OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Assassin Club

Assassin Club és una pel·lícula de thriller d'acció italianoestatunidenca del 2023 escrita per Thomas C. Dunn, dirigida per Camille Delamarre i protagonitzada per Henry Golding i Noomi Rapace. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar a la carta als Estats Units el 16 de maig de 2023.
El film se centra al voltant del personatge d'en Morgan Gaines, un antic oficial dels Marines Reials convertit en un assassí despietat que, sense voler-ho, entra en un joc mortal en què cadascun dels sis objectius a abatre és alhora un assassí que té com a missió eliminar en Morgan.

## Repartiment

* Henry Golding com a Morgan Ganes
* Daniela Melchior com a Sophie
* Jimmy Jean-Louis com l'inspector Leon
* Noomi Rapace com a Falk/Agent Vos
* Sam Neill com a Caldwell

## Referències

* ↑ Elfadl, Murtada (May 17, 2023). «‘Assassin Club’ Review: Henry Golding Looks the Part of a Globetrotting Hitman in By-the-Book Actioner». Variety. Consulta: October 5, 2023.
* ↑ Unsworth, Martin. «ASSASSIN CLUB». Starburst. Consulta: October 5, 2023.
* ↑ «Assassin Club». Goita què fan, ara!. [Consulta: 15 juny 2024].
* ↑ Unsworth, Martin. «ASSASSIN CLUB». Starburst. Consulta: October 5, 2023.
* ↑ Nugent, John (April 14, 2023). «Assassin Club Review». Empire. Consulta: October 5, 2023.
# The Swingle Singers

The Swingle Singers és un grup vocal format a París el 1962 per Ward Swingle, Anne Germain, Jeanette Baucomont i Jean Cussac. Christiane Legrand, la germana del compositor Michel Legrand va ser la primera soprano del grup qui comprenia 8 membres: dues sopranos, dues altos, dos tenors i dos baixos. Els altres membres eren Jean-Claude Briodin, Claudine Meunier, i Claude Germain.

## Història

El grup vocal dirigit per Ward Swingle (qui va deixar els Double Six) es va decantar per participar en acompanyaments vocals.
Han cantat amb Etienne Daho a «Timide intimité» (de l'àlbum Eden el 1986) i amb Style Council a l'obra «The Story of Someone's Shoe» (de l'àlbum Confessions of a Pop Group de 1988). El líder de Style Council, Paul Weller, ha declarat que aquesta obra està inspirada de l'àlbum que The Swingle Singers havien enregistrat el 1967 amb el Modern Jazz Quartet: Place Vendome.

## Actualment

El grup es va establir a Londres. El grup, gràcies als baixos, aconsegueixen produir sons com els d'una bateria o d'un contrabaix. Amb una gran tècnica, inclouen un repertori que va dels Beatles a la música clàssica (Txaikovski, Beethoven), i passant per l'òpera (Rossini). Els arranjaments són sovint pròxims al jazz o el swing. Estan també influenciats per Nat King Cole.
Han enregistrat «Air on the G String», una transposició de Bach amb el Modern Jazz Quartet. Luciano Berio ha escrit per ells una simfonia post-moderna, la Simfonia per vuit veus i orquestra. També han enregistrat «Ci-Git Satie» i «Visions and Spels» de Ben Johnston. El 2005, el seu enregistrament del Preludi en fa major d'El clavecí ben temprat de Bach ha estat integrat dins el disc They de Jem Griffith; aquesta obra també és l'inici de la banda sonora de la pel·lícula de 2006 Les Gigolos. El 2006, The Swingle Singers han enregistrat la «Fuga en sol menor (BWV 578)» de Bach, que podria entrar a la pel·lícula Thank You for Smoking. El film coreà Han Gong-ju (2013) incorpora un fragment de la seua interpretació de la peça «Ciao, bella, ciao».
El grup està compost actualment per:
* Joanna Goldsmith (soprano)
* Julie Kench (soprano)
* Kineret Maor (alto)
* Johanna Marshall (alto)
* Richard Eteson (tenor)
* Tom Bullard (tenor)
* Jeremy Sadler (baix)
* Tobias Hug (baix)

## Guardons
### Premis

* 1964: Grammy al millor nou artista

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de The Swingle Singers
# Cottonwood Heights

Cottonwood Heights és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 27.569 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cottonwood Heights tenia 27.569 habitants, 9.439 habitatges, i 7.249 famílies. La densitat de població era de 1.565,4 habitants per km².
Dels 9.439 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,5% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 23,2% no eren unitats familiars. En el 16,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 12,6% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 7,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 62.814 $ i la renda mediana per família de 70.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.114 $ mentre que les dones 31.046 $. La renda per capita de la població era de 26.935 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 3,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cottonwood Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cottonwood Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dikhan (cràter)

Dikhan és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 83 ° de latitud nord i 87 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 21 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'onze d'agost del 2017 i fa referència a Dikhan, divinitat preislàmica de l'agricultura de la cultura dels kazakh.

## Referències

* ↑ "Dikhan (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Kalshabayeva, B. K., Shalekenov, M. U., Shalginbaeva, S. H.. Group-Global Publications. Crop Farming and Its Peculiarities Agriculture and Its Features in Kazakh Diaspora in Central Asia, 2016.
# Abu-Zayyan II

Abu-Zayyan (II) Muhàmmad ibn Abi-Hammú o, més senzillament, Abu-Zayyan II fou emir de la dinastia abdalwadita de Tremissèn (Tlemcen).
El 1389, a la mort del seu pare, era governador d'Alger, i va intentar assolir el poder però va fracassar i va fugir a la cort marínida d'Abu l-Abbas Ahmad
El 1393 el soldà marínida va organitzar una expedició que el va proclamar emir en el lloc d'Abu-l-Hajjadj I (novembre/desembre de 1393). Va romandre fidel vassall dels marínides. Va protegir a poetes, savis i artistes.
El 1398 a conseqüència del saqueig de Torreblanca i altres atacs corsaris, Martí l'Humà atacà Tedelis, aconseguint recuperar una custòdia amb l'Hòstia Consagrada. L'any següent, el rei va Martí l'Humà va ordenar repetir la campanya, aquest cop contra Bona (Bône). El 1399 fou enderrocat per son germà Abu-Muhàmmad I, i va fugir cap a l'est; va buscar suport entre tribus àrabs i amazigues i durant quatre anys va anar errant d'un lloc a l'altra fins que fou traïdorament assassinat per Muhammad ibn Masud al-Wazany que l'havia donat hospitalitat.

## Referències

* 1 2 Martínez Romero, Tomàs. La cultura catalana en projecció de futur: homenatge a Josep Massot i Muntaner. Universitat Jaume I, 2004, p.219. ISBN 8480215003.
* ↑ Insa Montava, Josep. Escritores del reyno de Valencia, chronologicamente ordenados desde el año M.CC.XXXVIII hasta el de M.DCC.XLVII. Joseph Estevan Dolz, 1747, p.129.

## Enllaços externs

* Histoire des Beni Zeiyan
# Florent Malouda

Florent Malouda (Caiena, Guaiana Francesa, 13 de juny de 1980) és un exfutbolista professional francès, la seua posició era la de centrecampista ofensiu.

## Internacional

Ha estat internacional amb la selecció de futbol de França amb la qual va disputar la Copa Mundial de Futbol de 2006. El 2017 debutà amb la selecció de futbol de la Guaiana Francesa. La major part de la seva carrera la ha passat al Olympique de Lió i Chelsea FC.

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Ligue 1 | Olympique de Lió | França | 2003-2004 |
| Ligue 1 | Olympique de Lió | França | 2004-2005 |
| Ligue 1 | Olympique de Lió | França | 2005-2006 |
| Ligue 1 | Olympique de Lió | França | 2006-2007 |
| FA Cup | Chelsea FC | Anglaterra | 2009 |
| Community Shield | Chelsea FC | Anglaterra | 2009 |
| FA Premier League | Chelsea FC | Anglaterra | 2009-10 |

### Campionats internacionals

* Lliga de Campions: 2011-12

## Referències

* ↑ «Player Profile: Florent Malouda». Premier League. Arxivat de l'original el 14 d'octubre 2013. [Consulta: 23 gener 2012].
* ↑ «Chimbonda named in France squad». BBC News, 14-05-2006.
* ↑ Stevenson, Jonathan «Zidane off as Italy win World Cup». BBC News, 09-07-2006.
* ↑ «Malouda in French Guiana's line-up».
* ↑ Florent Malouda a National-Football-Teams.com (anglès)
Florent Malouda amb França - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de França – Copa del Món de Futbol 2006
1 Landreau •
2 Boumsong •
3 Abidal •
4 Vieira •
5 Gallas •
6 Makélélé •
7 Malouda •
8 Dhorasoo •
9 Govou •
10 Zidane •
11 Wiltord •
12 Henry •
13 Silvestre •
14 Saha •
15 Thuram •
16 Barthez •
17 Givet •
18 Diarra •
19 Sagnol •
20 Trézéguet •
21 Chimbonda •
22 Ribéry •
23 Coupet •
Entrenador: Domenech
Selecció de futbol de França – Eurocopa 2008
1 Mandanda •
2 Boumsong •
3 Abidal •
4 Vieira •
5 Gallas •
6 Makélélé •
7 Malouda •
8 Anelka •
9 Benzema •
10 Govou •
11 Nasri •
12 Henry •
13 Evra •
14 Clerc •
15 Thuram •
16 Frey •
17 Squillaci •
18 Gomis •
19 Sagnol •
20 Toulalan •
21 Diarra •
22 Ribéry •
23 Coupet •
Entrenador: Domenech
Selecció de futbol de França – Copa del Món de Futbol 2010
1 Lloris •
2 Sagna •
3 Abidal •
4 Réveillère •
5 Gallas •
6 Planus •
7 Ribéry •
8 Gourcuff •
9 Cissé •
10 Govou •
11 Gignac •
12 Henry •
13 Evra (c) •
14 Toulalan •
15 Malouda •
16 Mandanda •
17 Squillaci •
18 Diarra •
19 Diaby •
20 Valbuena •
21 Anelka •
22 Clichy •
23 Carrasso •
Entrenador: Domenech
Selecció de futbol de França – Eurocopa 2012
1 Lloris •
2 Debuchy •
3 Evra •
4 Rami •
5 Mexès •
6 Cabaye •
7 Ribéry •
8 Valbuena •
9 Giroud •
10 Benzema •
11 Nasri •
12 Matuidi •
13 Réveillère •
14 Ménez •
15 Malouda •
16 Mandanda •
17 M'Vila •
18 Diarra •
19 Martin •
20 Ben Arfa •
21 Koscielny •
22 Clichy •
23 Carrasso •
Entrenador: Blanc :
# Nevi Pol·lió

Nevi Pol·lió (en llatí Naevius Pollio) va ser un ciutadà romà membre de la gens Nèvia que Ciceró menciona com la persona que era un peu més alt que l'home més alt que mai hagués existit. L'afirmació és reproduïda per Luci Juni Moderat Columel·la a la seva obra Admiranda. Plini el Vell també en parla però diu que els annals no especificaven quina alçada tenia.

## Referències

* ↑ [Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown, & Comp., 1867, p. 1136. ]
# Theloderma corticale

Theloderma corticale és una espècie de granota que es troba a Vietnam i, possiblement també, a la Xina.

## Descripció

El nom comú de «granota de la molsa» sorgeix del fet que la seva pell és d'un color tacat de verd i marró que s'assembla a la molsa que creix a la roca o al florit. Forma una forma eficaç de camuflatge. Tenen grans coixinets enganxosos als dits dels peus i un ventre suau. Mesuren uns 6,1 centímetres de longitud del musell fins a la cloaca. Les femelles són més grans que els mascles i poden assolir mides de 8 a 9 centímetres. Aquesta espècie s'enrosca com una bola quan s'espanta i es fa la morta.
* Tres exemplars camuflats en una roca
* Un exemplar camuflat en un pedaç de molsa

## Hàbitat

Habita principalment selves tropicals perennes i boscos subtropicals on s'han trobat en piscines de troncs buits, col·locats pels vilatans locals. És un ésser semiaquàtic que es troba en coves i penya-segats rocosos. La cria té lloc en cavitats de roca o forats d'arbres.

## Conservació

El seu hàbitat està amenaçat per la pèrdua de boscos i, com a espècie, és objecte de mercaderia al comerç internacional de mascotes. Com molts amfibis, és vulnerable al fong quítrid Batrachochytrium dendrobatidis. No obstant això, la conservació d'aquesta espècie està classificada de «risc mínim» per la Unió Internacional per a la Conservació de la Natura.

## Referències

* ↑ Fei, L. Atlas of Amphibians of China (en chinese). Zhengzhou: Henan Press of Science and Technology, 1999, p. 266. ISBN 7-5349-1835-9.
* 1 2 «Mossy Frog (Theloderma corticale)». World Association of Zoos and Aquariums. Arxivat de l'original el 28 de gener 2019. [Consulta: 6 setembre 2015].
* 1 2 «Vietnamese Mossy Frog (Theloderma corticale)». Newquay Zoo. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2018. [Consulta: 6 setembre 2015].
* 1 2 Fordham et al (2006). Theloderma corticale. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 5 gener 2008 (en anglès).
# Costacciaro

Costacciaro és un comune (municipi) de la Província de Perusa, a la regió italiana d'Úmbria, situat uns 40 km al nord-est de Perusa. L'1 de gener de 2018 tenia 1.172 habitants.
Conté les frazioni de Costa San Savino i Villa Col dei Canali.
Costacciaro limita amb els municipis de Fabriano, Gubbio, Sassoferrato, Scheggia e Pascelupo i Sigillo.
És un burg medieval que, després del domini de Perusa i Gubbio, va passar a formar part dels Estats Pontificis al segle xv. La ciutat va ser fundada cap a l'any 1250 per la comuna de Gubbio com a bastió contra la propera fortalesa de Sigillo, mantinguda per la comuna de Perusa.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 20 març 2019].

## Enllaços externs

* Costacciaro - Lloc web oficial (italià)
# Dinàmica relativista

La dinàmica relativista es refereix a una combinació de conceptes relativistes espaciotemporals que descriuen les relacions entre el moviment i les propietats d’un sistema relativista i les forces que actuen sobre el sistema. Apareix amb la teoria de la Relativitat (Einstein, 1905) que va redefinir les relacions bàsiques d'espai i temps, així com la variació de la massa en funció de la velocitat, qüestió fonamental per a obtenir la relació d'equivalència general entre massa i energia: E = M c².
Aquesta variació de la massa ocasiona resultats ben diferents entre la dinàmica clàssica i la relativista.

## Dinàmica newtoniana

Amb la invenció del Càlcul Diferencial (Isaac Newton, 1666) obté el tractament de la nova Mecànica newtoniana:

## Dinàmica relativista

Un concepte central en Relativitat és la variació de la massa inercial, conseqüència de les transformacions espaciotemporals de Lorentz, deduïdes per Einstein en la teoria de la Relativitat Especial:
Desenvolupament de ∂P = ∂(M v)
Calculem el terme: ɣ' v + ɣ
Com que: ɣ' = -1/2 (1 – v²/c²)$^{-3/2}$ (-2 v/c²) = ɣ³ v/c²
Per tant, s'obté:
Ara s'aïlla ∂v/∂t igualant 1 i l'equació de Newton ∂P = F ∂t:
Hem obtingut l'equació anàloga en la dinàmica no relativista:

### Energia relativista

Es veu l'expressió de l'energia cinètica aïllant F en 2:
Aquest resultat va disparar la intuïció del genial físic Albert Einstein, adonant-se que tota forma d'energia tenia idèntica expressió: equivalència general d'energia i massa.
Finalment, s'enfrontaria a la tasca de formular la gravitació generalitzant la idea de Minkowski en la geometria no-euclídia del genial matemàtic Bernhard Riemann: mètrica pseudo-riemaniana, en què s'interpreta la gravitació en termes de curvatura de l'espai-temps. Hermann Minkowski havia mort prematurament, però la col·laboració del seu col·lega, el matemàtic David Hilbert, amb Einstein seria clau en la formulació final del tractament geomètric de la gravitació: Relativitat General.

## Referències

* ↑ Flego, Silvana; Plastino, Angelo; Plastino, Angel Ricardo «Information Theory Consequences of the Scale-Invariance of Schröedinger's Equation». Entropy. MDPI AG, 13, 12, 20-12-2011, pàg. 2049–2058. DOI: 10.3390/e13122049. ISSN: 1099-4300.
# Adolf Schimon

Adolf Schimon (Viena, 29 de febrer de 1820 - Leipzig, 21 de juny de 1887) va ser un pianista austríac-alemany, professor i compositor de cant.
Adolf Schimon era fill del cantant i pintor nascut a Buda Ferdinand Schimon, que va venir a Múnic amb ell el 1821 i va cantar al teatre de la cort fins al 1840. Adolf va rebre lliçons de piano de Caroline Perthaler a una edat molt primerenca i va fer una aparició pública el novembre de 1831 amb un concert per a piano de Friedrich Kalkbrenner. El 1834 va fer el seu primer concert a Augsburg i el febrer de 1836 un "Gran Concert vocal i instrumental" a l'Odeon de Múnic.
A partir de 1837 va estudiar composició i tocar el piano amb Henri-Montan Berton i Jacques Fromental Halévy al Conservatori de París, on també va formar la seva veu amb Marco Bordogni i Davide Banderali. El 1840 va anar a Florència per estudiar més cant, i on es va estrenar més tard la seva òpera Alessandro Stradella el 12 de febrer de 1846. Cap al 1844 va viure a París, on va conèixer Anton Schindler, Stephen Heller i Julius Stern.
Va anar a Londres i va treballar com a repetidor al "Her Majesty's Theatre" de 1850 a 1853. Durant aquest temps va realitzar gires de concerts acompanyant cantants com Michael Balfe, Sims Reeves i Clara Novello. Això va ser seguit el 1854 per quatre anys en el mateix càrrec a l'Òpera Italiana de París, al Théâtre-Italia. Aleshores Shimon va tornar a viure a Itàlia. El 12 d'agost de 1858, el seu amic Friedrich von Flotow va representar la seva òpera còmica List um List al "Hoftheater" de Schwerin. El 1872 es va casar amb la cantant Anna Regan (Anna Schimon-Regan) a Florència. Va treballar com a director en diversos teatres d'Alemanya, i més tard, a partir del 1874 com a professor de cant a Alemanya, primer al Conservatori de Leipzig, i del 1877 al 1886 a la "Royal Music School" de Múnic, on sovint acompanyava el piano en recitals de la seva dona i el cantant vienès Gustav Walter. Després va tornar a Leipzig, on va tornar a ensenyar al conservatori. Alwin Ruffini va ser un dels seus estudiants a Leipzig. Entre els seus alumnes a la "Royal Music School" de Múnic hi havia les dues futures sopranos Emilie Welti i Emilie Feuge-Gleiss, aquesta última de les quals va ser professora més tard a Leipzig.

## Referències

* 1 2 Karl-Josef Kutsch, Leo Riemens: Großes Sängerlexikon, Band 4. 4. Auflage. Walter de Gruyter, Berlin 2004, ISBN 978-3-598-44088-5, S. 4205.
* ↑ Karl-Josef Kutsch, Leo Riemens: Großes Sängerlexikon, Band 4. 4. Auflage. Walter de Gruyter, Berlin 2004, ISBN 978-3-598-44088-5, S. 2061.
* ↑ Karl-Josef Kutsch, Leo Riemens: Großes Sängerlexikon, Band 4. 4. Auflage. Walter de Gruyter, Berlin 2004, ISBN 978-3-598-44088-5, S. 1448.

## Bibliografia

* Hubert Reitterer: Schimon Adolf. A: Lèxic biogràfic austríac 1815-1950 (ÖBL). Volum 10, Editor de l'Acadèmia Austríaca de Ciències, Viena 1994, ISBN 3-7001-2186-5, pàg 142.
* Karl-Josef Kutsch, Leo Riemens: Large Singer Lexicon, Volum 4. 4a edició. Walter de Gruyter, Berlín 2004, ISBN 978-3-598-44088-5, pàg. 420
# Florent Joseph Duquesnoy

Florent Joseph Duquesnoy (Bouvigny-Boyeffles, 27 de febrer de 1761 - Aix-Noulette, 1 de juliol de 1801) es va convertir en un oficial general francès durant la revolta de La Vendée franceses i va dirigir una divisió a la batalla de Wattignies.
Duquesnoy va néixer a pagès a Bouvigny-Boyeffles. Era germà d'Ernest Dominique Francois Joseph Duquesnoy, que més tard es va convertir en representant de la Primera República Francesa. Es va allistar als Carabiniers-à-Cheval el 1782 però va ser donat d'alta el 1790. Va esdevenir capità del 4t Batalló de la Guàrdia Nacional del Pas-de-Calais el 28 de gener de 1792. Es va traslladar al 4t Batalló de Caçadors el 16 de novembre d'aquell mateix any. Va ser ascendit a general de brigada el 30 de juliol de 1793 i posat al capdavant del camp de Cassel l'agost. Va assumir el rang de general de divisió el 3 de setembre de 1793, malgrat les súpliques del seu germà de no promocionar-lo. Després de la batalla de Wattignies del 15 al 16 d'octubre de 1793, va ser traslladat a l'Exèrcit d'Occident el 27 de novembre per lluitar a la guerra de la Vendée. Va ser suspès el 14 de maig de 1795 i va passar a estar inactiu l'1 de gener de 1796. Va morir l'1 de juliol de 1801.

## Referències

* ↑ Dupuis 1909, p. 93-94.
* ↑ Broughton 2001.

## Bibliografia

* Broughton, Tony. Generals que van servir a l'exèrcit francès durant el període: 1789-1814, Dubois a Duvignot. La sèrie Napoleó. Consultat el 4 de juny de 2015.
* Phipps, Ramsay Weston (2011). Els exèrcits de la primera República francesa: Volum I L'Armée du Nord. 1. EUA: Pickle Partners Publishing. ISBN 978-1-908692-24-5.
* Phipps, Ramsay Weston (2011). Els exèrcits de la primera República francesa: volum III Els exèrcits a l'oest de 1793 a 1797 I, Els exèrcits del sud de 1793 a març de 1796. EUA: Pickle Partners Publishing. ISBN 978-1-908692-26-9.
* Smith, Digby (1998). El llibre de dades de les guerres napoleòniques. Londres: Greenhill. ISBN 1-85367-276-9.
# NGC 3307

NGC 3307 és una galàxia espiral barrada situada a uns 185 milions d'anys llum de distància a la constel·lació de l'Hidra Femella. La galàxia va ser descoberta per l'astrònom John Herschel el 22 de març de 1836 i és un membre del cúmul d'Hidra.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ «Galaxy luminosity functions from deep spectroscopic samples of rich clusters» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2003, pàg. 764–783. DOI: 10.1086/375529.
* ↑ R. Brent Tully «Galaxy groups: a 2MASS catalog». Astronomical Journal, 5, 2015, pàg. 171. DOI: 10.1088/0004-6256/149/5/171.
* 1 2 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Your NED Search Results». ned.ipac.caltech.edu. [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «Revised NGC Data for NGC 3307». spider.seds.org. [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ Gottlieb, Steve. «Astronomy-Mall: Adventures In Deep Space NGC objects 3001-3999». Astronomy-Mall. [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ «New General Catalog Objects: NGC 3300 - 3349» (en anglès). cseligman.com. [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ Richter, O.-G. Astronomy and Astrophysics Supplement Series, 77, 01-02-1989, pàg. 237–256. Bibcode: 1989A&AS...77..237R.

## Enllaços externs

* NGC 3307 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)