OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Furry

Furry (en anglès) es tradueix com a pelut.
«Furry» té aquests significats:
* Furry fandom, és una subcultura urbuna caracteritzada per disfresses antropomòrfiques d'animals.
* Furry Lewis, fou un guitarrista i compositor estatunidenc de blues.
* The Fabulous Furry Freak Brothers, és una sèrie d'historietes underground creada pel nord-americà Gilbert Shelton el 1968.
* Super Furry Animals, és un grup de rock gal·lés originat a Cardiff a principis dels 90.
* Teorema de Furry, teorema de física aplicable a l'electrodinàmica quàntica.
# Rectoria de Santa Maria de Vilalleons

La Rectoria de Santa Maria de Vilalleons és una obra del municipi de Sant Julià de Vilatorta (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antiga rectoria adossada a l'església per la part de migdia i de llevant. Presenta un portal adovellat, dos balcons al primer pis, un dels quals retalla part de les dovelles centrals del portal. Al segon pis s'hi obre una llinda de factura gòtica, i a la part dreta de la façana hi ha un cos que correspon a la sagristia i s'adossa a l'absis de l'església; les finestres d'aquell indret duen la data de 1776 i el nom de J.C. Les aigües vessen a aquest sector i a ponent. El mur de migdia té diverses obertures una de les quals presenta l'ampit decorat amb motiu geomètrics i una llosa a cada costat per posar flors. A ponent hi ha un altre portalet rectangular amb un porxo al damunt i un terrat que flanqueja els murs de l'església. Els ràfecs són fets amb lloses de pedra, mentre que els murs són de maçoneria, també hi ha elements de ressalt de pedra picada.

## Història

La rectoria, segons consta en la inscripció de les llindes, fou reconstruïda al s. XVIII (1776); data que coincideix amb les llindes de les altres cases del redós de l'església. Es considera reconstruïda perquè és de suposar que anteriorment a aquesta data hi hauria haver una altra construcció utilitzada com a habitatge pel rector. És fàcil, també, que amb el saqueig de l'exèrcit francès de l'església de Vilalleons, l'any 1654, la rectoria sortís perjudicada. Segons els documents del mas Llopart, durant la reforma de l'església, hi devia haver de rector un tal Salvador Pujals (1747-1793). Actualment s'utilitza com a casa de colònies.

## Referències

* 1 2 «Rectoria de Santa Maria de Vilalleons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# Pol celeste

Els pols celestes són cadascun dels dos punts, Pol Nord celeste i Pol Sud celeste, on l'eix de rotació de la Terra talla l'esfera celeste.
Per efecte de la precessió dels equinoccis, els pols celestes es desplacen amb relació a les estreles, i en conseqüència, l'estrela polar en cada hemisferi no és la mateixa a través dels anys. Actualment, l'estrela polar en l'hemisferi nord és la situada en l'extrem de la cua (alfa) de l'Ossa Menor per ser la més pròxima al pol, del que dista menys d'un grau, encara se li anirà acostant més i l'any 2100 no distarà d'ell més de 28'. A partir d'aquest moment, el pol s'allunyarà d'esta estrela la qual no tornarà a ser la polar fins a uns 25.780 anys després.
Cap a l'any 1930, el Pol Nord celeste va passar junt a una estrela de magnitud 11, la qual va haver de rebre per uns anys el nom de Polarísima. Actualment el pol s'allunya d'ella a raó de 20" per any. El període d'aquest moviment de precessió és de 25.780 anys i va disminuint secularment. D'altra banda, els pols de l'eclíptica al voltant dels quals es mouen els pols celestes, no són invariables, perquè el pla de l'eclíptica oscil·la lentament a causa de les pertorbacions que pateix la Terra per part d'altres planetes.

## Vegeu també

* Estrela polar
* Pol Nord
* Pol Sud

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana. Volum 18. Reimpressió d'octubre de 1992. Barcelona: Gran Enciclopèdia Catalana, 1992, p. 169. ISBN 84-7739-018-5.
# Ranxeria Smith River

La ranxeria Smith River és una tribu reconeguda federalment dels tolowa al comtat de Del Norte (Califòrnia). Són un poble de llengua atapascana, relacionat llunyanament amb els atapascans d'Alaska oriental i Canadà occidental, així com amb els apatxes i navahos.

## Govern

La ranxeria Smith River té la seu a Smith River. És governada per un consell tribal de set membres escollit democràticament. El seu actual cap tribal és Kara Miller.

## Reserva

La ranxeria Smith River és una reserva índia federal amb una extensió de 186 acres al comtat Del Norte, al nord de Crescent City. La ranxeria fou establida en 1906 i només tenia una extensió de 30 acres. La comunitat més propera és Smith River, mentre que la ciutat incorporada més propera és Brookings (Oregon), unes 10 milles al nord. En 1862, el govern dels Estats Units va establir la reserva Smith River, que fou abandonada en 1868.

## Desenvolupament econòmic

La tribu Smith River posseeix i opera el Lucky 7 Casino a Smith River, Califòrnia.

## Notables membrees de la ranxeria Smith River Rancheria tribal members

* Eunice Bommelyn, proponent tolowa, advocat cultural, genealogista, i historiador.
* Loren Me’-lash-ne Bommelyn, educador lingüístic, tradicionalista, cisteller

## Notes

* ↑ "About Smith River Rancheria." Arxivat 2014-01-17 a Wayback Machine. Smith River Rancheria. Retrieved 4 June 2012
* 1 2 "Smith River Rancheria." Arxivat 2014-05-13 a Wayback Machine. SDSU: California Indians and Their Reservations. Retrieved 4 June 2012.
* ↑ "Tolowa Indians." Arxivat 2013-09-30 a Wayback Machine. SDSU: California Indians and Their Reservations. Retrieved 4 June 2012.
* ↑ "Tribal Council." Arxivat 2014-11-06 a Wayback Machine. Smith River Rancheria. 2012. 4 June 2012.
* ↑ Pritzker 148
* ↑ "California Casinos - Indian Casinos by Tribe." 500 Nations. Retrieved 4 June 2012.
* ↑ Spencer, Adam «Tolowa mourn loss of a leader: Eunice Bommelyn». Del Norte Triplicate, 28-04-2012 [Consulta: 9 setembre 2012]. Arxivat 2016-02-27 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-02-27. [Consulta: 12 maig 2014].

## Enllaços externs

* Ranxeria Smith River
* Tolowa Arxivat 2006-01-11 a Wayback Machine., Four Directions Institute
# Yuanzheng-1

El Yuanzheng-1 (YZ-1) és un tram superior de coet reiniciable desenvolupat per la China Academy of Launch Vehicle Technology (CALT) utilitzat com una quarta etapa per permetre que els vehicles de llançament Llarga Marxa 3B i Llarga Marxa 3C despleguin càrregues útils directament a òrbita d'energia alta com l'òrbita terrestre mitjana (MEO) i òrbita geoestacionària (GSO). Des que la tercera etapa del Llarga Marxa no pot ser reiniciada, no pot circularitzar una òrbita GSO des d'una òrbita de transferència geoestacionària. El YZ-1 va ser dissenyat per la capacitat de reinici, i per romandre en funcionament durant més de 6 hores necessàries per assolir l'apogeu de l'òrbita de transferència de la ignició de circularització. El YZ-1 habilita el desplegament de parelles de satèl·lits pel sistema de navegació per satèl·lit BeiDou i satèl·lits de comunicacions directament a les seves òrbites. Això elimina la necessitat que la nau espacial hagi d'incloure un motor d'apogeu líquid o un d'apogeu ràpid.
El YZ-1 té una empenta de 6,5 kN amb un impuls específic de 315,5 segons. Utilitza combustibles hipergòlics emmagatzemables de dimetilhidrazina asimètrica (UDMH) i peròxid de nitrogen (N₂O₄), i pot realitzar almenys dues ignicions dins la seva vida útil nominal de 6,5 hores.

## Història

Poc se sap en relació amb aquesta etapa. A més de les característiques bàsiques, se sap que hi haurà una segona versió dissenyada específicament per al Llarga Marxa 5 anomenat Yuanzheng-2. Va ser presentat en un article de 2013.
| Data (UTC) | Coet transportador | Model d'etapa | Lloc de llançament | Missió | Resultat |
| 2015-03-30 13:52 | Llarga Marxa 3C | YZ-1 | Xichang | BDS I1-S | Reeixit |
| 2015-07-25 12:29 | Llarga Marxa 3B | YZ-1 | Xichang | BDS M1-S / BDS M2-S | Reeixit |
| 2016-02-01 07:29 | Llarga Marxa 3C | YZ-1 | Xichang | BDS M3-S | Reeixit |

## Versions

Actualment, es coneixen dues versions:
* Yuanzheng-1 (AKA YZ-1): Versió inicial utilitzada amb el Llarga Marxa 3.
* Yuanzheng-2 (AKA YZ-2): Nova versió utilitzada amb el Llarga Marxa 5.

## Vegeu també

* Llarga Marxa 5

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Norbert Bgügge. «Photo Gallery CZ-3CE». [Consulta: 25 juliol 2015].
* ↑ «New Launch» (en chinese). Xi'an Aerospace Propulsion Institute, 26-07-2015. Arxivat de l'original el 2015-08-14. [Consulta: 2 agost 2015].
* 1 2 Kun, Ma; Wu, Guo; Song, Guan; Zhibin, Ma; Tongyu, Li «上面级发展现状及趋势分析» (en chinese). MISSILES AND SPACE VEHICLES, No.6 2013, 329, 2013, pàg. 24–28. DOI: 10.7654/j.issn.1004-7182.20130606.
* ↑ Norbert Bgügge. «YZ-1 space tug». Arxivat de l'original el 2015-08-25. [Consulta: 25 juliol 2015].
# Albert V d'Este

Albert V d'Este (27 de febrer de 1347 - 30 de juliol de 1393) va ser senyor de Ferrara i Mòdena des de 1388 fins a la seva mort.
Fou fill d'Obizzo III d'Este i de Lippa Ariosti.
En política va estar implicat en el govern de la senyoria dels Este amb el seu germà Nicolau el 1361 al compartir el govern, i a partir de 1388 a la mort del seu germà se convertí en l'únic governant de Ferrara i a Mòdena. També destacà la seva aliança amb Joan Galeàs Visconti i la guerra contra el poble de Bolonya que va assetjar i també destruí la torre defensiva de Molinella l'any 1390 amb un petit exèrcit.
Va fundar la Universitat de Ferrara el 1391.
Era molt conegut pel seu caràcter una mica diferent, en contra del caràcter del seu germà Aldobrandino III d'Este, i era una persona molt religiosa.

## Matrimonis i descendència

Es casà dues vegades, en 1391 es casà amb Joana de Roberti de Reggio que morí en 1393 i aquell mateix any es tornà a casar amb la seva amant, Isotta Albaresani.
Albert V només tingué un fill natural amb la seva amant Isotta que el Papa Bonifaci IX va legitimizar com fill i hereu d'Albert V.
* Nicolau III d'Este (1383-1441)

## Referències

* L. A. Muratori. Delle antichità Estensi. 1717, Modena;
* G. B. Pigna. Historia dei Principi d'Este. 1570, Ferrara.
# Frank Reynolds

Frank Reynolds (Wellington, 21 d'agost de 1917 - Monmouth, 20 de març de 2001) va ser un jugador d'hoquei sobre herba britànic que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip britànic en la competició d'hoquei sobre herba.
El 1960 va dirigir la selecció britànica als Jocs de Roma.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Frank Reynolds». [Consulta: 18 abril 2023].
# Raimbeaucourt

Raimbeaucourt és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 5.365 habitants. Limita al nord-est amb Faumont, al sud-est amb Râches, al sud amb Roost-Warendin, a l'oest amb Leforest i al nord-oest amb Moncheaux.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 4.215 | 4.224 | 4.410 | 4.494 | 4.277 | 4.335 | 4.292 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2001 | Stéphane Coppik | |
| 2001-2008 | Erick Charton | PS |
| 2008- | Alain Mension | MoDem |
# Pont del Molí (l'Estany)

El Pont del Molí és un pont de la carretera C-59 sobre la Riera de l'Estany, dins del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès.
Està situat en el punt quilomètric 48,6 de la carretera esmentada, en el sector nord del terme de l'Estany, molt a prop del límit amb el terme de Santa Maria d'Oló, en territori del poble rural de Sant Feliuet de Terrassola.
És a prop i al nord-oest del Molí del Castell, del qual rep el nom, al nord-est del paratge de les Fonts. Gairebé sota el pont, al costat nord-oest, hi ha la Font del Molí.

## Enllaços externs

* El Pont del Molí en el sen entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Michael John Giles

Michael John Giles, més conegut com a Johnny Giles, (Dublín, 6 de novembre 1940) fou un futbolista irlandès.
Giles es formà a l'equip de futbol base de Dublín Stella Maris Football Club i més tard marxà a Anglaterra al Manchester United FC (1957), on jugà al costat d'homes com Bobby Charlton i Denis Law. L'any 1963 guanyà la copa anglesa. Fou transferit al Leeds per £33.000 on formà un gran mig del camp al costat de Billy Bremner.
Al Leeds, la temporada 1967-1968 guanyà la copa de la lliga i la Copa de Fires. Repetí Copa de Fires el 1971 i guanyà la FA Cup el 1972 i dues lligues: 1968–69 i 1973–74. En total jugà 12 anys a l'equip, jugant 521 partits i marcant 114 gols.
El 1975 fitxà pel West Bromwich Albion on fou jugador-entrenador. També fou entrenador del Shamrock Rovers fins al 1982.
Fou escollit Golden Player de la UEFA com el millor futbolista del país dels darrers 50 anys. El 1998 fou escollit per la Football League a la llista de les 100 llegendes del futbol anglès.

## Referències

* ↑ http://www.uefa.com/uefa/news/Kind=256/newsId=130150.html
* ↑ http://www.uefa.com/competitions/euro/teams/team=64/kindstatic=2/index.html
* ↑ «Football Legends list in full». BBC Sport, 05-08-1998 [Consulta: 10 gener 2009].

## Enllaços externs

* UEFA.com - The Golden Player of the Republic of Ireland
* John Giles interview at ireland-mad.co.uk Arxivat 2007-09-26 a Wayback Machine.
# Víctor Batallé i Serra

Víctor Batallé i Serra (Badalona, 1947) és un escriptor català. Treballa com a director creatiu d'agència de publicitat i ha viscut 14 anys a Anglaterra. És membre de PEN català, AELC (Associació d'Escriptors en Llengua Catalana) i ha col·laborat a La Vanguardia i a l'Avui.

## Obres
### Narrativa

* El món de fora (1996)
* Parada ocasiona (2000)

### Novel·la

* Carta a la lluna (1987)
* La metamorfosi d'en Ricard (1989) (Premi Ramon Muntaner de literatura juvenil, 1989)
* La metamorfosi d'en Vicenç (1990)
* L'amic de Carla (1993)
* Operació Delta 3 (1993)
* Tres d'amor (1995) (Premi Andròmina de narrativa, 1994)
* Joc de becs (1996)
* La porta de la lluna (1997)

### Poesia

* Tercer matí (1986)
* Plaer mil·lenari (1990)
* Vida escampada (1998)
* Temps pervers (2002)

### Biografies

* La saga dels Maragall (2005)

## Referències

* ↑ «Víctor Batallé i Serra». Gran Enciclopèdia Catalana. enciclopedia.cat. [Consulta: 16 desembre 2022].
* ↑ «Víctor Batallé i Serra». Badabiblios - Xarxa Municipal de Biblioteques de Badalona. [Consulta: 16 desembre 2022].
# Agafamosquits galtablanc

Lagafamosquits galtablanc (Polioptila albiloris) és un ocell de la família dels polioptílids (Polioptilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el bosc decidu i zones amb arbusts de les terres baixes del Pacífic de Mesoamèrica, des de Michoacán, Guerrero, Oaxaca, oest de Puebla i Chiapas fins Guatemala i el nord-oest de Costa Rica.

## Referències

* ↑ «Agafamosquits galtablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Frank Poole

Frank Poole és un personatge de ciència-ficció de la sèrie Odissea de l'espai, d'Arthur C. Clarke. Ell i David Bowman són els principals membres de la tripulació a bord de la nau espacial Discovery.
Poole és un astronauta assassinat per HAL 9000, l'ordinador de la nau espacial Discovery a 2001:Una odissea de l'espai. HAL 9000 va efectuar l'assassinat colpejant a Poole amb una antena i enviant-lo a l'espai profund, on moriria ofegat o d'hipotèrmia. Poole estava en procés de reemplaçar la unitat electrònica AE-35 que HAL equivocadament havia predit que fallaria. Aquesta equivocació en la predicció de HAL va ser el primer símptoma que aquest era capaç d'equivocar-se, portant a Poole i David Bowman a considerar la desconnexió de HAL. En un acte que s'assembla a la resposta humana per a la supervivència, HAL va matar en Frank Poole i va intentar fer el mateix amb en David Bowman. El personatge de Frank Poole a la pel·lícula va ser interpretat per Gary Lockwood.
A la pel·lícula, Poole juga als escacs contra HAL.
En l'última novel·la de la saga, 3001:Odissea final, el cos de Poole és descobert per casualitat en els confins del sistema solar, després de vagar a la deriva per l'espai a al llarg d'un mil·lenni. L'exposició de Poole al buit el va congelar instantàniament, per la qual cosa el seu cos es va mantenir en bones condicions. L'avançada tecnologia del tercer mil·lenni aconsegueix de reviure'l i Poole ha d'enfrontar-se de nou amb el misteri del monòlit, la presència del qual es comença a revelar molt perillosa, i amb allò que queda de David Bowman.

## Vegeu també

* 2010: The Year We Made Contact (pel·lícula)
# Ranpur (Gujarat)

Ranpur és una ciutat i municipi del districte d'Ahmedabad a l'estat de Gujarat a 22° 22′ N, 71° 45′ E﻿ / ﻿22.367°N,71.750°E﻿ / 22.367; 71.750 a la riba nord del Bhadhar on es troba amb el riu Goma. La població actual és d'uns 20.000 habitants (1881: 5.726, 1901: 6.423). Té una fortalesa en ruïnes.
La ciutat fou fundada al començament del segle XIV per Sekaji Gohel, un cap rajput ancestre de la dinastia de Bhaunagar, amb el nom de Sejakpur. El seu fill Ranaji Gogel hi va construir un fort i la va rebatejar Ranpur. En un moment del segle XV el raja va abraçar l'islam sent l'origen de la branca familiar dels Ranpur Molesalams. Vers 1640 Azam Khan va construir la fortalesa de Shahapur, de la que queden les ruïnes. Al segle XVIII va passar al Gaikwar de Baroda i d'aquest als britànics el 1802. La municipalitat es va establir el 1889.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Pont del Molí d'en Calvet

El Pont del Molí d'en Calvet és una obra de Pont de Molins (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a ponent del nucli urbà de la població de Pont de Molins, al mas Calvet, prop de la carretera GIV-5041.
Pont en desús format per dos arcs rebaixats i bastit amb pedra desbastada i còdols lligats amb morter de calç. La part més destacable és el paviment superior, construït amb el mateix tipus de pedra disposada de manera planera, amb inclinacions i voreres per poder evacuar l'aigua i també circular-hi.

## Història

Ubicada a l'oest del nucli de Pont de Molins, a prop d'un meandre de la Muga. El lloc de Molins, topònim que fa referència a la gran quantitat de molins que hi havia al poble, és documentat al segle X com una de les possessions del monestir de Sant Pere de Rodes. En una de les epístoles del papa Benet VII de l'any 974. Igualment, en un precepte de Lotari de l'any 982 es mencionen aquestes possessions a Villa Molinos.
El terme, inicialment, estava format pel nucli antic (Molins o Molins de Dalt) i les masies disperses que aprofitaven els recursos hidràulics de la Muga i l'excel·lent via de comunicació que representava l'antic Camí de la Calçada o de França, possiblement hereu del traçat de la Via Augusta romana. Aquest camí, a més, establia la frontera física entre els comtats de Besalú i Empúries.
Aquest pont és vora l'actual Hotel molí, que com indica el nom antigament fou un molí construït vers el segle xvii que a finals del segle XX fou reconvertit en restaurant i hotel. Encara que la data de construcció del pont no es pot precisar, cronològicament s'hauria d'enquadrar entre els segles xvii i XIX, tal com resa un plafó informatiu vora les restes d'aquest.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pont del Molí d'en Calvet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Microfinança

Les microfinances són la concessió de microcrèdits als emprenedors pobres i a les petites empreses que no tenen accés a serveis bancari o d'altres sistemes financers normalitzats relacionats. Els dos principals mecanismes per a la prestació de serveis financers a aquests tipus de clients eren, inicialment, una relació entre emprenedors i petites empreses, i models basats en un grup, en el qual diversos empresaris s'unien per sol·licitar préstecs i altres serveis com a grup. Amb el pas del temps, les microfinances han evolucionat com un moviment social més ampli, generalment referit a persones pobres als països en desenvolupament, l'objecte del qual és «un món en el qual tothom, especialment el màxim nombre de famílies pobres i socialment marginades, tinguin accés permanent a una àmplia gamma de productes i serveis financers adaptats a les seves necessitats i d'alta qualitat, incloent no només crèdits sinó també estalvis, assegurances, serveis de pagament i transferències de fons». Els qui promouen les microfinances creuen que aquest accés ajudarà als pobres a sortir de la pobresa, són una forma de promoure el desenvolupament econòmic, l'ocupació i el creixement mitjançant el suport de microemprenedors i petites empreses; per a uns altres, és una forma de maniobrabilitat dels pobres per a gestionar millor les seves finances i aprofitar les oportunitats econòmiques mentre gestionen els riscos. Els termes han evolucionat: de microcrèdit a microfinances, i ara a 'inclusió financera'.
El microfinançament és una àmplia categoria de serveis, que inclou el microcrèdit. El microcrèdit és la prestació de serveis de crèdit a clients pobres; només un dels aspectes de les microfinances, i els dos sovint es confonen. Els crítics solen assenyalar algunes de les contraprestacions dels microcrèdits que poden generar endeutament; en aquest sentit Muhammad Yunus, especialista en la matèria, comenta que el cost no ha de sobrepassar el 10% de la taxa d'interès després de cobrir costos. A causa dels diversos contextos en els quals opera la microfinança i l'àmplia gamma de serveis que ofereix, no és té una visió generalitzada dels impactes que la microfinança pugui crear, malgrat diversos estudis que han intentat avaluar-los. El que fa, però, és millorar la inclusió financera.

## Referències

* ↑ «Portail de la microfinance - Qu'est-ce que la microfinance». Arxivat de l'original el 2014-03-26. [Consulta: 28 juliol 2018].
* ↑ Robert Peck Christen, Richard Rosenberg, Veena Jayadeva. Financial institutions with a double-bottom line: implications for the future of microfinance. CGAP Occasional Paper, juliol de 2004, pp. 2-3.
* ↑ Ferrer, Javier. Experiencias internacionales sobre microfinanzas. Manual del microcredito.. Fundación ICO, 2010.
* ↑ Feigenberg, Benjamin. «Building Social Capital Through MicroFinance». [Consulta: 28 juliol 2018].
# Quadrangle Taussig

El quadrangle Taussig és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-39) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 0° a 25° S, i longitud entre 210º a 240° E.
Deu el seu nom al cràter Taussig.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Taussig, V-39