OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miranda dels Ecos

La Miranda dels Ecos de 1.223 m. es troba al massís de Montserrat (Catalunya), la qual és el mirador més solitari de la regió remota dels Ecos.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Descripció

Per assolir-ne el cim cal superar una canal molt vertical, però no cal arribar al punt culminant dels Ecos per sentir-ne la màgia: des de la base de la miranda podrem grimpar amb facilitat fins al cim de la Roca de Migdia. Ens trobarem en un característic altiplà montserratí que ens oferirà unes vistes fantàstiques sobre la paret i el cim de Sant Jeroni. A ponent també tindrem una grandiosa panoràmica sobre els centenars de monòlits que configuren les regions d'Agulles i Frares. La primera ascensió als cims dels Ecos fou realitzada el 14 de maig del 1922 per Lluís Estasen i Pau Giménez. Penetraren en aquesta regió emprant els senders dels carboners i obriren camí nou amb l'ajuda de tisores de podar. L'obstacle més important (la muralla oriental dels Ecos) fou superat gràcies a la canal dels Micos. Aquesta canal vertical es puja amb l'ajuda de les abundants arrels de teix i, actualment, disposa d'una instal·lació que n'assegura l'ascens. Si ens atrevim a escalar-la, assolirem el cim de la miranda dels Ecos. No obstant això, l'itinerari alternatiu descrit a continuació per la Canal de la Salamandra és molt més fàcil i no pas menys bonic.

## Accés

Deixem el cotxe a Santa Cecília i pugem fins a la Canal de la Salamandra. Sortim de la canal i pugem pel sender costerut entre savines i alzines solitàries fins al peu de l'agulla de la Salamandra. En aquest punt, el camí fa un tomb a la dreta i s'endinsa a l'alzinar. Travessarem un replà rocallós i, just després de tornar a penetrar al bosc, veurem que surt un corriol a mà dreta que enfila per un pendent pedregós (fita). Anem guanyant altitud per un fort pendent fins al coll de Salamandra, que ens barra el pas amb un gran ressalt vertical. Ens desviem a l'esquerra seguint un corriol desdibuixat que ressegueix la base del serrat del Patufet fins a arribar a un coll. Des d'ací podem pujar fins a la miranda dels Ecos (hi ha trams molt verticals) o fer una grimpada curta i fàcil fins al cim pla i allargat de la Roca de Migdia, on fruirem de bones vistes de la miranda i el seu entorn.

## Referències

* ↑ GEC
* 1 2 3 Balcells i Badia, David, 2014. Montserrat: 50 indrets amb encant. Valls: Cossetània Edicions. Col·lecció Khroma, 12. ISBN 9788490342084. Pàgs. 62-63.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Senderisme per Catalunya: Miranda dels Ecos (català)
* Wikiloc (català)
* Miranda dels Ecos (1223 m). Per camins verticals de Montserrat (català)
# Mathias Piller

Mathias Piller (28 de novembre de 1733, Gorizia - † 24 d'agost de 1788) fou un religiós jesuïta, naturalista, zoòleg, geòleg, botànic austrohongarès, que treballà activament a la Reial Universitat de Buda, on mantenia grans col·leccions d'espècies zoològiques, botàniques i geològiques, dels quals es conserven avui al Museu d'Història Natural d'Hongria i al Museu Geològic d'Hongria. Fou professor d'història natural a Budapest, amb el professor i company Ljudevit Mitterpacher von Mitterburg. També fou professor a Basilea i a Viena.
# Rabča

Rabča és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció del poble data del 1564 amb el nom de Rabcza. El 1683 l'exèrcit polonesolituà unificat destruí la vila. El 1715 la població arribà a les 240 persones, el 1778 a les 829, i el 1828 tenia ja 1.542 persones i més de 260 cases. El 1910, segons el censde Rabcza, hi havia 1.446 persones (majoritàriament eslovacs). Fins al Tractat del Trianon, la vila pertanyia al Regne d'Hongria, i es trobava al comtat d'Árva; després del tractat el municipi s'anomenà Rabča i quedà inclòs dins el districte de Námestovo, a l'aleshores Txecoslovàquia, que el 1993 esdevingué Eslovàquia.
# Jesús Pacheco

Jesús Pacheco (Gualba, 1964) és un escriptor que ha fet nombroses obres entre les quals destaquen "Ficcionaris".

## Biografia

Es va llicenciar en filologia catalana i castellana a la Universitat Autònoma de Barcelona. Diploma CAP per l'Institut de Ciències de l'Educació de la UAB. Ha fet cursos de doctorat.
Ha estat jugador d'escacs de primera categoria, exfederat. Ha estat membre de diversos jurats literaris, director de cinefòrum, a la Biblioteca Frederica Montseny de Canovelles, de 2004 a 2009 ha portat les Tertúlies literàries de l'Ajuntament de Sant Celoni.
Actualment viu a Sant Celoni, és director i treballador d'una empresa de construcció de cases, rehabilitació d'habitatges i especialista en restauració de masies i de monuments. Aprofita les hores de feina manual per anar rumiant les seves obres, i quan li ve la inspiració anota les idees en una llibreta, que quan torna a casa converteix en literatura.

## Obres

Tots els àngels del món
Recull de 20 contes on en Xus expressa tot el seu talent literari amanint la seva imaginació i una tècnica acurada amb la cultura que s'obté dels grans autors universals. Entre llegendes i mitologia, pors i el món interior, (més espiritual o irreverent) els àngels apareixen i ho aclaparen tot. Guanyador del XIII Premi de Narrativa Ribera d'Ebre 1995.
Anomeneu-lo amor
Recull de 27 contes imaginatius i punyents que treuen suc de les trifulgues de les relacions humanes vestides d'amor i nues de sexe. Trobar ingredients suggestius o inesperats explicats amb una fina ironia és l'especialitat de la casa, i en aquesta obra s'hi ha lluït. Finalista del 1r Premi de Narrativa Bearn 1997.
Ficcionaris
Consta de dues parts molt diferents. El joc més llarg són contes molt curts on l'autor ha portat al límit la capacitat de síntesi de les idees ocurrents i originals. Els ponts trencats enllaça amb els treballs anteriors i amb un món particular on els llibres hi tenen un paper molt destacat. Finalista del 1r Premi de Narrativa de Sant Just Desvern 1999.

## Enllaços externs

* "Tots els àngels del món"
* "Anomeneu-lo amor"
# Romà Forns i Saldaña

Romà Forns i Saldaña (Barcelona, 9 de setembre de 1885 - Barcelona, 26 d'abril de 1942) fou un futbolista i entrenador de futbol català.

## Biografia

Romà Gregori Cipriá Forns i Saldaña fou fill del valencià Rafael Forns i Sales i de la barcelonina Encarnació Saldaña i Ferré.
Després de jugar al RCD Espanyol i d'una temporada jugant a l'Irish FC (el 1902-03), fitxà pel FC Barcelona, club on romangué una dècada del 1903 al 1913. Jugava a la posició de davanter i en el seu palmarès hi figuren 5 campionats de Catalunya i un d'Espanya. Foren companys seus al primer equip homes com Ernest Witty, Francesc Bru, Paulí Alcántara o Jack Greenwell. Forns també passà a la història per ser l'autor del primer gol al camp del carrer Indústria el dia 14 de març de 1909. També jugà un mínim de quatre partits amb la selecció catalana entre 1910 i 1912. Fou un dels integrants de la selecció que s'enfrontà a França el 12 de desembre de 1912.
Fou el primer entrenador català del FC Barcelona. Dirigí el club entre desembre de 1926 i març de 1929. Guanyà el campionat de Catalunya i el d'Espanya. Fou l'entrenador de l'equip que guanyà la primera lliga espanyola del club, la de la temporada 1928-29, malgrat no acabà la temporada, ja que dimití del seu càrrec coincidint amb el fins aleshores president Arcadi Balaguer. La nova directiva nomenà James Bellamy nou entrenador, i Forns fou nomenat entrenador ajudant.
Forns també fou directiu del club.
Forns va morir l'abril de 1942 després d'una llarga malaltia.

## Palmarès

Jugador
* Campionat d'Espanya: 1
** 1910
* Campionat de Catalunya: 5
** 1904-05, 1908-09, 1909-10, 1910-11, 1912-13
* Campionat dels Pirineus: 4
** 1910, 1911, 1912, 1913
Entrenador
* Campionat de Catalunya: 1
** 1927-28
* Campionat d'Espanya: 1
** 1927-28
* Lliga espanyola: 1
** 1928-29

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1885, número de registre 4569.
* ↑ «Necrològica». La Vanguardia, 26-04-1942, pàg. 4.
* ↑ http://mdc2.cbuc.cat/u?/deportes,336%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1997/11/29/pagina-13/391949/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1912/02/22/pagina-3/619530/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1926/12/17/pagina-1/616704/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/2004/07/03/pagina-14/764425/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1929/03/27/pagina-1/625216/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.lavanguardia.es/preview/1924/06/13/pagina-11/33276164/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1928/02/13/pagina-17/770950/pdf.html

## Enllaços externs

* Romà Forns a www.fcbarcelona.cat Arxivat 2009-06-07 a Wayback Machine.
# Mean Streak (disc)

Mean Streak és el cinquè disc d'estudi de Y&T. Fou publicat el 1983.

## Llista de cançons
### Cara A

* Mean Streak
* Straight Thru The Heart
* Lonely Side Of Town
* Midnight In Tokyo

### Cara B

* Breaking Away
* Hang 'Em High
* Take You To The Limit
* Sentimental Fool
* Down And Dirty
# Chris Lawrence

Chris Lawrence va ser un pilot de curses automobilístiques britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 27 de juliol del 1933 a Ealing, Londres, Anglaterra.

## A la F1

Chris Lawrence va debutar a la quarta cursa de la temporada 1966 (la dissetena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 16 de juliol del 1965 al circuit de Brands Hatch el GP de Gran Bretanya.
Va participar en dues proves puntuables pel campionat de la F1, disputades a la mateixa temporada (1966), aconseguint una onzena posició com a millor classificació en una cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1966 | J.A. Pearce Eng. | Cooper | Ferrari | MON | BEL | FRA | GBR 11 | HOL | ALE Ret | ITA | USA | MEX | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Ramon Saera

Ramon Saera (Manresa, ? - Manresa, 1357) fou un jurista català.
Com a advocat fiscal de la batllia i de la vegueria de Manresa i assessor dels consellers d'aquesta ciutat en la construcció de la séquia, fou l'intermediari amb el bisbe de Vic per a la solució del plet en el que s'enfrontaren per culpa de l'obra. Patrocinà l'obra de la capella de les Verges, de la Seu de Manresa, on fou enterrat i a la qual llegà un frontal d'altar brodat (obra del florentí Geri di Lapo), altres ornaments, peces d'orfebreria i una extensa biblioteca que per voluntat del donador fou venuda i repartida.
El 1357 Ramon Saera feia una deixa per a la construcció del dormitori al Convent de Santa Clara de Manresa.
És autor de comentaris als usatges i les constitucions de Catalunya i d'altres obres de caràcter jurídic. Ha estat confós amb un seu germà Berenguer, també jurista i canonge de Vic.

## Referències

* ↑ «Ramon Saera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Sarret i Arbós. Butlletí del Centre Excursionista del Bages, XXVII, 1931
* ↑ http://www.ajmanresa.cat/web/contingut.php?id_menu=921&parent=915&area=1
# Jeremies

«Jeremies» té aquests significats:
* Llibre de Jeremies, el segon llibre profètic de la Bíblia canònica.
* Les Lamentacions de Jeremies, llibre bíblic de l'Antic Testament.
* Profeta Jeremies (Donatello), escultura de Donatello sortida del campanar de la catedral Santa Maria del Fiore de Florència.
* Biografies:
** Profeta Jeremies, profeta bíblic de finals del segle vii aC i les primeries del segle vi aC.
** Patriarques:
*** Jeremies I de Constantinoble, patriarca de Constantinoble (1522-1545)
*** Jeremies II Tranos de Constantinoble, patriarca de Constantinoble (1572-1579, 1580-1584, i 1587-1595)
*** Jeremies III de Constantinoble, patriarca de Constantinoble (1716-1726 i 1732-1733)
*** Jeremies IV de Constantinoble, patriarca de Constantinoble des de l'any 1809 a l'any 1813
# Real de Catorce

Real de Catorce és un poble de San Luis Potosí, Mèxic i la seu de la municipalitat de Catorce. Té uns 1.000 residents. És una ciutat fantasma anteriorment, des de 1772, un pròsper assentament de la mineria de plata. Actualment és una destinació turística.
Ha estat un lloc de filmació de diverses pel·lícules importants incloent Bandidas (amb Salma Hayek i Penélope Cruz), The Mexican (amb Brad Pitt i Julia Roberts), i algunes escenes de The Treasure of the Sierra Madre (amb Humphrey Bogart), i de Puerto Escondido, dirigida per Gabriele Salvatores.

## Enllaços externs

* Everything Else About Real de Catorce
* Viva Real de Catorce - The Premier for Real de Catorce Information Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Servei Marítim de la Guàrdia Civil

El Servei Marítim de la Guàrdia Civil, també conegut pel seu acrònim SEMAR o, extraoficialment, com a Guàrdia Civil del Mar, és la unitat de la Guàrdia Civil dedicada a la vigilància de les aigües territorials espanyoles. Es va constituir per un reial decret de 22 de febrer de 1991. Des de 1997 s'integra en la Unitat d'Activitats Subaqüàtiques (UAS), l'origen dels quals es remunta a 1981.

## Missions

Exercir les funcions que li corresponen a la Guàrdia Civil en les aigües marítimes espanyoles i les aigües continentals. També inclou les activitats en el mitjà subaqüàtic, i en particular la custòdia de les costes i el control de la immigració irregular en aquest àmbit.
* Judicial: Prevenció i esbrinament de delictes, primeres diligències i informes.
* Fiscal: resguard fiscal de l'Estat i les actuacions encomanades a evitar i perseguir el contraban.
* Administratiu: Conservació de la naturalesa i el medi ambient, control i inspecció pesquera i d'embarcacions esportives, protecció del patrimoni històric submergit i el control de la immigració irregular.
* Missions a l'estranger: Participació en aquelles missions internacionals de cooperació policial, manteniment de la pau o humanitàries que es desenvolupin en l'àmbit marítim.
* Col·laboració i cooperació nacional: Relacions de col·laboració amb altres organismes espanyols amb competències en el mar, com a Salvament Marítim, Marina Mercant, Duanes, Medi ambient, Pesca i l'Armada.

## Notes

* ↑ Tot i que orgànicament no forma part de les Forces Armades d'Espanya, sí que té encomanades missions de caràcter militar, a les ordes del Ministeri de Defensa, de qui depèn també pel que fa a les promocions.

## Referències

* ↑ «Servicio Marítimo de la Guardia Civil». Ministerio de Defensa, 2006. [Consulta: 7 octubre 2009].
* ↑ «El Servicio Marítimo de la Guardia Civil recibe la Medalla de Oro al Mérito en el Trabajo». Guardia Civil, 07-02-2006. Arxivat de l'original el 2006-03-05. [Consulta: 7 octubre 2009].
* ↑ «Real Decreto 246/1991, de 22 de febrer, por el que se regula el Servicio Marítimo de la Guardia Civil.» (en castellà). www.boe.es, 01-03-1991. [Consulta: 16 gener 2017].
* ↑ «Servicio Marítimo - Todopolicia.com» (en castellà-es). Todopolicia.com.
* ↑ «Unidad de Actividades Subacuaticas». Colección Guardia Civil. [Consulta: 16 gener 2017].
* ↑ «Servio Marítimo». Colección Guardia Civil. [Consulta: 16 gener 2017].
* ↑ «Competencias y capacidades de la Guardia Civil» (en castellà). Ministerio de Educación, Cultura y Deporte. [Consulta: 15 gener 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina de la Guàrdia Civil - Servei Marítim Arxivat 2012-06-21 a Wayback Machine.
# Sabará

Sabará és una ciutat de l'estat brasiler de Minas Gerais. La seva població estimada el 2006 era de 134 282 habitants. La seva àrea total és 303,6 km².

## Referències

* ↑ «Sabará - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Sabará - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Martin Fenin

Martin Fenin [ˈmarcin ˈfɛɲin] és un futbolista txec. Va començar com a futbolista al FK Teplice.

## Referències

* ↑ Martin Fenin Noch ein Ex-Star für den FCM, mz-web.de, 6 des 2016
# Michael Bleekemolen

Michael Bleekemolen (Amsterdam, 2 d'octubre de 1949) és un pilot automobilístic neerlandès que va participar en la Fórmula 1 amb els equips RAM i ATS.
Bleekemolen va destacar a la Formula Vee, (una fórmula promocional més assequible que les més conegudes Fórmula Ford o Fórmula BMW) i passava a la Fórmula 1 a la temporada 1977, on fracassava a qualificar a en el gran Premi de casa seva (Gran Premi dels Països Baixos). No obstant això, tornava l'any següent i conduïa per a quatre curses, qualificant només una vegada, al Gran Premi dels Estats Units del 1978, on es va haver de retirar.
Després de la Fórmula 1 tornava en la Fórmula 3 per a tres anys més i guanyava dues curses del Campionat Europeu, acabant segon en la sèrie, darrere de Alain Prost.
Des d'allà passava a Renault on va seguir corrent fins a retirar-se amb ells.

## Resultats a la F1

| Any | Equip | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Equip | WDC | Punts |
| 1977 | RAM Racing | ARG | BRA | RSA | USAO. | ESP | MON | BEL | SUE | FRA | GBR | ALE | AUT | HOL DNQ | ITA | USA | CAN | JPN | Wolf - Williams | - | 0 |
| 1978 | ATS Racing Team | ARG | BRA | RSA | USAO. | MON | BEL | ESP | SUE | FRA | GBR | ALE | AUT | HOL DNQ | ITA DNQ | USA Ret | CAN DNQ | | ATS Racing Team | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Meoni

Meoni (llatí: Maeonius) va ser el cosí (o, segons, Zonaràs el nebot) del rei Odenat de Palmira, al qual va matar en una disputa durant una cacera l'any 266, sembla que amb el consentiment de Zenòbia, esposa d'Odenat, que estava amoïnada perquè el seu marit preferia com a successor a Herodes, fill d'un altre matrimoni, en lloc dels fills de Zenòbia.
Trebel·li Pol·lió esmenta aquests dos fills amb els noms romans d'Herennià i Timolau, en la seva descripció dels Trenta Tirans inclosa a la Historia Augusta. Meoni apareix també en una moneda amb la inscripció IMP. C. MAEONIUS que figura a la col·lecció Pembroke. Segons diu Pol·lió va ser assassinat molt poc després per ordre de Zenòbia (266 o 267).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 897.
# Realdo Colombo

Mateo Realdo Colombo o Renaldus Columbus (Cremona c. 1516-1559) fou un professor d'anatomia i cirurgià de la Universitat de Pàdua, Itàlia (1544 - 1559), alumne i successor d'Andreas Vesal.
La seva obra va ser publicada sota el nom de De re anatomica on presentava una descripció completa de la circulació pulmonar i corregia algunes de les omissions i errors del seu mestre.
Les seves contribucions a l'anatomia i la medicina inclouen:
* La lent se situa en la part anterior de l'ull, no al centre.
* Les artèries s'expandeixen amb cada batec.
* La vàlvula pulmonar del cor es tanca durant la diàstole, la qual cosa impedeix el reflux.
* La sang flueix des del costat dret del cor a través dels pulmons.
El llibre és també conegut per la seva descripció del clítoris, anomenat per Colombo "plaer de Venus", descobert en el cos de la seva mecenes Donya Inés de Torremolinos i el descobriment es va atribuir, la qual cosa va ser discutit per Gabriele Falloppio en benefici propi. Kasper Bartholin, al segle xvii, va descartar les dues atribucions, al·legant que el clítoris era conegut pels anatomistes des del segle ii aC.
William Harvey, que va estudiar a Pàdua uns 50 anys després, es va basar en els treballs de Colombo per a la seva pròpia teoria de la circulació sanguínia.
L'escriptor Federico Andahazi va novel·lar la vida de Colombo i el seu crucial descobriment a L'anatomista (1996) .

## Referències

* ↑ «Realdo Colombo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ classics / a3_212b.html Straight Dope Classic
# Illa de Califòrnia

El terme illa de Califòrnia fa referència a un error cartogràfic europeu (intencionat o no) del segle xvi, en el qual la península de Baixa Califòrnia apareix separada de la resta d'Amèrica del Nord, representant-se com una illa separada de la resta del continent per un suposat estret, que en realitat és el golf de Califòrnia.
Es tracta, per tant, d'un dels errors cartogràfics més importants de la història, sent àmpliament difós en mapes dels segles xvii i XVIII, tot i que algunes exploracions ja havien aportat proves que contradeien la suposada illa de Califòrnia, com l'expedició de Francisco de Ulloa de 1539 a 1540.
Aquest error està molt lligat a la creença de l'existència de l'estret d'Anian, un suposat estret que connectaria l'oceà Pacífic amb el golf de Sant Llorenç.

## Història

El primer esment conegut d'una llegendària illa de Califòrnia es troba a Las sergas de Esplandián, una novel·la de cavalleries escrita per Garci Rodríguez de Montalvo a cavall dels segles XV i XVI i publicat a Sevilla el 1510. En aquesta obra, es descriu aquella illa de la següent manera:
| « | Sapigueu que a la dreta mà de les Índies hi ha una illa anomenada Califòrnia molt propera d'un costat del Paradís Terrenal; i estava poblada per dones negres, sense que existís allí un home, doncs vivien a la manera de les amazones. Eren de bells i robusts cossos, fogós valor i gran força. La seva illa era la més forta de tot el món, amb els seus escarpats farallons i les seves pètries costes. Les seves armes eren totes d'or i del mateix metall eren els arnesos de les bèsties salvatges que elles acostumaven domar per muntar-les, perquè en tota l'illa no hi havia un altre metall que l'or. | » |
| — Las sergas de Esplandián, de Garci Rodríguez de Montalvo |||
Probablement, aquesta descripció va influir en la identificació de la península de Baixa Califòrnia com aquella illa llegendària.

## Vegeu també

* Hernán Cortés
* Fortún Jiménez
* Bartolomé Ferrer
* Francisco de Ulloa
* Juan Rodríguez Cabrillo
* Sebastián Vizcaíno
* Baixa Califòrnia Sud
* Estret d'Anian

## Referències

* Laylander, Don, 2004. "Geographies of Fact and Fantasy: Oñate on the Lower Colorado River, 1604-1605". Southern Califòrnia Quarterly 86:309-324.
* León-Portilla, Miguel. 1989. Cartogràfica i cròniques de l'antiga Califòrnia. Universitat Nacional Autònoma de Mèxic, Ciutat de Mèxic.
* McLaughlin, Glen, with Nancy H. Maig. The Mapping of Califòrnia as an Island: An Illustrated Checklist . Saratoga, CA: Califòrnia Map Society, 1995.
* Polk, Dora Beale. 1991. The Island of California: A History of the Myth . Arthur H. Clark, Spokane, Washington.
* Tooley, R. V. 1964. Califòrnia as an Island: A Geographical Misconception Illustrated by 100 Examples from 1625-1770 . Map Collectors 'Circle, London.
# Siemowit

Siemowit va ser, segons les cròniques de Gallus Anonymus, el fill de Piast i Rzepicha. Es considera que va ser el primer governant de la Dinastia Piast. Se'l considera un dels quatre prínceps Piast llegendaris de Polònia.
Es convertia en el Duc de la tribu dels polans al segle ix després que el seu pare rebutjés prendre possessió del llegendari Ducat de Popiel, que segons la llegenda, va ser menjat pels ratolins, Siemowit era escollit com a duc per una assemblea popular (wiec). L'única menció de Siemowit, junt amb el seu fill Lestko i el net Siemomysł, ve en les cròniques de Gallus Anonymus.
Els noms d'aquests tres prínceps dels polans poden ser acurats si es considera que les cròniques de Gallus Anonymus només arribaven dos-cents d'anys després que el seu regnat acabés. Però és també possible que aquests noms fossin inventats. Per això normalment es considera a Miecislau I el primer rei de Polònia i de la dinastia Piast.

## Referències

* ↑ K. Jasiński, Rodowód pierwszych Piastów, p. 47.
* ↑ Janusz Roszko. Kolebka Siemowita, 1980, p. 170. ISBN 978-83-207-0090-9 [Consulta: 29 febrer 2012].
* ↑ Gallus Anonymus; Knoll, Schoer; Bisson, Schaen. The Chronicles and Deeds of the Dukes or Princes of the Poles. Central European University Press, 10 maig 2003, p. 17–22. ISBN 978-963-9241-40-4.