OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Torratxa (Valls)

La Torratxa és un monument del municipi de Valls (Alt Camp).

## Descripció

Edifici d'embolcall simple. És un gran paral·lelepípede de 12 x 24 metres de planta i uns 10 metres d'alçada. Té la coberta de teula àrab. En el centre s'aixeca una torre octogonal d'uns 3 metres d'alçada. Els materials són fonamentalment carreus, tapial i fàbrica de maó, cadascun d'ells emprats en el seu moment i en diverses parts de l'edifici, juxtaposant-se uns als altres per les diverses reformes a què ha estat sotmès.

## Història

L'edifici original data probablement del s. XIV, quan el va anar a ocupar la nova Senyora de Valls, N'Elionor Maria -la "Reina de Xipre"- parenta del rei En Pere IV. La Senyora vivia allí els estius i els hiverns al Castell, que, actualment és gairebé enderrocat del tot. El costum d'estiuejar a la Torratxa fou mantingut pels diferents habitants del Castell fins, pràcticament, els nostres dies. Als gustos i modes dels senyors cal atribuir les reformes amuntegades unes sobre les altres a la Torratxa. Des de fa uns anys hi ha una forta polèmica sobre el destí de l'edifici. Les entitats culturals insisteixen en la seva reutilització. L'associació de veïns, en canvi, s'oposa i està a favor de l'enderrocament.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Torratxa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].
# La Torre (Amer)

La Torre és una casa modernista d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'immoble que podem contemplar avui en dia, conegut popularment com La Torre, és el resultat final de la suma i conjugació formal de diversos elements arquitectònics. L'immoble el trobem inserit un solar de grans dimensions, emplaçat en el carrer de la Barroca.
Així en primer lloc tenim el cos central de dues plantes cobert amb una teulada plana i aterrassada. La planta baixa consta de tres obertures i està projectada com a porxo.
El primer pis està projectat com a balconada i està tancat en la part frontal per una balaustrada contínua i correguda de morfologia corbada, que abasta tot el pla horitzontal de la façana. Una balaustrada bastant deteriorada que descansa directament sobre una estructura vertical, la qual està ornada al centre amb un gran medalló en el qual es llegeix "E L B O N R E P Ò S".
Tanca l'edifici en la part superior una altra balaustrada contínua i correguda que abasta tot el pla horitzontal de la façana, però a diferència de l'anterior aquesta no és corbada sinó que és recta.
En segon lloc tenim la torre, la qual la trobem adossada a la part posterior del cos central. Es tracta d'una gran torre de quatre plantes coberta amb una teulada a quatre aigües. El quart pis està complementat amb una gran barana de ferro forjat que abasta els quatre costats de la torre. Pel que fa al treball de la forja aplicat a la barana, aquest és molt discret i auster, ja que està completament mancat de qualsevol tipus de gràcia compositiva. Corona la torre en el punt més elevat un parallamps, que marca els quatre punts cardinals.
Finalment adossat a la torre trobem un tercer cos de dues plantes que combina coberta a dues aigües de vessants a façana amb coberta plana i aterrassada culminada amb una gran balaustrada.
Remarcar a mode d'apunt que el tema de les obertures està molt poc treballat i desenvolupat. Unes obertures molt monòtones, ja quen només apareixen dues tipologies - d'arc de mig punt o rectangulars- i totalment irrellevants, ja que no presenten cap treball singular a destacar.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «La Torre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# La Torrassa

«La Torrassa» té aquests significats:
* La Torrassa (Alp), torre de guaita al municipi d'Alp (Cerdanya)
* La Torrassa (Espot), torre de defensa medieval al municipi d'Espot (Pallars Sobirà)
* La Torrassa (Llinars del Vallès), muntanya al municipi de Llinars del Vallès (Vallès Oriental)
* La Torrassa dels Moros, torre romànica al municipi de Castellcir (Moianès)
* Barri de la Torrassa, barri de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès)
* Pantà de la Torrassa, embassament de la Noguera Pallaresa, creat per una presa entre els municipis de la Guingueta d'Àneu i Espot (Pallars Sobirà)
* Camps de la Torrassa, paratge de camps de conreu al municipi de Castellcir (Moianès)
* Central hidroelèctrica de la Torrassa, central hidroelèctrica a la Noguera Pallaresa, per sota del Pantà de la Torrassa
* Estació de Torrassa, estació de la línia 1 del metro de Barcelona situada sota l'avinguda de Catalunya al barri de la Torrassa de l'Hospitalet de Llobregat
* Pont de la Torrassa, pont romànic al municipi d'Espot, a la comarca del Pallars Sobirà
* Poua de la Torrassa, pou de glaç al municipi de Castellcir (Moianès)
* Serrat de la Torrassa, serra entre els municipis de Santa Coloma de Cervelló, Sant Vicenç dels Horts i Torrelles de Llobregat a la comarca
# La Roda de Andalucía

La Roda de Andalucía és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 4.322 habitants. La seva extensió superficial és de 77 km² i té una densitat de 56,1 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 12′ N, 4° 46′ O. Està situada a una altitud de 405 metres i a 123 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 4.175 | 4.194 | 4.194 | 4.193 | 4.206 | 4.245 | 4.214 | 4.260 | 4.322 |
# La Serra (Rupit i Pruit)

La Serra és una masia al nord del terme de Rupit i Pruit (Osona) prop del termenal amb la Vall d'en Bas (la Garrotxa). Antiga masia que es troba registrada al fogatge de la parròquia de Sant Andreu de Pruit del 12 d'octubre de 1553. Aleshores habitava el mas un tal Andreu Serra. El mas ha sofert diverses reformes, una de les quals data el segle xix segons indica la llinda d'una finestra datada l'any 1854 i 1856 segons el portal d'entrada.
Masia d'estructura complexa. Un dels cossos és de planta rectangular i cobert a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana, formada per un cos de galeries sostingudes per pilars i orientada a migdia. A la part inferior es formen uns porxos que condueixen a un portal rectangular, datat, i a sobre un terrat amb baranes de fusta. A la part de tramuntana d'aquest cos s'adossa una construcció de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener de nord a sud. Aquesta construcció està envoltada per altres cossos. A la part de tramuntana conserva tres finestres conopials. És construïda amb pedra sense polir unida amb calç i els elements de ressalt són de pedra picada.

## Referències

* 1 2 «Mas la Serra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Krasnogorodsk

Krasnogorodsk (en rus: Красногородск) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Pskov, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 3.521 habitants. És el centre administratiu del districte (raion) homònim.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# La bicicleta (pel·lícula)

La bicicleta és una pel·lícula dramàtica espanyola del 2006 dirigida per Sigfrid Monleón d'un guió de Martín Román. És protagonitzada per Pilar Bardem, Sancho Gracia, Bárbara Lennie, Javier Pereira i Alberto Ferreiro.

## Argument

Ambientada a València, la trama segueix tres històries que es desenvolupen al voltant una bicicleta,, usada per tres personatges com a mitjà de transport. El noi Ramón, que aconseguit anar a estudiar a Londres amb una beca canvia la seva bicicleta al taller d'en Mario, i la bicicleta acaba en mans de la jove estudiant i missatgera Julia, que es troba amb la vella Aurora i li presta la bicicleta perquè es retrobi amb el pare del seu fill.

## Repartiment

* Pilar Bardem com a Aurora
* Sancho Gracia com a Mario
* Bárbara Lennie com a Julia
* Javier Pereira com a Santi
* Alberto Ferreiro com a Luis
* José Miguel Sánchez com a Ramón
* Carlos Bardem com a Antonio
* Rosana Pastor com a Victoria
* Juan José Otegui com a Eugenio
* Albert Forner com a Guzmán
* Sergi Calleja com a activista
* Cristina Plazas com a Angeles
* Carmen Belloch com a Carmencin
* Cristóbal Suárez com a Vicente

## Producció

El guió va ser escrit per Martín Román. La pel·lícula va ser produïda per Indigo Media, Wanda Vision i Fenix i va comptar amb la participació de les pubcasters espanyoles i valencianes TVE i RTVV. Va ser rodat íntegrament a València.

## Llançament

La pel·lícula es va presentar al Festival de Màlaga el març de 2006. Fou distribuïda per Nirvana Films, es va estrenar a les sales d'Espanya el 30 de juny de 2006.

## Recepció

Jonathan Holland de Variety va considerar que la pel·lícula era "ben intencionada però trontollant". Tot i això, va guanyar el Premi al millor llargmetratge de Mostra Cinema Valencià a la XXVII edició de la Mostra de València.

## Referències

* ↑ Estrada, Javier. «Actuar es un lujo que sólo unos pocos pueden permitirse». Metrópoli, 30-06-2006.
* 1 2 «Sigfrid Monleón cuenta la vida de tres personajes a través de una bicicleta». El País, 22-03-2006.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Bosco, Roberta. «Sigfrid Monleón aborda el consumismo y la utopía en 'La bicicleta'». El País, 30-06-2006.
* 1 2 3 4 5 6 7 «La bicicleta». Wanda Films. [Consulta: 23 setembre 2023].
* ↑ «´La bicicleta´ pasea por el cambio de las grandes urbes». El Periódico de Aragón. Prensa Ibérica, 29-06-2006.
* 1 2 3 Holland, Jonathan. «The Bicycle». Variety, 11-04-2006.
* ↑ Türschmann, Jörg «La bicicleta en el cine de ficción. El medio de transporte del buscavidas». deSignis. Federación Latinoamericana de Semiótica, vol. 34, 2021, pàg. 189-201. DOI: 10.35659/designis.i34p189-201.
* ↑ «Monleón y Chema Rodríguez, dos formas de entender el cine». Diario Sur. Grupo Vocento, 22-03-2006.
* ↑ «La bicicleta». Fotogramas, 29-05-2008.
* ↑ Un film eslovè sobre la pèrdua de la felicitat guanya la Palmera d'Or de la XXVII Mostra de València, Vilaweb, 26 d'octubre de 2006

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# LDR

Una cèl·lula fotoconductora, cèl·lula fotoresistiva, fotoresistència o LDR és un dispositiu electrònic semiconductor emprat per produir un senyal de sortida en resposta a un altre senyal d'entrada (una resistència) que té la propietat de variar el seu valor en funció de la intensitat de la llum incident. En presència d'una gran intensitat de llum la seva resistència elèctrica és baixa, de l'ordre dels 100 Ω. En canvi a les fosques, sense llum, la seva resistència és alta, de l'ordre de 10 MΩ.
Una fotoresistència està feta d'un semiconductor d'alta resistència. Si la llum que incideix en el dispositiu supera certa freqüència, els fotons absorbits pel semiconductor donen als electrons lligats l'energia suficient per saltar a la banda de conducció. L'electró lliure que en resulta (i el seu forat associat) condueix l'electricitat, disminuint així la resistència.
Un dispositiu fotoelèctric pot ser intrínsec o extrínsec. En els dispositius intrínsecs, els únics electrons disponibles estan en la banda de la valència, per tant el fotó ha de tenir prou energia per a excitar un electró a través de tota la banda prohibida. Els dispositius extrínsecs tenen impureses afegides, que tenen energia d'estat més proper a la banda de conducció, ja que els electrons no han saltar lluny, els fotons amb menys energia (és a dir, els de major longitud d'ona i freqüència més baixa) són suficients per activar el dispositiu.

## Les cèl·lules de sulfur de Cadmi

Les cèl·lules de sulfur de cadmi (CdS) es basen en la capacitat del cadmi de variar la seva resistència segons la quantitat de llum que toca la cèl·lula. Quanta més llum, més baixa és la resistència. Encara que no és exacta, una cèl·lula simple de CdS pot tenir una àmplia gamma de resistència de prop de 600Ω en llum brillant a 1 o 2 MΩ en la foscor.
Les cèl·lules són també capaces de reaccionar a una àmplia gamma de freqüències, incloent-hi raigs infrarojos (IR), llum visible i llum ultraviolada (UV).

## Usos

Es fabriquen LDR's de diversos tipus: es poden trobar cèl·lules barates de sulfur de cadmi en molts articles de consum, per exemple càmeres de fotografia, mesuradors de llum, rellotges amb ràdio, alarmes de seguretat i sistemes d'engegada i apagada d'enllumenat públic en funció de la llum ambiental. Per una altra banda, existeixen fotoconductors de Ge:Cu, que són els sensors que funcionen dins de la gamma més baixa de raigs infraroigs. També s'utilitzen molt en els sensors de llum.

## Vegeu també

* Optoelectrònica

## Bibliografia

* Ogata, Katsuhiko. Ingeniería de control moderna (en castellà), 2003. ISBN 978-842-05-3678-1.
* Pallás, Ramón; Casas, Óscar; Bragós, Ramon. Sensores y acondicionadores de señal (en castellà), 2009. ISBN 978-970-15-1460-3.

## Referències

* ↑ «cèl·lula fotoconductora». Cercaterm. TERMCAT. [Consulta: 20 agost 2022].
# La maledicció de Lake Manor

La maledicció de Lake Manor (originalment en italià, Il nido) és una pel·lícula de terror italiana del 2019 dirigida per Roberto De Feo, que debuta en la direcció d'un llargmetratge. S'ha doblat i subtitulat al català.
El rodatge de la pel·lícula va tenir lloc al castell dels Llacs, a prop de Torí, a partir del 9 de maig de 2019 i durant quatre setmanes.
Per la seva tasca de direcció, Roberto De Feo va obtenir una nominació com a millor director novell als Nastri d'argento 2020.

## Referències

* 1 2 Matteo Tosini. «The Nest: iniziate le riprese dell'horror diretto da Roberto De Feo», 9 maggio 2019.
* ↑ «La maledicció de Lake Manor». ésAdir. [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ La maledicció de Lake Manor a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Alessio Altieri. «The Nest (Il Nido): intervista a Roberto De Feo e al cast del film», 21-08-2019.
* ↑ CineMust. «Roberto De Feo firma “The Nest – Il Nido”, l’atteso horror con Francesca Cavallin e Justin Korovkin». Fanpage.it, 02-08-2019.

## Enllaços externs

* Tràiler en català
* La maledicció de Lake Manor a Goita què fan, ara!
# La Unión

«La Unión» té aquests significats:
* La Unión (Antioquia), municipi de Colòmbia, localitzat en la subregió Oriente del departament d'Antioquia
* La Unión (Múrcia), ciutat i municipi de la Regió de Múrcia, comarca del Camp de Cartagena
* La Unión de Campos, municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó
* Departament de La Unión, departament de la zona oriental del Salvador
* Província de La Unión, província al departament d'Arequipa (Perú)
# La Unión (Antioquia)

La Unió és un municipi de Colòmbia, localitzat en la subregió Oriente del departament d'Antioquia. Limita pel nord amb els municipis de la Ceja i El Carmen de Viboral, per l'est amb El Carmen de Viboral, pel sud amb els municipis de Sonsón i Abejorral i per l'oest amb el municipi de la Ceja. Es troba a 57 quilòmetres de la ciutat de Medellín, capital del departament de Antioquia. El municipi posseeix una extensió de 198 quilòmetres quadrats. La seva població el 2015 era de 19.119 hab.

## Referències

* ↑ «Resultados y proyecciones (2005-2020) del censo 2005»
# La Unió Maçanenca

La Unió Maçanenca és un edifici situat al centre del poble de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta baixa a doble alçada i un pis. La gran sala rectangular de la planta baixa, és d'una sola nau i presenta també una balconada interior que recorre tot el perímetre a excepció de la part posterior de la façana. Les seves considerables dimensions hi permeten el desenvolupament de les activitats lúdiques i socials dins un àmbit obert i públic. A l'exterior Azemar utilitza els recursos que també aplicà a altres construccions d'aquestes característiques, com són les societats d'Agullana i, sobretot, Darnius. En aquest sentit, cal indicar la sobrietat i simetria que dominen tota la façana i la part posterior.
La combinació de diferents materials-maó, ciment, ceràmica, carreus li serveixen per articular la primera, que dona a la plaça en tres pisos ben diferenciats. Entre ells destaquen visualment les finestres llargues i estilitzades amb arcs lobulats que es disposen a manera de finestral seguit en el segon àmbit. Malgrat que es tracta d'una arquitectura que presenta una decoració molt més abundant que la dels exemples de Darnius i Agullana, cal fixar-nos en el fet que tota ella no deixa de tenir mai un aspecte funcional, és a dir que és emprada per Azemar per subratllar determinats elements i àmbits (maó en els arcs de ferradura d'entrada i en el darrer pis, etc.)

## Història

Un fenomen social ben palès a moltes poblacions de l'Alt Empordà a partir de la segona meitat del segle xix és la creació de societats de beneficència. Amb el temps també esdevingueren centres de reunió local i promotores de múltiples activitats lúdiques i culturals. La disposició d'un local on desenvolupar totes aquestes activitats conduí la construcció d'uns peculiars edificis dels quals Azemar es convertí en uns dels principals dissenyadors. En concret se sap que la Unió Maçaneca es fundà durant la segona meitat del segle xix, i que Azemar s'encarregà de projectar el seu edifici a inicis d'aquest segle.

## Referències

* 1 2 3 Text importat de: «La Unió Maçanenca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 25 agost 2014] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# La soga de la forca

La soga de la forca (títol original: Cahill U.S.Marshal) és un western dels Estats Units dirigit pel cineasta Andrew V. McLaglen l'any 1973, i que està protagonitzat pels actors John Wayne, George Kennedy, Neville Brand i Marie Windsor. Ha estat doblada al català.

## Argument

El cap de policia del poblat de Valentine investiga un espectacular assalt a un banc, durant el qual va ser assassinat el xèrif i el seu ajudant. Cahill (John Wayne), acompanyat del seu fill i "Peu Lleuger" un amic indi de la tribu dels comanxes ,que és un gran rastrejador, recorren el territori a la recerca dels assaltants...

## Repartiment

* John Wayne: J.D. Cahill
* George Kennedy: Abe Fraser
* Gary Grimes: Danny Cahill
* Neville Brand: Lightfoot
* Clay O'Brien: Billy Joe 'Budger' Cahill
* Marie Windsor: Mrs. Hetty Green
* Morgan Paull: Struther
* Donen Vadis: Brownie
* Royal Dano: MacDonald
* Scott Walker: Ben Tildy
* Denver Pyle: Denver
* Jackie Coogan: Charlie Smith
* Rayford Barnes: Pee Wee Simser
* Donen Kemp: Joe Meehan
* Harry Carey, Jr.: Hank

## Referències

* ↑ esadir.cat. La soga de la forca. esadir.cat.
* ↑ «Cahill U.S. Marshal». ‘‘The New York Times'’.
# Lardo

El Lardo és una mena de salumi constituït de l'estrat de greix que es troba sota la pell del dors del porc i que es cura amb romaní i altres espècies. Existeixen diverses variants al mercat, només diferenciades per la duració del seu estacionament, les espècies usades, el salaó i el fumat de la matèria primera. El lardo més conegut és el lardo di Colonnata que pel seu sabor únic i la seua delicadesa han fet famosa la localitat toscana de la qual pren el nom, on s'ha elaborat des dels temps de l'antiga Roma. Colonnata és una fracció de la ciutat de Carrara, famosa pel seu marbre: de fet, Colonnata és un jaciment de marbre de Carrara que s'explota i tradicionalment el lardo es guareix durant mesos en bols fets d'aquesta pedra local. Actualment és una Indicació Geogràfica protegida.
Una altra variant és la Valle d'Aosta Lard d'Arnad, una denominació d'origen de la regió d'Arnad a la vall d'Aosta.

## Referències

* ↑ «Nel collegamento con questa nota vedi le procedure di selezione della materia prima per produrre il lardo stagionato.». Arxivat de l'original el 2013-11-04. [Consulta: 14 novembre 2016].
* ↑ «Il dizionario del cibo. Giallo Zafferano». Arxivat de l'original el 2012-06-18. [Consulta: 13 agost 2012].

## Bibliografia

* Gold, Jonathan «Slab City: On the meat trail, a lardo dream» (en anglès). LA Weekly, 25-07-2007. Arxivat de l'original el 2013-12-12 [Consulta: 4 agost 2007].

## Enllaços externs

* (italià) Registre DOP Comissió Europea
# Las Planas de Castellote

Las Planas de Castellote és una localitat de la província de Terol (Aragó, Espanya), pertanyent al municipi de Castellot, al Maestrat aragonès. Situada a 650 metres d'altitud, va arribar a tenir 476 habitants el 1875, però actualment només hi viuen entre vuit i deu persones.

## Referències

* ↑ «Las Planas de Castellote» (en castellà). [Consulta: 22 abril 2024].
# La diosa del asfalto

La diosa del asfalto és una pel·lícula dramàtica mexicana de 2020, dirigida pel cineasta Julián Hernández Pérez, escrita per Inés Morales i Susana Quiroz, i protagonitzada per Mabel Cadena, Ximena Romo, Paulina Goto, Axel Arenas, Alejandra Herrera, Nelly González i Javier Oliván. La cinta està basada en els fets reals d'un grup de dones conegudes com 'Les castradoras de Santa Fe', un grup de dones que, en la dècada dels 80 li va declarar la guerra als violadors i abusadores, visibilitzant així el moviment feminista d'aquella època.

## Sinopsi

Max torna al seu barri d'infància convertida en vocalista d'una banda de rock. Allí esperen els records, les últimes notícies i les veritats que van callar durant anys.

## Repartiment

* Ximena Romo com Max.
* Mabel Cadena com Ramira.
* Paulina Goto com Muñeca.
* Nelly González com Carcacha.
* Samantha Orozco com Sonia.
* Axel Arenas comoPancho.
* Esteban Caicedo com Verrugas.
* Raquel Robles com La Tuca.
* Javier Oliván com Pitirijas.
* Claudia Lobo com Esperanza.
* Giovanna Zacarías com Clara.
* Jimena Mancilla com La Gata.
* María Balam com Zenaida.
* Fernanda Huerta com Jaina.
* Karla Cruz com Candela.
* Daphne Keller com Meco.
* Jessica Vite com China.
* Elena Gore com Boa.
* Irbin Corona com Jodas.
* Kobayashi Rétiz com Beto.
* Rafa Farías com Guicho.
* Alphonso Escobedo com Blondy.
* Diego Ramora com Cordo.
* Renato Gómez Martínez com Quintero.
* Norma Pablo com San Juana.
* Imix Lamak com Ramón.
* Maximiliano Uribe com Cesar.

## Referències

* ↑ «La Diosa Del Asfalto: Una película basada en Las Castradoras de Santa Fe» (en castellà), 29-04-2021.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube