OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sirià d'Alexandria

Sirià (grec antic: Συριανός, llatí: Syrianus) fou un filòsof neoplatònic grec del segle v nadiu d'Alexandria i fill de Filoxen. Se'n sap poc de la seva vida. Va estudiar a Atenes i va tenir com a mestre a Plutarc d'Atenes, cap de l'escola neoplatònica, que el tenia en alta consideració i el va nomenar el seu successor. Va tenir al seu torn diversos deixebles, el més destacat dels quals era Procle, al que va deixar instruccions que l'enterressin a la mateixa tomba que el seu mestre.
A Suides se li atribueixen les següents obres:
* Εἰς ὅμηρον ὅλον ὑπόμνημα
* Εἰς τὴν Πολιτείαν Πλάτωνος
* Εἰς τὴν Ὀρφέως Θεολογίαν
* Εἰς τὰ Πρόκλου περὶ τῶν παῤ Ὁμήρῳ Θεῶν
* Συμφωνίαν Ὀρφέως Πυθαγόρου καὶ Πλάτωνος
* Περὶ τὰ λόγια
* Diverses obres exegètiques
No obstant les mateixes obres les assigna també Suides al seu deixeble Procle i generalment es considera que és un error d'assignació i que efectivament són la feina del deixeble. Sirià hauria escrit comentaris sobre diverses parts de les obres d'Aristòtil:
* Comentaris a Sobre el cel. (Περὶ οὐρανοῦ)
* Comentaris a De la interpretació (Περὶ Ἑρμηνείας)
* Comentaris a la Metafísica (τὰ μετὰ τὰ φυσικά), que es conserva, i on es veu com aplica les idees de l'escola neoplatònica.
* un comentari dit συμφωνίας γράμματα, que es creu que estava inclòs en els comentaris que va fer del Timeu de Plató
* Comentaris sobre Μεγάλη Σύνταξις τη̂ς ̓Αστρονομίας (Almagest) de Ptolemeu, segons diu Teodor de Melitene.
I va escriure també un tractat sobre les idees (Συριανοῦ εἰς τὸ περὶ ἰδεῶν) i un comentari sobre el Στάσεις d'Hermògenes.

## Referències

* ↑ Syrianus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 965-966
# Partit Llibertari (Estats Units)

El Partit Llibertari (Libertarian Party en anglès) és un partit polític dels Estats Units fundat l'11 de desembre de 1971. En els 30 estats on els votants poden inscriure's pel partit hi ha més de 225.000 votants registrats amb el Partit Llibertari, fent-lo el tercer més gran dels partits dels Estats Units. Centenars de candidats llibertaris han estat elegits o nomenats per a càrrecs públics, i milers s'han postulat per un càrrec sota la bandera llibertària.
La plataforma política del Partit Llibertari reflecteix la marca particular d'aquell grup liberal, afavorint mercats laissez faire mínimament regulats, llibertats civils fortes, migració mínimament regulada a través de les fronteres, i no intervencionisme en política exterior, respectant la llibertat de comerç i els viatges a tots els països estrangers.

## Referències

* ↑ Libertarian Party:Our History Arxivat 2006-01-30 a Wayback Machine.(anglès)
* ↑ 2008 Registration Totals(anglès)
* ↑ Libertarian Party "Our History" page Arxivat 2014-02-27 a Wayback Machine.(anglès)
* ↑ Libertarian Party:Platform. Lloc web oficial del «Libertarian National Committee».(anglès)

## Vegeu també

* Edward H. Crane

## Enllaços externs

* Libertarian Party dels Estats Units - Pàgina oficial(anglès)
# Dret marítim

* No s'ha de confondre amb dret del mar.
El Dret Marítim és un cos normatiu que regeix els problemes que puguin sorgir arran de les relacions entre entitats de Dret privat dedicades al tràfic marítim. El Dret marítim ha de ser diferenciat del Dret del mar, constituït per un cos de normes de Dret internacional que regula les relacions jurídiques entre Estats, i no entre particulars.
El Dret marítim ha tingut una gran importància històrica que es manté fins als nostres dies, sent una branca molt important del Dret mercantil. Això es deu al fet que el transport per mar és molt utilitzat per transportar les mercaderies objecte d'una compravenda internacional.

## Temps de guerra

El Dret marítim internacional convingut entre totes les nacions civilitzades regula l'exercici del bloqueig marítim en temps de guerra. Una nació en lluita amb una altra té dret a evitar, sempre que pugui, que aquesta altra es proveeixi per via marítima impedint el trànsit per la mar dels seus vaixells de comerç i de les mercaderies a elles consignades que naveguin a bord de vaixells neutrals, però, per tal d'humanitzar la guerra, l'acció dels corsaris està taxativament regulada en l'exercici del que s'anomena dret de visita.

## Dret marítim a Espanya

El 24 de juliol de 2014 el rei Felip VI va sancionar la Llei de Navegació Marítima que va substituir el llibre III del Codi de comerç de 1885.

## Referències

* ↑ /2014/08/20/opinion/1408530813_421536.html Ignacio Arroyo, "Les regles de joc en el mar", el País , 30 ago 2014.

## Vegeu també

* Ruta marítima
* Transport marítim
* Llibre del Consolat de Mar
* Lloyd's Register
* Usatges de Barcelona
* Dret del mar

## Enllaços externs

* Associació Espanyola de Dret Marítim
# Leini

Leini (en piemontès: Leinì) és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 13 quilòmetres al nord de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 16.456 habitants.
Leini limita amb els següents municipis: Lombardore, Mappano, San Francesco al Campo, Settimo Torinese, Volpiano, Caselle Torinese i San Maurizio Canavese.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 4 abril 2020].
# Ulen (Minnesota)

Ulen és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 532 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ulen tenia 532 habitants, 203 habitatges, i 120 famílies. La densitat de població era de 188,4 habitants per km².
Dels 203 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,3% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 40,4% no eren unitats familiars. En el 35,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 19,9% entre 25 i 44, un 16,9% de 45 a 60 i un 34% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.813 $ i la renda mediana per família de 42.188 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.036 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 16.593 $. Entorn del 5% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ulen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ulen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Torrent de Sagàs

El torrent de Sagàs és un torrent de l'Alt Urgell que desemboca al riu de Casanoves.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Superòxid dismutasa

La superòxid dismutasa (SOD) és un enzim que catalitza la dismutació de superòxid en oxigen i peròxid d'hidrogen. A causa d'això és una important defensa antioxidant en la majoria de les cèl·lules exposades a l'oxigen. Una de les excepcions es dona en Lactobacillus plantarum i en lactobacilli atès que posseeixen un mecanisme diferent.

## Reacció

La dismutació catalitzada per SOD del superòxid pot representar-se com les següents semireaccions:
* M$^{(n+1)+}$ − SOD + O₂$^−$ → M$^{n+}$ − SOD + O₂
* M$^{n+}$ − SOD + O₂$^−$ + 2H$^+$ → M$^{(n+1)+}$ − SOD + H₂O₂.
on M = Cu (n=1); Mn (n=2); Fe (n=2); Ni (n=2).
En aquesta reacció l'estat d'oxidació del catió metàl·lic oscil·la entre n i n+1.
# Pastura sudanesa

La pastura sudanesa (Sorghum bicolor subsp. drummondii), és una subespècie del Sorgo d'Alep que es cultiva com planta farratgera i també pel seu gra, nativa de les regions tropicals i subtropicals de l'est d'Àfrica. Aquesta planta es cultiva al sud d'Europa, Amèrica del Sud, Amèrica central, Amèrica del Nord i Àsia del Sud com a farratge i conreu de cobertora.

## Origen i distribució

La pastura sudanesa és una forma segregada d'una hibridació natural entre Sorghum bicolor (L.) Moench i Sorghum arundinaceum (Desv.) Stapf. L'híbrid es va originar al Sudan.

## Morfologia

És una gramínia anual de tiges fines i erectes i de fins a 3,5 m d'alçada. Les fulles són lanceolades de 3 a 6 dm x 8 a 15 mm. Inflorescències en panícula oberta piramidal; flors sèssils de 6 a 7 mm de llargada; cariopsis encastades per les glumes. Es diferencia del sorgo de gra (Sorghum bicolor subsp. bicolor) perquè la grana (cariopsi) no queda exposada en el moment de la maduresa. Una part de les moltes cultivars que es comercialitzen al món com pastura sudanesa ("Sudan grass") són, en realitat, híbrids amb altres espècies.

## Enllaços externs

* FAO: sorgos Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine.
* FAO: farratges Arxivat 2008-09-17 a Wayback Machine.
# Pascual Barberán

Pascual Barberán Molina (Madrid) és llicenciat en Dret per la Universitat Complutense de Madrid, on exerceix com a advocat. És soci fundador del despatx especialitzat en propietat intel·lectual Barberán & González, que representa tant autors com editors i productors, i col·labora amb diverses institucions públiques i privades. Complementa el seu exercici de l'advocacia amb la docència com a professor de propietat intel·lectual en diversos màsters de la Universitat d'Alcalà i l'empresa Cálamo i Cran, amb presència a Madrid, Barcelona i Londres. És conferenciant habitual i imparteix seminaris i cursos relacionats amb els drets d'autor, els llibres electrònics i les noves llicències de tipus obert. És autor del llibre Manual práctico de propiedad intelectual (Ed. Tecnos, 2010), i d'altres publicacions.

## Referències

* ↑ «Pascual Barberán». Kosmopolis. CCCB.

## Enllaços externs

* Pàgina personal de Pascual Barberán(castellà)
# El Cerro-Monterey Park

El Cerro-Monterey Park és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 5.483 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, El Cerro-Monterey Park tenia 5.483 habitants, 1.479 habitatges, i 1.240 famílies. La densitat de població era de 226,9 habitants per km².
Dels 1.479 habitatges en un 59% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,8% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 16,1% no eren unitats familiars. En l'11,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 41,4% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 32,3% entre 25 i 44, un 13,4% de 45 a 60 i un 3,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.761 $ i la renda mediana per família de 25.593 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.775 $ mentre que les dones 17.298 $. La renda per capita de la població era de 8.734 $. Aproximadament el 27,5% de les famílies i el 34,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- El Cerro-Monterey Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- El Cerro-Monterey Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ulex parviflorus

La gatosa (gatova a les Illes Balears) o argelaga (Ulex parviflorus) és un arbust mediterrani, molt espinós, i amb una abundosa florida hivernal o primaveral de flors grogues.
És un arbust de fins a 1,5 o 2 metres d'altura, amb espines llenyoses (branques modificades) ramificades però no gaire i de menys d'un mil·límetre de diàmetre que formen un angle obert amb la tija. Branques i espines són d'un color verd intens, mentre que les fulles són escasses i petites (4-5 mm, linears).
La flor papilionàcia apareix amb gran abundància sobre les espines, solitària o en feixos. És petita (7-8 mm), amb calze i corol·la grocs. Floreix tot l'hivern, si bé sovint comença a la tardor i s'allarga fins a la primavera.
És molt comuna en brolles de totes les contrades mediterrànies de Catalunya i el País Valencià i a les Pitiüses. Cap al nord s'estén per les zones costaneres del Llenguadoc i la Provença.

## Notes

* ↑ El Termcat recull aquesta espècie com una de les accepcions d'argelaga, tot i que el DIEC reserva el terme per a Genista scorpius. Vegeu «argelaga». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.

## Referències

* ↑ «gatosa». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «argelaga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 16 maig 2012].
* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1990, p. 76. ISBN 84-7306-407-0.
* 1 2 3 4 5 6 de Bolòs, Oriol [et al.].. Flora manual dels Països Catalans. 2a edició. Barcelona: Pòrtic, 1993. ISBN 84-7306-400-3.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Masclans i Girvès, Francesc. Guia per a conèixer els arbres. (8a. ed. 1988). Barcelona: Montblanc-Martín/CEC, 1958. ISBN 84-85135-41-5.
* ↑ «Ulex parviflorus» (en francès). Tela Botanica - France métro.
# Tití de Cruz Lima

El tití de Cruz Lima (Leontocebus cruzlimai) és una espècie de primat de la família dels cal·litríquids. És endèmic de l'estat brasiler de l'Amazones. Anteriorment era considerat sinònim del tití de cap bru (L. fuscicollis). El seu pelatge és majoritàriament de color taronja rogenc, amb la cua negra i les celles blanques. Fou anomenat en honor de l'advocat, pintor, escriptor, arqueòleg i naturalista brasiler Eládio da Cruz Lima.

## Referències

* ↑ Sampaio, R.; Röhe, F.; Pinho, G.; de Sousa e Silva-Júnior, J.; Farias, I. P.; Rylands, A. B. «Re-description and assessment of the taxonomic status of Saguinus fuscicollis cruzlimai Hershkovitz, 1966 (Primates, Callitrichinae)» (en anglès). Primates, 56, 2, 2015, pàg. 131–144. DOI: 10.1007/s10329-015-0458-2. ISSN: 0032-8332.
# Partit Popular Turcman

Partit Popular Turcman (anglès: Turkmen People's Party, turc: Türkmen Halk Partisi) és un partit polític dels turcmans de l'Iraq, fundat el 1997 al Kurdistan Iraquià i oposat a Saddam Hussein; va poder operar fins a la caiguda del dictador a causa de la invasió americana del 2003. És partidari d'un acord ampli amb els àrabs.

## Referències

* ↑ «Comunicat del partit». [Consulta: 8 maig 2007].

## Enllaços externs

* Turkmen People's Party (Türkmen Halk Partisi), lloc web oficial
# Parablennius parvicornis

Parablennius parvicornis és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes present des de Mauritània fins al Congo, incloent-hi les Illes Canàries, Cap Verd i Madeira. També al Marroc i a les Açores. Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Tití d'orelles blanques

El tití d'orelles blanques (Plecturocebus donacophilus) és una espècie de tití que viu a l'est de Bolívia i una petita part del Brasil. El seu àmbit de distribució s'estén cap a l'est des del riu Manique (departament de Beni, Bolívia) fins al sud de Rondônia (Brasil). La part meridional del seu àmbit de distribució inclou boscos dels voltants de la ciutat de Santa Cruz de la Sierra.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 143. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Veiga, L. M., Wallace, R. B. i Ferrari, S. F. Callicebus donacophilus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 3 gener 2009.
# Soldat ras

El soldat ras és un membre de les forces armades que ja ha ingressat i és efectiu, però ocupa l'escalafó més baix després del recluta en la cadena de comandament.
Un soldat ras no té ningú al seu comandament i es diferencia d'un guerrer o d'un milicià per la submissió a una disciplina més jerarquitzada, una reglamentació estricta i l'ús d'uniforme i símbols obligatoris.
La figura del soldat existeix des de la revolució neolítica, perquè aquesta possibilità la creació d'estructures polítiques ciutadanes i estatals, amb prou capacitat econòmica per mantenir professionals de la guerra que tenien per missió defensar les seves estructures polítiques.
A l'exèrcit espanyol se l'anomena, simplement, "soldat", amb tot, el personal no familiaritzat amb la terminologia militar entén millor el terme "soldat ras". En qualsevol cas, és l'element bàsic i de la seva preparació depèn, en gran part, l'eficàcia de les forces armades.
A l'Armada, excepte en el cos d'Infanteria de Marina, en lloc de soldats hi ha mariners. El seu cap més immediat és el caporal. Tots dos, caporal i soldat, formen part de la tropa.
En els països que formen part de l'OTAN al grau de soldat ras li correspon el codi OR-1 segons la norma STANAG 2116 que estandarditza els graus del personal militar.

## Referències

* ↑ «private | military rank | Britannica» (en anglès). [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ «soldato nell'Enciclopedia Treccani» (en italià). [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ «Soldado - EcuRed» (en castellà). [Consulta: 5 juliol 2023].
* ↑ soldat|soldada a enciclopedia.cat
* ↑ «NATO standardization agreement», 13-03-1996. [Consulta: 23 desembre 2017].

## Vegeu també

* Private Snafu
* Servei militar
* Soldat
# Pagnacco

Pagnacco (friülà Pagnà) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 4.916 habitants. Limita amb els municipis de Colloredo di Monte Albano, Martignacco, Moruzzo, Tavagnacco i Tricesimo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Paolo Trangoni | Llista cívica |
# Partit Democràtic Ideal

El Partit Democràtic Ideal (francès Parti Démocratique Idéal, PDI, kinyarwanda Ishyaka Ntangarugero Muri Demokrasi) és un partit polític de Ruanda.

## Història

El partit va ser establert com a "Partit Democràtic Islàmic" (Parti Démocratique Islamique) en 1992.
En la campanya per a les eleccions presidencials d'agost de 2003, el partit va ser prohibit com a conseqüència d'una prohibició constitucional sobre partits religiosos. El partit es va reconstituir com a Partit Democràtic Ideal a temps de presentar les eleccions parlamentàries de setembre de 2003, en què es va aliar amb el governamental Front Patriòtic Ruandès i va obtenir dos escons. El líder del PDI Mussa Harerimana va ser nomenat Ministre de l'Interior.
El partit va continuar la seva aliança amb el FPR per a les eleccions parlamentàries ruandeses de 2008, però es va reduir a un escó. Va tornar a formar part novament de l'aliança liderada per FPR a les eleccions parlamentàries ruandeses de 2013, en les quals va conservar el seu únic escó.

## Referències

* 1 2 3 4 Tom Lansford (2014) Political Handbook of the World 2014, CQ Press, p1204

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2016-01-09 a Wayback Machine.
# El Chaco

El Chaco és un centre poblat de l'Uruguai, ubicat a l'est del departament de Durazno. Té una població aproximada de 150 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 110 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Vassílievskoie

Vassílievskoie (en rus: Васильевское) és un poble de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ «Barashikha». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ «Схема территориального планирования Маловишерского муниципального района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2016-03-14.
# Tovarnianska Polianka

Tovarnianska Polianka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1335.
# Patatabrava.com

Patatabrava.com va ser una xarxa social universitària fundada l'any 2002 per Oriol Solé, Andreu Caritg i Felip Gordillo, gestionada per l'empresa Patatabrava SL. La web va néixer a la Facultat de Periodisme de la Universitat Autònoma de Barcelona però es va expandir a tot el col·lectiu universitari espanyol. Podia ser consultada en català, castellà i gallec. L'objectiu del web era posar en contacte els universitaris i facilitar un mitjà de comunicació 2.0 que els permetés expressar-se, conèixer gent nova i estar en contacte amb companys de facultat i de la resta d'universitats de tot l'Estat. Per ajudar a l'estudiant comptava amb el recull d'apunts més gran a Internet, un espai on afegir recomanacions i Frases mítiques dels professors, fòrums i el Que corri la veu, un diari col·laboratiu. La web era coneguda per fer un Rànquing de professors universitaris.
La web celebrava també festes per donar la benvinguda al curs i celebrar el final dels exàmens. La festa Patatabrava omplia dos cops l'any (aproximadament a l'octubre i al març) la Sala Razzmatazz. Acostumava a ser la primera festa universitària dels que comencen estudis. La festa sempre es va celebrar a Barcelona, a excepció de la que va acollir la Sala Penélope a Madrid.

## Història

Va ser l'any 2004 quan la web es va estendre per tota la Universitat Autònoma de Barcelona i l'any següent per dotze universitats catalanes. Davant del creixement del projecte, els cofundadors van decidir fer un pas endavant i professionalitzar-lo, creant l'empresa que gestionaria el portal: Patatabrava, S.L.. Felip Gordillo abandonà el projecte i s'hi incorporà David Tardà com a tercer soci. L'any 2007 l'esforç comença a donar els seus fruits amb l'inici de la venda de publicitat en-línia. El projecte ingressa el Parc de Recerca de la UAB i es comença a pensar en l'expansió estatal.
Amb un creixement d'un 350%, Patatabrava arriba als més de 130.000 usuaris registrats l'any 2008. El projecte es consolida l'any 2010 ja expandit per totes les facultats d'Espanya, esdevenint la primera xarxa social universitària a nivell estatal. Amb més de 380.000 usuaris en l'actualitat, un de cada tres estudiants universitaris utilitzava Patatabrava.com per relacionar-se amb els seus companys d'universitat.
L'any 2018 la plataforma desapareix com a tal i s'integra dins del projecte Docsity.

## Referències

* ↑ Los Universitarios ponen nota a sus profesores
* ↑ Entrevista a Rac1 al programa No hi som per festes
* ↑ Entrevista a Catalunya Ràdio
* ↑ Diari Ara,Els estudiants posen bona nota als professors a la xarxa
* ↑ Xarxes socials, més que una moda
* ↑ «PatataBrava.Com ahora es Docsity, la solución para el mundo estudiantil (y para el intercambio de apuntes)» (en castellà). www.larazon.es.

## Enllaços externs

* Web oficial