OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bonnie MacBird

Bonnie MacBird és una escriptora, actriu i productora estatunidenca de pantalla, teatre i prosa, i directora teatral. És l'escriptora original de la pel·lícula de ciència-ficció Tron i de la saga de novel·les de Sherlock Holmes, de qui es confessa fan des que tenia deu anys.
MacBird és natural de San Francisco (Califòrnia) i es va graduar a la Universitat Stanford amb una llicenciatura en música i un màster en cinema. Està casada amb l'informàtic Alan Kay, a qui va entrevistar mentre escrivia el guió de Tron.

## Carrera professional

MacBird ha passat la major part de la seva carrera a Hollywood com a guionista i productora. Va escriure els esborranys originals de Tron i consta en els crèdits com a autora de la història. Va treballar en el desenvolupament de llargmetratges per a Universal Studios a la dècada del 1970, va guanyar dos premis Emmy com a productora a la dècada del 1980 i, durant deu anys, va ser la cap de l'empresa Creative License/SkyBird Productions.
També ha actuat i escrit teatre en diverses ocasions a Los Angeles. Continua escrivint, dirigint i actuant al teatre a Los Angeles i és una actriu de veu per a SkyBoat Media.
La seva primera novel·la de Sherlock Holmes, Art in The Blood, va ser publicada per HarperCollins el 2015. Un segon misteri de Holmes, Unquiet Spirits, va seguir el 2017; un tercer, The Devil's Due, es va publicar el 2019, seguit de The Three Locks el 2021. La cinquena novel·la del detectiu va aparèixer el 2022 amb el títol What Child is This?: A Sherlock Holmes Christmas Adventure, amb il·lustracions de Frank Cho.
Dona conferències regularment sobre escriptura, el procés creatiu i Sherlock Holmes. També ensenya escriptura de guions a l'extensió de la Universitat de Califòrnia a Los Angeles.

## Referències

* 1 2 Q&A with author Bonnie MacBird @macbird #killerfest15 Killerreads.com (anglès)
* 1 2 3 4 Cambridge the setting for author Bonnie MacBird’s fourth Sherlock Holmes novel, Cambridge Independent, 2/4/2021 (anglès)
* ↑ El padre de la computación personal, La tecnologería, 25/5/2018 (castellà)
* ↑ Gencarelli, Mike. «Bonnie MacBird talks about co-writing 1982's "TRON"» (en anglès), 27-09-2011.
* ↑ «març 2002 Q&A; with Bonnie MacBird» (en anglès), 2002. Arxivat de l'original el 9 gener 2003.
* 1 2 New Sherlock Holmes novel this month with more in the making, Times of India, 21/10/2019 (anglès)
* ↑ Skyboatmedia.com (anglès)
* ↑ The Bookseller Announcement of MacBird Sherlockian novels (anglès)
* ↑ Publishers Weekly (anglès)
* ↑ Books by Bonnie MacBird, HarperCollins Publishers (anglès)
* ↑ Bonnie MacBird. Arxivat 20 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. UCLA Extension Writers Program. Retrieved 8 August 2011.

## Enllaços externs

* Les seves composicions musicals
* Entrevista a Littsburgh.com, 19/10/2015 (anglès)
# Bram Tankink

Bram Tankink (Haaksbergen, 3 de desembre de 1978) és un exciclista neerlandès que va passar a professional el 2001 de la mà de l'equip Domo-Farm Frites. El seu últim equip va ser Team LottoNL-Jumbo. Es va retirar el 2018.
En el seu palmarès sols destaca una victòria d'etapa a la Volta a Alemanya de 2005 i el Gran Premi Jef Scherens de 2007.

## Palmarès

* 2000
** Campió dels Països Baixos en ruta sub-23
** 1r a la Volta a Colònia amateur
* 2005
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Alemanya
* 2007
** 1r al Gran Premi Jef Scherens

### Resultats al Tour de França

* 2005. 111è de la classificació general
* 2006. 94è de la classificació general
* 2007. 40è de la classificació general
* 2008. 60è de la classificació general
* 2010. No surt (16a etapa)
* 2012. 144è de la classificació general
* 2013. 64è de la classificació general
* 2014. 40è de la classificació general
* 2015. 55è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2002. Abandona (5a etapa)
* 2003. 94è de la classificació general
* 2004. 64è de la classificació general
* 2009. 34è de la classificació general
* 2016. 103è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 36è de la classificació general
* 2016. 61è de la classificació general
* 2017. Abandona (19a etapa)

## Referències

* ↑ «Wie stopt met wielrennen is nog niet van de dopingcontroles af» (en neerlandès). NOS, 29-10-2024. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «Bram Tankink» (en anglès). Procyclingstats.com. [Consulta: 30 juny 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Fitxa de Bram Tankink a sitiodeciclismo.net
# Bout de Zan et le Crocodile

Bout de Zan et le Crocodile és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 31 d'octubre de 1913.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bout de Zan.

## Sinopsi

Bout de Zan surt del seu remolc per sadollar la seva set a la vora d'un riu, després es diverteix llançant còdols a l'aigua. Atreu així la ira d'un pescador que no gaire lluny d'allà s'estava burlant del gojoc.
Amb la part posterior encara adolorida per les cops que acaba de rebre, el nen decideix venjar-se vestint el gos del pescador amb una disfressa de cocodril. La broma funciona de meravella ja que l'amo del gosset fuig a tota velocitat quan apareix el seu fidel company, irreconeixible sota la seva vestimenta de rèptil.
Deambulant, un caçador s'adona del que pot salvar el desafortunat. Porta el rifle a les espatlles i apunta al terrible sauri, però el Nimrod falla el seu tir i colpeja el pescador que s'enfonsa agafant-se la part baixa de l'esquena. El tirador s'acosta, nota l'engany i despulla el gos de la seva disfressa. L'animal s'allunya, seguint el seu amo en mal estat mentre el caçador riu abans d'abandonar l'escena. En Bout de Zan només li queda recuperar la disfressa, rient en veu alta.

## Repartiment

* René Poyen : Bout de Zan
* Edmond Bréon

## Notes

* ↑ Bout de Zan et le Crocodile, bifi.fr
* ↑ Enrico Stamberghi. «Bébé e Bout-de-Zan: i baby comici di Feuillade». E Muto Fu, 23-09-2021.

## Enllaços externs

* Bout de Zan et le Crocodile a YouTube
# Bout de Zan et l'Espion

Bout de Zan et l'Espion o també Bout de Zan et le boche és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 12 d’abril de 1915.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bout de Zan.

## Repartiment

* René Poyen : Bout de Zan
* Musidora
* Suzanne Le Bret

## Notes

* ↑ Bout de Zan et l'Espion, bifi.fr
# Bout de Zan et le Chien ratier

Bout de Zan et le Chien ratier és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 4 de juliol de 1913.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bout de Zan.

## Repartiment

* René Poyen : Bout de Zan

## Notes

* ↑ Bout de Zan et le Chien ratier, bifi.fr
# Bronisław Malinowski

Bronisław Kasper Malinowski (Cracòvia, 1884 - New Haven, Connecticut, 1942) va ser un antropòleg polonès. Defensor i impulsor del funcionalisme, fou professor a les universitats de Londres i Yale, i realitzà nombrosos treballs de camp, especialment entre els pobles de les illes Trobriand (Nova Guinea) i Austràlia. Se'l considera també el pare del modern mètode etnogràfic consistent en l'observació participant sobre el terreny.

## Treball de camp

Va ser un dels primers a voler-se allunyar dels treballs als gabinets, aprofundint en els treballs de camp i intentant superar l'etnocentrisme, coneixent, d'aquesta manera, les diferents cultures en pròpia persona. El 1914, va realitzar el seu primer treball de camp a Nova Guinea a les illes Trobariand. De la seva investigació, va poder extreure el seu treball titulat Argonautes del Pacífic occidental, el qual va fer que destaqués en el món de l'antropologia, ressaltant la seva obra com a imprescindible en l'estudi d'aquesta pràctica. Aquesta prospecció s'encaixa en funcionalisme, concepte que en ciències socials conceptualitza les funcions dels individus dins d'una cultura. Així, es considera que la cultura és "aquell tot complex que engloba les creences, l'art, el coneixement, els costums i, en definitiva, totes les capacitats i hàbits que adquireix l'individu d'una societat".
Malinowski va estar en contacte directe amb la doctrina evolucionista, principalment per Westermanrck. Malinowski proposa una visió més esquemàtica i clara que la visió del "tot" que presenta l'evolucionisme. D'aquesta forma, s'engloben tots els aspectes de la societat, a més a més del comportament, aspecte que no apareix en la teoria evolucionista.

## Obres

Les seves principals obres són:
* Les illes Trobriand (1915)
* Argonautes del Pacífic occidental (1922)
* Crime and custom in savage society (1926)
* Els mites en la psicologia primitiva (1926)
* Sexe i repressió en la societat salvatge (1927)
* Una teoria científica de la cultura (1944)
* La dinàmica del canvi cultural (1945)
* Màgia, ciència i religió (1948)

## Referències

* ↑ Nova Guinea
* ↑ Malinowski, Bronisław. Argonauts Of The Western Pacific (en anglès). Nova York: Dutton, 1922 (Studies in economics and political science;65). ISBN 978-0881330847. OCLC 647026285 [Consulta: 16 abril 2016].

## Vegeu també

* Christoph von Fürer-Haimendorf.
# Bleekeria mitsukurii

Bleekeria mitsukurii és una espècie de peix de la família dels ammodítids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Japó central fins al Mar de la Xina Meridional. També a Indonèsia, al nord-oest d'Austràlia i a l'oest de l'Índic.

## Referències

* ↑ Günther, A. 1862. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Acanthopterygii, Pharyngognathi and Anacanthini in the collection of the British Museum. Cat. Fishes i-xxi + 1-534.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Collette, B.B., 2001. Ammodytidae. Sandlances. p. 3518. A: K.E. Carpenter i V. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae), estuarine crocodiles.. FAO, Roma, Itàlia.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Borda del Forn

Borda del Forn és el nom dels següents llocs:
* Borda del Forn: borda del poble de Llarvén, del terme municipal de Sort, a la comarca del Pallars Sobirà,
* Borda del Forn: borda del poble d'Olp, del terme municipal de Sort, a la comarca del Pallars Sobirà.
# Butterkäse

El Butterkäse, literalment « formatge-mantega » en alemany, és un formatge de llet de vaca de pasta mig-tova conegut sobretot al món germànic.

## Fabricació

Com la majoria dels formatges, el Butterkäse és fet a partir de llet de vaca amb l'ajuda de bacteris mesòfils. Té un punt àcid amb l'ajuda de bacteris termòfils. La fabricació es fa amb l'ajuda d'una gran quantitat de quall i a una temperatura de quallat elevada (entre 40 i 42 °C). La durada on la llet qualla és doncs molt curta i produeix una fermentació làctica intensa durant i després de la fabricació. A continuació, el quall és modelat, en general en forma rodona, en calent entre 38 i 40 °C i salat amb l'ajuda de salmorra. La maduració dura de tres a quatre setmanes. Aquesta afinació es fa a temperatures molt baixes (entre 3 i 7 °C).
El Butterkäse sovint es ven en talls i s'afegeix a sandvitxos o fos a la cuina. Se'l troba de vegades en blocs, més pràctic per tallar. L'any 2012, Alemanya va produir aproximadament 31.500 tones de Butterkäse.

## Història

El Butterkäse ve del Bel Paese italià, que és una marca registrada. A Alemanya, aparentment va ser produït per primera vegada l'any 1928 a la lleteria nacional Weihenstephan i a continuació comercialitzat. Més endavant, d'altres països van començar a produir-ho.

## Propietats i gust

Com el seu nom suggereix, el Butterkäse té un gust i una aparença que recorda la mantega. És sovint definit com a suau, la qual cosa és degut en part a la seva curta durada de maduració, i lleugerament àcida. La seva consistència és semi-tova i la seva textura és llisa i cremosa. És de color clar, entre el blanc i el groc ataronjat, i no té o en pocs, de forats.
La reglamentació alemanya sobre els formatges precisa que la proporció d'aigua de la pasta de formatge no greixós és d'entre el 61 % i el 69 %. La proporció de matèria grassa de la matèria seca és segons la classificació dels grups de formatges entre el 45 % i el 53 %.

## Referències

* 1 2 Kammerlehner, J. Labkäse-Technologie (en alemany). Th. Mann, 1988. ISBN 3-7862-0079-3.
* ↑ «Käseverordnung» (en alemany). [Consulta: 12 maig 2014].
# Borisenkoïta

La borisenkoïta és un mineral de la classe dels vanadats.

## Característiques

La borisenkoïta és un arsenat-vanadat de coure de fórmula química Cu₃[(V,As)O₄]₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És l'anàleg mineral, amb l'anió vanadat parcialment substituint l'anió arsenat, de la lammerita-β. Tot i que encara no s'ha confirmat, es creu que és un polimorf de la mcbirneyita i la pseudolyonsita.

## Formació i jaciments

La borisenkoïta va ser trobada a la fumarola Iadovítaia del segon con d'escòria del volcà Tolbàtxik, situat a Kamtxatka (Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Borisenkoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 octubre 2016].
# Trombosi

La trombosi (grec: θρόμβωσις) és la formació d'un coàgul sanguini a l'interior d'un vas sanguini (una vena o una artèria) i que creix a la paret d'aquest vas. Les causes poden ser diverses, com una ruptura traumàtica, una disminució de proteïnes trombòfiles, l'arterioesclerosi o d'altres. Una trombosi pot causar, tot i que no forçosament, una embòlia, un accident vascular cerebral o un infart de miocardi.
Una embòlia és la presència d'un èmbol (un cos orgànic) als vasos sanguinis. Una de les seves causes pot ser una trombosi, si la placa es desprèn de la paret del vas sanguini i "navega" pel mig d'aquest, funcionant com un èmbol que produeix fronts d'ones al fluid sanguini. Però altres coses alienes a la trombosi poden produir èmbols, per exemple, un cristall de colesterol, un coàgul infecciós, etc.
El coàgul no té per què produir una embòlia, pot ser que es propagui cap al cor, sense formar trombus (que faria d'èmbol). O també pot simplement dissoldre's o ser recanalitzat a la massa muscular, el greix o un altre teixit.

## Patologia

La trombosi és la primera causa de mort als països occidentals. En el 60% de casos les causes són genètiques. Segons l'Hospital de Sant Pau de Barcelona, una mutació (alteració) en un gen particular augmenta el risc de trombosi de tal manera que és el factor genètic de risc més important per patir aquesta malaltia. Un 17% de persones a Espanya es veu afectat, segons ells, per a aquesta mutació. Concretament es tracta de la mutació C46T del gen del factor XII, una proteïna molt important de la coagulació sanguínia. Aquesta mutació es pot heretar.

## Classificació

Hi ha dues formes diferents de la trombosi, la trombosi venosa i la trombosi arterial, cadascuna de les quals pot ser presentat per diversos subtipus.

### Trombosi arterial

La trombosi arterial és la formació d'un trombe en una artèria, sovint sobre una placa d'ateroma (i així s'anomena aterotrombosi). En la majoria dels casos, amb trombosi arterial segueix la ruptura de la placa d'ateroma.

### Trombosi venosa

La trombosi venosa és la formació d'un trombe dins d'una vena. Hi ha diverses malalties que poden ser classificats dins d'aquesta categoria:
* Trombosi venosa profunda
* Trombosi de la vena porta
* Trombosi de la vena renal
* Trombosi de la vena jugular
* Síndrome de Budd-Chiari
* Malaltia de Paget-Schrötter
* Trombosi del si cerebral

## Referències

* ↑ Robbins Basic Pathology, de Vinay Kumar, Abul K. Abbas, Nelson Fausto i Richard Mitchell. 2007. ISBN 978-1-4160-2973-1 (anglès)
* 1 2 Científics catalans identifiquen el factor genètic de la trombosi

## Vegeu també

* Síndrome de la classe turista
# Nilay

Nilay significa "la brillantor de la lluna" en turc i s'utilitza com a nom de dona. Persones amb el nom Nilay inclouen:
* Nilay Cennetkuşu - actriu turca
* Nilay Kartaltepe - jugadora de basquetbol turca
* Nilay Konar - jugadora de voleibol turca
# Assais

Assais (àrab اسايس) és una comuna rural de la província d'Essaouira de la regió de Marràqueix-Safi. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.915 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Argyractoides

Argyractoides és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Argyractoides albibasalis (Schaus, 1912)
* Argyractoides catenalis (Guenée, 1854)
* Argyractoides chalcistis (Dognin, 1910)
* Argyractoides cuprescens (Hampson, 1917)
* Argyractoides gontranalis (Schaus, 1924)
* Argyractoides leucogonialis Hampson, 1906
* Argyractoides lucianalis (Schaus, 1924)
* Argyractoides nitens (Schaus, 1912)
* Argyractoides productalis (Hampson, 1917)
* Argyractoides rinconadalis (Schaus, 1924)
* Argyractoides samealis (C. Felder, R. Felder & Rogenhofer, 1875)
* Argyractoides volcanalis (Schaus, 1912)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea.

## Bibliografia

* Lange, W.H., 1956: A generic revision of the aquatic moths of North America: (Lepidoptera: Pyralidae, Nymphulinae). Wasman Journal of Biology, San Francisco 14 (1): 59–144. Article complet: . PDF
# Arend Friedrich August Wiegmann

Arend Friedrich August Wiegmann (2 de juny de 1802 - 15 de gener de 1841) va ser un zoòleg alemany, nadiu de Braunschweig.
Va estudiar medicina i filologia a la Universitat de Leipzig, i més tard va ser assistent de Martin Lichtenstein (1780-1857) a Berlín. L'any 1828 és professor a Colònia, i dos anys més tard va ser professor extraordinari a la Universitat Humboldt de Berlín.
Weigmann es va especialitzar en l'estudi d'herpetologia, carcinologia i de teriologia. L'any 1835, va fundar, juntament amb altres estudiosos, la revista zoològica Archiv für Naturgeschichte, també coneguda en el món anglosaxó com a Wiegmann's Archive. Amb Johann Friedrich Ruthe (1788-1859) va escriure un important llibre sobre zoologia anomenat Handbuch der Zoologie, i l'any 1834 Wiegmann va publicar Herpetologia Mexicana, una monografia sobre rèptils de Mèxic.
Va morir de tuberculosis l'any 1841 a Berlín.

## Obra

* Observationes Zoologicae Criticae In Aristotelis Historiam Animalium. Dissertació, 39 pàg. Berlín 1826 en línia
* Amb Johann Friedrich Ruthe. Handbuch der Zoologie, Berlin 1832; va continuar Franz Hermann Troschel (en línia, versió 2ª ed. 1843
* Herpetologia Mexicana, Berlin. 34 pàg. 1834
* Archiv für Naturgeschichte, primer any 1835
* Synopsis novorum, generum, specierum et varietatum, testaceorum viventium anno 1834 promulgatorum: adjectis iis quae in diariis societatis zoologicae Londinensis ab anno 1830 editis relata sunt. Supplementi boig ad. ill. Wiegmann historiae naturalis promtuarium. Editor F. Nicolai, 256 pàg. 1836 en línia
* Die Krankheiten und krankhaften Mib︣ildungen der Gewächse: mit Angabe der Ursachen und der Heilung oder Verhütung derselben, sota wie über einige den Gewächsen schädliche Thiere und deren Vertilgung : ein Handbuch für Landwirthe, Gärtner, Gartenliebhaber und Forstmänner. Editor Vieweg, 176 pàg. 1839 en línia

## Espècies descrites per Wiegmann

De les moltes espècies de rèptils que va descriure, 55 són encara considerat vàlides.
* Gerrhonotus liocephalus 1828
* Heloderma horridum, verinós llangardaix mexicà, 1829
* Pelodiscus sinensis, 1834
* Laemanctus longipes, 1834
* Scincus hemprichii, 1837
També va descriure diverses espècies noves d'amfibis.

## Referències

* ↑ The Reptile Database. www.reptile-database-org.
* ↑ «Pelodiscus sinensis». ITIS. [Consulta: 19 octubre 2012].
* ↑ Amphibian Species of the World 5.6, an Online Reference. research.amnh.org/vz/herpetology/amphibia/.
# Arenas de San Pedro

Arenas de San Pedro és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. És cap de partit judicial i capital de la comarca de la Vall del Tiétar, així com part de les Tierras de Talavera.

## Fills il·lustres

* Antonio Lozano compositor i musicògraf.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 6.413 | 6.609 | 6.395 | 6.549 | 6.989 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 13 agost 2021].
# Arend Lijphart

Arend Lijphart (Apeldoorn, 17 d'agost de 1936) és un politòleg neerlandès, especialitzat en àmbits relacionats amb la política comparada, els sistemes electorals i sistemes de votació, les institucions democràtiques, i l'etnicitat.
Va rebre el seu doctorat en Ciències Polítiques a la Universitat Yale el 1963 després de presentar una tesi doctoral sobre la política dels Països Baixos en relació amb la descolonització de Guinea, després d'haver estudiat al Principia College entre 1955 i 1958 i a la Universitat de Leiden entre 1958 i 1962. Entre 1968 i 1978 va ser professor de ciències polítiques a la Universitat de Leiden on havia estudiat, i des de 1978 fins a l'actualitat exerceix de professor a la Universitat de Califòrnia a San Diego.
El 1989 va ser escollit membre de l'Acadèmia Nord-americana de les Arts i les Ciències, i entre 1995 i 1996 va ser president de l'Associació Americana de Ciència Política. El 1997 va ser guardonat amb el prestigiós premi Johan Skytte.
Tot i que ha passat la major part de la seva vida treballant als Estats Units i és ciutadà estatunidenc, ha recuperat ja la seva ciutadania neerlandesa i actualment disposa de doble nacionalitat.

## Aportació a la ciència política

Lijphart és considerat el pare del consociativisme, o la forma en què les societats segmentades aconsegueixen mantenir la democràcia compartint el poder. Lijphart va desenvolupar aquest concepte en la seva primera gran obra, The Politics of Accommodation, un estudi sobre el sistema polític neerlandès, i va desenvolupar els seus arguments a La democràcia en les societats plurals. En estudis més recents, Lijphart ha arribat a preferir el terme «consens» en lloc de «consociació», encara que el seu èmfasi teòric segueix sent el mateix.
En la seva obra posterior es va centrar en els contrastos més amplis entre les democràcies. En el seu llibre més famós, Models de Democràcia (originalment Patterns of Democracy), publicat en anglès el 1989 i en castellà el 2000, hi descriu les institucions polítiques de trenta-sis països diferents. Lijphart compara i analitza els òrgans legislatius i executius, partits, sistemes electorals i tribunals, divideix les democràcies en dos models (el «model de Westminster» i el «model de consens») i conclou que democràcia basada en el consens és més «agradable» que el majoritari.
Lijphart ha reconegut, en una entrevista, considerar-se empirista. En la mateixa font, Lijphart apel·la a la teoria de l'elecció racional i a la literatura marxista com a lectures de formació.

## Referències

* ↑ Schouten, Peer. «Theory Talk #8: Arend Lijphart». Arxivat de l'original el 2012-07-03. [Consulta: 22 abril 2017].