OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Monazita-(Gd)

La monazita-(Gd) és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la monazita.

## Característiques

La monazita-(Gd) és un fosfat de fórmula química Gd(PO₄). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022 i publicada el 2023. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del departament de mineralogia, petrologia i geologia econòmica de la Universitat Comenius de Bratislava, a Eslovàquia, amb el número de catàleg: mmuk7660.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al jaciment d'urani de Zimná Voda, a la localitat de Prakovce, dins el districte de Gelnica (Regió de Košice, Eslovàquia). També ha estat descrita a la mina Myaing-Gyi, situada a la localitat de Mogok del districte de Pyin-Oo-Lwin (Mandalay, Myanmar). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Monazite-(Gd)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 gener 2023].
* ↑ Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 70». European Journal of Mineralogy, 34, 6, 09-12-2022, pàg. 591–601. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-34-591-2022 [Consulta: 4 gener 2023].
* ↑ Ondrejka, Martin; Uher, Pavel; Ferenc, Štefan; Majzlan, Juraj; Pollok, Kilian; Mikuš, Tomáš; Milovská, Stanislava; Molnárová, Alexandra; Škoda, Radek; Kopáčik, Richard; Kurylo, Sergii; Bačík, Peter «Monazite-(Gd), a new Gd-dominant mineral of the monazite group from the Zimná Voda REE–U–Au quartz vein, Prakovce, Western Carpathians, Slovakia». Mineralogical Magazine, 24-05-2023, pàg. 1–7. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2023.37 [Consulta: 8 agost 2023].
# Welcome (Minnesota)

Welcome és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 721 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Welcome tenia 721 habitants, 310 habitatges, i 200 famílies. La densitat de població era de 305,9 habitants per km².
Dels 310 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 31% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.125 $ i la renda mediana per família de 38.438 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.875 $ mentre que les dones 20.536 $. La renda per capita de la població era de 16.539 $. Entorn del 3,9% de les famílies i el 6,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Welcome». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Welcome». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
Viccionari
# Rebeliom do Inframundo

Rebeliom do Inframundo és un grup de rap en gallec amb orígens a Ponteareas i amb seu a Vigo. En formen part Nervo (MC), Malvares de Moscoso (MC), Frank (MC/Productor), Movementss (Productor) i Pol (DJ). Des del punt de vista del model ortogràfic del gallec, el grup defensa les posicions reintegracionistes.

## Trajectòria

El grup va començar la carrera l'any 2005, i va prendre el nom del lloc on es van conèixer (Inframundo) a Ponteareas. Inicialment, la banda va començar amb tres amics d'aquell poble que es van reunir per fer música: Nervo (mc), Rustiko (mc) i Rapu (dj).
Anys més tard van publicar la maqueta Rebeliom do Inframundo (2009) i el primer disc físic A Sorpresa (LP, 2012) amb la producció i els scratches majoritàriament de DJ Rapu, llevat de dos temes que van ser produïts per Acid Lemon i Ebanni. El disc va ser gravat a XREC (Vigo) i va ser publicat sota el segell independent de Vigo Track Asedio. Després d'aquest treball, el grup va cessar l'activitat i DJ Rapu va deixar la banda.
Temps després es va fer públic el retorn de Rebeliom do Inframundo amb una nova formació, que incorporava Malvares de Moscoso, antic membre de la banda de rap gallec Os Trasnos de Moscoso, l'MC de Vigo Frank, del col·lectiu Verso Libre, el productor musical Movementss i un nou DJ, Ichi, als plats. Junts van donar forma al que seria el nou treball de la banda, Lume e Rebeliom presentat l'abril de 2016 a Vigo. Aquest àlbum va incloure col·laboracions vocals amb el músic irlandès Brian Brody i Iria Medranho. Després d'aquest disc, van participar en diversos festivals i sales de Portugal, Madrid i el País Basc. El 2017 van tancar la gira Lume e Rebeliom a Portugal.
A la primeria del 2019 va sortir un nou LP, Ilegal, autoeditat amb la productora de Vigo Galunk Producións. El grup entra en una nova etapa, amb la inclusió de Movementss en els directes i un nou que passa a ser part de la formació oficial del grup, Dj.Pol. El nou treball va ser produït per Frank, Baghira, J.CNNR, Beatbusta i Movementss, i tenia la col·laboració de la banda valenciana Mafalda a les veus.
L'any 2022 van guanyar el Premi Martín Códax de la Música . El març de 2023 van publicar el seu quart disc, titulat Amor ou barbarie, un treball amb 17 temes i amb col·laboracions com Wöyza, Hard GZ, Iria Medranho o Treintañeras cañeras.

## Discografia

* Rebeliom do Inframundo (2009). Maqueta.
* La sorpresa (2012).
* Lume e Rebeliom (2016).
* Ilegal (2019).
* Amor ou barbarie (2023).

## Referències

* ↑ Lavesedo. «Rebeliom do Inframundo» (en gallec). [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «Malvares: "ILG e RAG demonstraram a sua total incapacidade para defender o idioma" - Associaçom Galega da Língua» (en gallec). Associaçom Galega da Língua, 03-12-2020.
* ↑ «Rebeliom do Inframundo: “Estamos absorbidos con cousas que non teñen que ver con vivir”». , 03-03-2023.
# Gaia (esposa de Tarquini)

Gaia (o bé Cecília) hauria estat el nom autèntic de la dona del rei Tarquini Prisc anomenada en general Tanaquil. Gaia i Cecília deriven de la rel Caeculus. Aquest Caeculus va ser un fill de Vulcà i de Praeneste el fundador mític de la ciutat de Palestrina.
Gaia apareix amb aquest nom a les primeres llegendes de Roma, i es diu que era una dona dotada de poders profètics i estretament relacionada amb el culte als déus lars. Era considerada com un model de la vida domèstica.
La gens Cecília hauria derivat el seu nom de Caeculus.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Caecilia, Caia». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 14 maig 2022].
# Pseudophryne douglasi

Pseudophryne douglasi és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Pseudophryne douglasi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 23 d'abril del 2008.
# Montot-sur-Rognon

Montot-sur-Rognon és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 116 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Montot-sur-Rognon era de 116 persones. Hi havia 52 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 32 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 59 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 58 habitatges eren cases. Dels 48 habitatges principals, 42 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 14 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 40 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 28 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Montot-sur-Rognon el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 12 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 12 |
| 12 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 12 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 78 persones, 48 eren actives i 30 eren inactives. De les 48 persones actives 46 estaven ocupades (25 homes i 21 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 30 persones inactives 13 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 12 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Montot-sur-Rognon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Montot-sur-Rognon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Weka (aprenentatge automàtic)

Weka (acrònim anglès de Waikato Environment for Knowledge Analysis) és una plataforma de programari que integra tot un seguit d'eines en l'àmbit de l'Aprenentatge automàtic i la Mineria de dades. Weka es va començar a desenvolupar l'any 1993 a la Universitat de Waikato (Nova Zelanda), està codificada en llenguatge Java i es distribueix com a programari lliure sota la llicència GNU General Public License. Weka està format per una col·lecció d'eines de visualització i algorismes per a l'ànàlisi de dades i modelat predictiu, juntament amb una interfície d'usuari gràfica i fàcil d'emprar.

## Referències

* ↑ Badr, Will. «Getting Started With Weka 3 — Machine Learning on GUI» (en anglès). https://towardsdatascience.com,+01-02-2019.+[Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ «Weka – Graphical User Interference Way To Learn Machine Learning» (en anglès). https://www.analyticsvidhya.com,+17-02-2020.+[Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ «Introduction to Weka» (en anglès). https://www.cs.auckland.ac.nz,+20-02-2018.+[Consulta: https://www.cs.auckland.ac.nz/courses/compsci367s1c/tutorials/IntroductionToWeka.pdf].
* ↑ Shah, Palak. «An Introduction to Weka» (en anglès). https://opensourceforu.com,+10-01-2017.+[Consulta: 18 febrer 2020].
# Zosterop frontgroc

El zosterop frontgroc (Dasycrotapha speciosa) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, clars i vegetació secundària de les terres baixes de l'illa de Negros, a les Filipines meridionals.

## Referències

* ↑ «Zosterop frontgroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Ancistrus macrophthalmus

Ancistrus macrophthalmus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Orinoco a Veneçuela.

## Referències

* ↑ Kner, R. 1854. Die Hypostomiden. Zweite Hauptgruppe der Familie der Panzerfische. (Loricata vel Goniodontes). Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 7: 251-286 [separate 1-36], Pls. 1-5.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Ancistrus macrophthalmus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Miranda Ribeiro, A. de 1918: Ancistrus. Revista da Sociadade Brasileira de Sciências (Rio de Janeiro) v. 2: 112-114.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Pellegrin, J. 1912. Description d'un poisson nouveau de l'Orénoque appartenant au genre Xenocara. Bull. Soc. Zool. Fr. v. 37: 271-272.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Generació de nombres aleatoris

Un generador de nombres aleatoris (sovint abreujat de les sigles en anglès: Random number generator RNG) és un aparell computacional o físic dissenyat per generar una seqüència de nombres o símbols que no segueixen cap patró, és a dir que apareixen com aleatoris.
La generació de nombres aleatoris apareix des de l'antiguitat mitjançant els daus, llençar monedes a l'aire o els naips o el I Ching de la Xina, per exemple. S'han recollit aquests nombres obtinguts de forma mecànica en les taules de nombres aleatoris. Actualment es generen per ordinador.
Hi ha diversos mètodes de generació de nombres aleatoris per ordinador però tots ells fallen pel fet de no representar una veritable aleatorietat. Els tests d'aleatorietat examinen aquest aspecte.

## Aplicacions

Es fan servir en el joc, les mostres estadístiques, la simulació per ordinador, la criptografia, el disseny completament aleatori i altres àrees on es desitgi produir resultats impredictibles.

## Aleatorietat autèntica

Hi ha dos mètodes principals per generar nombres aleatoris: Mesurar alguns fenòmens físics que s'espera que siguin aleatoris i compensar-ne els biaixs del procés, i el mètode de fer servir algorismes computacionals. Aquest segon tipus sovint s'anomena generador de nombres pseudoaleatoris. Usats amb cura els generadors de nombres pseudoaleatoris poden ser utilitzats en lloc dels de nombres veritablement aleatoris en moltes aplicacions.

## Referències

* ↑ «Introduction to Slot Machines». Arxivat de l'original el 2010-03-12. [Consulta: 14 maig 2010].

## Bibliografia

* Donald Knuth. «Chapter 3 - Random Numbers». A: The Art of Computer Programming. Vol. 2: Seminumerical algorithms. 3a ed., 1997.

## Enllaços externs

* In Our Time:Random and Pseudorandom b00x9xjb
# Pseudophryne major

Pseudophryne major és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Robinson, M. 2002. A Field Guide to Frogs of Australia. Australian Museum/Reed New Holland: Sydney. ISBN 1-876334-83-5.
* Frogs Australia Network - Pseudophryne major. Arxivat 2006-09-26 a Wayback Machine.
* IUCN Red List Accedit a data 23 d'abril del 2008.
# Molsa de Java

La Molsa de Java és una espècie de molsa dins la família Hypnaceae. És una planta nativa del sud-est d'Àsia es fa servir molt en aquaris d'aigua dolça. S'enganxa a les roques i a les arrels. Abans tenia el nom científic de Vesicularia dubyana (Brotherus, 1908), actualment es diu Taxiphyllum barbieri.
La molsa de Java no requereix atencions especials. Accepta tota mena d'aigües fins i tot una mica salobres i tota mena de qualitat de llum. Creix millor entre els 21 i 24 °C però pot fer-ho entre els 29 i 32 °C.
Entre els aquaròfils és una planta popular, ja que,en servir d'amagatall, permet evitar el canibalisme de les cries pels adults.
La molsa de Java es propaga fàcilment per divisió.

## Enllaços externs

* The Aquarium Wiki article on caring for Java Moss in the aquarium

## Referències

* ↑ Roberts, T.R. (2007): The "Celestial pearl danio", a new genus and species of colourful minute cyprinid fish from Myanmar (Pisces: Cypriniformes). Raffles Bulletin of Zoology 55(1): 131-140. PDF fulltext
# Ratpenat nasofoliat de Sarawak

El ratpenat nasofoliat de Sarawak (Hipposideros doriae amb sinònim de ratpenat nasofoliat de Sabah amb nom científic Hipposideros sabanus) és una espècie de ratpenat endèmica de Malàisia.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Hipposideros doriae. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 desembre 2007 (en anglès).
# Zosterop del Karthala

El zosterop del Karthala (Zosterops mouroniensis) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies alpines de l'illa de Grande Comore.

## Referències

* ↑ «Zosterop del Karthala». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Antoni II Acciaiuoli

Antoni II Acciaiuoli fou fill de Francesc Acciaiuoli i germà de Neri II Acciaiuoli.
Fou duc d'Atenes i senyor de Mègara, Sició, Tebes i Livàdia del 1439 al 1441, enderrocant a son germà Neri II Acciaiouli.
Va morir a Atenes el 1441 el que va permetre a son germà recuperar el poder. Es va casar amb Maria Zorzi, filla de Nicola II Zorzi, baró de Bodonitza i senyor de Karystos (que era germana de la dona de son germà).

## Referències

* ↑ «Acciaiuoli Family - The Crusades» (en anglès). [Consulta: 1r maig 2021].
* ↑ Antonio II Acciaiuoli MyHeritage
* ↑ Venance Grumel, Traité d'études byzantines, « La Chronologie I », Presses universitaires de France, Paris, 1958, « Maison Acciaiuoli » p. 407
# Remon van de Hare

Remon Van de Hare (Amsterdam, 23 de maig de 1982) és un exjugador de bàsquet neerlandès. Amb 2,22 m. d'estatura, el seu lloc natural a la pista era el de pivot.

## Palmarès

* Eurolliga: 2003
* Lliga ACB: 2003, 2004
* Supercopa d'Eslovènia: 2005, 2006
* Lliga de Xipre: 2007
* Copa d'Ucraïna: 2008
* Lliga d'Ucraïna: 2008

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a l'ACB Arxivat 2005-11-15 a Wayback Machine. (castellà)
* Fitxa al web de la lliga adriàtica
# Prisma dicroic

El prisma dicroic, és un prisma situat al interior d'una càmera de vídeo, que reflecteix només un color del raig lluminós, permetent els pas del altres. Al combinar dos prismes dicroics s'aconsegueix la descomposició de la llum en els colors RGB.

## Funcionament

En la trajectòria del raig de llum, s'interposen diversos prismes que el descomponen en els tres colors primaris (vermell, blau i verd). En primer lloc, se situa un mirall dicroic que reflecteix el color blau (a causa de la seva alta freqüència), el qual es dirigit al tub o CCD que l'analitzarà, passant per un filtre purificador i per una lent convergent. Al reflectir el blau, el prisma es traspassat pel vermell i el verd.
En el recorregut d'aquest dos colors, s'interposarà un altre mirall dicroic, que reflectirà el color vermell, enviant-lo al tub corresponent; permetent així el pas del verd, al qual serà conduït fins al tub encarregat d'examinar-lo. En tot dos casos, abans de ser analitzats, passaran per un filtre purificador i una lent convergent.

## Senyal de luminància

A diferencia de les càmeres en blanc i negre, que disposen de un sol tub, i per tant, obtenen una senyal de luminància correcta; en les càmeres en color, es necessari reajustar la senyal de cada un dels tubs, de manera que sigui 30% el color vermell, 59% el verd i 11% el blau.
Si es sumen aquests percentatges, s'aconsegueix la senyal de luminància que tindria una càmera amb un tub monocrom.

## Referències

* ↑ Kroon, Richard W., 1964-. A/V A to Z : an encyclopedic dictionary of media, entertainment and other audiovisual terms. ISBN 978-1-78539-119-4.
* ↑ «Trichroic Prism» (en anglès). [Consulta: 7 desembre 2019].
* ↑ Manual básico de tecnología audiovisual y técnicas de creación, emisión y difusión de contenidos. Barcelona: Paidós, 2004. ISBN 84-493-1654-5.
# Monestir de Khilandar

El monestir de Khilandar (grec: Χιλανδαρίου, serbi: Хиландар, búlgar: Хилендарски манастир) és un monestir ortodox serbi situat al mont Atos, a Grècia. Tot i que ja existia un monestir fundat el segle x i abandonat, es considera el 1198 la data fundacional de l'actual monestir, quan l'emperador Aleix III el va cedir a Esteve Nemanja (que s'hi feu monjo amb el nom de Simeó) i el seu fill Rastko Nemanjitx (sant Sava).

## Art i relíquies

Entre les nombroses relíquies i objectes sagrats conservats a Khilandar es troba la icona de la Theotokos de l'Acatist; la seva festivitat se celebra el 25 de gener en el calendari gregorià, el 12 de gener en el julià. El monestir també posseïx una icona de la Theotokos de les tres mans (Bogorodica Trojeručica), tradicionalment associada a una miraculosa curació d'una ferida de Joan Damascè, a l'entorn de l'any 717. Joan es va fer monjo al monestir de Mar Saba, als afores de Jerusalem, i va fer donació de la icona a la seva comunitat monàstica. Posteriorment va ser donat a sant Sava i va passar a ser part de les relíquies del monestir de Khilandar quan els otomans van envair Sèrbia. Una còpia va ser-ne enviada a Rússia el 1661, on ha estat molt venerada per l'Església ortodoxa russa. La icona té dues dates de celebració: el 28 de juny (11 de juliol en el calendari gregorià), i el 12 de juliol (el 25 de juliol) en el calendari gregorià).

## Referències

* ↑ «Monestir de Khilandar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ *BOGDANOVIC,Igor. Els Balcans. Barcelona: Universitat Oberta de Catalunya, 2005.,p.28, ISBN 8497883306, 9788497883306