OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Lògia Femenina d'Espanya

La Gran Lògia Femenina d'Espanya és una organització francmaçònica nascuda a Barcelona el 2005 que prové de la Gran Lògia francesa. Comparteix espai amb altres tres lògies, i només accepta dones perquè "se senten més còmodes". La lògia té la seu al Barri de Sant Andreu a Barcelona i es reuneix cada 15 dies en trobades anomenades "tingudes" les quals poden ser "tingudes blanques" quan s'hi convida a gent particular per explicar-li com funciona la lògia i valorar si voldria entrar-hi. Destaca per tenir la membre maçona més jove amb una edat de 23 anys i que és una de les 250 "germanes que formen la Gran Lògia Femenina d'Espanya, que és la més gran de l'Estat espanyol, ja que agrupa una desena de lògies d'arreu d'Espanya.
L'origen d'aquesta lògia se situa quan tres lògies femenines d'Espanya s'uniren en la primera Gran Lògia Femenina d'Espanya, ja que fins llavors pertanyien a la Gran Lògia Femenina de França, la gran mestra de la qual Marie François Blanchet transmetria el 4 de juny de 2005 la patent maçònica a la nova gran mestra espanyola Paquita Valenzuela. Les tres lògies femenines espanyoles que s'uniren foren Luz Primera, Yetzirah de Montserrat de Barcelona i Asiyah del Canigó de Girona, totes tres de Catalunya tot i tenir membres en actiu a Madrid, Astúries, Balears, València, Canàries, Alacant i Osca. La setantena de dones que formaven part d'aquelles tres lògies havien considerat que llavors la maçoneria femenina espanyola ja tenia l'entitat i la maduresa suficients per a independitzar-se de França, tot i que mantindrien el vincle amb les "germanes" franceses a través del Comitè de Ligazón Internacional de la Maçoneria Femenina, que agrupa lògies de tot el món. La dependència de França s'havia degut a la situació "anormal" històrica en l'Estat espanyol, en el qual la maçoneria havia sofert persecució i mala imatge durant el Franquisme i que perduraria en temps posteriors. No seria fins als anys vuitanta que la maçoneria començaria a renéixer de nou a l'Estat espanyol i deixaria de dependre de la maçoneria francesa.

## Referències

* ↑ «La Gran Lògia Femenina d'Espanya està a Sant Andreu». Betevé, 07-10-2021 [Consulta: 12 gener 2023].
* ↑ Forné, Agustí «Dones maçones: entrem a la Gran Lògia Maçònica Femenina, amb seu a Barcelona». 324, 12-01-2023 [Consulta: 12 gener 2023].
* ↑ «Neix a Barcelona la primera Lògia Maçònica Femenina d'Espanya». VilaWeb, 03-06-2005 [Consulta: 13 gener 2023].
* ↑ «Se constituye en Barcelona la primera Gran Logia Femenina española». La Vanguardia, 03-06-2005 [Consulta: 12 gener 2023].
# Crémant de Luxembourg

Crémant de Luxemburg és un vi escumós de la regió luxemburguesa del Mosel·la, el districte nacional que fa vi escumós seguint el mètode tradicional (méthode traditionnelle). Aquest mètode inclou una segona fermentació en l'ampolla seguida per nou mesos de fermentació. Els raïms únics de les varietats locals millors són els més utilitzats. Han de ser perfectament sans i lliures de qualsevol desperfecte.
La denominació Crémant de Luxembourg data del 4 de gener de 1991 quan la Marque Nationale: Appellation contrôlée Crémant de Luxemburg va ser introduïda. Una etiqueta rectangular en el de darrere de cada ampolla testifica l'autenticitat del vi i la qualitat basada en un examen del seu color, claredat i gust. Hi ha d'haver-hi una pressió de com a mínim 4 bars en cada ampolla. Luxemburg és l'únic país més enllà de França amb permís per utilitzar el terme crémant.

## Referències

* ↑ "The Crémants: Intro" Arxivat 2012-04-03 a Wayback Machine., Luxembourg: Vin & Crémants.
* ↑ "The Crémants: Quality" Arxivat 2012-04-03 a Wayback Machine., Luxembourg: Vin & Crémants.
* ↑ "Le crémant de Luxembourg a 20 ans" Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine., Lalibre.be.
# (3288) Seleucus

(3288) Seleucus és un asteroide que forma part dels asteroides Amor i va ser descobert per Hans-Emil Schuster el 28 de febrer de 1982 des de l'Observatori de la Silla, Xile.

## Designació i nom

Seleucus es va designar al principi com 1982 DV. Més tard, en 1985, va rebre aquest nom en honor del general macedoni i fundador de l'Imperi seléucida Seleuc I Nicàtor.

## Característiques orbitals

Seleucus està situat a una distància mitjana del Sol de 2,033 ua, podent allunyar-se'n fins a 2,96 ua i acostar-s'hi fins a 1,106 ua. La seva inclinació orbital és 5,928 graus i l'excentricitat 0,4559. Empra 1059 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.
Seleucus és un asteroide proper a la Terra.

## Característiques físiques

La magnitud absoluta de Seleucus és 15,2. Emplea 75 hores a completar una volta sobre el seu eix i té 2,8 km de diàmetre. S'estima la seva albedo en 0,22. Seleucus està assignat al tipus espectral S de la classificació Tholen i al K de la SMASSII.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=3288.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 29 gener 2024].
* ↑ «New names of minor planets» (en anglès). Minor Planet Circulars, 1985, pàg. 10046.
* ↑ «(3288) Seleucus» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory.

## Enllaços externs

* «(3288) Seleucus» (en anglès). Minor Planet Center.
# Mnèster

Mnèster és el nom dels següents personatges:
* Mnèster (mim), mim romà del segle I
* Mnèster (llibert), llibert d'Agripina
# Lo Gay Saber

Lo Gay Saber fou una revista literària catalana fundada a Barcelona el 1868 per Francesc Pelagi Briz. Segons deia a la seva portada, pretenia ser un diari fet per escriptors catalans, mallorquins i valencians, i la seva causa era la defensa de la unitat de la llengua.
Hom el considera la continuació del Calendari Català i òrgan oficiós dels Jocs Florals, a l'estil de l'Armana Prouvençau amb el Felibritge. Tenia pretensions polítiques i es presentava com a eclèctica i amb nombrosos col·laboradors, entre els quals hi havia el grup de Frederic Mistral. La publicació fou interrompuda el 1869, però fou represa del 1878 al 1883, també sota la direcció novament de Francesc Pelagi Briz.
Entre els seus col·laboradors, s'hi poden destacar Isidre Reventós i Amiguet, Joaquim Rubió i Ors, Teodor Llorente Olivares, Serafí Pitarra, Marià Aguiló i Fuster, Jacint Verdaguer, Víctor Balaguer, Pau Parassols i Pi i Joan Maragall.

## Referències

* ↑ «Lo Gay Saber». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Lo verdader catalá

## Enllaços externs

* Digitalització disponible al portal ARCA (Arxiu de Revistes Catalanes Antigues)
* Els Jocs Florals i la seva significació
# Homblières

Homblières és un municipi de França, situat en el departament de l'Aisne, als Alts de França.
Homblières forma part de la Communauté d'agglomération de Saint-Quentin.

## Història

El 7 de novembre de 1918, al presbiteri d'Homblières, els oficials francesos van rebre la delegació alemana pera a negociar l'armistici després de travessar les línies alemanes i d'haver entrat en contacte amb les línies franceses a La Capelle.

## Administració

L'alcaldessa actual és Bernadette Bleuse —ho és des del març del 2008 Des del 2001 al 2008 l'alcalde fou Philippe Brasset, de l'UDF.

## Demografia

* 1962 - 820 habitants.
* 1975 - 915 habitants.
* 1990 - 1495 habitants.
* 1999 - 1462 habitants.
* 2007 - 1429 habitants.
* 2008 - 1417 habitants.

## Llocs i monuments

* Església.
* Presbiteri.

## Personalitats lligades al municipi

* Pia Colombo (1934-1986), cantant i actriu. Esposa del cantant Maurice Fanon. Va néixer i morir a la vila d'Homblières.
* Jean-Louis Bruneaux, industrial.

## Notes

* ↑ Informations présentées au Mémorial de l'Armistice, sur le site de la clairière de l'Armistice à Compiègne.
* ↑ Conseil général de l'Aisne consultat el 7 de juliol de 2008
* ↑ « PDF Recensement de la population de l'Aisne au 1er janvier 2008».

## Enllaços externs

* Homblières a la web de l'Institut géographique national(francès)
* Homblières a la web de l'Insee Arxivat 2012-10-25 a Wayback Machine. (francès)
* Clochers.org(francès)
* 40000clochers.com Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.(francès)
# Parker (Illinois)

Parker és un antic assentament al comtat de Johnson, Illinois, Estats Units. Parker era a l'oest de New Burnside, al sud de Creal Springs, i es va fundar als encreuaments de l'antic Cleveland, Cincinnati, Chicago and St. Louis Railway i el ramal de Marion a Brookport del Illinois Central Railroad. La ciutat va rebre el nom de George Washington Parker, un antic president del ferrocarril de St. Louis, Alton and Terre Haute, que va ser un predecessor del Big Four.
En el seu moment àlgid la ciutat va assolir una població de gairebé 300 habitants, que anà declinant lentament a partir de la dècada del 1920. En aquell moment hi havia dos hotels, dues botigues, una oficina de correus, menjadors i restaurants. A més, dues barberies sempre estaven plenes de clients. L'oficina de correus de Parker es va obrir el 28 de desembre de 1889 i va tancar el 31 d'octubre de 1941. Durant el seu apogeu a Parker hi havia una quarantena de cases.

## Referències

* ↑ «Parker, Illinois». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units.
* ↑ «Illinois Department of Transportation-Johnson County, Illinois». Arxivat de l'original el 2017-01-31. [Consulta: 10 juny 2022].
* ↑ Southern, BY JIM KIRKPATRICK, For The. «Riding the rails to a developing region».
* ↑ textsA history of Johnson County, Illinois, Chapman, Leorah May Copeland, Mrs.
# Gran Lògia de Rússia

La Gran Lògia de Rússia (en rus: Великая Ложа России) - és una obediència maçònica regular de Rússia. La Gran Lògia de Rússia va ser creada el 24 de juny de 1995. Va ser la primera potència maçònica establerta al país després del tancament i la prohibició de la maçoneria en l'any 1822. La Gran Lògia de Rússia és reconeguda per la majoria de les obediències regulars del món, entre elles la Gran Lògia Unida d'Anglaterra (GLUI) (des de 1996) i per més de 90 obediències maçòniques del món.
# De ofrivilliga

De ofrivilliga és una pel·lícula sueca de Ruben Östlund presentat al Festival de Canes en la secció Un Certain Regard el 29 d'abril del 2009. Tracta sobre les contradiccions de la societat sueca i la relació del grup amb l'individu.
# (3271) Ul

(3271) Ul és un asteroide que pertany al grup d'asteroides Amor i que fou descobert per Hans-Emil Schuster el 14 de setembre de 1982 des de l'Observatori de la Silla, Xile.

## Designació i nom

Ul va rebre inicialment la designació de 1982 RB. Més endavant, en 1996, es va nomenar per Ul, una deïtat de la mitologia melanesia.

## Característiques orbitals

Ul està situat a una distància mitjana del Sol de 2,102 ua, i pot allunyar-se'n fins a 2,934 ua i acostar-s'hi fins a 1,27 ua. La seva excentricitat és 0,3957 i la inclinació orbital 25,07 graus. Emplea 1113 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.
Ul és un asteroide proper a la Terra.

## Característiques físiques

La magnitud absoluta d'Ul és 16,6.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 5 novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=3271.
* ↑ «New names of minor planets» (en anglès). Minor Planet Circulars, 1996, pàg. 27329.
* ↑ «(3271) Ul» (en angls). Jet Propulsion Laboratory.

## Enllaços externs

* «(3271) Ul» (en anglès). Minor Planet Center.
# Messassa

Messassa (àrab مساسة) és una comuna rural de la província de Taounate de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.501 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Lodícula

Una lodícula és una, dues o tres petites esquames situada per sobre de la pàlea, a la base de l'ovari en una flor de gramínia que representa la corol·la, es creu que és un rudimentari periant. L'inflament de les lodícules aparten les bràctees de la flor i exposen els òrgans reproductius de la flor.
# Pic de Fenerui

El Pic de Fenerui o Pic Roi, és una muntanya que és al límit dels termes municipals de la Vall de Boí i de Vilaller, a l'Alta Ribagorça; situada en el límit del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i la seva zona perifèrica.
El nom de "roi" li ve pel color de les seves vessants vermelloses, riques en ferro.
El pic, de 2.584,9 metres, es troba en el punt d'intersecció de les carenes que delimiten l'occidental Vall de Barravés, l'oriental Vall de Llubriqueto i la meridional Vall de la Montanyeta. Està situat a l'est del Coll de Senet, al sud del Pic d'Estany Roi i l'oest-nord-oest dels Bonys de la Cova. La ruta normal surt des del Pla de la Cabana, via la Pleta del Pi, Barranc d'Estany Roi i Bonys de la Cova.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de Fenerui o Pic Roi. [Consulta: 30/09/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Habitatge al carrer Buida-sacs, 2 (Cervera)

Habitatge al carrer Buida-sacs, 2 és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de principis del segle xix situat en un carrer molt estret de traçat medieval, proper a la plaça Major de Cervera, en un terreny amb forta pendent. Destaca la decoració del ràfec i el torricó, sostingut per una estructura troncocònica de maó amb coberta piramidal d'aire neomedieval romànic. La torreta té una estructura poligonal amb finestres allargassades i decoracions geomètriques fetes amb maons. L'alçada del torricó es correspon amb la part alta de la façana, decorada de la mateixa forma, amb una franja de motius geomètrics de maó a la part baixa i àmplies obertures amb persianes a la part superior. La part baixa de l'edifici apareix arrebossada sense decoració, únicament amb petites obertures emmarcades per maons.

## Referències

* ↑ «Habitatge al carrer Buida-sacs, 2». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# 14a Mostra Internacional de Cinema de Venècia

La 14a Mostra Internacional de Cinema de Venècia va tenir lloc del 20 d'agost al 4 de setembre de 1953. Aquest any no es va entregar Lleó d'Or.

## Jurat

* Eugenio Montale (president)
* Gaetano Carancini
* Sandro De Feo
* Nino Ghelli
* Gian Gaspare Napolitano
* Luigi Rognoni
* Antonio Petrucci

## En Competició

| Pel·lícula | Director(s) | País de producció |
| I Vitelloni | Federico Fellini | Itàlia |
| Roman Holiday | William Wyler | Estats Units |
| Thérèse Raquin | Marcel Carné | França |
| Anni facili | Luigi Zampa | Itàlia |
| Napoletani a Milano | Eduardo De Filippo | Itàlia |
| Moulin Rouge | John Huston | Regne Unit |
| Pickup on South Street | Samuel Fuller | Estats Units |
| The Four Poster | Irving Reis | Estats Units |
| Le bon Dieu sans confession | Claude Autant-Lara | França |
| La guerra de Dios | Rafael Gil | Espanya |
| Ugetsu | Kenji Mizoguchi | Japó |
| Little Fugitive | Ray Ashley, Morris Engel i Ruth Orkin | Estats Units |
| Vozvraixtxieniie Vasiliia Bortnikova | Vsevolod Pudovkin | Rússia |
| Sadko | Aleksandr Ptuixkó | Rússia |

## Premis

* Lleó d'Argent
** Thérèse Raquin (Marcel Carné)
** Ugetsu (Kenji Mizoguchi)
** Moulin Rouge (John Huston)
** I Vitelloni (Federico Fellini)
** Sadko (Aleksandr Ptuixkó)
** Little Fugitive (Ray Ashley, Morris Engel and Ruth Orkin)
* Copa Volpi
** Millor Actor - Henri Vilbert (Le bon Dieu sans confession)
** Millor Actriu - Lilli Palmer (The Fourposter)
* Lleó de Bronze
** Pickup on South Street (Samuel Fuller)
** La guerra de Dios (Rafael Gil)
** Les Orgueilleux (Yves Allégret)
** The Landowner's Daughter (Tom Payne)
* Premi OCIC
** La guerra de Dios (Rafael Gil)
* Premi Pasinetti
** Ugetsu (Kenji Mizoguchi)

## Referències

* ↑ «The 1950′s». Arxivat de l'original el 28 d’abril 2021. [Consulta: 8 octubre 2013].
* ↑ «Juries for the 1950′s». Arxivat de l'original el 12 de maig 2021. [Consulta: 8 octubre 2013].

## Vegeu també

* 1a Setmana Internacional del Cinema de Sant Sebastià
* 3r Festival Internacional de Cinema de Berlín
* 6è Festival Internacional de Cinema de Canes

## Enllaços externs

* 14a Mostra Internacional de Cinema de Venècia - Lloc web oficial
* Premis del Festival de Cinema de Venècia 1953 a IMDb
# Messe Berlin

La Messegelände (recinte firal en alemany), també conegut com Messe Berlin, és un centre d'exposicions destinat per a la celebració de fires de diversos tipus situat en el districte de Charlottenburg-Wilmersdorf, a Berlín, capital d'Alemanya. Des de 2011 se'l coneix internacionalment com Berlin ExpoCenter City, operada per la companyia Messe Berlin GmbH. Dins de les dependències també se situa la Torre de ràdio de Berlín.

## Història

A partir de 1924, el lloc va ser la seu anual de la "Große Deutsche Funkausstellung" (Gran Exposició Alemanya de Ràdio), en el marc del qual es va erigir la torre de ràdio de Berlín en 1926. El gran pavelló d'exposicions de fusta, que també contenia equips de transmissió per a la torre de radi, es va cremar en 1935. Això va fer possible redissenyar l'àrea.
Les instal·lacions successores van ser construïdes entre 1936 i 1937, comptant amb 26 pavellons que abasten 160 mil metres quadrats, la qual cosa el converteix en un dels més grans del país i d'Europa Central. Els salons estan connectats a través d'un pont amb l' Internationales Congress Centrum Berlin (ICC Berlin). En el sector sud se situa el CityCube Berlin, un centre de conferències i exposicions inaugurat en 2014 construït sobre el terreny on es trobava anteriorment el Deutschlandhalle. Al principi, se li va pensar dotar amb la seva pròpia estació del Metro de Berlín (U-Bahn Berlin Messe), no obstant això, l'obra va ser paralitzada i modificada per a ser conservada com un pas subterrani a l'establiment.
L'estil arquitectònic de l'edifici principal, va ser inspirat entre el neoclassicisme i el art déco propi d'algunes edificacions construïdes seguint el model de l'arquitectura de l'Alemanya nazi.
El recinte és un important centre per a la presentació de fira de mostres a nivell nacional i internacional, com ara la Setmana Verda Internacional de Berlín, la Internationale Funkausstellung Berlin, InnoTrans, ITB Berlin i la Venus Berlin, on es lliurava el Venus Award.

## Referències

* ↑ Historia del terreno Arxivat 2021-12-06 a Wayback Machine. (alemany)
* ↑ Senatsverwaltung für Stadtentwicklung und Umwelt. «Messe Berlin» (en alemany). Arxivat de l'original el 2010-05-28. [Consulta: 9 octubre 2016].
* ↑ «CityCube Berlin» (en alemany). [Consulta: 9 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Loeches

Loeches és un municipi de la comunitat autònoma de Madrid, situat entre Alcalá de Henares i Arganda del Rey.

## Història

N'existeixen dades des del segle xii, i el seu nom és, segons Madoz, d'origen basc a causa dels efectes de la repoblació amb pastors vascons durant la reconquesta. Fou incorporada per l'arquebisbe Bernardo Jiménez de Rada a l'alfoz Complutense i al seu torn a la jurisdicció senyorial de l'Arquebisbat de Toledo. Va ser una de les 25 viles que componien l'alfoz, pel qual la seva legislació depenia directament del fur d'Alcalá. Va rebre el títol de vila el 1555, per part de l'emperador Carles I d'Espanya i V d'Alemanya. Felip II la va vendre, al costat d'altres viles pertanyents a l'Arquebisbat de Toledo, per a sufragar les despeses de l'Estat amb butlla del Papa. El comprador va ser el genovès Baltasar Catanno qui, al seu torn, va vendre el senyoriu a la família Cárdenas-Avellaneda. La família Cárdenas hi va fundar el Convent de carmelites de San Ignacio Màrtir el 1596, on romanen inhumats.
Iñigo de Cárdenas va ser fundador també del monestir de les Comendadores de Santiago i Alferes major de Madrid. El seu fill va ser ambaixador d'Espanya a Venècia i a França. En aquest monestir s'educaria la filla de Felip IV, la Infanta María Teresa, el nom de qui fa referència a la Santa Carmelitana per intercessió de les monges de Loeches. En morir els Cárdenas, el comte-duc Olivares va comprar el senyoriu el 1633. Va pretendre obtenir el patronatge del monestir de carmelites però no ho va aconseguir. Per això, va encarregar a Alonso de Carbonell (arquitecte del Buen Retiro) l'obra d'un nou monestir, el Monestir de la Inmaculada Concepción, davant de l'anterior, molt similar al Real de l'Encarnació de Madrid, i un modest palau del qual es conserva només la porta.
L'any 1643 el comte-duc Olivares va cessar com primer ministre de Felip IV i va ser bandejat a Loeches, projectant convertir les seves forests en un gran vedat de caça, però l'oposició dels agricultors l'hi van impedir. El 1645, el comte-duc va deixar Loeches en ser bandejat a Toro (Zamora) car els seus enemics volien allunyar-lo encara més de la cort. Aquest estiu va morir i va ser dut novament al monestir de Loeches on roman enterrat avui dia. Durant la guerra, els monestirs van sofrir moltes pèrdues. Actualment compta amb indústria i una mica d'agricultura, principalment el blat i d'altres cereals.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Loeches Arxivat 2008-02-12 a Wayback Machine.
* Loeches en Web
* Astroloeches, el web d'astronomia de Loeches Arxivat 2008-03-30 a Wayback Machine.
# Despulla

Dins l'entorn de l'enginyeria, la despulla o angle de despulla és l'angle que tenen els models perquè la seva separació dels motlles sigui possible sense destrucció del motlle.
Aquest angle pot ser mesurat en graus o en mm/mm (in/in), referits a la superfícia de separació. La segona forma se semblant a com es mesura un pendent (en tant per cent o en metres/metre).

## Detalls generals

El concepte de despulla pot aplicar-se a casos diferents. En el cas de la colada de metalls en motlles de sorra, els motlles es preparen a partir d'un model de fusta o un altre material. El model és molt semblant a la peça final (les dimensions són una mica més grans i pot tenir accessoris per a facilitar la colada). Generalment els motlles consten de dues peces separades per un pla horitzontal. En un cas senzill com el del "cilindre" representat en les imatges, la part inferior del motlle es realitzaria amb sorra quedant una part buida (femella) modelada a partir de la part inferior del model (mascle). Si el model fos perfectament cilíndric la seva estracció del motlle presentaria dificultats. El conificat de la despulla facilita molt l'operació de separació.Per a la part superior del motlle poden fer-se les mateixes consideracions.
Un cop construïts els motlles i colada la peça, la despulla permet separar la peça del motlle (en casos senzills) sense haver de destruir el motlle.

## Consideracions pràctiques

El disseny de motlles és una tasca especialitzada amb molt detalls a considerar. Per a dissenyar models amb angles de despulla correctes hi ha obres que indiquen els valors més adequats. La despulla s'indica normalment per un angle. També pot indicar-se en mm/mm: Mil·límetres de projecció o inclinació per mil·límetres longitudinals.

## Referències

* ↑ «Despulla». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ James G. Bralla. Design for manufacturability handbook. McGraw-Hill Professional, 1999, p. 5–. ISBN 9780070071391 [Consulta: 27 març 2011].

## Vídeos

* Vídeo. Model, motlle, colada i desbarbament d'una peça.(anglès)