OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Monoscopi

El monoscopi és un tub de feix electrònic que permet d'obtenir un senyal de vídeo, a partir d'una imatge, sobre un elèctrode interior. En altres paraules, és un tub termoiònic generador d'imatge que produeix una imatge fixa, determinada durant la seva fabricació.
Com l'iconoscopi i altres tubs similars es basa en un feix d'electrons que escombra de manera seqüencial una superfície on s'ha format la imatge, però mentre que en els tubs de càmeres aquesta imatge la produeixen els fotons que travessen la lent, al monoscopi la imatge ha enregistrat en l'ànode mitjançant un procés químic. La diferència de resistivitat entre els punts de l'ànode produeixen el senyal elèctric de sortida.
Encara que avui dia hagi caigut en desús, el monoscopi era l'encarregat de generar imatges fixes, com la caràtula d'una cadena de televisió, la carta d'ajust i altres, amb preferència a l'altre mètode, consistent en utilitzar una càmera normal i un cavallet que subjectava una làmina amb la imatge fixa impresa.
Una altra aplicació enginyosa del monoscopi consisteix a utilitzar com a generador de caràcters: L'ànode conté l'alfabet, números i els símbols que es vagin a utilitzar. L'escombrat del monoscopi es limita al caràcter que es presenta en cada cas, en sincronia amb la imatge sobre la qual se superposa el text.

## Referències

* ↑ «monoscopi». l'Enciclopèdia. Enciclopèdia Catalana, SAU. [Consulta: 24 juliol 2010].
# Milà-Sanremo 1966

La Milà-Sanremo 1966 fou la 57a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 19 de març de 1966 i va ser guanyada pel belga Eddy Merckx, que s'imposà a l'esprint. Aquesta fou la primera de les seves set victòries a la Milà-Sanremo.
190 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 123 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Eddy Merckx | Peugeot-Michelin-BP | 6h 40' 40" |
| 2 | Adriano Durante | Salvarani | m. t. |
| 3 | Herman van Springel | Dr. Mann-Grundig | m. t. |
| 4 | Michele Dancelli | Molteni | m. t. |
| 5 | Adriano Passuello | Legnano-Pirelli | m. t. |
| 6 | Rolf Maurer | Filotex | m. t. |
| 7 | Raymond Poulidor | Mercier-Hutchinson-BP | m. t. |
| 8 | Franco Balmamion | Sanson | m. t. |
| 9 | Hubertus Zilverberg | Televizier-Batavus | m. t. |
| 10 | Roberto Poggiali | Bianchi | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Colònia de Costa d'Or i Lagos

La colònia de Costa d'Or i Lagos fou un territori britànic a l'Àfrica format per la Costa d'Or Britànica i l'establiment de Lagos o Territori de Lagos. Es va crear el 24 de juliol de 1874 i va existir fins al 13 de gener de 1886 quan Lagos va esdevenir una colònia separada i la Costa d'Or Britànica va quedar com a colònia única.
Lagos fou un territori (19 de febrer de 1866-24 de juliol de 1874) dels Establiments Britànics de l'Àfrica Occidental (que va existir, ja sense Lagos, fins al 28 de novembre de 1888).
La Costa d'Or Britànica fou una colònia separada des del 13 de gener de 1850 (es va afegir la Costa d'Or Danesa el 30 de març de 1850. El 19 de febrer de 1866 la Costa d'Or Britànica fou integrada com a territori dins els Establiments Britànics de l'Àfrica Occidental (el 21 de febrer de 1871 s'hi va integrar la Costa d'Or Neerlandesa) però se'n va segregar el 24 de juliol de 1874 i es va unir amb Lagos.

## Governadors de la colònia de Costa d'Or-Lagos i de Costa d'Or

* 1874 - 1876 George Cumine Strahan
* 1876 Charles Cameron Lees (interí)
* 1876 - 1878 Sanford Freeling (interí fins a 1877)
* 1878 - 1879 Charles Cameron Lees (interí) (segona vegada)
* 1879 - 1880 Herbert Taylor Ussher
* 1880 - 1881 William Brandford Griffith (interí)
* 1881 - 1882 Sir Samuel Rowe
* 1882 Alfred Moloney (interí)
* 1882 1882 William Brandford Griffith (segona vegada, interí)
* 1882 - 1884 Sir Samuel Rowe (segona vegada)
* 1884 - 1885 William Alexander George Young
* 1885 - 1886 William Brandford Griffith (tercera vegada)

## Governants de Lagos
### Administradors de Lagos

* 1873 - 1874 George Cumine Strahan
* 1874 John Shaw (interí)
* 1874 - 1875 Charles Cameron Lees
* 1875 - 1878 John d'Auvergne Dumaresq
* 1878 Frank Simpson (interí)
* 1878 Malcolm J. Brown (interí)
* 1878 - 1879 Cornelius Alfred Moloney (interí)
* 1879 - 1880 William Brandford Griffith
* 1880 Cornelius Alfred Moloney (segona vegada, interí)
* 1880 William Brandford Griffith (segona vegada)

### Tinents governadors de Lagos

* 1880 - 1882 William Brandford Griffith
* 1882 Frank Simpson (interí)
* 1882 - 1883 Cornelius Alfred Moloney (segona vegada, interí)
* 1883 - 1884 Frederick Evans (interí)
* 1884 R. Murray Ramsey (interí)
* 1884 - 1885 Robert Knapp Burrow (interí)
* 1885 William Brandford Griffith (tercera vegada)
* 1885 - 1886 Frederick Evans (segona vegada) (interí)

## Referències

Worldstatesmen per Ben Cahoon
# Shadow Racing Cars

Shadow Racing Cars és el nom d'un equip estatunidenc de cotxes de competició que va arribar a disputar curses a la Fórmula 1.
Va ser fundat l'any 1971 per Don Nichols i l'enginyer Trevor Harris sota el nom de Advance Vehicle Systems, però l'escuderia ja s'anomenava Shadow..

## A la F1

Va debutar al Gran Premi de Sud-àfrica el 3 de març de la temporada 1973 de la mà dels pilots George Follmer i Jackie Oliver.
Van participar en un total de cent dotze curses, assolint una victòria (GP d'Àustria'77) i set podis amb un total de 67.5 punts pel campionat del món de constructors.
La seva última cursa disputada, ja sota el nom de Theodore Racing, va ser el Gran Premi de França del 1977, deixant la temporada abans de finalitzar per problemes econòmics.

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 112 | 1 | 7 | 3 | 1 | 67.5 |
# Regió de l'Egeu (estadística)

La regió de l'Egeu (TR3) és una de les 12 regions estadístiques de Turquia.

## Subregions i províncies

* Subregió d'Esmirna (TR31)
** Província d'Esmirna (TR310)
* Subregió d'Aydın (TR32)
** Província d'Aydın (TR321)
** Província de Denizli (TR322)
** Província de Muğla (TR323)
* Subregió de Manisa (TR33)
** Província de Manisa (TR331)
** Província d'Afyonkarahisar (TR332)
** Província de Kütahya (TR333)
** Província d'Uşak (TR334)

## Referències

* ↑ «Turkey. Administrative Division. NUTS structure». Norsk Senter for Forskningsdata.
* ↑ «Statistical regions level 2 in Turkey as of 18th July 2016». Eurostat, 18-07-2016.
* ↑ «Statistical regions in the European Union and partner countries. NUTS and statistical regions 2021». Eurostat.
* ↑ «METADATA. Statistical Regions for Candidate countries and EFTA countries, by country.». Eurostat.

## Vegeu també

* Regions estadístiques NUTS de Turquia

## Enllaços externs

* Institut d'Estadística de Turquia
* NUTS - Nomenclatura d'unitats territorials per a estadístiques
# Montertelot

Montertelot (en bretó Mousterdelav) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 322 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 213 | 227 | 242 | 268 | 279 | 255 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Anne-Marie Fournard | |
| 2008- | Martine Le Guilly | |
# Colònia d'Edina

La colònia d'Edina fou un establiment colonial americà a Libèria. Avui Edina és una ciutat al Districte 1 del comtat de Grand Bassa, Liberia. Localitzat en la porció central de la Costa Atlàntica de Libèria en la riba del nord de la boca del riu Saint John, està aproximadament a 3.5 milles (5.6 km) al nord de la capital de Grand Bassa, Buchanan. Fundada el 1832, l'alcalde actual de Edina és Etweda Cooper. La comunitat és anomenada per Edimburg, Escòcia, la qual va proporcionar suport monetari per la fundació del poblament.

## Història

Edina va ser fundat com a colònia de la Societat de Colonització Americana el1832. La colònia d'Edina fou més tard donada a les Societats de Colonització Unides de Nova York i Pennsilvània i esdevingué part de la colònia de Port-Cresson-Bassa Cove el 1837. El 22 d'octubre de 1836, es va obrir una escola i el desembre de 1837 la primera església de la colònia. Una segona església fou oberta a final de 1839 mentre els Baptistes iniciaven una missió a Edina.
Edina és llistada com un dels poblaments originals que comprenien la Commonwealth de Libèria en la constitució de 1839, la qual va ser redactada per la Societat de Colonització americana.
Edina fou el lloc de naixement del 12è President de Libèria, Joseph James Cheeseman. Un dels primers colons d'Edina fou Charles R.H. Johnson, un fill d'Elijah Johnson qui fou un dels pioners que van jugar funcions significatives en l'establiment de Libèria.

## Detalls

Edina és al Districte 1 del comtar de Grand Bassa al llarg del riu Saint John. Està prop de la boca del riu, aproximadament 3.5 milles (5.6 km) al nord de Buchanan amb Paynesberry i Tuo com a comunitats més properes. Situada al llarg de la costa Atlàntica en la part central de la costa de Libèria, aproximadament 40 milles al sud de la capital de Monròvia, i habitada per molts pescadors. Està situada al nivell de la mar; l'àrea de la Gran Edina té una població de 15,628.

## Referències

* ↑ «Map No. 3775 Rev. 6». Department of Peacekeeping Operations. United Nations, 01-01-2004. [Consulta: 14 setembre 2008].
* ↑ Paul, Gabriel. «Edina Mayor discusses development». STAR radio, 03-08-2008. Arxivat de l'original el 2011-07-22. [Consulta: 14 setembre 2008].
* ↑ Gilman, Daniel Coit; Peck, Harry Thurston; Colby, Frank Moore. The New International Encyclopaedia. Nova York: Dodd, Mead and Company, 1906, p. 188.
* 1 2 3 4 Tracy, Joseph and Solomon Peck, Enoch Mudge, William Cutter, Enoch Mack History of American Missions to the Heathen, from Their Commencement to the Present Time From Their Commencement to the Present Time.
* ↑ «African States and Rulers». Review Booklist. American Library Association, 96, 12, 15-02-2000, pàg. 1132. ISSN: 0006-7385.
* ↑ The Constitution of the Commonwealth of Liberia
* ↑ The NEWS.
* ↑ "Edina, Liberia".
* 1 2 «Edina, Liberia Page». Falling Rain Genomics, Inc., 2005. [Consulta: 14 setembre 2008].

## Enllaços externs

* The Page Families of Frederick (now Clarke) County
* The library of ... sir George Grey, K.C.B. (a catalogue, compiled by W.H.I. Bleek, sir G. Grey and J. Cameron)
* The Republic of Liberia: Its Geography, Climate, Soil and Productions
# Jeroni Navel i de Cardona

Jeroni Navel i de Cardona (Barcelona, 1585 - Barcelona, 1641), polític i ciutadà honrat que va arribar a conseller en cap (1629 i 1634).
Era fill de Julià de Navel i Guirzes, ciutadà honrat i també conseller en cap el 1613 i el 1625, i pare de Josep de Navel i d'Erill, conseller en cap el 1661 i el 1676.
Va ser membre del Consell de Cent, i el 1629 fou elegit conseller en cap de Barcelona. El 1630 fou clavari de la ciutat. El 1632 va protagonitzar un assalt a les duanes per un conflicte entre la ciutat i el virrei, Enric d'Aragó Folch de Cardona i Córdoba, per una qüestió de drets sobre el blat.
El 1634 es va revifar el conflicte dels quints, que havia tingut els seus orígens cap al 1622. Navel va anar a Madrid per tractar de dissuadir Felip III d'Aragó de reclamar aquest impost. A Madrid va tractar amb el comte-duc Olivares i altres alts càrrecs de la cort.
Novament nomenat conseller en cap de Barcelona el 1634 tornaria a trobar-se amb una nova edició del conflicte dels quints, arran de l'intent d'inspeccionar els llibres de comptes de la ciutat per part de la corona. El rei va fer detenir quatre membres del consell, va processar el mateix Jeroni de Navel i va traslladar l'Audiència Reial a Girona, per castigar el cap i casal del Principat de Catalunya.
Va tornar a viatjar com a ambaixador a Madrid el 1639 i el 1640, just quan es produí l'inici de la guerra dels Segadors. A Madrid el van retenir i el 1641 el van alliberar posteriorment en un bescanvi.

## Referències

* ↑ «Jeroni Navel i de Cardona». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Shadman

Shadman (moderna vila d'Hisor diferent de la ciutat d'Hissor) fou una fortalesa al Caghaniyan (modern Tadjikistan), situada a la riba del riu Hanaka i a pocs quilòmetres al nord de la vora del riu Kafirnigan (a la dreta seguint el curs del riu, al nord-oest del riu en posició general), a uns 18 km al sud-oest de la moderna Dushambe, la capital del Tadjikistan. La moderna ciutat es diu Hissor (amb doble “s”) i està situada a 2 km al nord-oest de l'antiga fortalesa.

## Història

Qazaghan la va cedir a Tamerlà junt amb les rendes d'Urkunje. A la mort de Qazaghan el 1358, Tamerlà no va tardar en cedir la meitad de Shadman a Buyan Suldus a canvi del seu suport. Buyan Suldus va sortir d'allí quan va anar a combatre a Abd Allah ibn Qazaghan el 1358. No obstant, en el repartiment que va seguir tota la zona va quedar en poder del tuman dels Suldus i Shadman (o Hissar Shadman) en fou la principal fortalesa. Encara a la mort de Tamerlà els sulduz conservaven una certa influència local a Shadman.

## Referències

* An autobiographic relat of the life of emperor Timur, per Charles Stewart
* The rise and rule of Tamerlane,, per B.F. Manz
# Matxino (assentament rural de Beriózovka)

Matxino (en rus: Мачино) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que pertany a l'assentament rural de Beriózovka. El 2010 tenia 88 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Regió de l'Oresund

Per regió de l'Oresund s'entenen dos conceptes geogràfics: d'una banda la regió metropolitana de l'Oresund, que és una conurbació binacional a banda i banda de l'estret de l'Oresund, els focus principals del qual són les ciutats de Copenhaguen (Dinamarca) i Malmö (Suècia). Per altra banda existeix la Regió de l'Oresund (Øresundsregionen en danès i Öresundsregionen en suec), que és una regió geo-econòmica entre ambdós països i que inclou a la regió metropolitana en els seus termes.

## Referències

* ↑ Virgili, Antonio. L'Øresund: regione transfrontaliera della nuova Europa. Università di Firenze, 1996.

## Enllaços externs

* Oresund (anglès)
* Oresund Network Arxivat 2000-06-19 a Wayback Machine. (anglès)
# Saint-Ouen-sur-Maire

Saint-Ouen-sur-Maire és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 109 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Ouen-sur-Maire era de 109 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 20 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 54 eren cases i 1 era un apartament. Dels 48 habitatges principals, 43 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 8 tenien tres cambres, 15 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 35 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 28 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Ouen-sur-Maire el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 12 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 12 | 40 a 44 | 12 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 12 |
| 8 | 10 a 14 | 12 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 81 persones, 57 eren actives i 24 eren inactives. De les 57 persones actives 52 estaven ocupades (27 homes i 25 dones) i 5 estaven aturades (1 home i 4 dones). De les 24 persones inactives 18 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Saint-Ouen-sur-Maire hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Ouen-sur-Maire a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Ouen-sur-Maire a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Monterrubio de la Demanda

Monterrubio de la Demanda és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la Comarca de la Sierra de la Demanda.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 94 | 95 | 96 | 100 |
# Ministre de Treball (Irlanda)

El Ministre de Treball era el nom que originàriament va rebre el departament oficial del govern de la República Irlandesa, l'Estat autoproclamat que va ser establert el 1919 pel Dáil Éireann, l'assemblea parlamentària formada per la majoria dels diputats escollits a les eleccions generals de 1918. Constance Markiewicz fou la primera a ocupar el càrrec, que fou abolit en 1922.
El títol actual de Ministre de Treball fou creat per la Ministers and Secretaries (Amendment) Act, 1966 com a membre del Govern d'Irlanda. La posició fou durant molts anys un càrrec ministerial de perfil baix. En 1993 el ministre esdevingué Ministre d'Igualtat i Reforma Legal i en 1997 fou abolit i les seves funcions foren transferides al Ministre de Justícia, Igualtat i Reforma Legal.

## Llista de titulars del càrrec

Ministre de Treball 1919–1922 :
| Núm. | Nom | Mandat | Mandat | Partit | Partit |
| 1. | Constance Markievicz | 2 d'abril de 1919 | 9 de gener de 1922 | | Sinn Féin |
| 2. | Joseph McGrath | 11 de gener de 1922 | 9 de setembre de 1922 | | Pro-Treaty Sinn Féin |
| 3. | Patrick Hogan (acting) | 17 de juliol de 1922 | 9 de setembre de 1922 | | Pro-Treaty Sinn Féin |
| Ministre de Treball 1966–1993 ||||||
| Núm. | Nom | Mandat | Mandat | Partit | Partit |
| 1. | Patrick Hillery | 13 de juliol de 1966 | 2 de juliol de 1969 | | Fianna Fáil |
| 2. | Joseph Brennan | 2 de juliol de 1969 | 14 de març de 1973 | | Fianna Fáil |
| 3. | Michael O'Leary | 14 de març de 1973 | 5 de juliol de 1977 | | Labour Party |
| 4. | *Gene Fitzgerald (1r cop) | 5 de juliol de 1977 | 16 de desembre de 1980 | | Fianna Fáil |
| 5. | Tom Nolan | 16 de desembre de 1980 | 30 de juny de 1981 | | Fianna Fáil |
| 6. | *Liam Kavanagh (1r cop) | 30 de juny de 1981 | 9 de març de 1982 | | Labour Party |
| | *Gene Fitzgerald (2n cop) | 9 de març de 1982 | 14 de desembre de 1982 | | Fianna Fáil |
| | *Liam Kavanagh (2n cop) | 14 de desembre de 1982 | 13 de desembre de 1983 | | Labour Party |
| 7. | *Ruairi Quinn | 13 de desembre de 1983 | 20 de gener de 1987 | | Labour Party |
| 8. | Gemma Hussey | 20 de gener de 1987 | 10 de març de 1987 | | Fine Gael |
| 9. | Bertie Ahern | 10 de març de 1987 | 14 de novembre de 1991 | | Fianna Fáil |
| 10. | Michael O'Kennedy | 14 de novembre de 1991 | 11 de febrer de 1992 | | Fianna Fáil |
| 11. | Brian Cowen | 11 de febrer de 1992 | 12 de gener de 1993 | | Fianna Fáil |
| 12. | Mervyn Taylor | 12 de gener de 1993 | 21 de gener de 1993 | | Labour Party |
| Ministre d'Igualtat i Reforma Legal 1993–1997 ||||||
| Núm. | Nom | Mandat | Mandat | Partit | Partit |
| 1. | Mervyn Taylor (1r cop) | 21 de gener de 1993 | 17 de novembre de 1994 | | Labour Party |
| 2. | Máire Geoghegan-Quinn | 18 de novembre de 1994 | 15 de desembre de 1994 | | Fianna Fáil |
| | Mervyn Taylor (2n cop) | 15 de desembre de 1994 | 26 de juny de 1997 | | Labour Party |
| 3. | John O'Donoghue | 26 de juny de 1997 | 8 de juliol de 1997 | | Fianna Fáil |
# Jeroni Ninot i Verdera

Jeroni Ninot i Verdera (Santa Coloma de Queralt, 7 de juny de 1617 – Barcelona, 19 d’agost de 1678) va ser un eclesiàstic i teòleg català.
No consten dades biogràfiques sobre de Jeroni Ninot durant la Guerra dels Segadors, en la qual el seu germà Josep Ninot va participar activament. Professat el 1654, és un dels membres fundadors de l’Escola de Crist de Barcelona (1660). Com a teòleg, exerceix de professor i publica l’obra Teología mística. Segons José María Moliner, es tracta d’una obra influenciada per Juan Falconi de Bustamante, “arraconada injustament per poc ortodoxa”.
Dins l’orde mercedari, exerceix de superior del convent de Barcelona (1671-74) i provincial d’Aragó (1676-1678). Mort en l'exercici d’aquest càrrec el 19 d’agost de 1678. Jeroni Giribets apunta que va renunciar al càrrec de bisbe.

## Referències

* ↑ «AHAT, Parroquials, Santa Coloma de Queralt, baptismes (1592-1627), f.254», 1617. [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ García, Gemma «Sociabilidad religiosa y círculos de poder. Las escuelas de Cristo, de Madrid y Barcelona, en la segunda mitad del siglo XVII». Pedralbes: revista d’història moderna, n. 13, 1993, pàg. 327.
* ↑ Moliner, José María. Historia de la espiritualidad (en castellà). El Monte Carmelo, 1972, p. 366.
* ↑ Diccionari d'història eclesiàstica de Catalunya, v. II. Editorial Claret, 1968, p. 716.
* ↑ Segura, Joan. Historia de la villa de Santa Coloma de Queralt (en castellà). Barcelona: Impremta Vicente Magriñà, 1879, p. 280.
* ↑ Giribets, Jeroni. Racionales centellas (en castellà). Cervera: Universitat de Cervera, 1728, p. Nota 17, capítol en elogi a sant Jeroni.
# Stanko Tavčar

Stanko Tavčar (2 de febrer de 1898 - 11 de juliol de 1945) fou un futbolista eslovè de la dècada de 1910.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de ŠK Ilirija Ljubljana. Fou el primer futbolista eslovè en jugar amb la selecció iugoslava, participant en els Jocs Olímpics de 1920.

## Referències

* 1 2 Career story Arxivat 2015-07-03 a Wayback Machine. at Reprezentacija.rs (serbi)
# Matxino

«Matxino» té aquests significats:
* Matxino (assentament rural de Kliàpovo), poble del krai de Perm, a Rússia
* Matxino (assentament rural de Beriózovka), poble del krai de Perm, a Rússia
* Matxino (Krasnoiarsk), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
# Regió de l'Amazones

Amazones (en espanyol Amazonas) és una regió del nord-oest del Perú. Entre 1987 i 1992 va existir una regió d'Amazones que no corresponia al departament d'Amazones sinó al de Loreto. Limita al nord amb l'Equador; a l'oest amb el departament peruà de Cajamarca; al sud amb La Libertad; a l'est ambLoreto; i al sud-est amb San Martín. La capital és Chachapoyas. A la regió hi ha el cinquè saltant d'aigua més alt del món: Gocta. Endemés de l'espanyol, altres idiomes parlats a la regió són el quítxua, l'aguaruna i el huambisa. La regió inclou les províncies de: Bagua, Bongará, Chachapoyas, Condorcanqui, Luya, Rodríguez de Mendoza i Utcubamba.
Segons els resultats del XI Cens Nacional de Població i Habitatge (a 21 d'octubre de 2007), la població censada del departament d'Amazones és de 375.993 habitants i la població total, és a dir, la població censada més l'omesa, és de 411.011 habitants.
Al departament de l'Amazones es parlen tres llengües originàries del Perú: awajún, quítxua i wampis.

## Referències

* 1 2 Sullón Acosta, Karina Natalia (coord.). Documento Nacional de Lenguas Originarias del Perú. Ministerio de Educación. República del Perú, 2013, p. 217. Arxivat 2018-10-04 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Regió Oficial d'Amazonas
* Informació turística de la Regió d'Amazonas i Puerto Maldonado
* Informació d'Iquitos
* Peru Info: Amazonas Region Arxivat 2005-03-06 a Wayback Machine.