OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Willem van de Velde el Vell

Willem van de Velde el Vell (c. 1611, Leiden - 13 de desembre de 1693, Greenwich) va ser un pintor neerlandès.

## Biografia

A la seva joventut, va ser mariner. La seva especialitat com a pintor van ser les marines. Durant un temps va ser artista oficial de l'armada neerlandesa, estant present a la Batalla dels Quatre Dies, per fer esbossos. Va representar nombroses pintures d'aquest mateix tema.
El 1672, Willem va entrar al servei de Carles II d'Anglaterra, en el moment en què les Províncies Unides dels Països Baixos estaven en guerra amb Anglaterra.
Els seus fills, Willem van de Velde el Jove i Adriaen van de Velde, van ser també pintors.

## Obres

* La batalla de Livorno (1655) Rijksmuseum d'Amsterdam
* La batalla de Dunkerque (1659) Rijksmuseum d'Amsterdam
* Les set províncies (batalla dels Quatre Dies) pintada el 1693.
* La batalla de Schooneveld realitzada el 1674.

## Galeria

| Marina | La Batalla de Schooveneld |

## Referències

Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# William Peden

William John Peden, conegut com a Torchy Peden, (Victoria, 16 d'abril de 1906 - Northbrook, 30 de gener de 1980) fou un ciclista canadenc, que es va especialitzar en les curses de sis dies de les quals va aconseguir 38 victòries. Aquesta xifra no va poder ser superada fins al 1965. Continua, però, amb poder seu una marca encara no igualada que és la de més victòries en un any, ja que en va aconseguir deu al 1932.
Va participar en els Jocs Olímpics d'Amsterdam en tres modalitats diferents.
El seu germà Douglas va ser també ciclista, amb el qual va aconseguir 5 victòries fent parella.

## Palmarès

* 1931
** 1r als Sis dies de Minneapolis (amb Jules Audy)
** 1r als Sis dies de Mont-real 1 (amb Henri Lepage)
** 1r als Sis dies de Portland (amb Mike Defilippo)
** 1r als Sis dies de Mont-real 2 (amb Henri Lepage)
* 1932
** 1r als Sis dies de Milwaukee 1 (amb Polly Parrott)
** 1r als Sis dies de Nova York 1 (amb Reginald McNamara)
** 1r als Sis dies de Mont-real 1 (amb Jules Audy)
** 1r als Sis dies de Toronto (amb Reggie Fielding)
** 1r als Sis dies d'Atlantic City (amb Franco Giorgetti)
** 1r als Sis dies de Chicago (amb Jules Audy)
** 1r als Sis dies de Minneapolis (amb Jules Audy)
** 1r als Sis dies de Nova York 2 (amb Fred Spencer)
** 1r als Sis dies de Milwaukee 2 (amb Gus Rys)
** 1r als Sis dies de Mont-real 2 (amb Reginald Fielding)
* 1933
** 1r als Sis dies de Saint Louis (amb Henri Lepage)
** 1r als Sis dies de Detroit (amb Stanley Jackson)
** 1r als Sis dies de Minneapolis (amb Henri Lepage)
** 1r als Sis dies de Nova York (amb Alfred Letourneur)
* 1934
** 1r als Sis dies de Buffalo (amb Fred Ottevaire)
** 1r als Sis dies de Chicago (amb Tony Shaller)
** 1r als Sis dies de Pittsburgh (amb Jules Audy)
** 1r als Sis dies de Cleveland (amb Freddy Zaech)
** 1r als Sis dies de Mont-real (amb Jules Audy)
** 1r als Sis dies de Toronto (amb Jules Audy)
** 1r als Sis dies de Detroit (amb Frank Bartell)
** 1r als Sis dies de Milwaukee (amb Jules Audy i Henri Lepage)
* 1935
** 1r als Sis dies de Kansas City (amb Piet van Kempen)
** 1r als Sis dies de Toronto (amb Alfred Crossley)
* 1937
** 1r als Sis dies de Buffalo (amb Douglas Peden)
** 1r als Sis dies de Louisville (amb Jules Audy)
** 1r als Sis dies de Toronto (amb Douglas Peden)
* 1938
** 1r als Sis dies de San Francisco (amb Douglas Peden)
** 1r als Sis dies de Mont-real (amb Douglas Peden)
* 1939
** 1r als Sis dies de Nova York (amb Douglas Peden)
** 1r als Sis dies de Chicago (amb Douglas Peden)
* 1940
** 1r als Sis dies de Washington (amb Cesare Moretti Jr)
** 1r als Sis dies de Chicago (amb Cecil Yates)
* 1942
** 1r als Sis dies de Mont-real (amb Charles Bergna)

## Referències

* ↑ «Biografia de William Peden». 6dayracing.ca. Arxivat de l'original el 7 de març 2016. [Consulta: 29 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Willy von Möllendorff

Willy von Möllendorff (Berlín, 28 de febrer de 1872 - Szczecin, 27 d'abril de 1934) fou un compositor alemany. Va ser més conegut pel seu treball en el camp de la música de quarts tons. De vegades també escrivia el seu nom com a Willi Möllendorff.

## Biografia

Willy Ernst August Paul von Möllendorff era el fill de l'agricultor Hugo Wichard von Möllendorff i la seva dona, l'actriu Mathilde Buchwald. Va estudiar música a Berlín i després va ser inicialment director de música de teatre i pianista. Al cap d'un temps va haver de renunciar a aquestes activitats per la incipient pèrdua auditiva i després va viure com a compositor a Gießen i Stettin. Va estar casat amb l'actriu Margarethe Skorzewska.

## Obra

Les obres de Möllendorff inclouen diverses òperes, cors masculins, cançons i una "Great Fatherland Tone Painting, 100 Years of Sword and Lyre" (1900).
El 1917 va realitzar un "harmonium bicromàtic" en públic a Viena i Berlín. Amb això, cada pas de semitons de la sintonia habitual es va tornar a dividir, de manera que es va disposar d'una reserva de to de 24 passos per octava. En conseqüència, el teclat que va desenvolupar tenia claus marrons addicionals per als nous tons entre les tecles blanques i negres habituals. També va introduir una notació senzilla per a música de quarts tons.
El seu llibre Música amb quarts tons. Experiències sobre l'"harmoni bicromàtic" de Willi Möllendorff també va ser publicada el 1917 per FEC Leuckart, Leipzig. També ha publicat cançons amb acompanyament d'aquest instrument.

## Bibliografia

* Alfred Baumgartner: Propylaea World of Music-The Composers-Un lèxic en cinc volums. Propylaen Verlag, Berlín 1989, ISBN 3-549-07830-7. Volum 4, pàgina 60
# Vive Kielce

El KS Vive Handball Kielce SA és un club d'handbol masculí professional amb seu a Kielce al sud-est de Polònia. El club juga a la Superlliga polonesa i és un competidor habitual de la EHF Champions League. És el club d'handbol polonès amb més èxit segons el nombre de títols de lliga (20).
Des de 1984, el club juga a la lliga de més alt nivell de l'handbol polonès, guanyant el seu primer títol el 1993 (van acabar la temporada amb 44 punts, 5 punts més que un dels seus millors concursants: Wisła Płock).
El 2019, s'ha convertit en el club d'handbol amb més èxit de Polònia, guanyant el seu 16è títol i, per tant, superant l'anterior rècord, Śląsk Wrocław.
Al llarg dels anys de funcionament, el club ha aconseguit arribar a la final a quatre de la Lliga de Campions cinc vegades, guanyant finalment la competició d'handbol més prestigiosa d'Europa la 2016.

## Referències

* ↑ «Osiągnięcia» (en polonès). kielcehandball .pl. [Consulta: 29 agost 2020].
* ↑ «lata-pelne-sukcesow-i-emocji-vive-group-podsumowuje-18-lat-wsparcia-dla-ks-vive-kielce-handball-s-a/ To były wspaniałe lata pełne sukcesów i emocji. VIVE Group podsumowuje 18 lat wsparcia dla KS VIVE Kielce Handball S.A.» (en polonès). odpowiedzialnybiznes.pl. [Consulta: 26 agost 2021].
* ↑ «VIVE Kielce mistrzem Polski! Historyczne zwycięstwo» (en polonès). sport.pl.
* ↑ «Mają to! Szczypiorniści Vive Tauronu Kielce pokonali Veszprem i wygrali Ligę Mistrzów!» (en polonès). przegladsportowy.pl. [Consulta: 26 agost 2021].
# Xemeneia Fàbrica Matabosch

La Xemeneia Fàbrica Matabosch és una xemeneia de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La fàbrica està formada per diverses naus paral·leles disposades perpendicularment al riu Ter. El conjunt de naus i altres cossos de la fàbrica estan organitzats a partir d'un pati central. La irregularitat del conjunt s'uniformitza a través d'un edifici disposat transversalment que fa de façana principal i condueix al pati. Presenta teulada a doble vessant i forma un capcer. A banda i banda té dues ales laterals amb teulada a dues aigües. Les cantonades estan reforçades amb maó vist. La tercera nau està situada al costat de la nau nord-est i és de construcció posterior. La coberta és de fibrociment. La testera de les naus oposada a la façana principal fa front al riu Ter, pel costat hi passa un canal artificial. En aquesta banda també hi ha la xemeneia que sobrepassa els 20 metres d'altura. La xemeneia és de maó ceràmic massís deixat vist sense elements decoratius. És de planta circular i la secció disminueix progressivament en altura.
Al costat sud hi ha la finca senyorial integrada a la fàbrica, amb un gran jardí d'avets gegantins. S'accedeix a aquest espai verd per una portalada situada a l'esquerra de la façana frontal, arcada i protegida per una teulada a dues aigües.

## Història

No es conserva el projecte de la fàbrica i no se sap qui en fou l'autor. Joan Casarramona obtingué l'autorització governativa per aprofitar 3000 litres d'aigua del Ter a la devesa de l'Espona.
La fàbrica comptava amb una resclosa, un canal, turbina, màquina de vapor, xemeneia, habitatge del majordom i quadres de filatura, tissatge i batanatge. Totes les instal·lacions ocupaven una extensió de 2.190 m2 i a més, Casarramona era propietari del mas La Cuaranya.
El 1892 la fàbrica fou adquirida per Josefa Arangó i Portús.
L'any 1920 passà a mans de Ramon Matabosch Soler. I estigué en mans d'aquesta família fins al tancament de la indústria el 1980. La fàbrica restà abandonada. Les obres d'urbanització de la devesa de l'Espona preveuen la desaparició de la fàbrica perquè està construïda uns metres per sota del nivell d'alçada òptim que en l'actualitat s'ha fixat per tal d'evitar inundacions.
L'Ajuntament va expropiar la propietat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Xemeneia Fàbrica Matabosch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 març 2019].

## Enllaços externs

* Xemeneia Fàbrica Matabosch Arxivat 2018-09-14 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Vot particular

Es denomina vot particular, en dret processal, a l'opinió divergent que emet el membre d'un Tribunal o òrgan col·legiat pel que fa a la decisió presa per la majoria. El vot particular pot centrar la decisió final presa (en aquest cas es dirà vot dissident o discrepant) o en l'argumentació (en aquest cas, es dirà vot concurrent, ja que el membre del tribunal no coincideix amb l'argumentació majoritària, però sí amb la decisió final adoptada).
El vot particular té la seva aplicació principalment pel que fa a la jurisprudència i decisions judicials, encara que el concepte també s'estén a la resta d'òrgans públics col·legiats que emeten decisions o recomanacions.

## Emissió del vot particular

Els requisits perquè s'emeti un vot particular són:
* Que un Tribunal o òrgan col·legiat emeti una decisió o sentència.
* Que algun dels seus membres no estigui d'acord amb la decisió de la majoria, i vulgui deixar constància per escrit de les seves discrepàncies i motius.
En aquest cas, el membre del Tribunal pot deixar per escrit el seu vot particular, deixant clars els seus motius i la sentència alternativa que ell hauria dictat.

## Efectes del vot particular

La seva validesa respecte a la resolució dictada és nul·la, i no afecta en cap manera als efectes que aquesta pugui tenir. Tampoc cal recórrer una sentència basant-se en l'existència de vots particulars.
La utilitat del vot particular, no obstant això, és a llarg termini. Mitjançant el vot particular el magistrat pot fer constar i fer pública la seva opinió en un cas concret. Aquesta opinió pot ser per l'aplicació de les normes jurídiques i la seva interpretació, de manera que està donant a entendre que cap la possibilitat d'una altra línia jurisprudencial diferent a la seguida.
Aquest vot afecta a la doctrina, i pot afectar la jurisprudència posterior, sent en part una font del dret indirecta. Cal tenir en compte que en el cas de divergència d'opinions, -en la majoria dels països- els magistrats no estan obligats a emetre un vot particular, i per prendre's la molèstia de publicar la seva opinió és probable que es trobi molt motivat per les seves opinions, estant alhora segur de la seva pròpia argumentació. Per això, els vots particulars solen estar molt fonamentats, ser de gran interès de cara a futures interpretacions jurisdiccionals, i són una font doctrinal forta.

## Referències

* ↑ jordi.giner. «Terminologia i fraseologia — Serveis i recursos lingüístics. Idiomes a la UPC — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya». [Consulta: 21 juny 2018].
# Cantó de Sent Sever

El cantó de Sent Sever és un cantó francès del departament de les Landes, situat al districte de Mont de Marsan. Té 14 municipis i el cap és Sent Sever.

## Municipis

* Audinhon
* Aurice
* Banòs
* Mau Còrn Baish
* Caunar
* Couduras
* Dume
* Èiras de Mont Cube
* Fargas
* Montaut
* Montgalhard
* Mont Soèr
* Sent Sever
* Sarrasiet

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1968 | Jean-Louis Fournier | PS |
| 1968-1982 | Michel Fournier | Divers gauche |
| 1982-2001 | Jean-Claude Brethes | PS |
| 2001- | Jean-Pierre Dalm | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 8.621 | 9.254 | 9.221 | 9.070 | 9.189 | 9.226 | 9.769 |
# Vot per correu

El vot per correu, també anomenat vot per correspondència, vot postal o vot epistolar, és una de les modalitats de vot a distància. Descriu el mètode de votació a eleccions pel qual les paperetes es distribueixen als electors i/o es tornen per correu postal, en contrast amb l'assistència personal de l'elector a una mesa electoral i amb el sistema de vot electrònic. En molts països democràtics, aquest mètode de votació s'ofereix als votants únicament sota sol·licitud prèvia.
Beneficia a les persones que no poden assistir en persona als llocs on votar, bé sigui per una discapacitat física o per incapacitat econòmica.
D'altra banda, es plantegen dubtes sobre si el vot per correu compleix les garanties del sufragi secret, ja que la gent llança el seu vot fora de la seguretat d'una mesa electoral.

## Vot per correu a Espanya

El vot per correu en les eleccions fetes a Espanya es pot sol·licitar quan es dissolen les càmbres legislatives per a les eleccions, segons la Llei Orgància de Règim Electoral (LOREG) General. És una opció de votar més que no té ningun caràcter d'extraordinari.
El dret a votar per correu ha tingut una gran polèmica a Espanya. Les eleccions locals i autonòmiques de maig de 1991 van patir frau electoral i ha sigut objecte de reformes de la LOREG i sentències.

## Referències

* 1 2 «Com pots votar per correu en les eleccions del 28 d'abril?». Diari La Veu, 19-02-2019 [Consulta: 11 març 2019].
* ↑ Gálvez Muñoz, 2010, p. 198.
* ↑ «Eleccions a Catalunya». Arxivat de l'original el 2012-12-13. [Consulta: 25 novembre 2012].
* ↑ Gálvez Muñoz, 2010, p. 200.
* ↑ Gálvez Muñoz, 2001, p. 254.
* ↑ Gálvez Muñoz, 2001, p. 255-256.

## Bibliografia

* Gálvez Muñoz, Luis A. «El voto por correo ¿una nueva reforma?». Revista de derecho político, 52, 2001, pàg. 247-308. ISSN: 0211-979X.
* Luis A., Gálvez Muñoz «El voto a distancia en España». Revista Justicia Electoral, 1, 6, 2010, pàg. 197-222. ISSN: 0188-7998.
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1954

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1954 es va celebrar a Colònia (Alemanya Occidental) del 27 al 29 d'agost de 1954. Les competicions es van celebrar al Müngersdorfer Stadion de Colònia per les proves de velocitat i persecució, i al Stadion am Zoo de Wuppertal per la prova de mig fons darrere motocicleta. En total es va competir en 5 disciplines, 3 de professionals i 2 d'amateurs.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Reginald Harris Regne Unit | Arie van Vliet Països Baixos | Enzo Sacchi Itàlia |
| Persecució individual | Guido Messina Itàlia | Hugo Koblet Suïssa | Lucien Gillen Luxemburg |
| Darrere moto | Adolph Verschueren Bèlgica | Jan Pronk Països Baixos | Joe Bunker Austràlia |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Cyril Peacock Regne Unit | John Tressider Austràlia | Roger Gaignard França |
| Persecució individual | Leandro Faggin Itàlia | Peter Broterthon Regne Unit | Norman Sheil Regne Unit |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Regne Unit | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Itàlia | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 3 | Bèlgica | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Països Baixos | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 5 | Austràlia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 | Suïssa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
| - | Luxemburg | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Canedo (Ourense)

San Miguel de Canedo és una parròquia del municipi d'Ourense, a Galícia. Està situada a 4 km a l'oest de la ciutat d'Ourense.
Entre 1836 i 1943 va formar part de l'antic municipi de Canedo que incloïa, a més de la parròquia de Canedo, les d'Arrabaldo, Beiro, Cudeiro, O Castro de Beiro, Palmés, Santiago das Caldas, Untes i Vilar de Astrés. La seva capital era la localitat de Ponte Canedo, a la parròquia de Santiago das Caldas.
Tenia el 2014 una població de 502 habitants agrupats en 12 entitats de població: Cachaxúas, A Capela, Casagrande, Eirasvedras, A Eirexa, Fontelo, Outariz, Porto, Quintela, Requeixo, Seoane, Tarascón i Vilanova.
Entre els seus llocs d'interès destaquen l'església de San Miguel, reconstruïda després de la guerra civil, i les termes d'Outariz, As Burgas de Arriba, As Burgas de Abaixo i A Burga do Muíño.

## Referències

* ↑ «Canedo (San Miguel)». Instituto Galego de Estatística. Arxivat de l'original el 2016-01-09. [Consulta: 15 juny 2020].
# Numistro

Numistro (grec antic: Νουμίστρων) va ser una ciutat de Lucània segurament propera a la frontera amb la Pulla.
Vora la ciutat Hanníbal va lliurar una batalla contra els romans dirigits pel cònsol Marc Claudi Marcel l'any 210 aC sense resultat decisiu, segons explica Titus Livi.
Era probablement al lloc on hi ha unes ruïnes prop de la moderna Muro.

## Referències

* ↑ «Dictionary of Greek and Roman Geography (1854), Numistro». [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ Bove, Annalisa (Pisa) «Numistro» (en anglès). Brill's New Pauly, 01-10-2006.
* ↑ Ruiz, Juan Pedro Bellon «"Estudio de los escenarios bélicos anibálicos de Numistro y Grumentum (Basilicata, Italia)", Informes y Trabajos 7: 216-230» (en anglès). .
# Wilhelm Barthlott

Wilhelm Barthlott (22 de juny de 1946) és un botànic alemany, antic professor de la Universitat de Bonn, cap del Nees-Institutes für Biodiversität der Pflanzen i director del Botanische Gärten der Friedrich-Wilhelms-Universität de Bonn. És especialment conegut com a descobridor del mecanisme d'auto-neteja del Lotus, una planta aquàtica.

## Enllaços externs

* Wilhelm Barthlott's profile at Lotus Effect Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine.
# Xerofàgia

La xerofàgia (del grec xêrophagia, ξηρός xêros séc i φαγεῖν phagoma menjar) és l'alimentació composta principal o exclusivament d'aliments secs i sense oli.
A algunes religions primitives s'anomenava així també als dies de dejuni (normalment en temps de Quaresma) en el qual només es podien menjar aliments secs o sense coure.

## Referències

* ↑ «A.Word.A.Day -- xerophagy». [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «XEROFAGIA – Diccionario Enciclopédico de Biblia y Teología» (en castellà). [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ Nueva Enciclopedia Sopena. Editorial Ramón Sopena S.A. (1952)
# Xeromys myoides

Xeromys myoides és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Austràlia (Territori del Nord i Queensland) i Papua Nova Guinea. Es tracta d'un animal nocturn que s'alimenta principalment d'artròpodes i mol·luscs. Els seus hàbitats naturals són els manglars, els herbassars salins i altres biomes costaners. Està amenaçat per la destrucció del seu medi pel bestiar i animals ferals.

## Referències

* ↑ Woinarski, J.; Burbidge, A. A. Xeromys myoides. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 26 octubre 2017.
# Woodland (comtat de Washington)

Woodland és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units d'Amèrica al Comtat de Washington (Maine). Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 1.044 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woodland tenia 1.044 habitants, 455 habitatges, i 293 famílies. La densitat de població era de 350,5 habitants/km².
Dels 455 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 35,4% no eren unitats familiars. En el 30,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.179 $ i la renda mediana per família de 38.571 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.750 $ mentre que les dones 21.354 $. La renda per capita de la població era de 17.220 $. Entorn del 8% de les famílies i el 9,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woodland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woodland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Woodland (Washington)

Woodland és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del July 1, 2008 tenia 4.843 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woodland tenia 3.780 habitants, 1.379 habitatges, i 979 famílies. La densitat de població era de 581,5 habitants per km².
Dels 1.379 habitatges en un 38% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,6% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.742 $ i la renda mediana per família de 44.483 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.321 $ mentre que les dones 22.686 $. La renda per capita de la població era de 15.596 $. Aproximadament el 9,3% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woodland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woodland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].