OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Col·lector

«Col·lector» té aquests significats:
* Col·lector (construcció), canonada de transport per gravetat d'aigües residuals
* Col·lector d'admissió, peça d'un motor que serveix per conduir, mitjançant una sèrie de tubs, els gasos des del carburador cap als cilindres
* Col·lector d'escapament, tub que serveix per conduir els gasos de la combustió d'un motor des de la culata fins al tub d'escapament
* Col·lector d'impulsió
* Col·lector (motor elèctric), sistema d'anells que manté contacte elèctric entre les bobines del rotor i les escombretes
* Col·lector tèrmic solar és el sistema preparat per captar l'energia del Sol;
* Col·lector, és una connexió d'un transistor, i
* Col·lector (mineria), reactiu té com a missió impregnar les partícules de mena en la flotació directa perquè se separin l'aigua per efecte hidròfob i s'enganxin a les bombolles generades i d'aquesta forma ascendeixin formant part de les escumes de concentrat
# Regla de Laplace

La regla de Laplace consisteix en el càlcul de la probabilitat d'un succés associat a un experiment aleatori mitjançant una fórmula que suposa que tots els successos d'aquesta experiència són equiprobables (és a dir, que tinguin la mateixa probabilitat de verificar-se).
$P={\frac {\text{nombre de casos favorables}}{\text{nombre de casos possibles}}}$
Amb aquesta senzilla regla i alguns coneixements de combinatòria, ja es pot començar a fer càlcul de successos aleatoris, sense més formalització teòrica sobre la probabilitat, obviant els tres axiomes de la probabilitat de Kolmogórov. Així, la probabilitat que surti cara d'una moneda normal, se li assigna una probabilitat de ½. És una regla útil per a càlcul de probabilitats d'experiments aleatoris de successos equiprobables a priori.
Altres exemples són:
* Probabilitat de treure un rei d'un joc de cartes espanyol. Casos favorables: 4, i casos possibles: 48; per això se li assigna una probabilitat de valor igual a 1 / 12.
* Probabilitat d'un número en concret quan es tira un dau normal. Un cas favorable dels 6 possibles, se li assigna una probabilitat d'1/6.
Cal dir que aquesta llei es pot considerar vàlida per successos mitjans o quan actua la llei dels grans nombres, com no podia ser d'altra manera donat que és una regla de càlcul de probabilitats.

## Referències

* ↑ «2.2. Regla de Laplace | Contenidos». [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ Maths, Sangaku. «Regla de Laplace» (en castellà). [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «Probabilidad regla de Laplace ejemplos». [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ IES, Matemáticas. «Probabilidad. Regla de Laplace» (en castellà). [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «La regla de Laplace | Cálculo de Probabilidad» (en castellà). [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «Ejemplos de Regla de Laplace». [Consulta: 18 gener 2022].

## Enllaços externs

* Probabilitat al projecte Descartes (Regla de Laplace) (castellà)
* Regla de Laplace (castellà)
# Ajuntament i font (Bellcaire d'Urgell)

Ajuntament i font és un conjunt de Bellcaire d'Urgell (Noguera) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de caràcter civil realitzat amb pedra, fusta i totxo. La façana de l'Ajuntament ens presenta dos pisos (planta baixa amb porxos i balcó corregut al primer pis) i rematada per terrassa i cos amb arquets de mig punt a manera de badius per sota dels òculs i cornisa sinuosa. L'interior es troba molt modificat i s'han fet diferents reformes al llarg dels anys. Al mig de la plaça on trobem l'Ajuntament hi ha una font de factura barroca amb bassa sinuosa i pilar octogonal. La font es troba rematada per una farola.

## Història

Aquest edifici fou construït durant el segle xviii, a partir d'aquesta data fins als nostres dies s'han fet diverses reformes, tot pagat pel poble. Dins d'aquest edifici no hi ha tan sols les dependències de l'Ajuntament, també podem trobar les oficines d'algunes entitats locals: Comarca Agrària.

## Referències

* 1 2 «Ajuntament i font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2017].
# Nicànor (gramàtic)

Nicànor (grec antic: Νικάνωρ) va ser un gramàtic grec que va viure en temps de l'emperador Hadrià sobre l'any 127.
Era nadiu d'Alexandria segons Suides i de Hieràpolis segons Esteve de Bizanci. Els seus treballs es dedicaven principalment a la puntuació, per la qual cosa va rebre el nom absurd de Στιγματίας (marcat amb foc). Per la seva dedicació a la puntuació a l'obre d'Homer és anomenat per Bizantí ό νέος Ὅμηρος (el nou Homer). També va escriure tanmateix sobre la puntuació a l'obra de Cal·límac i l'obra Περὶ καθόλου στιγμῆς.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1177.
# Rem

«Rem o REM» té aquests significats:
* Rem (objecte), peça llarga i prima de fusta o un altre material emprada per a remar
* Rem, individu del poble dels rems, poble de la Gàl·lia Belga que vivia a la vora del Sena
* Rem (esport), esport nàutic
* Rem (física), unitat de mesura de radiació ionitzant, dosi equivalent de radiació
* Música:
** Re m, notació musical europea per identificar la tonalitat de re menor
** REM, grup de música format el 1980 als Estats Units
* REM, acrònim anglès de Rapid Eyes Movements, una de les fases del son, vegeu moviments oculars ràpids
* Rem, germà bessó de Ròmul, fundadors de la ciutat de Roma, vegeu Ròmul i Rem
* Rem (satèl·lit), satèl·lit de l'asteroide (87) Sylvia
# Riccione

Riccione (Arciùn o Arzôn en romanyol) és un municipi italià, situat a la regió d'Emília-Romanya i a la província de Rimini. L'any 2005 tenia 34.773 habitants.

## Personalitats lligades a Riccione

* Andrea Speziali, designer, artista

## Enllaços externs

* Riccione Arxivat 2010-03-30 a Wayback Machine., Riccione cultura.
# Rjev

Rjev, rus: Ржев, (?·pàg.), és una ciutat de l'óblast de Tver, a Rússia. Es troba a la vora del Volga. Va ser fundada l'any 1126 i té la categoria de ciutat des de 1775. És a 126 km de Tver, al costat de l'autopista i del ferrocarril que uneix Moscou amb Riga. És la segona ciutat amb més població de la província.
Rjev va ser destruïda completament per les batalles de Rjev de la Segona Guerra Mundial.
El 8 d'octubre de 2007 Rjev obtingué el títol de "Ciutat de la glòria militar".

## Enllaços externs

* Portal a Internet de la ciutat de Rjev
# Remenafulles campaner

El remenafulles campaner (Chamaeza campanisona) és una espècie d'ocell de la família dels formicàrids (Formicariidae).

## Hàbitat i distribució

Viu al terra de les espesures de bambú, dels boscos i al sotabosc als turons i muntanyes des de l'est de Colòmbia, Veneçuela i Guyana, cap al sud, a través de l'est d'Equador i nord i est del Perú fins al centre de Bolívia. Est del Brasil, est del Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Remenafulles campaner». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2021(català)
# Rem als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 - Scull individual masculí

Rem als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 :
| Scull individual | homes |
| Dos sense timoner | homes |
| Quatre sense timoner | homes |
| Vuit amb timoner | homes |
| < 1904 1912 > ||
La prova de scull individual fou una de les quatre que es disputaren als Jocs Olímpics de Londres de 1908 i que formaven part del programa de rem. La distància a recórrer era d'1,5 milles.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Harry Blackstaffe (GBR) | Alexander McCulloch (GBR) | Bernhard von Gaza (GER) Károly Levitzky (HON) |

## Classificació

| Posició | Remer | País |
| 1 | Harry Blackstaffe | Regne Unit |
| 2 | Alexander McCulloch | Regne Unit |
| 3 | Bernhard von Gaza | Alemanya |
| 3 | Károly Levitzky | Hongria |
| 5 | Walter Bowler | Canadà |
| 5 | Gino Ciabatti | Itàlia |
| 5 | Joseph Hermans | Bèlgica |
| 5 | Louis Scholes | Canadà |
| 9 | Ernő Killer | Hongria |

## Resultats
### Primera ronda

Es fa una ronda prèvia per deixar 8 remers als quarts de final. En aquesta ronda s'enfronten Von Gaza, que guanya fàcilment, i Killer, que abandona quan veu l'alemany creuar la línia d'arribada.
| Posició | Remer | País | Temps |
| 1 | Bernhard von Gaza | Alemanya | 9:35.0 |
| DNF | Ernő Killer | Hongria | - |

### Quarts de final
#### Sèrie 1

| Posició | Remer | País | Temps |
| 1 | Bernhard von Gaza | Alemanya | 9:47.0 |
| 2 | Louis Scholes | Canadà | Desconegut |

#### Sèrie 2

| Posició | Remer | País | Temps |
| 1 | Károly Levitzky | Hongria | 10:08.0 |
| 2 | Gino Ciabatti | Itàlia | Desconegut |

#### Sèrie 3

Bowler bolcà i deixà via lliure a la victòria de Blackstaffe.
| Posició | Remer | País | Temps |
| 1 | Harry Blackstaffe | Regne Unit | 10:03.0 |
| DNF | Walter Bowler | Canadà | - |

#### Sèrie 4

| Posició | Remer | País | Temps |
| 1 | Alexander McCulloch | Regne Unit | 10:08.0 |
| 2 | Joseph Hermans | Bèlgica | Desconegut |

### Semifinals
#### Semifinal 1

| Posició | Remer | País | Temps |
| 1 | Alexander McCulloch | Regne Unit | 10:22.0 |
| 2 | Károly Levitzky | Hongria | Desconegut |

#### Semifinal 2

Von Gaza es trobà indisposat al pas pels 1500 metres, deixant una victòria fàcil per a Blackstaffe.
| Posició | Remer | País | Temps |
| 1 | Harry Blackstaffe | Regne Unit | 10:14.0 |
| - | Bernhard von Gaza | Alemanya | DNF |

### Final

McCulloch pren la davantera ben aviat i no serà fins a les 1200 iardes quan sigui agafat per Blackstaffe. Al pas per la milla Blackstaffe li treu un avantatge d' ¾ de llargada, un marge que mantindrà fins al final.
| Posició | Remer | País | Temps |
| 1 | Harry Blackstaffe | Regne Unit | 9:26.0 |
| 2 | Alexander McCulloch | Regne Unit | (9:27.5) |

## Referències

* Cook, Theodore Andrea. The Fourth Olympiad, Being the Official Report. London: British Olympic Association, 1908.
* De Wael, Herman. «Rowing 1908». Herman's Full Olympians, 2001. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2007. [Consulta: 6 maig 2006].
# Resolució (dret internacional)

Una resolució és el reconeixement formal dels actes d'una organització internacional mitjançant els quals aquesta manifesta formalment les seves opinions. El contingut de les resolucions pot ser molt variat, des d'aquelles que contenen autèntiques decisions fins a les que es limiten a expressar una recomanació o opinió. Les resolucions poden ser adoptades per aclamació o assentiment en aquells casos en els quals són aprovades sense que els estats participants facin una manifestació expressa de voluntat; per votació majoritària, que pot ser de majoria simple o de majoria qualificada per una determinada proporció dels vots afirmatius en relació amb el nombre de representants d'estats presents i votants en el moment de la votació; o per consens que es produïx quan els representants dels Estats acorden, en negociacions prèvies, que s'adopti una resolució sense sotmetre-la a votació, amb independència que puguin mantenir determinades discrepàncies sobre aspectes concrets del seu contingut.

## Referències

* ↑ The Legal Effects of Resolutions of the UN Security Council and General Assembly in the Jurisprudence of the ICJ per Marko Divac Öberg
* ↑ Història de l'Institut de Dret Internacional
* ↑ Resolucions aprovades pel Consell General de l'ONU a la Biblioteca Dag Hammarskjöld
Viccionari
# Ribera de les Illes

La Ribera de les Illes és un curs d'aigua de la Catalunya del Nord, a les comarques del Vallespir i del Rosselló. Travessa la meitat nord del terme de Morellàs i les Illes, a l'antic terme de les Illes i s'aboca en la Ribera de Morellàs, sempre en terme de Morellàs i les Illes.
Es forma per la unió del Còrrec del Pla del Llop i del Còrrec de la Salina, al nord-oest del Mas dels Quintassos, a ponent del poble de les Illes, davalla de forma molt sinuosa cap al costat oest d'aquest poble, passa sota i a llevant de Santa Maria de les Illes, ara Santa Maria o la Mare de Déu del Bon Remei, i al cap de poc, després de dos tancats meandres, s'aboca en la Ribera de Morellàs.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «96 - Morellàs i les Illes i 191 - El Voló». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Morellàs i les Illes». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Ribera de Vallàuria

La Ribera de Vallàuria és un torrent de la Catalunya Nord, d'orientació sud-oest - nord-est. És un curs d'aigua de la comarca del Rosselló, de règim torrencial, que neix a la Serra de l'Albera, en el terme de Banyuls de la Marenda,
Els seus 8 quilòmetres, aproximadament, de recorregut discorren únicament pel terme de Banyuls de la Marenda. El seu curs és molt sinuós en el seu tram final, atesa la poca alçària per on corre la seva llera. El primer tram, tanmateix, és un curs de muntanya que va resseguint la seva vall.
En el seu darrer tram, quan passa pel nucli urbà de Banyuls de la Marenda, és denominat la Bassa.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «-12-Banyuls de la Marenda». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol-el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Banyuls de la Marenda». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ El traç sinuós de la Ribera de Vallàuria en els ortofotomapes de l'IGN
# Residències dels Savoia

Les Residències de la Casa Reial de Savoia és un grup de residències de la Dinastia Savoia a Torí i al Piemont.Estan inscrits a la llista de Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1997, inclou els següents patrimonis:

## Residències

* A Torí:
** Palau Reial de Torí
** Palazzo Madama
** Palazzo Carignano
** Castello del Valentino
** Villa della Regina
* Al Piamont
** Palazzina di Stupinigi
** Reggia di Venaria Reale
** Castle of La Mandria
** Castle of Rivoli
** Castle of Agliè
** Castle of Moncalieri
** Palau de Racconigi
** Pollenzo Estate
** Castle of Govone

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Residences of the Royal House of Savoy» (en anglès). [Consulta: 8 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Residences of the Royal House of Savoy sito del World Heritage
* Direzione Regionale per i beni culturali e paesaggistici del Piemonte - beni UNESCO
# Riu Odense

El Riu Odense (danès: Odense Å) és un riu localitzat a l'illa de Funen, a la Dinamarca central. Té una longitud al voltant de 60 quilòmetres (37 mi) i passa per la ciutat d'Odense. Es poden llogar barques per navegar pel riu, oferint un passeig escènic a Fruens Bøge. Hi ha oferta de passeigs en barca fins a Carlslund, amb música de jazz alguns dissabtes durant l'estiu.
Durant l'Era dels vikings, la fortalesa Nonnebakken va assegurar la seva supremacia sobre el control del riu.

## Referències

* ↑ Odense Pilot River Basin ( PDF) (en anglès), 2003. ISBN 87-7343-574-0. Arxivat 2023-01-07 a Wayback Machine.
* ↑ «Fishing in Odense River, when and which permit» (en anglès). Visit Odense. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ Runge, Mads «Revitalising the Danish Viking Age Ring Fortress Nonnebakken, Odense, Denmark» (en anglès). Landscapes, 20, 2, 03-07-2019, pàg. 98–119. DOI: 10.1080/14662035.2020.1861726. ISSN: 1466-2035.
# Riu Nun

Nun és un riu d'Orissa al districte de Puri. Neix a la part alta del districte i corre en direcció sud-oest fins que desaigua al riu Daya a 19° 53′ 30″ N, 85° 38′ 00″ E﻿ / ﻿19.89167°N,85.63333°E﻿ / 19.89167; 85.63333. Els dos rius units segueixen sota el nom de Daya fins a desaiguar al llac Chilka. El riu causa de vegades inundacions.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Resolució 2358 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2358 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 14 de juny de 2017. El Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Emergència de les Nacions Unides a Somàlia (UNSOM) durant nou mesos i mig fins al 31 de març de 2018.

## Contingut

Les eleccions es van celebrar a Somàlia el 8 de febrer de 2017, i Mohamed Abdullahi Mohamed Farmaajo fou elegit president. El Consell estava satisfet amb la ràpida formació del govern, el major nombre de dones al parlament, la major participació de la població en les eleccions i la transferència pacífica del poder.
No obstant això, el grup terrorista Al-Xabab continuava sent una amenaça important, fent crucial la presència d'AMISOM. També hi havia el risc d'una gran fam a causa de la sequera a la regió. Hi va haver satisfacció amb l'enfocament d'aquesta crisi pel govern somali, així com el suport de molts dels països donants. El mandat de la UNSOM va ampliar fins al 31 de març de 2018.
En una conferència celebrada a Londres el passat 11 de maig, Somàlia i 42 socis internacionals, països, organitzacions internacionals, incloses l'ONU i les institucions internacionals, van concloure una "Nova Aliança per a Somàlia" i un Pacte de Seguretat. El pacte de seguretat va descriure les reformes de l'exèrcit i la policia de Somàlia, de manera que poguessin assumir la responsabilitat de la seguretat al país de l'AMISOM. L'associació va descriure com Somàlia i la comunitat internacional treballavem junts per satisfer les necessitats polítiques, de seguretat i econòmiques de Somàlia.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends mandate of UN assistance mission in Somalia, unanimously adopting r.2358», 14-06-2017.
* ↑ Govern britànic. «London Somalia Conference 2017: security pact», 11-05-2017.
* ↑ Govern britànic. «New partnership for Somalia for peace, stability and prosperity», 11-05-2017.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2301 a la 2400 (2016 - 2018)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 363 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 363 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada el 29 de novembre de 1974 després de considerar un informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació, el Consell va prendre nota dels esforços realitzats per establir un sistema durador i just la pau a l'Orient Mitjà i va expressar la seva preocupació per l'estat de tensió vigent a la zona. El Consell va reafirmar que els acords sobre retirada de les forces només eren un pas cap a la pau i van convidar a totes les parts interessades a que implementessin immediatament la resolució 338, va decidir renovar el mandat de la Força per uns altres sis mesos i va decidir que el Secretari General presentarà un informe al final d'aquest període sobre l'evolució de la situació i les mesures adoptades per aplicar la resolució 338.
La resolució va passar amb 13 vots contra cap, mentre que la República Popular de la Xina i l'Iraq no van participar en la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 301 a la 400 (1971 - 1976)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 361 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 361 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada per unanimitat el 30 d'agost de 1974. Després de recordar les resolucions anteriors i assenyalar les greus condicions humanitàries sobre Xipre i les accions de l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats, el Consell va expressar el seu reconeixement al Secretari General Kurt Waldheim per la part que va exercir a l'hora d'establir converses entre els líders de les dues comunitats i va acollir amb satisfacció aquest desenvolupament.
El Consell va expressar la seva greu preocupació per la difícil situació dels refugiats i va instar a totes les parts a fer tot el possible per alleujar el sofriment humà i garantir el respecte dels drets humans fonamentals. La resolució demana al Secretari General que presenti un informe sobre la situació i que continuï proporcionant assistència humanitària de l'ONU d'emergència a totes les poblacions de l'illa. La resolució es tanca demanant a totes les parts, com a demostració de bona fe, que adoptin mesures que promoguin negociacions àmplies i reeixides i reitere una crida perquè totes les parts cooperin plenament amb la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 301 a la 400 (1971 - 1976)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Richard Boyle, tercer Earl de Burlington

Richard Boyle, 3r Earl de Burlington i 4t Earl de Cork (Yorkshire, Anglaterra 25 d'abril de 1694 – 15 de desembre de 1753) fou un arquitecte anglès. És recordat per haver portat l'arquitectura pal·ladiana a gran Bretanya i Irlanda. Els seus projectes principals incloiuen Burlington House, Westminster School, Chiswick House i Northwick Park. Burlington va ser anomenat l'Apol·lo de les Arts (the Apollo of the Arts) i "l'Earl arquitecte", va mostrar poc interès per la política. Va mostrar un gran amor per la música. Georg Frideric Handel li dedicà dues òperes, quan vivia a Burlington House: Teseo i Amadigi di Gaula.

## Galeria d'obres arquitectòniques

* Chiswick House Entrance Front
* Chiswick House Garden Front
* Chiswick House south western view
* Westminster School Dormitory
* Burlington House
* Holkham Hall
* Tottenham House

## Referències

* ↑ Arnold, Dana (Ed.), Belov'd by Ev'ry Muse. Richard Boyle, 3rd Earl of Burlington & 4th Earl of Cork (1694–1753). Essays to celebrate the tercentenary of the birth of Lord Burlington. London, Georgian Group. 1994. ISBN 0-9517461-3-8

## Bibliografia

* Howard Colvin, Dictionary of British Architects 3rd ed. 1995
* Handel. A Celebration of his Life and Times 1685 – 1759. National Portrait Gallery, London.
* Harris, John, The Palladians. London, Trefoil. 1981. RIBA Drawings Series. Includes a number of Burlington's designs. ISBN 0-86294-000-1
* Lees-Milne, James, The Earls of Creation. London, Century Hutchinson. 1986. Chapter III: Richard Boyle, 3rd Earl of Burlington (1694–1753). ISBN 0-7126-9464-1
* Wilton-Ely, John (Intro.), Apollo of the Arts: Lord Burlington and His Circle. Nottingham University Art Gallery. 1973. Exhibition catalogue.
* Wittkower, Rudolf, Palladio and English Palladianism. London, Thames and Hudson. Rep. 1985. ISBN 0-500-27296-4
** Cap. 8: Lord Burlington and William Kent.
** Cap. 9: Lord Burlington's Work at York.
** Cap. 10: Lord Burlington at Northwick Park.

## Enllaços externs

* Richard Boyle, Earl of Burlington Arxivat 2003-04-03 a Wayback Machine.
* Lord Burlington
* Richard Boyle, 3rd Earl of Burlington and 4th Earl of Cork at the National Portrait Gallery, London
# Rodrigo Rodero

Rodrigo Rodero (Madrid, 28 de març de 1974) és un guionista i director de cinema espanyol. És llicenciat en Comunicació Audiovisual i diplomat en direcció per l'Escola de Cinema de la Comunitat de Madrid (E.C.A.M). Va debutar en la direcció el 2003 amb el curtmetratge Kundas, que va rebre el premi Aisge al Festival Internacional de Cinema d'Ourense (OUFF). El seu següent curtmetratge, Chatarra (2004), va rebre el premi al millor actor al Festival de Cinema de l'Alfàs del Pi.
El 2010 va dirigir el seu primer llargmetratge, L'idioma impossible, amb un guió adaptat de la novel·la de Francisco Casavella i que fou nominada a la bisnaga d'Or del Festival de Màlaga, a la "violette d'or" del Festival de Cinema d'Espanya de Tolosa de Llenguadoc (on va guanyar el premi a l'opera prima) i a la Medalla del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics al millor guió adaptat.

## Filmografia

* Kundas (2003)
* Chatarra (2004)
* Mar de cristal (2005)
* Seis o siete veranos (2007)
* L'idioma impossible (2010)

## Referències

* ↑ Rodrigo Rodero a filmin.es
* ↑ Mañá sábado 4 de setembro proxéctanse 5 curtametraxes dentro do programa "Oleiros en curta". oleiros.org
* ↑ Festival del 2005
* ↑ El idioma imposible a gara.naiz
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 2010». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2018-04-22. [Consulta: 6 setembre 2019].