OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Franquesa (Santa Coloma de Gramenet)

Can Franquesa, o Can Sucre, és una casa d'estil historicista protegida com a bé cultural d'interès local del municipi de Santa Coloma de Gramenet (Barcelonès).

## Descripció

És una masia ubicada a l'Avinguda Francesc Macià, a Santa Coloma de Gramenet amb tipologia de torre de planta quadrada, amb soterrani, planta baixa i dos pisos i cobertes amb teula a quatre vessants, situada enmig d'un jardí. A la façana principal es reutilitzaren tres llindes gòtiques autèntiques. Hi ha una torre, que supera els dos pisos i està coberta a quatre vessants, que trenca la simetria del cos paral·lelepipèdic i fa de mirador sobre la vall del Besòs.

## Història

Originàriament, fou una important casa de pagès, construïda probablement al segle xviii. A finals de segle xix, la masia era utilitzada com a pavelló de cacera. A principis del segle xx, en un context marcat per la creixent afluència d'estiujants provinents de la burgesia barcelonina, l'antic mas fou parcialment enderrocat per a edificar-hi una torre d'estiueig, tot reutilitzant les llindes gòtiques.

## Referències

* ↑ Esteves, Albert. Santa Coloma de Gramenet: guia del patrimoni històric i artístic. Molins de Rei: Centre d'Estudis i Divulgació del Patrimoni, 1997, p. 64.
* «Can Franquesa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 abril 2012].
# Cactus and Succulent Journal of Great Britain

Cactus and Succulent Journal of Great Britain, (abreujat Cact. Succ. J. Gr. Brit.), va ser una revista il·lustrada amb descripcions botàniques que va ser editada a Anglaterra. Es van publicar del volum 8 al 44 als anys 1946-1982. Va ser precedida per Cactus J. (Croydon) i reemplaçada per British Cactus and Succulent Journal.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* a IPNI
# Can Catalanet

Can Catalanet és una masia de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Antiga masia del paratge que ha estat rehabilitada. L'interès no només és per la masia, sinó pel conjunt, així com el fet de pertànyer a l'agrupament dispers dels masos del paratge Sobirà. En aquesta masia es van construir als anys 70 i 80 del segle XX la casa Regà i el Belvedere Georgina, interessants per la seva respectuosa col·locació en el paratge i en relació a la masia, i sobretot la casa Regàs, interessant com a exemple d'arquitectura moderna.

## Referències

* ↑ «Can Catalanet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Nouvelle Matmata

Nouvelle Matmata (àrab: مطماطة الجديدة, Maṭmāṭa al-Jadīda, ‘Nova Matmata’) és una ciutat de Tunísia, situada a uns 23 km de Gabès, a la governació de Gabès. És capçalera de la delegació homònima, amb 18.440 habitants. La ciutat té uns 6.000 habitants.

## Història

La ciutat fou construïda als anys 1970, després de la destrucció el 1969 de l'antiga Matmata, que només fou parcialment reconstruïda.

## Economia

La seva activitat econòmica és eminentment agrícola.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 51 59 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en cinc sectors o imades:
* Nouvelle Matmata (51 59 51)
* Heddaj (51 59 52)
* Ez-Zeraoua (51 59 53)
* Beni Aïssa (51 59 54)
* Beni Zalten (51 59 55)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 51 18).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 112-115. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 158. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Frasnay-Reugny

Frasnay-Reugny és un municipi francès, situat al departament del Nièvre i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 66 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Frasnay-Reugny era de 66 persones. Hi havia 33 famílies, de les quals 11 eren unipersonals (11 dones vivint soles i 11 dones vivint soles), 11 parelles sense fills i 11 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 44 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 44 eren cases i 1 era un apartament. Dels 32 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 8 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Frasnay-Reugny el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 20 |
| 12 | 80 a 84 | 12 |
| 20 | 75 a 79 | 36 |
| 24 | 70 a 74 | 32 |
| 36 | 65 a 69 | 32 |
| 16 | 60 a 64 | 12 |
| 8 | 55 a 59 | 24 |
| 32 | 50 a 54 | 32 |
| 32 | 45 a 49 | 28 |
| 32 | 40 a 44 | 32 |
| 28 | 35 a 39 | 24 |
| 16 | 30 a 34 | 24 |
| 12 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 36 | 15 a 19 | 24 |
| 40 | 10 a 14 | 12 |
| 20 | 5 a 9 | 24 |
| 8 | 0 a 4 | 12 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 45 persones, 39 eren actives i 6 eren inactives. De les 39 persones actives 37 estaven ocupades (18 homes i 19 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 6 persones inactives 4 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Frasnay-Reugny hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Frasnay-Reugny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Frasnay-Reugny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Brassita

La brassita és un mineral arsenat de la classe dels minerals fosfats. Va ser descoberta l'any 1973 a Jáchymov, a la regió de Karlovy Vary (República Txeca), sent nomenada així en honor de Réjane Brasse, químic francès.
Un sinònim és la seva clau: IMA1973-047.

## Característiques químiques

És un hidrogen-arsenat tetrahidratat de magnesi.
Pot formar-se com a producte de la deshidratació de la rösslerita (Mg(AsO₃OH)·7H₂O).

## Formació i jaciments

Es forma com a producte d'una rara reacció de solucions riques en arsènic amb carbonats de calci i magnesi, com a alteració post-mineria de jaciments d'arsènic. Els seus cristalls microscòpics apareixen normalment barrejats amb altres arsenats.
Sol trobar-se associat a altres minerals com: farmacolita, picrofarmacolita, weilita, haidingerita, rauenthalita, arsènic, realgar o dolomita.

## Referències

* ↑ Fontan, F. «La brassite, MgHAsO₄·4H₂O, une nouvelle espèce minérale» (en francès). Bulletin de la Société Française de Minéralogie et de Cristallographie, 96, 1973, pàg. 365-370.
* ↑ Protas, J. «Structure cristalline de la brassite, MgHAsO₄·(H₂O), produit de déshydratation de la roesslérite» (en francès). Acta Crystallographica, B32, 1976, pàg. 1460-1466.
* Brassita, mindat.org.
* Brassita, webmineral.com.
* Manual de brassita, Mineral Data Publishing.
# Granissat

El granissat és una beguda refrescant, parcialment congelada i de consistència granulosa, composta de gel trossejat amb xarop de fruita o un saboritzant que es pren principalment a l'estiu quan la calor és intensa. Existeixen establiments comercials especialitzats que n'elaboren i en venen, tot i que a partir dels anys 1970 van aparèixer als bars unes màquines amb un receptacle transparent amb una pala que gira a baixes revolucions per mantenir el gel solt i el granissat a punt per ser servit.
En molts pobles valencians el granissat de llima s'anomena «aiguallimó». Al Perú se'ls coneix amb el nom de raspadillas, que poden ser de mango, maduixa, maracujà, llimona, etc. Són generalment comercialitzats per venedors ambulants, els quals porten un bloc de gel al seu carret. Als Estats Units d'Amèrica se'ls anomena snow cone.

## Preparació

La seva preparació és força senzilla. S'utilitza una màquina manual per a moldre el gel, o també es pot utilitzar un raspall de ferro per a trossejar-lo.
Al gel trossejat se li afegeix un xarop del gust que s'esculli, essent els més populars de maduixa, tamarinde, llima tropical, llimona o cafè, però es poden trobar xarops de tots els sabors. En algunes parts els posen suc de llimona i chile. El gel trossejat es col·loca en un got (en general de plàstic) fins al límit.

## Referències

* ↑ Comas, Cugat. «Granissat de llimona: no el deixis sol, ell mai no ho faria», 14-07-2021. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ «El combinat, l'aiguallimó i altres barrejats valencians per a combatre la calor a les gelateries». À Punt, 14-06-2022. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ «CUINEM AIGUALLIMÓ». Cabra Fotuda, 4 jul. 2022. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ «Granissat de mandarina». TV3. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ «Iogurt amb granissat de móra». Cuina. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ «Granissat de cervesa artesana. Cuina amb cervesa», 04-04-2020. [Consulta: 4 juny 2023].

## Vegeu també

* Gelat italià
* Granita
* Sorbet
# Cactus and Succulent Society of America

Cactus and Succulent Society of America (CSSA) es va fundar el 1929 al comtat de Los Angeles, a Pasadena, Califòrnia i ha crescut fins a englobar més de 80 clubs afiliats i milers de membres a tot el món. El propòsit principal de la societat és gaudir de plantes suculentes (emmagatzemadores d'aigua) mitjançant l'horticultura, els viatges i el descobriment científic, amb una preocupació particular per la conservació de l'hàbitat i els problemes de conservació en els deserts de tot el món.

## Objectius

La Societat dona suport a la comunitat de cactus i suculentes, tant per a aficionats com professionals, mitjançant l'educació, la conservació, la recerca científica i les beques per a la recerca.
És una organització sense ànim de lucre exempta d'impostos.

## Activitats

La Societat realitza una sèrie d'activitats per assolir els seus objectius:
* Publica The Cactus and Succulent Society Journal, trimestral i l'anuari més tècnic de la societat, Haseltonia.
* Organitza una convenció anual per als membres
* Participa en una convenció internacional biennal
* Facilita excursions exclusives per a membres a hàbitats natius de cactus i altres plantes suculentes
* Organitza la venda de llavors de cactus i suculentes a membres del CSSA Seed Depot

## Referències

* 1 2 «Cactus and Succulent Society of America» (en anglès). [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Cactus and Succulent Society of America Inc» (en anglès). Pro Publica. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Cactus and Succulent Society holds biennial convention in SLO» (en anglès). KSBY News. [Consulta: 4 maig 2021].
# Erloy

Erloy és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 98 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Erloy era de 98 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 80 habitatges, 45 eren l'habitatge principal de la família, 29 eren segones residències i 6 estaven desocupats. Tots els 76 habitatges eren cases. Dels 45 habitatges principals, 40 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 8 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 39 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Erloy el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 12 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 12 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 16 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 58 persones, 43 eren actives i 15 eren inactives. De les 43 persones actives 39 estaven ocupades (22 homes i 17 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 15 persones inactives 5 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials.
L'any 2000 a Erloy hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Erloy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Erloy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Obstrucció esofàgica per bola d'aliments

Una obstrucció esofàgica per una bola d'aliments o una ennuegada esofàgica és una urgència mèdica causada per l'obstrucció de l'esòfag per un cos estrany ingerit.
Sol associar-se a malalties que poden estrènyer la llum de l'esòfag, com l'esofagitis eosinofílica, els anells de Schatzki, les estenosis pèptiques, o el càncer d'esòfag; però poques vegades es pot veure en trastorns del moviment de l'esòfag, com l'esòfag en trencanous.
Tot i que algunes boles d'aliments esofàgics poden passar per si mateixes o amb l'ajuda de medicaments, algunes requereixen l'ús de l'endoscòpia per empènyer l'aliment que obstrueix l'estómac o treure'l de l'esòfag. L'ús de glucagó, tot i que és comú, no s'ha trobat útil.

## Referències

* ↑ Peksa, GD; DeMott, JM; Slocum, GW; Burkins, J; Gottlieb, M «Glucagon for Relief of Acute Esophageal Foreign Bodies and Food Impactions: A Systematic Review and Meta-Analysis.». Pharmacotherapy, vol. 39, 4, 01-04-2019, pàg. 463–472. DOI: 10.1002/phar.2236. PMID: 30779190.
# Camí de Blancafort

El Camí de Blancafort és un camí del terme de Reus situat a la Partida de Blancafort, que parteix de la carretera de Cambrils, per davant del mas dels Trossos i de la Urbanització de Blancafort, i s'interna per aquesta partida comunicant diversos masos, en alguns punts convertit en camí fondo. Aviat entra al terme de Riudoms, i enllaça masos importants a la partida riudomenca de Blancafort en una direcció sud-est. Procedent del nord se l'hi ajunta el també camí de Blancafort que procedeix de Riudoms. Davalla cap al sud i passa prop del Mas del Regiment i de les Colònies dels Gitanos, i fa cap, vora el Mas del Màxim Borràs, al camí de Riudoms a Vilaseca, gairebé quan aquest camí entra, per Aigüesverds, al terme de Reus. Els documents ja parlen del camí de Blancafort l'any 1559.
En la classificació de camins feta per l'Ajuntament de Reus se'l considera un camí de segon ordre, camí que té un paper estructurador de les principals partides del territori municipal i ajuda a enllaçar carreteres.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 97. ISBN 8486387655.
* ↑ " Les Planes ... cum camino de Blanquefort". Capbreu del benifet de Sanct Pere en la Iglesia de Reus fundat per Guillem Pascual. Any 1559. f. 18
* ↑ Modificació del pla general municipal d'ordenació de Reus que complementa el pla especial de protecció del patrimoni arquitectònic, historicoartístic i natural de la ciutat de Reus. Reus: l'Ajuntament, 2005, p. 22.
# Cacuaco

Cacuaco és un municipi de la província de Luanda. Té 571 km² i 882.398 habitants. Limita al sud amb els municipis de Viana i Cazenga, a l'oest amb l'oceà Atlàntic i amb el municipi de Sambizanga i al nord i est amb el municipi de Dande, a l província de Bengo. El municipi és travessat de Nord a Sud pel riu Bengo.

## Història

En febrer de 1996, el municipi de Cacuaco es va agermanar amb el municipi d'Alcobaça (Portugal), en un acte dirigit per l'administrador municipal de Cacuaco, Bonifácio do Espírito Santo i pel President de la Cambra Municipal d'Alcobaça, Miguel Guerra, amb el testimoni del governador provincial de Luanda, Justino Fernandes.

## Subdivisions

El municipi de Cacuaco es divideix en tres comunes:
* Cacuaco
* Kicolo
* Funda

## Referències

* ↑ Municipis de Luanda
* ↑ Revitalizada geminação entre Cacuaco e Alcobaça Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.. portalangop.co.ao. recuperado em 11 de maio 2015
# Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1926

El Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1926 fou la segona edició del Campionat del Món d'esquí nòrdic. Es van disputar quatre proves, totes masculines, entre el 4 i el 6 de febrer de 1926 a Lahti, Finlàndia.

## Resultats
### Esquí de fons

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| 30 km | Matti Raivio (FIN) | Tauno Lappalainen (FIN) | Veli Saarinen (FIN) |
| 50 km | Matti Raivio (FIN) | Tauno Lappalainen (FIN) | Olav Kjelbotn (NOR) |

### Combinada nòrdica

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Combinada nòrdica | Johan Grøttumsbråten (NOR) | Thorleif Haug (NOR) | Einar Landvik (NOR) |

### Salt d'esquí

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Trampolí llarg | Jacob Tullin Thams (NOR) | Otto Aasen (NOR) | Georg Østerholt (NOR) |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Noruega | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 2 | Finlàndia | 2 | 2 | 1 | 5 |
| | TOTAL | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* Resultats d'esquí de fons
* Resultats de combinada nòrdica
* Resultats de salts d'esquí
# Numisi Rufus

Numisi Rufus (llatí: Numisius Rufus) va ser un militar romà del segle i.
Era llegat, i va assistir a Mummi Luperc en la defensa de Vetera Castra contra Juli Civilis els anys 69-70, i va poder sortir abans de la caiguda del camp, unint-se a Dil·li Vòcula a Novesium on va ser fet presoner per Juli Clàssic i Juli Tutor i va romandre en mans dels trèvers, fins que va ser executat per orde de Valentí i Tutor.

## Referències

* ↑ Corneli Tàcit, Publi. Històries. Traducció: Marià Bassols de Climent i Miquel Dolç. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1962, p. 32, 68, 80 i 87. (llibre IV, paràgrafs 22, 59, 70 i 77).
# Stepanakert

Stepanakert (en armeni Ստեփանակերտ:; oficialment coneguda com a Xankəndi a l'Azerbaidjan, (traduït com áXankendi o Khankendi) és la ciutat més gran i capital de la República d'Artsakh, una república independent de facto que és reconeguda de iure com una part de l'Azerbaidjan. La població de la ciutat comprèn al voltant de 50.000 persones d'origen armeni. El control de l'àrea ha estat objecte de disputa entre Azerbaidjan i Armènia des de la dissolució de la Unió Soviètica. La població de minories ètniques d'àzeris van fugir de la ciutat en les primeres etapes de la Guerra de Nagorno-Karabakh. Actualment, Stepanakert, com la resta de l'Alt Karabakh, roman sota control militar armeni. La ciutat va ser atacada per l'aire per l'exèrcit àzeri nombroses vegades durant el Conflicte de l'Alt Karabakh de 2020.

## Història

La ciutat va ser fundada el 1917 després de la Revolució d'octubre al lloc d'una vila anomenada Khankendi (Xankəndi). El 1923 va ser rebatejada com Stepanakert, en honor de Stepan Shahumyan, un líder armeni comunista de Bakú. Després que Azerbaidjdan declarés la seva independència de la Unió Soviètica, va tornar a ser rebatejat pel govern azerbaidjanès com Xankəndi.

## Referències

* ↑ Regions and territories: Nagorno-Karabakh (en anglès). Bbc News (13-5-2009).
# California (Missouri)

California és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 4.005 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, California tenia 4.005 habitants, 1.632 habitatges, i 1.068 famílies. La densitat de població era de 517,2 habitants per km².
Dels 1.632 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.736 $ i la renda mediana per família de 39.221 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.880 $ mentre que les dones 21.494 $. La renda per capita de la població era de 17.533 $. Entorn del 9,6% de les famílies i el 12% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- California». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- California». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].