OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Músculs interossis dorsals del peu

Els músculs interossis dorsals del peu (musculi interossei dorsales pedis) són quatre músculs situats entre els ossos metatarsians. Els quatre músculs són músculs bipenniformes que s'originen individualment en dos caps situats en la meitat proximal dels costats dels ossos metatarsians adjacents. Les dues caps de cada músculs formen un tendó central que passa per sota del lligaments metatarsians transversos profunds. Els tendons estan inserits a la base del segona, tercera i quarta falange proximal, i en l'aponeurosi dels tendons de l'extensor llarg dels dits, sense fixar-se en les expansions extensores dels dits. Així, la primera està inserida en el costat medial del segon dit; els altres tres músculs estan inserits en les cares laterals del segon, tercer i quart dit.

## Funció

Els músculs interossis dorsals abdueixen les articulacions metatarsofalàngiques del tercer i quart dit. Com que hi ha un parell de músculs dorsals interossis en ambdós costats del segon dit, la contracció de dos músculs no produeix moviment com passa també amb el dit mitger de la mà.
L'abducció té poca importància al peu, però quan actuen juntament amb els interossis plantars, produeixen també la flexió de les articulacions metatarsofalàngiques. També, amb els interossis plantars, controlen la direcció dels dits durant l'activitat intensa, permetent als flexors curts i llargs realitzar les seves acciones.
A causa de la seva relació amb les articulacions metatarsofalàngiques, els músculs interossis també contribueixen a mantenir l'arc metatarsià anterior i també, fins a un cert punt, els arcs longitudinals medial i lateral del peu.

## Innervació

Tots els dorsals interossis estan innervats pel nervi plantar lateral o extern (S2-3). Aquells en el quart espai interossi estan innervats per la branca superficial i els altres per la branca profunda.

## Relacions

En l'interval angular entre els caps de cada un dels tres músculs laterals, passa una de les artèries perforants del dors del peu; a través de l'espai entre els caps del primer múscul passa la branca plantar de l'artèria dorsal del peu per la planta del pie.

## Notes

* ↑ En el Diccionari enciclopèdic de medicina apareixen amb aquesta denominació i coincideix amb en el Termcat, tot i que allà la denominació en singular. Així apareix també al Diccionari d'anatomia. Barcelona: Fundació Barcelona, 1993, 435 p. (Diccionaris terminològics) ISBN 84-88169-06-X

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 29 març 2015].
* 1 2 3 4 Palastanga, Field & Soames 2006, p. 311
* 1 2 Behnke 2006, p. 227
* 1 2 Gray's Anatomy, 1918 (see infobox)
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Galeria d'imatges

* Ossos del peu dret. Superfície dorsal.

## Enllaços externs

* 597295162 al GPnotebook
# El primer home

El primer home (títol original en francès, Le Premier Homme) és una novel·la autobiogràfica de l'escriptor algerià-francès Albert Camus. Aquesta novel·la va ser la seva última obra, ja que quan va morir no l'havia acabada.
El 4 de gener de 1960 a l'edat de 46 anys Albert Camus va patir un tràgic accident automobilístic a la rodalia de París. Dins de l' automòbil portava un maletí negre, que va ser trobat prop de l'arbre on es va estavellar. Al maletí amb alguns objectes personals com unes cartes, el passaport i el seu diari, hi van trobar un manuscrit de 144 pàgines difícils de desxifrar, per la manca de puntuació i l'escriptura ràpida de Camus. La troballa no només va significar el valor d'una gran obra inacabada, sinó també l'últim escrit per Albert Camus, qui va morir en l'accident. Aquest fet va ser tot el que es va saber de l'obra durant 34 anys, ja que més tard, l'any 1995, va ser publicada per la seva filla.

## Argument

La novel·la transcorre la vida d'en Jacques Cormery des del seu naixement fins als seus anys al liceu, o escola secundària, a l'Alger. A diferència de les seves obres anteriors, que havien tingut un rerefons intel·lectual i filosòfic molt important, Camus volia que aquesta novel·la estigues «carregada de coses i de carn». És una novel·la de les coses bàsiques i essencials: la infància, dies escolars, la vida del cos, l'energia del sol i el mar, el dolorós amor d'un fill per la seva mare, la recerca d'un pare perdut. Però també és la història d'un poble colonial en un paisatge africà no sempre acollidor, sobre la complexa relació de la metròpoli amb els seus colons, sobre els efectes íntims de la guerra i sobre la revolució política.

## Bibliografia

* Camus, Albert; Anna Casassas (Traductora). El primer home. Raig Verd, 2023. (en català).
* Camus, Albert; Ramon Lladó (Traductor). El primer home. Empúries, 1996. (en català).
* Camus, Albert; Aurora Bernárdez (Traductora). El primer hombre (pdf) (en castellà), 2003 [Consulta: 15 novembre 2013]. Arxivat 2013-11-09 a Wayback Machine.
* Jurt, Joseph «Le mythe d'Adam. Le Premier Homme d'Albert Camus» (en francès). Mythes des Origines : Eidôlon. Université Bordeaux-III, 2002, pàg. 307-316.
# Berlanga de Duero

Berlanga de Duero és un municipi espanyol ubicat a la província de Sòria, dins la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb Bayubas de Abajo, Tajueco, Valderrodilla i Fuentepinilla, al sud amb Bañuelos (Guadalajara), La Riba de Escalote i Rello, a l'est amb Centenera de Andaluz, Velamazán i Caltojar i a l'oest amb Quintanas de Gormaz, Recuerda i Retortillo de Soria.

## Demografia

Berlanga de Duero (Soria) :
| año | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 |
| Población | 2.159 | 2.166 | 1.954 | 2.090 | 2.213 | 2.362 | 1.934 | 2.243 | 1.565 | 1.481 | 1.148 |
Berlanga de Duero (Soria) :
| año | 1986 | 1988 | 1990 | 1992 | 1994 | 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 |
| Población | 1.511 | 1.510 | 1.481 | 1.342 | 1.297 | 1.238 | 1.169 | 1.148 | 1.132 | 1.099 | 1.080 |

## Personatges importants

* Fra Tomás de Berlanga (1487 - 8 d'agost de 1551), quart bisbe de Panamà. Fou el descobridor accidental de les illes Galápagos.

## Referències

* ↑ Fray Tomas de Berlanga - Catholic Encyclopedia
* ↑ Markham, Clements R. Discovery of the Galapagos Islands (Proceedings of the Royal Geographical Society, Vol. XIV, May 1892, pp. 314–16).
# Bhikhu Parekh

Bhikhu Chotalal Parekh, Baron Parekh (nascut el 4 de gener de 1935 a Amalsad, Gujarat) és un teòric polític i laborista membre de la Cambra dels Lords.

## Referències

* ↑ Biography Arxivat 13 June 2010$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. as the speaker for the Justice KT Desai Memorial Lecture 2009, Bombay Bar Association. Retrieved 25 March 2010.
# Neoperla wagneri

Neoperla wagneri és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a les illes Filipines.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Sivec, 1984. Scopolia 7:32. «PDF».
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Dolmen de la Clusella

El dolmen de la Clusella és un megàlit del neolític del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès. És a uns 500 metres al nord-oest de la masia de la Clusella, a la Vall de Marfà. És un megàlit del tipus de cambra simple, de mida força gran. Aquests tipus de sepulcres pertanyen a l'edat de bronze, entre el 2000 i el 1500 aC. Té la forma de cista rectangular tancada. Hi ha cinc lloses, les dels costats més altes que les del costat sud. La llosa de la coberta ha desaparegut. Es conserven restes del túmul circular, molt erosionat. Hi aparegueren algunes peces dentals.

## Referències

* ↑ La Clusella, Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya
# Ernest Marsden

Sir Ernest Marsden (Lancashire, 1889 - Wellington, 1970), físic britànic coparticipant del famós experiment de Rutherford amb partícules alfa. Després de la Primera Guerra Mundial va emigrar a Nova Zelanda on es va convertir en un científic de referència president de la Royal Society of New Zealand. Durant la Segona Guerra Mundial va tornar a Anglaterra on va col·laborar en el desenvolupament del radar. El 1958 seria nomenat cavaller. Va treballar al costat de Hans Geiger, utilitzant l'experiment de Rutherford amb raigs X. Després d'aquest treball van comprovar que hi havia l'espai buit del que parlava Demòcrit i John Dalton.
# Beatriu de Portugal

* Per a altres significats, vegeu «Beatriu de Portugal i d'Aragó».
Beatriu de Portugal (Coïmbra, 1372 - Madrigalejo, Regne de Castella, 1410) fou infanta de Portugal, reina titular de Portugal (1383-1385) i reina consort de Castella i Lleó (1383-1390). És venerada com a beata en el si de l'Orde de la Mercè.

## Família

Filla del rei Ferran I de Portugal, l'última de la dinastia Borgonya, i la seva esposa Elionor Telles de Menezes. Es casà el 17 de maig de 1383 a la ciutat d'Elvas i posteriorment a Badajoz amb Joan I de Castella. D'aquesta unió nasqué l'infant Miquel de Castella (1384-1385), coronat príncep de Portugal

## Biografia

La mort del seu pare l'octubre de 1383, amb Beatriu com a única hereva per la mort dels seus germans, comportà una inestabilitat en el regne de Portugal.
Ferran I per les seves guerres contra Castella hagué de signar una pau que comportà el casament de la seva filla Beatriu el 1383 amb el rei Joan I de Castella, vidu de la seva primera esposa Elionor d'Aragó. Beatriu comptava tan sols amb 11 anys mentre Joan I en tenia 25, una edat ja molt gran en aquella època. Segons el tractat signat entre Castella i Portugal, a la mort del rei Ferran I, la reina-vídua es convertí en regent del regne en nom de la seva filla. Però la noblesa així com el mateix poble no li agradà el casament entre Beatriu i Joan I, cosa que significava la fi de la independència del regne de Portugal i la seva submissió a la Corona de Castella.
Una rebel·lió va conduir al Gran Mestre de l'Ordre d'Avís, l'infant Joan de Portugal a reclamar el tron de Portugal al seu germanastre, tot i que bastard, del rei Ferran I de Portugal. Joan I de Castella envaí Portugal el 1384 per lluitar en favor dels interessos de la seva esposa, dels seus propis així com del nou infant nascut de la unió amb Beatriu, Miquel de Castella i de Portugal. Aquesta invasió acabà en la derrota del rei castellà el 14 d'agost de 1385 en la batalla d'Aljubarrota. Com a conseqüència d'aquesta derrota Joan I de Portugal es convertí en el nou rei, iniciant així la dinastia Avís.
Beatriu es retirà a Castella i morí al Madrigalejo el 1410, en llaor de santedat. Sebollida al convent de Sancti Spiritus de Toro (Zamora), és venerada com a beata en el si de l'Orde de la Mercè: la seva festivitat era el 25 de setembre.

## Referències

* ↑ de Salazar y Acha, Jaime. Las dinastías reales de España en la Edad Media (en castellà). Boletín Oficial del Estado, 2021, p. 290. ISBN 9788434027817.
* ↑ Echevarria, Ana. Catalina de Lancaster: reina regente de Castilla, 1372-1418 (en castellà). Nerea, 2002, p. 30. ISBN 9788489569799.
# Sant Jordi de Puigseslloses

Sant Jordi de Puigseslloses és una ermita del municipi de Folgueroles (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Capella situada a dalt d'un turó de margues blavoses, a prop de la masia de Puigseslloses. Presenta la planta de forma rectangular, coberta a dues vessants i un petit absis semicircular i un xic allargat. La façana, orientada a migdia, presenta un òcul i un portal amb arc de mig punt. A la part de tramuntana i adossat a la nau hi ha el campanar de planta quadrada, flanquejant també l'absis.
És de remarcar també el dolmen situat i gairebé adossat a la part dreta de la façana, del qual resten encara tres lloses dretes i una de mig ajaguda.

## Història

L'ermita fou erigida l'any 1477 i reformada i ampliada l'any 1883. Les formes arquitectòniques són de tipus rural i el seu valor històric rau en el fet que mossèn Cinto Verdaguer hi va cantar missa (és a dir, hi celebrà la seva primera missa) el dia 2 d'octubre de l'any 1870. El 1836 ho havia fet Sant Francesc Coll, dominic fundador de la Congregació de Dominiques de l'Anunciata.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 3 «Sant Jordi de Puigsseslloses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r març 2016].
# Blueprint

Un blueprint ("impressió blava") és una reproducció d'un dibuix tècnic, que documenta un disseny en arquitectura o en enginyeria fent servir un procediment d'impressió per contacte en fulls sensibles a la llum. Va ser inventat al segle xix i va permetre una ràpida reproducció de documents usats en la construcció i la indústria. El procediment del blueprint es caracteritza per tenir línies acolorides per la llum i el fons blau i és un negatiu de l'original. Està basat en el procés fotogràfic de la cianotípia. Aquest procediment no pot reproduir el color o els tons de gris.
Com a base la més comuna és el paper però els fets sobre la fibra de lli són més duradors però encara dura més el polièster.
El procés whiteprint ha desplaçat en gran manera al del blueprint.

## Procés

El 1861 el químic Alphonse Louis Poitevin, va trobar que el ferro-gal·lat en la goma aràbiga és sensible a la llum. La llum converteix aquest compost en un blau insoluble i permanent. Una capa d'aquest producte químic estesa sobre un paper es pot usar per reproduir una imatge en un document translúcid.
El resultat és una còpia de la imatge original a pràcticament la mateixa escala i aquesta imatge és estable.

## Referències

* ↑ Historic processes. Alternative photography. «Forgotten processes»
* ↑ Ralph W. Liebing Architectural Working Drawings, John Wiley & Sons, 1999 ISBN 0471348767 page 576

## Bibliografia

* A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Blueprint
* Vegeu Blueprint en el Viccionari, el diccionari lliure.Viccionari
Page, Walter Hines; Page, Arthur Wilson «Man And His Machines: Electric Blue Printing Machine». The World's Work: A History of Our Time, XXXI, novembre 1915, pàg. 113 [Consulta: 4 agost 2009].
# Gabriel Paletta

Gabriel Alejandro Paletta (nascut 15 de febrer de 1986) és un futbolista italià d'origen argentí que juga com defensa amb l'Atalanta BC, cedit per l'AC Milan, i la selecció de futbol d'Itàlia.
# Neoperla zonata

Neoperla zonata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.
Es troba a Àsia: el Vietnam.

## Referències

* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Stark & Sivec, 2008. Illiesia 4(3):19-54.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Diòclides

Diòclides és el nom dels següents personatges:
* Diòclides d'Atenes, acusador atenenc
* Diòclides d'Abdera, escriptor grec
# Erving

Erving és una població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2000 tenia 1.467 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Erving tenia 1.467 habitants, 600 habitatges, i 400 famílies. La densitat de població era de 40,8 habitants/km².
Dels 600 habitatges en un 29,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 13,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.039 $ i la renda mediana per família de 47.212$. Els homes tenien una renda mediana de 35.511 $ mentre que les dones 26.711$. La renda per capita de la població era de 19.107$. Entorn del 4,7% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Erving». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Erving». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Scheldeprijs femenina

La Scheldeprijs femenina (oficialment Scheldeprijs) és una cursa professional femenina de ciclisme en ruta d'un dia que es disputa anualment a la regió de Flandes, a Bèlgica. És la versió femenina de la carrera del mateix nom i es celebra el mateix dia que la seva versió masculina.
La primera edició es va disputar al 2021 formant part del Calendari UCI Femení i fou guanyada per la neerlandesa Lorena Wiebes.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2021 | Lorena Wiebes | Emma Norsgaard | Elisa Balsamo |
| 2022 | Lorena Wiebes | Chiara Consonni | Rachele Barbieri |
| 2023 | Lorena Wiebes | Charlotte Kool | Chiara Consonni |
| 2024 | Lorena Wiebes | Charlotte Kool | Martina Fidanza |

## Referències

* ↑ «2021 - 1st Scheldeprijs WE(1.1)» (en anglès). procyclingstats.com. [Consulta: 4 abril 2022].

## Vegeu també

* Scheldeprijs

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la cursa
# Blues Pills

Blues Pills és una formació internacional de blues rock i rock dur formada a la ciutat sueca d'Örebro l'any 2011. El grup està format per la cantant sueca Elin Larsson, el guitarrista francés Dorian Sorriaux, el baixista estatunidenc Zack Anderson i el bateria suec André Kvarnström, qui va substituir el bateria Cory Berry poc després del llançament del seu primer àlbum homònim, Blues Pills. Abans de la publicació d'aquest àlbum amb la discogràfica alemanya Nuclear Blast, havien publicat tres EP i dos singles.

## Components de la banda

* Elin Larsson (veu)
* Zack Anderson (baix)

## Referències

* 1 2 «Blues Pills, una pildora ‘molona’ de hard rock i blues». AgendaConcerts.cat, 05-04-2014. Arxivat de l'original el 29 d'agost 2014. [Consulta: 8 març 2019].
# Francisco Flores Pérez

Francisco Guillermo Flores Pérez (17 d'octubre de 1959-30 de gener de 2016) va ser president del Salvador en el període de 1999-2004. Fou membre del partit Aliança Republicana Nacionalista (ARENA).
Va estudiar filosofia en el Amsherst College, i va ingressar en el món polític després de la mort del seu sogre, el Cap de Personal en el govern d'Alfredo Cristiani. Va començar la seva carrera política en ARENA com a Ministre de Planificació. Després com Vice-ministre de la Presidència, amb funcions com Assessor del cap d'Estat, i va dirigir el pla d'acció governamental per a acordar els Tractats de Pau de gener de 1992 que van acabar amb dotze anys de conflicte armat al país.
En les eleccions del 20 de març de 1994, Flores va ser elegit diputat per a l'Assemblea Legislativa i el president Armando Calderón Sol el va nomenar Secretari d'Informació per a la Presidència. El 29 de març de 1999, ARENA va anunciar que Flores seria el seu candidat per a les eleccions de 1999. L'1 de juliol de 1999 va esdevenir el tercer president del partit ARENA que governava El Salvador i en el cap de govern més jove del continent (39 anys).
El desgast durant els cinc anys del seu mandat van fer decidir al partit ARENA de buscar un altre candidat per a les següents eleccions, Tony Saca, qui guanyà les eleccions del 2004 amb una polèmica estratègia mediàtica.

## Enllaços externs

* http://www.cidob.org/es/documentacion/biografias_lideres_politicos/america_central_y_caribe/el_salvador/francisco_flores_perez Arxivat 2014-12-08 a Wayback Machine.
* https://web.archive.org/web/20070927183716/http://www.laprensagrafica.com/especiales/2004/traspasopresidencial/nota07.asp
* https://web.archive.org/web/20070101150921/http://www.granma.cubaweb.cu/temas9/articulo27.html
* http://noticias.univision.com/video/386436/2014-01-31/noticiero-univision/videos/donde-esta-francisco-flores
# My Lover My Son

My Lover, My Son és una pel·lícula dramàtica de coproducció estatunidenca i britànica de 1970 dirigida per John Newland. Explica la història d'una mare interpretada per Romy Schneider que s'aferra al seu fill madur. La pel·lícula està basada en la novel·la de Edward Grierson de 1952 Reputation for a Song.

## Argument

Francesca Anderson porta un matrimoni infeliç amb el seu marit Robert. La seva veritable atenció es dedica al seu fill James, que li recorda al seu difunt amant Macer. La Francesca és l'única que sap que en James no és del Robert, sinó el fill de Macer. Així que Francesca reacciona gelosa quan James s'enamora d'una xicota, Julie.
James intervé en una discussió entre els seus pares i mata en Robert. Durant el judici de James, Francesca fa la confessió crucial a favor del seu fill, que és declarat innocent. Per incomoditat de la Francesca, James escapa de l'aferrament de la seva mare i decideix quedar-se amb la Julie.

## Repartiment

* Romy Schneider com Francesca Anderson
* Donald Houston com Robert
* Dennis Waterman com James Anderson
* Patricia Brake com Julie
* Peter Sallis com Sir Sidney Brent
* William Dexter com Parks
* Alexandra Bastedo com Cicely Clarkson
* Janet Brown com Mrs. Woods
* Peter Gilmore com Barman

## Referències

* ↑ Movie Review by Roger Greenspun, The New York Times, May 14, 1970
* ↑ My lover My son a BFI

## Enllaços externs

* My Lover My Son a YouTube
* My Lover, My Son a TCM Movie Database (anglès)
* Registre de catàlog My Lover, My Son (1970) a la Biblioteca del Congrés dels Estats Units
# Diòclides d'Abdera

Diòclides d'Abdera (en llatí Diocleides, en grec antic Διοκλείδης) era un escriptor grec nascut a Abdera.
Ateneu de Nàucratis l'esmenta com a autor d'una encertada descripció de l'enginy anomenat Ἑλέπολις ('helépolis' destructora de ciutats), una màquina per als setges, construït per Epimac d'Atenes (Epimachus) per a Demetri Poliorcetes durant el setge de Rodes. També en parla Plutarc.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Diocleides». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 7 abril 2021].