviometria mitjana és de 450 mm/any i entre el setembre i el gener creix un 12 per cent. La ciutat principal del seu curs és Fahs, i la segueixen Oudna i Mohammedia.
El riu travessa la plana de Fahs i passa proper a la sabkha Koursia, i després passa a l'oest del Djebel Zaghouan i entra a la plana de Tunis i desguassa més amunt de Mohammedia.

## Referències

* ↑ The new international atlas (en anglès). Chicago: Rand McNally, 1993.
* ↑ Frigui, Hassen Lotfi. Ressources en eaux Transfrontalières en Tunisie ( PDF) (en francès). Tunis: République Tunisienne / Ministère de l’Agriculture, des Ressources Hydrauliques et de la Pêche / Direction Générale des Ressources en Eau, 20/12/2017.
# Sant Jordi (Palma)

Sant Jordi és un poble i barri del districte de Llevant de Palma situat a prop de l'Aeroport de Son Sant Joan i dels barris de Sa Casa Blanca i de s'Aranjassa. Administrativament està delimitat pels anteriors barris i a llevant pels municipis de Llucmajor i Marratxí. Dona nom al Prat de Sant Jordi, antic pantà dessecat per la mà de l'home a mitjans del segle xix. Durant el segle xiv formava part de la possessió de ses Arnaldes i el 1451 es té constància d'una església i un petit poblat al turó on s'assenta el poble. A llevant del barri s'hi troba la possessió de Son Gual, parcel·lada i parcialment urbanitzada durant els anys 70 i 80. L'any 2018 tenia 3.115 habitants.

## Referències

* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Santjordier». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* ↑ «Districtes i barris de Palma». Arxivat de l'original el 2017-02-13. [Consulta: 24 agost 2019].
* ↑ «Sant Jordi». GEC. [Consulta: 24 agost 2019].
* ↑ González, M. «Cort suspende la urbanización de Son Gual I para poder construir unas 3.000 viviendas en otra parte». Ultima Hora, 09-04-2019 [Consulta: 24 agost 2019].
* ↑ «Gestió de la Diversitat Cultural de Palma». Arxivat de l'original el 2019-08-07. [Consulta: 24 agost 2019].
# Orobanche crenata

Orobanche crenata és l'espècie tipus del gènere de plantes paràsites Orobanche. És una planta paràsita d'altres plantes vives. Fa uns 50 cm d'alt (rarament 80 cm) i 1,2 cm d'amplada. Les seves bràctees fan de 15 a 25 mm de llargada i la seva forma és ovato-lanceolada. les inflorescències fan 20 (rarament 50) cm d'alt. El fruit és una càpsula de 10 a 12 mm de llarg. Està distribuïda pel sud d'Europa però ocasionalment es pot trobar a altres llocs. Parasita les lleguminoses i rarament altres plantes.

## Referències

* T.G. Tutin et al. (Hrsg.): Flora Europaea, Volume 3: Diapensiaceae to Myoporaceae. Cambridge University Press, 1972. ISBN 978-0521084895
# Oligostracis

Els oligostracis (Oligostraca) constitueixen un clade de crustacis dintre dels pancrustacis que inclou els clades dels mistacocàrides, ictiostracis (pentastòmides + branquiürs) i ostracodes.

## Referències

* Jerome C. Regier et al., 2010. Arthropod relationships revealed by phylogenomic analysis of nuclear protein-coding sequences. Nature 463, 1079-1083 (25 de febrer de 2010) | doi:10.1038/nature08742.
# Oligostigmoides

Oligostigmoides és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per William Harry Lange el 1956.

## Taxonomia

* Oligostigmoides cryptalis (Druce, 1896)
* Oligostigmoides cuernavacalis Lange, 1956
* Oligostigmoides mediocinctalis (Hampson, 1897)
* Oligostigmoides peruviensis (Hampson, 1917)
* Oligostigmoides profusalis (Schaus, 1912)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 17 gener 2019].

## Bibliografia

* Lange, W.H. (1956). "A generic revision of the aquatic moths of North America: (Lepidoptera: Pyralidae, Nymphulinae)". ( PDF) Wasman Journal of Biology. 14 (1): 59–144.
# Owstonia sarmiento

Owstonia sarmiento és una espècie de peix pertanyent a la família dels cepòlids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 6,3 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, batidemersal i de clima tropical que viu entre 292 i 307 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: les illes Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Tanaka S., 1908. Notes on some Japanese fishes, with descriptions of fourteen new species. J. Coll. Sci. Imp. Univ. Tokyo v. 23 (art. 7). 1-54.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Liao, Y.-C., Reyes Jr., R. B. & Shao, K.-T., 2009. A new bandfish, Owstonia sarmiento (Pisces: Perciformes: Cepolidae: Owstoniinae), from the Philippines with a key to species of the genus. The Raffles Bulletin of Zoology, 57 (2): 521–525.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 Liao, Y.-C., Reyes Jr., R. B. & Shao, K.-T., 2009.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paraliparis nigellus

Paraliparis nigellus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 13,6 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 73.
* Peritoneu de color negre.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 1.950 i 2.107 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic nord-oriental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Chernova, N.V. & Møller, P. R., 2008. A new snailfish, Paraliparis nigellus sp. nov. (Scorpaeniformes, Liparidae), from the northern Mid-Atlantic Ridge - with notes on occurence of Psednos in the area. Marine Biology Research, 4: 369-375.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Organització per la Reconstrucció del Partit Comunista de Grècia

Organització per la Reconstrucció del Partit Comunista de Grècia (grec Οργάνωση για την Ανασυγκρότηση του ΚΚΕ, Orgánosi yia tin Anasigkrótisi tou Komounistikoú Kómmatos Elládas, OAKKE) és un partit polític grec d'ideologia comunista fundat el 1985. És força conegut per la seva posició antisoviètica i maoista
Són ben coneguts per la seva opinió pro-industrialització, ja que consideren que el creixement industrial és un requisit previ per al desenvolupament de la classe obrera, requisit per a la revolució socialista. També opinen que existeix una conspiració russa per a corrompre l'esquerra i instal·lar el seu règim arreu del món. Afirmen que l'imperialisme rus és una amenaça mundial i defensen la independència de Txetxènia.
Des de 1985, l'OAKKE han participat en totes les eleccions nacionals i les europees. El partit afirma que lluita "contra la política actual roja-bruna", els partits polítics que donen suport l'"imperialisme rus". A les eleccions europees de 2004, l'OAKKE van obtenir 5.090 vots (0,08% del total grec). A les eleccions de 1996 va formar una aliança amb els eslavomacedonis Vinòjito (Arc de Sant Martí).

## Resultats electorals

Resultats des de 1993 :
| Any | Eleccions | Vots | % | Mandats |
| 1993 | Parlament | 709 | 0.01 | - |
| 1994 | Parlament europeu | 5,956 | 0.09 | - |
| 1996 | Parlament | 3,485¹ | 0.05 | - |
| 1999 | Parlament europeu | 4,600 | 0.07 | - |
| 2000 | Parlament | 1,126 | 0.02 | - |
| 2004 | Parlament | 2,099 | 0.03 | - |
| 2004 | Parlament europeu | 5,090 | 0.08 | - |
| 2007 | Parlament | 2,504 | 0.03 | - |
¹ En coalició amb Vinòjito.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Sant Gregori Papa

* Aquest article tracta sobre el quadre de Berruguete. Si cerqueu la biografia del Papa Gregori, vegeu «Gregori el Gran».
Sant Gregori Papa és un quadre pintat per Pedro Berruguete cap a 1495. La pintura va ser donada per Joan Prats i Tomàs el 1973 al Museu Nacional d'Art de Catalunya que l'alberga fins a la data.

## Composició

En aquest retrat idealitzat el Pontífex està assegut, en suau diagonal a la dreta, la destra en actitud de beneir i l'esquerra descansant sobre un llibre obert i gruixut sobre la falda. Vesteix casulla de brocat d'or i negre sobre túnica verda, amb una àmplia franja vertical que forma una creu sobre el pit, al centre de la qual hi ha un fermall amb pedres precioses i perles. Porta tiara i guants pontificals adornats amb fermalls similars al pectoral i tres anells. A la cartel·la de la part inferior hi ha la inscripció, en lletra gòtica cursiva, SANTO GREGORIO PAPA DOCTOR. L'aurèola resta marcada al fons daurat, picat, gofrat i amb decoració vegetal.

## Anàlisi

La taula es relaciona amb tres més que representen Sant Pere, Sant Jeroni i el rei David, en col·leccions particulars, i que juntament amb aquesta degueren pertànyer a la predel·la o bancal d'un retaule. Es tracta d'una obra de la darrera etapa de l'artista, en la qual el sentiment humanista conviu amb el llenguatge arcaic del fons daurat. I, amb tot, aquest Sant Gregori es relaciona amb la sèrie d'homes il·lustres sortits del pinzell del pintor de Castella, l'introductor i una de les «àguiles» del Renaixement peninsular.

## Referències

* 1 2 3 Fitxa de l'obra 113233-000 al web del Museu Nacional d'Art de Catalunya.
* 1 2 M.M.C.. «Renaixament i Barroc». A: MNAC. Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. 2012a ed.. Barcelona: MNAC, p. 157. ISBN 978-84-8043-136-1 [Consulta: 15 agost 2012].
# Paracassina kounhiensis

Paracassina kounhiensis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Etiòpia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Largen, M. & Schiøtz, A. 2004. Paracassina kounhiensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Salomé (cantant)

Maria Rosa Marco i Poquet, més coneguda pel nom artístic de Salomé (Barcelona, 21 de juny de 1939), és una cantant catalana.

## Biografia

Era veïna del barri del Clot. Abans de dedicar-se al cant, Salomé treballà a l'Olivetti de Barcelona, estudià belles arts i ballet clàssic a l'escola de Joan Magriñà, anà a París i formà part del ballet del Marquès de Cuevas en 1959-1961.
Va començar la seva carrera a Ràdio Barcelona. Fins al 1963 va enregistrar més de quaranta cançons per a les cases discogràfiques Iberofón i Zafiro.
El 22 de setembre de 1963 va guanyar, juntament amb Raimon, el Primer Premi del V Festival de la Cançó Mediterrània, amb la cançó Se'n va anar.
El 1969 va representar l'Estat espanyol al Festival d'Eurovisió i hi va compartir el primer premi amb la cançó Vivo cantando, composta per María José Cerato, amb lletra d'Aniano Alcalde, que també es va enregistrar en català (amb el títol Canto i vull viure), basc, francès, italià, anglès, alemany i serbocroat.
Entre els seus temes més coneguts en català hi ha Se'n va anar, L'arbre, Com el vent o L'emigrant.
En els últims anys ha estat col·laboradora habitual en programes de Canal 9, com ara Matí, matí.

## Discografia

Singles seleccionats:
* 1967-1977
** Se'n va anar / Si vols
** Espérame / Recuérdame / Puedo morir mañana / Cuando estoy contigo
** Puedo morir mañana / Esperaré
** La santa espina / Tot dansant
** Vivo Cantando / Amigos, amigos
** Una música / Tens la nit
** Dónde están / Déjame volver
** Com el vent / Les teves mans
** El jinete / ¿Sabes que tengo ganas?
Recopilacions seleccionades:
* Salomé 1962-1963 2 CD

## Referències

* 1 2 «Salomé». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 27 abril 2020].
* ↑ Somoza, Nadia. «5 curiositats dels catalans que van participar a Eurovisió». RTVE, 11-05-2024. [Consulta: 27 juny 2024].
* ↑ Calle, Daniel «Salomé, la última victoria de España en Eurovisión». Huffington Post, 29-04-2022.
* ↑ «Quién es Salomé, la representante de España y ganadora de Eurovisión 1969 con su canción 'Vivo Cantando'». 20 Minutos, 08-05-2022.

## Enllaços externs

* Base de dades IMDB (anglès)
* Salomé interpretant Se'n va anar. Vídeo de YouTube aquí
# Oxna

Oxna (en nòrdic antic:yxn-øy) és una illa deshabitada localitzada en l'arxipèlag de les Shetland (Escòcia), al nord-oest de l'illa de Burra. Oxna roman deshabitada des de la Primera Guerra Mundial però hi ha una casa que encara s'utilitza com a casa de vacances.
L'illa ocupa una superfície de 68 hectàrees i la seva altitud màxima sobre el nivell del mar és de 38 metres.
L'illa de Papa es troba a uns centenars de metres a l'est de la costa nord de Oxna.

## Referències

* ↑ Anderson, Joseph (Ed.) (1893) Orkneyinga Saga. Translated by Jón A. Hjaltalin & Gilbert Goudie. Edinburgh. James Thin and Mercat Press (1990 reprint). ISBN 0-901824-25-9
* 1 2 Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate, 2004. ISBN 978-1-84195-454-7.
# Santa Maria del Prat (Argelers)

Santa Maria del Prat, o Nostra Senyora del Prat, o dels Prats, o Santa Maria d'Argelers, és l'església parroquial de la vila d'Argelers, a la comarca del Rosselló, Catalunya del Nord.
Està situada a l'extrem sud-oest de la vila vella d'Argelers, dins del recinte de la vila fortificada.
Esmentada ja el 920, el 1178 consta com a parrochia Sancte Marie de Prato; l'advocació de Nostra Senyora, equivalent a Santa Maria, és molt tardana: apareix al llarg de tota la història. Inicialment construïda dins del romànic, al segle xiv fou construïda de bell nou dins de l'estil gòtic, no gaire present al Rosselló fora dels grans convents perpinyanencs, i dotada d'un bell campanar. Té una sola nau, capçada a ponent per un absis actualment ocupat per un altar barroc. La volta i la teulada, tot i conservar l'aparença original, van ser renovades a finals del segle xviii.
Flanqueja l'església, al costat sud-oest, un superbi campanar romànic de 34 metres, que està classificat com a monument històric. Tot i que roman inacabat, és una de les torres-campanar més altes del Rosselló. Fou successivament torre de senyals i de guaita, campanar comunal, torre de l'homenatge i cloquer. Té tres nivells, amb tres belles sales amb volta d'ogives, a més de la part per a les campanes.
Als seus peus, la plaça dels sants Cosme i Damià, patrons d'Argelers, recobreix l'espai de l'antic cementiri, que ocupà fins a principis del segle xix l'espai comprès entre les muralles i els murs exteriors de l'església. També marca el límit sud-oest de la cellera primigènia d'Argelers de la Marenda.
A l'interior de l'església es conserva una pica baptismal de l'església anterior. És del segle xiii, i té una inscripció gravada a la pedra: MAGISTER GVILLELMVS: MARCHI: DE VOLONO: ME FECIT (Em feu el mestre Guillem Marc, del Voló).

## Bibliografia

* Becat, Joan. «7 - Argelers de la Marenda». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Argelers». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 7. Nostra Senyora del Prat». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Esglésies del Rosselló anteriors al 1300: Argelers. Santa Maria del Prat». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ L'església de Santa Maria en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Presentació de l'església parroquial de Santa Maria del Prat en el lloc web de l'ajuntament d'Argelers de la Marenda Arxivat 2017-04-03 a Wayback Machine. (francès)
* Presentació del campanar de Santa Maria del Prat en el lloc web de l'ajuntament d'Argelers de la Marenda Arxivat 2016-08-05 a Wayback Machine. (francès)
# Sant Joan Evangelista del Masenc

Sant Joan Evangelista del Masenc (o del Mas del Prior) és una capella romànica del Mas de Prior, o el Masenc, masia del poble de Fígols de Tremp, cap de l'antic terme municipal del mateix nom, integrat actualment en el de Tremp, de la comarca del Pallars Jussà.
Aquesta mateixa masia té una altra capella, més moderna i en ús fins ben recentment, advocada a sant Sebastià.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9
* PAGÈS, M. "Tremp. Fígols de la Conca", a El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Joan Evangelista del Masenc al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Paragnetina ledoensis

Paragnetina ledoensis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Myanmar.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):17.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Szczytko, 1981. J. Kans. Entomol. Soc. 54(3):645.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Otopharynx heterodon

Otopharynx heterodon és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 «Otopharynx heterodon» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Otopharynx. p. 347-351. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Otonyctomys hatti

Otonyctomys hatti és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a Belize, Guatemala i Mèxic. Es tracta d'un animal nocturn i arborícola que s'alimenta principalment de llavors. El seu hàbitat natural són els boscos caducifolis i semicaducifolis. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg i paleontòleg estatunidenc Robert Torrens Hatt.

## Referències

* ↑ Timm, R.; Reid, F.; Woodman, N.; McCarthy, T.; Matson, J. Eothenomys wardi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15 juny 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 180. ISBN 978-0801893049.
# Sant Pere de la Vall

Sant Pere de la Vall és una església del municipi de Verges (Baix Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església de Sant Pere de la Vall és un petit edifici de planta rectangular, d'una nau amb absis semicircular i coberta de teula a dues vessants. Forma part d'un conjunt arquitectònic unitari, constituït, a més, per la masia fortificada de Can Rei i el petit edifici de la rectoria.
És una construcció molt senzilla, i presenta, a la façana principal, la porta d'accés d'arc de mig punt, amb dovelles de pedres ben tallada i guardapols superior. L'obra és de pedra, i va ser bastida amb diversos tipus d'aparells; la part central de la façana té pedres regulars disposades en filades de dimensions diferents. En els extrems dels murs laterals hi ha contraforts.

## Història

Sant Pere de la Vall és una església romànica de tipologia rural. Data del segle xi, amb remodelacions posteriors. Hom creu que antigament era la parròquia del terme de Verges. Als murs interiors hi ha decoració pictòrica, del segle xix.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Pere de la Vall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Partit Comunista del Nepal (Burma)

Partit Comunista del Nepal (Burma) fou un partit polític del Nepal. Es va escindir del Partit Comunista del Nepal (Amatya) i el 1991, junt amb aquest, es va unir al Partit Comunista del Nepal (Manandhar) i van formar el Partit Comunista del Nepal (Unitat), però la unió es va trencar el 1992 i el Partit Comunista del Nepal (Burma) es va reconstituir fins que el 1994 es va unir al Partit Comunista del Nepal (Unificat Marxista-Leninista).
# Partit Comunista del Kurdistan

El Partit Comunista del Kurdistan (kurd: Partiya Komunîst Kurdistan) és un partit polític kurd que opera al Kurdistan iraquià. Es va formar el 1993 al separar-se del Partit Comunista d'Iraq. El seu cap és Kamal Shakir. A les eleccions del 2005 va participar en la coalició Aliança Democratica Patriotica de Kurdistan. Tant en les eleccions legislatives iraquianes de gener i desembre de 2005 el partit era part de l'Aliança Patriòtica Democràtica del Kurdistan. El partit té una ala de dones, la Lliga de Dones del Kurdistan, líder dels quals Nahla Hussain al-Shaly va ser assassinada a Kirkuk el 2008.

## Referències

* ↑ «Women's rights activist beheaded in Iraq». cnn.com.

## Enllaços externs

* Web Oficial (àrab) (kurd)
* Press-releases of Kurdistan Communist Party – Iraq at Solidnet.org Arxivat 2013-05-14 a Wayback Machine.
* Iraqi Opposition
# PDT

PDT té els següents significats:
* Partit Democràtic Laborista (Brasil) (del seu nom en portuguès Partido Democrático Trabalhista), partit polític del Brasil
* Partit Demòcrata del Treball, partit polític de Corea del Sud
* Terminal de Dades Portàtils (del seu nom en anglès Portable Data Terminal), versió de les PDA per a ús industrial
* Teràpia fotodinàmica (del seu nom en anglès Photodynamic Therapy), forma de fototeràpia usada en dermatologia
* pdt també és el codi ISO 639-3 del plautdietsch, dialecte del baix alemany
# Pasqual de Tormellas

Pascual de Tormellas (Tormellas, ca. 1080 - 3 de maig de 1167) fou un eremita i eclesiàstic venerat com a sant per l'Església catòlica.
No se sap del cert quan va néixer, però per l'amistat que tenia amb Sant Pere de Barco, que n'havia estat company d'estudis, deuria haver estat cap al 1080. Va estudiar a El Barco de Ávila i, encaminat a la carrera eclesiàstica, potser també a Àvila. Acabats els estudis, marxà a fer pelegrinatges per diversos llocs d'Europa i arribà a Terra Santa. Tornà a Espanya i desembarcà a Sevilla, on s'estigué un temps. Cercant un lloc més tranquil per fer-hi vida eremítica, s'instal·là en un lloc proper a Olmedo (Valladolid), on edificà l'ermita de la Santa Cruz. Finalment, cap al 1049, tornà a la Ribera Barcense, a la seva casa de Tormellas, on visqué del conreu de l'horta i la pesca al riu. Visità llavors el seu antic company Pere de Barco, retirat a una ermita a El Barco. La tradició diu que els dos decidiren de morir als seus pobles i que, per comunicar-se, feien servir dues daines. Pere morí en 1155, i Pasqual en 1167, essent sebollit a l'església del poble, en un sarcòfag antropomorf de pedra.

## Referències

* ↑ Carramolino, Juan Martín. Historia de Avila, su provincia y obispado (en castellà). Librería española, 1872.
* ↑ La Velada: Semanario ilustrado (en castellà). Espasa y Compañia, 1893.
* ↑ García, Teófilo Cabello; García, Marisa. Nava del Barco: Raices y costumbres (en castellà). Liber Factory, 2015-07-07. ISBN 978-84-9949-752-5.