OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tribus d'Aràbia

Tribus d'Aràbia fa referència als clans àrabs que han viscut o viuen a la Península Aràbiga.
Gran part de l'estirp anterior a Maadd es basa en la genealogia bíblica i per tant, persisteixen els dubtes sobre l'exactitud d'aquest segment de la genealogia àrab. El consens general entre els genealogistes àrabs del segle XIV és que els àrabs són de tres tipus:
Àrabs desapareguts (en àrab: العرب البائدة): Són els més antics, però de la seva història se sap ben poc. Aquests inclouen 'Aad, Thamud, Tasm, Jadis, Imlaq i altres. Jadis i Tasm van morir a causa del genocidi. 'Aad i Zamud van morir a causa de la seva decadència, segons consta en l'Alcorà. Els arqueòlegs han descobert recentment inscripcions que contenen referències a "Iram", que era una ciutat important dels 'Aad. Imlaq és la forma singular d''Amaleeq i és probablement sinònim dels bíblics Amalequites
Àrabs purs (en àrab: العرب العاربة): Són del Iemen; es va originar a partir de la progènie de Ya‘rub bin Yashjub bin Qahtan anomenats també àrabs qahtanites.
Àrabs arabitzats (en àrab: العرب المستعربة): Es va originar a partir de la progènie d'Ismael el primer fill del patriarca Abraham i la tribu Júrhum, també anomenada Àrabs adnani. El Profeta Mahoma és un àrab 'Adnani.

## Llista de tribus

Heus ací una llista parcial de les tribus d'Aràbia.

### A

* Ababda
* Abd al-Kan
* Abd-al-Qays
* Al-Abnà
* Al-Awamir
* Al-Awazim
* Al-Aws
* Al-Gain
* Al-Khàzraj
* Al-Wahiba
* Amila
* Anaza
* Àssad
* Azd

### B

* Banu Bàriq
* Ba Alawi
* Badjila
* Bahila
* Bakil
* Bakmi
* Bakr ibn Wàïl
* Balarith
* Banu al-Manasir
* Banu Ghazan
* Banu Ghifar
* Banu Hadjir
* Banu Hanzala
* Banu Hilal
* Banu Hina
* Banu Kalb
* Banu Kinana
* Banu Khadir
* Banu Khalid
* Banu Kharus
* Banu l-Muntafik
* Banu Lihyan
* Banu Makhzum
* Banu Mazin
* Banu Mughayd
* Banu Murra
* Banu Sad ibn Bakr
* Banu Subay
* Banu Sulaym
* Banu Tamim
* Banu Udhra
* Banu Xammar
* Banu Xayban
* Bathari

### D

* Dawasir

### F

* Fazara

### G

* Ghamid
* Ghatafan
* Ghani ibn Asur

### H

* Hamdan
* Banu Hanifa
* Harb
* Haixid
* Haixid wa-Bakil
* Banu Hassan
* Hawazin
* Himiarites
* Hubus
* Hudhayl
* Hutaym
* Huwaytat

### I

* Ifar
* Ijl
* Iobarites
* Iyad

### J

* Janaba
* Jadhima ibn Àmir
* Judham
* Júrhum

### K

* Kedarites
* Khafadja
* Khawlan
* Khuzaa
* Kilab ibn Rabia
* Kinana ibn Khuzayma
* Kinda
* Kudaa

### L

* Banu Lakhm o làkhmides

### M

* Maadd
* Maafir
* Madhhidj
* Madianites
* Murad
* Mutayr
* Muzayna

### N

* Nabateus
* Numairites

### O

* Omeies

### Q

* Banu Qaynuqà (de religió jueva)
* Banu Quda'a
* Qahtan
* Quraix
* Bani Qurayza (de religió jueva)

### R

* Rabia
* Ramanites
* Rufayda
* Ruwala

### S

* Salih
* Salul
* Sarraí
* Banu Sa'ida
* Banu Salama
* Al-Salti
* Al-Suwaidi

### T

* Banu Taim
* Taghlibites
* Banu Tamim
* Thamud
* Al Thani
* Tanukh
* Tanúkhides
* Taym Allah ibn Thalaba
* Taym ibn Murra
* Tayyi
* Thakif

### U

* Uqayl
* Utayba
* Utub

### X

* Xahran
* Al-Xabeeb
* Bani Xehr
* Banu Xutayba
* Xararat

### Y

* Yam
* Yarbu

### Z

* Zabadeus
* Zaranik
* Zahranites
* Banu Zahra
* Banu Zuhrah
* Banu Zayd

## Vegeu també

* Àrabs del Khuzestan
# Terra de Miranda

Terra de Miranda és una serie produïda per Zopilote i Voz Audiovisual per Televisión de Galicia, amb exteriors gravats a Mondoñedo i Aranga. Es va començar a emetre el 2001 i constava de 7 temporades i 138 episodis. Va tancar el seu èxit a la pantalla petita el 2007 amb una temporada de 26 episodis en què va arribar a una mitjana de 150.000 espectadors i un 14,7% de quota. Fins i tot fou emesa a la televisió de Polònia.
La sèrie comença amb una veterinària que arriba a un poble de l'interior de Galícia amb els seus dos fills petits per oblidar la seva separació, però amb la imminent jubilació d'un oncle que hi viu, també veterinari, decideix prendre el lloc que deixa vacant.

## Intèrprets

* María Bouzas com Carmela
* Xosé Luís Bernal com Alfonso
* Luís Iglesia com Antón
* Alfonso Agra com Silvino
* Luísa Merelas com Mucha
* Celso Bugallo com Servando
* César Cambeiro
* Juan Carballido
* Mela Casal
* Sara Piñeiro
* Carlos Couso
* Gloria Ferreiro
* Beatriz García
* Xulio Abonjo
* Anselmo Gómez
* Daniel Lago
* Patricia de Lorenzo
* Sonia Méndez
* Carlos Blanco
* Víctor Mosqueira
* Isabel Naveira
* Marcos Pereiro
* Mariana Carballal
* Gonzalo Rey
* Domingo Rey
* Alberto Rolán
* Pepo Suevos
* Carlos Caetano Biscaínho

## Guionistes

* Raúl Dans, Daniel Domínguez, Alejandra Juno

## Premis i nominacions
### Premis Mestre Mateo

| Any | Categoria | Receptor | Resultat |
| 2002 | Millor director | Jorge Coira i Chema Gagino | Nominat |
| 2002 | Millor actriu | María Bouzas | Guanyadora |
| 2002 | Millor actor secundari | Xosé Luís Bernal "Farruco" | Nominat |
| 2002 | Millor actriu secundària | Patricia de Lorenzo | Nominat |
| 2002 | Millor realitzador | Carlos Sedes | Nominat |
| 2002 | Millor sèrie de televisió | Voz Audiovisual e TVG | Nominat |
| 2002 | Millor direcció de producció | Amalia Mato, Ana Míguez, Silvia Carnero, Alfonso Blanco i Jesús Vecino | Nominat |
| 2002 | Millor direcció artística | Antonio Pereira i Inés Rodríguez | Nominat |
| 2002 | Millor muntatge | Martín Fiallega, Óscar Rodríguez, Manu Mayo i Luis Millares | Nominat |
| 2002 | Millor banda sonora | Piti Sanz | Nominat |
| 2002 | Millor so | Fran Arcay, Rubén Bermúdez e Víctor G. Seijo | Nominat |
| 2002 | Millor fotografia/il·luminació | Xosé Manuel Neira | Guanyadora |
| 2002 | Millor maquillatge i pentinat | Ana Muíño | Nominat |

## Notes

* ↑ La Voz de Galicia. «La serie «Terra de Miranda» empieza su nueva temporada esta noche en TVG», 7 xaneiro 2007.
* ↑ La televisión regional polaca compra a TVG la serie de Voz Audiovisual «Terra de Miranda», La voz de Galicia, 31 de juliol de 2015
* ↑ La serie «Terra de Miranda» regresa el lunes a la programación de la TVG, La voz de Galicia, 27 de febrer de 2002

## Enllaços externs

* Capítols a la carta de Terra de Miranda
# Cantó de Sedan-Nord

El cantó de Sedan-Nord és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Sedan. Té sis municipis i part del de Sedan.

## Municipis

* La Chapelle
* Fleigneux
* Floing
* Givonne
* Glaire
* Illy
* Sedan (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 19..-1955 | André Victoor | PCF |
| 1955-1973 | M. Dumay | MRP, després CD |
| 1973-1985 | Jean-François Dromby | PS |
| 1985-1998 | Daniel Jacquemin | RPR |
| 1998-2008 | Dominique Billaudelle | PS |
| 2008-2011 | Anne Baron | Divers droite |
| 2011- | Rachelle Louis | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 11.260 | 11.198 | 11.307 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Ležiachov

Ležiachov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Referències

* ↑ «Martin (District, Žilinský kraj, Slovakia) - Population Statistics, Charts, Map and Location» (en anglès). [Consulta: 9 novembre 2018].
# Punta de la Senyora

La Punta de la Senyora és una muntanya de 262 metres que es troba al municipi de Flix, a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre. Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 251131001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tae

* Aquest article tracta sobre l'estat coreà. Si cerqueu TAE (Taxa Anual Equivalent), vegeu «TAE».
Tae fou un dels estats de la confederació de Gaya a Corea. A les seves llistes de reis apareix com a primer Ijinasi Wang, que va tenir set successors de nom desconegut. Altres reis foren Inoe Wang, Wolgwang Taeja, i Haji Wang, i almenys quatre mes abans del darrer Doseolji Wang, sota el regnat del qual fou annexionat al regne de Silla el 562.
# Clucy

Clucy és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 72 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Clucy era de 72 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 41 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 8 estaven desocupats. 39 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 31 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 5 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Clucy el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 12 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 44 persones, 31 eren actives i 13 eren inactives. Les 31 persones actives estaven ocupades(17 homes i 14 dones).. De les 13 persones inactives 10 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa alimentària.
L'any 2000 a Clucy hi havia 10 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Clucy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Clucy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Txeguitun

El riu Txeguitun (rus: Чегиту́н) és un curs d'aigua de la península de Txukotka, a l'extrem oriental de Sibèria. És el riu més oriental d'Euràsia.

## Característiques

Té una longitud de 137 quilòmetres i una conca de drenatge de 4.120 quilòmetres quadrats.
Neix a les muntanyes de la península de Txukotka i segueix un curs en direcció nord-est, travessant el cercle polar àrtic pocs quilòmetres abans de la seva desembocadura al mar dels Txuktxis. La conca del Txeguitun és en una zona poc habitada. Al llarg del riu s'hi troben només paratges de tundra desolats. El nucli de Uelen és a uns quants quilòmetres més a l'est de la seva desembocadura.
Administrativament la zona d'aquest riu i la seva conca pertanyen al Districte autònom de Txukotka (Rússia).
Els peixos que es troben a les seves aigües, glaçades més de vuit mesos l'any, són principalment la truita àrtica (Salvelinus alpinus), el salmó siberià (Hucho taimen) i la truita Salvelinus malma.

## Referències

* ↑ Chukotka Arxivat September 24, 2008, a Wayback Machine.
* ↑ «Chukotka: between the two oceans» (en anglès). Arxivat de l'original el 24/9/2008. [Consulta: 26 agost 2023].
* ↑ «Chegitun». Mapcarta. [Consulta: 2 maig 2016].
* ↑ «Beringia National Park»
* ↑ Hydrographic and Environmental data

## Enllaços externs

* Imatge del riu Txeguitun
# Toba-Kakar

Toba-Kakar és una serralada muntanyosa al Pakistan, al nord del Balutxistan (regió) que forma la frontera entre aquesta província del Pakistan i l'Afganistan. És una branca de la serralada de Safed Koh, amb tres serres paral·leles que ascendeixen gradualment en direcció sud-oest des dels 1.500 msnm a Gumal fins als pics de Sakir (3.139 msnm), Kand (3.344 msnm) i Nigand (2.926 msnm). Des d'allí descendeix a l'oest a l'altre costat de Chaman, i gira al sid-oest continuant amb el nom de Khwaja Amran i de Sarlath fins que acaba unida a la serralada Central de Makran després d'un desenvolupament d'uns 500 km.
Els rius principals són el Kundar i el Zhob i la zona que reguen és anomenada pels habitants com Kakar Khorasan; la part a l'oest del pic Kand és anomenada Toba i era habitada pels paixtus achakzai. Els importants passos de Khojak i Ghwazha es troben al Khwaja Amran.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Boulevard Royal

El Boulevard Royal o Boulevard Reial (en luxemburguès: Boulevard Royal) és un carrer a la ciutat de Luxemburg, al sud de Luxemburg. El bulevard és una artèria viària d'una sola via que recorre tot el nord i l'oest del centre de la ciutat, Ville Haute. A més de la seva importància com una de les artèries principals de la ciutat de Luxemburg, també és la llar de gran part de la gran indústria de serveis financers de Luxemburg, incloent el Banc Central de Luxemburg.
La Ruta del Boulevard Royal s'estén des de la Côte d'Eich, al nord-est de Ville Haute, a l'oest i sud-oest per aproximadament 330 metres, abans de prendre un gir cap al sud, amb força, amb la qual cosa es perllonga durant 400 metres. En l'extrem sud del carrer hi ha el pont Adolphe, que pren el tràfic per carretera a través de la Pétrusse unint-se a l'Avinguda de la Llibertat.

## Referències

* ↑ «Información sobre la Calle». [Consulta: 14 desembre 2013].
* ↑ (C.), 2011. Marienstatue am Bd Royal in neuer Pracht. Luxemburger Wort vum 1. Oktober 2011, S. 42. Dës Statu ass déi eenzeg, déi vun deem Haus Rescht ass, dat an den 1980er Joren ofgerappt gouf, fir dat aktuellt Gebai opzeriichten. Si war och do um Eck ubruecht.
# Cantó de Segonzac

El cantó de Segonzac és un cantó francès del departament del Charente, situat al districte de Cognac. Té 16 municipis i el cap és Segonzac.

## Municipis

* Ambleville
* Angeac-Champagne
* Bourg-Charente
* Criteuil-la-Magdeleine
* Gensac-la-Pallue
* Genté
* Gondeville
* Juillac-le-Coq
* Lignières-Sonneville
* Mainxe
* Saint-Fort-sur-le-Né
* Saint-Même-les-Carrières
* Saint-Preuil
* Salles-d'Angles
* Segonzac
* Verrières
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1973 | Robert Bonnaud | Divers gauche |
| 1973-1985 | Max Cointreau | Divers droite, després UDF |
| 1985-1998 | Pierre Hitier | RPR |
| 1998-2011 | Philippe Bonnaud | UDF, Divers droite |
| 2011- | Jérôme Sourisseau | MoDem |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Leštiny

Leštiny és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2021 tenia 296 habitants.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 22 gener 2021. [Consulta: 25 gener 2022].
# Rafael Leszczyński

Rafael Leszczyński (en polonès Rafał Leszczyński) va néixer l'octubre de 1579 a la població ucraïnesa de Lviv i va morir el 29 de març de 1636 a Włodawa (Polònia). Era un noble polonès, fill d'Andreu Leszczyński (1559-1605) i d'Anna Firlejowna (1560-1588). Castlà de Kalisz des de 1618, va esdevenir voivoda de Belz en 1620, i starost de Hrubieszów el 1633.
Va rebre una àmplia educació en el camp del Dret, humanitats, teologia, ciència militar, ciències naturals, i fins i tot va estudiar Galileu. També va viatjar per gran part d'Europa.
Va començar la seva carrera política al parlament local de Sandomierz Voivodeship. Era un opositor del rei Segimon III Vasa, però mai es va aixecar en rebel·lió obertament, ni va participar en la Rebel·lió de Zebrzydowski. De confessió protestant, va ser un defensor dels drets dels protestants i de la tolerància religiosa en la Confederació de Polònia i Lituània, dedicant la major part de la seva influència política als assumptes de la religió. Va acollir membres de l'església Txeca i refugiats procedents de Silèsia durant la Guerra dels Trenta Anys. Va patrocinar moltes noves esglésies protestants, així com escoles, i va millorar les ja existents, com l'escola de Leszno. Se'l coneixia com el Papa dels calvinistes de Polònia". En política exterior, va donar suport a la cooperació tant amb els catòlics de França com amb els protestants de Suècia.
Va mantenir correspondència amb Gabor Bethlen de Transsilvània i amb Jordi Guillem de Brandenburg. Aquest li va donar una paga anual de 3000 Złoty a canvi del seu suport a la causa protestant. A partir de 1629 també mantenia correspondència amb el canceller suec Axel Oxenstierna. Era un ferm partidari del casament entre en el rei Ladislau IV de Polònia i una princesa protestant. El 1635 va prendre part en les negociacions amb Suècia on va treballar d'acord amb l'ambaixador francès, el comte Claude d'Avaux, mostrant-se sempre partidari d'evitar les hostilitats entre Suècia i Polònia.

## Matrimoni i fills

El 1604 es va casar amb Anna Radzimińska (1586-1635), filla d'Estanislau Radzimiński (1528-1591) i de Teodora Sanguszko (1565-1598). El matrimoni va tenir els següents fills:
* Teodora (1605- ?)
* Andreu (1606-1651)
* Rafael (1607-1644)
* Boguslau (1614-1659, casat primer amb la comtessa Anna Dönhoff (1621-1655) i després amb la princesa Joana Caterina Radziwill (1637-1665).
* Ladislau (1616-1661)

## Bibliografia

* Kate Wilson: The Politics of Toleration Among the Szlachta of Great Poland: Rafał Leszczyński (1579–1636) and Krzysztof Opaliński (1609–55), Slovo, 14/2002
* * Bibliografia Literatury Polskiej – Nowy Korbut, t. 2 Piśmiennictwo Staropolskie, Państwowy Instytut Wydawniczy, Warszawa 1964, s. 446-448

## Enllaços externs

* http://awt.ancestrylibrary.com
# Thorkell de Dublín

Thorkell de Dublín, va ser un cabdill viking i rei del regne de Dublín, almenys fins a 1133 quan els registres històrics parlen de la seva fugida a Escòcia a causa de les envestides dels normands a Irlanda.
Els seus tres fills, Ragnall Thorgillsson, Brotar Thorgillsson i Hasculf Rögnvaldsson també van ser reis de Dublín, els últims monarques de la dominació vikinga en l'illa.
Segons els Annals irlandesos, Thorkell i la seva família van haver de competir contra els nòrdic-gaèlics de les Hèbrides pel control de Dublín.

## Vegeu també

* Llista de reis de Dublín

## Referències

* ↑ The Medieval Irish Annals, Gearoid Mac Niocaill, Medieval Irish History Series, 3, Dublin, (1975)
* ↑ Downham, 2007, p. 33-51.
* ↑ Ó Donáll, F, The Norse Kings of Ireland, Coogan Media, 1967
* ↑ Flanagan, Marie Therese. «Irish royal charters: texts and contexts» (en anglès) p. 277. [Consulta: 22 febrer 2013].

## Bibliografia

* Downham, Clare. Living on the edge: Scandinavian Dublin in the Twelfth Century. West over Sea, Studies in Scandinavian Sea-Borne Expansion and Settlement Before 1300 (en anglès). Leiden and Boston: Beverley Ballin Smith, Simon Taylor and Gareth Williams, 2007. ISBN 978-90-04-15893-1.
# Bretwalda

Bretwalda és el títol que rebia el monarca britànic que tenia l'hegemonia sobre la resta dels monarques a la Gran Bretanya durant el període de l'heptarquia anglosaxona (segle V al IX). Entre els anys 475 i 827, el territori de la Gran Bretanya estava dividit en set regnes d'origen germànic formats per saxons, angles i juts. Entre aquests regnes hi havia constants guerres per afirmar el domini sobre els altres, i el monarca més poderós del moment s'atorgava a si mateix el títol de Bretwalda. La Crònica anglosaxona n'anomena vuit, essent el primer de tots el rei de Sussex Aelle. Sembla que els monarques que s'apropiaven del títol més sovint eren els dels regnes de Wessex i Mèrcia (Offa i Penda), tot i que també es parla de diversos bretwalda del regne de Northúmbria. Actualment no se sap del cert si durant el període de l'heptarquia anglosaxona s'utilitzava el concepte bretwalda per definir el monarca més poderós, ja que les primeres fonts que utilitzen aquest títol les trobem durant el segle ix, a la Crònica anglosaxona.

## Referències

* ↑ «Bretwalda». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Història Medieval Universal. (2012) Facultat de Geografia i Història. Universitat de Barcelona
# Can Ros (Sant Andreu de Llavaneres)

Can Ros, o Can Riviere, és una masia de Sant Andreu de Llavaneres (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia formada per tres cossos i dues plantes; la part central és més elevada. A la façana principal hi ha un portal adovellat. Les finestres són de pedra picada amb una discreta decoració. En una d'aquestes hi figura la data de construcció: 1780. L'interior s'ha modificat, però conserva totes les llindes de pedra i les finestres tenen festejadors a la part interior. Al darrere, damunt del celler, hi havia un estatge que ocupaven els jornalers.

## Història

A la façana principal hi figura la data de 1780. Fou propietat de la família Rivière, per això també es coneix amb aquest nom. Actualment, és de propietat municipal i acull el casal de joves del municipi.

## Referències

* 1 2 «Can Ros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Leptodactylus cunicularius

Leptodactylus cunicularius és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Nascimento, L.B., Eterovick, P.C. & Silvano, D. 2004. Leptodactylus cunicularius. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# TV-7333

La TV-3344 és una carretera local de la comarca de la Terra Alta. Duu la T perquè és de les carreteres que pertanyen a la demarcació de Tarragona, i la V pel seu antic caràcter de carretera veïnal. Discorre pels termes municipals de Corbera d'Ebre, la Fatarella, Vilalba dels Arcs, d'aquella comarca.
La carretera arrenca de la TV-7331, just al límit dels termes de Corbera d'Ebre i de la Fatarella. Passa per dins del terme de Corbera d'Ebre, però torna a fer de límit municipal un llarg tros més, primer entre els dos termes esmentats, i més tard, entre Corbera d'Ebre i la Pobla de Massaluca. La carretera s'adreça cap a ponent, i més tard cap al sud-oest, i s'aboca en la TV-7231 a migdia de Vilalba dels Arcs, a los Quatre Camins.

## Enllaços externs

* La TV-7333 en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tirà crestat de Veneçuela

El tirà crestat de Veneçuela (Myiarchus venezuelensis) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als clars del bosc i boscos oberts del nord-est de Colòmbia i nord de Veneçuela i a Tobago.

## Referències

* ↑ «Tirà crestat de Veneçuela». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)