OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gesves

Gesves (en való Djeve) és un municipi belga de la província de Namur i de la regió geogràfica del Condroz, que compren cinc antics pobles: Gesves, Faulx-les-Tombes, Haltinne, Mozet i Sorée.
Gesves gaudeix d'un marc natural força variat, amb un 58% de terrenys agrícoles i diversos boscos i petites valls creades pel riu Samson i els seus rierols afluents. El municipi és conegut com el "país dels cavalls", ja que s'hi troba ubicada l'hípica provincial de Namur. També s'hi troben més de sis castells, l'església romànica del segle xi Notre-Dame du Mont-Carmel, l'abadia de Grandpré (segle xiii), així com dos centres prehistòrics notables: les grutes de Goyet, que van ser habitades per l'home des del 120 000 aC i declarades Patrimoni Nacional de Bèlgica, i el "forat de Strud", un ric jaciment de fòssils on s'ha trobat, entre d'altres, l'insecte més antic conegut (la Strudiella devonica, d'uns 365 milions d'anys).

## Referències

* ↑ «Découverte exceptionnelle d'un insecte fossile près de Namur». lalibre.be, 01-08-2012 [Consulta: 11 juny 2014].

## Enllaços externs

* Portal del municipi.
* Sindicat de turisme del municipi Arxivat 2021-03-10 a Wayback Machine.
* Administració municipal
* Web de les grutes de Goyet Arxivat 2019-04-28 a Wayback Machine.
# Get Back

«Get back» és una cançó composta i cantada per Paul McCartney publicada com a single el 1969, i en un mix una mica diferent el 1970 a l'àlbum Let It Be de The Beatles (on inclou una conversa inicial de 20 segons entre Paul McCartney i John Lennon, i omet la coda final del single). L'autoria està atribuida a Lennon-McCartney. Es va gravar a les sessions de gener de 1969, i va ser interpretada al concert del terrat del dia 30 recollit al film Let it Be.
El tema és un rock and roll a l'estil de Chuck Berry. El single va arribar al n.º 1 al Regne Unit, Estats Units, Canadà, Austràlia, França, Alemanya Federal i a Mèxic. És l'únic (amb la cara B «Don't Let Me Down») on comparteixen credits amb altres artistes (Preston).

## Versions

Al 2014 el cantautor italià Mango va realitzar una versió juntamen amb la seva filla Angelina Mango, qui apareix dins de l'àlbum L'amore è invisibile.

## Instrumentació

* Paul McCartney: Baix elèctric i veu solista
* John Lennon: Guitarra elèctrica solista i veu
* George Harrison: Guitarra rítmica
* Ringo Starr: Bateria
* Billy Preston: Piano Rhodes

## Referències

* " McCartney in particular offers several gems: (...) "Get Back," one of his hardest rockers"."«http://www.allmusic.com/album/let-it-be-mw0000192939». Allmusic. [Consulta: 25 gener 2021].
# Madrassa Bou Inania de Meknès

La madrassa Bou Inania (en àrab المدرسة البوعنانية, al-Madrasa al-Būʿināniyya) és una madrassa fundada el 1350 pel governant marínida Abu-Inan Faris a Meknès, al Marroc.
L'edifici està dividit en dues zones desiguals, amb un llarg passadís entre elles. Al costat oest hi ha la madrassa en si, mentre que al costat oest hi ha un annex per a les ablucions. L'entrada principal està coronada per una volta i presenta una façana oberta en arcs de ferradura, amb decoració a base d'estucs.
Un passadís condueix cap a un pati, al centre del qual hi ha una font. El pati està envoltat per galeries en tres dels seus costats, en el quart s'obre la sala d'oracions. Les teulades de teula verda, la decoració a base de fustes tallades, estucs, acolorits alicatats zellij, i el terra de mosaic, converteixen el pati en un lloc molt agradable.
La sala d'oracions, amb estucs i un elegant mihrab inserit en un arc de ferradura, no ha canviat. La resta de la planta baixa i la planta superior, l'ocupen les cel·les d'estudiants.
El terrat ofereix una bona vista de la medina i de la gran Gran Mesquita veïna.
# Gouraincourt

Gouraincourt és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 43 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Gouraincourt era de 43 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 29 habitatges, 20 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 8 estaven desocupats. Tots els 29 habitatges eren cases. Dels 20 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 6 tenien quatre cambres i 14 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Gouraincourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 28 persones, 19 eren actives i 9 eren inactives. De les 19 persones actives 16 estaven ocupades (11 homes i 5 dones) i 3 estaven aturades (3 dones i 3 dones). De les 9 persones inactives 2 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Gouraincourt hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Gouraincourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Gouraincourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Gran Reykjavík

El Gran Reykjavík (en islandès: Stór-Reykjavík, Höfuðborg o Höfuðborgarsvæðið), "la regió de la capital") és el nom col·lectiu que es dona per a Reykjavík i set municipis del seu voltant més. Aquesta és la zona urbana més gran d'Islàndia. Té una superfície de 1.062 km². Té una població total de 200.852 habitants la qual representa el 60% del total d'Islàndia, mentre que la superfície que ocupa és només de l'1% del total del país. Actualment cada municipi té les seves pròpies institucions polítiques, tot i la col·laboració en molts àmbits, però la seva unificació és una possibilitat políticament.

## Població

Dels 8 municipis del Gran Reykjavík, Reykjavík és de bon tros el més poblat amb 118.427 habitants i el de Kjósarhreppur el de menys població amb 210 habitants, encara que sigui el que ocupa més superfície (287,73 km²).
| Municipalitats | Població | Superfície (km²) | Densitat (/km²) |
| Reykjavík | 118.427 | 277,10 | 427 |
| Kópavogur | 30.314 | 83,74 | 362 |
| Hafnarfjörður | 25.872 | 143,33 | 181 |
| Garðabær | 10.587 | 68,52 | 155 |
| Mosfellsbær | 8.527 | 193,66 | 44 |
| Seltjarnarnes | 4.406 | 2,31 | 1.907 |
| Kjósarhreppur | 210 | 287,73 | 0,7 |
| Total | 200.852 | 1.062,24 | 189 |

## Referències

* ↑ Association of municipalities in the Capital area English version Arxivat 2021-10-07 a Wayback Machine. Retrieved on 5. June 2010
* ↑ Sigurður Guðmundsson. „Hvernig eru hugtökin dreifbýli og landsbyggð skilgreind hér á landi?“ The Icelandic Web of Science. 18.8.2000. Retrieved on 6. June 2010 (en islandès)
* 1 2 Statistics Iceland. Population by municipalities. Retrieved on 5. June 2010
* ↑ Emilía Dagný Sveinbjörnsdóttir. „Hvað er Stór-Reykjavíkur svæðið stórt sem hlutfall af öllu landinu?“. The Icelandic Web of Science. 28.3.2002. Retrieved on 6. June 2010 (en islandès)
* ↑ National Land Survey of Iceland. Sveitarfélagaskjárinn. Dades del 6 de juny del 2010 (In Icelandic)
# Gran Rajasthan

El Gran Rajasthan fou una entitat administrativa de l'Índia independent formada el 30 de març de 1949 per la integració de la Unió del Rajasthan amb els estats més grans de Rajputana:
* Sirohi
* Bikaner
* Jaisalmer
* Jaipur
* Jodhpur
El Gran Rajasthan, nom donat popularment (oficialment Estats Units del Gran Rajasthan o Unió del Gran Rajasthan) van existir un mes i mig. El 15 de maig de 1949 el Gran Rajasthan es va unir a la Unió de Matsya i va formar l'entitat (ràpidament estat) del Rajasthan.

## Referències

* ↑ Criminal Justice India Series (en anglès). National University of Juridical Sciences, 2005, p. 5. ISBN 8177648179.

## Enllaços externs

* Worldstatesmen
# Guerres de religió

Les guerres de religió són conflictes on la religió divideix els bàndols enfrontats. De vegades reben el nom de guerra santa per part dels combatents. Inclou les croades, el gihad, la guerra justa o d'alliberament i altres pugnes històriques amb denominacions similars i un dels focus de tensió més persistents: la guerra entre Israel i Palestina.

## Guerres de religió més rellevants

* Guerra dels Vuitanta Anys
* Croades
* Guerra dels Trenta Anys
* Rebel·lió dels Taiping
* Guerres judeo-romanes
* Reconquesta
* Guerres de religió a França
# Odelya Halevi

Odelya Halevi (en hebreu : אודליה הלוי, Roix Ha-Àyin, 12 de febrer de 1989) és una actriu israeliana. Apareix en la sèrie de televisió dramàtica estatunidenca Law & Order i interpreta el paper de l'ajudant del fiscal del districte Samantha Maroun. També va interpretar Angelica a la sèrie de televisió nord-americà Good Trouble. També va aparèixer a la sèrie de televisió Good Girls Revolt. Ha aparegut en sèries de televisió com Mike & Molly, New Girl, NCIS, MacGyver (2016) i Why Women Kill.

## Referències

* ↑ Thompson, Avery. «Odelya Halevi: 5 Things To Know About The ‘Law & Order’ Season 21 Star» (en anglès), 24-02-2022. [Consulta: 14 juliol 2022].
* 1 2 «Israeli actress hired for feature role in iconic police procedural» (en anglès). [Consulta: 14 juliol 2022].
* 1 2 Andreeva, Nellie; Andreeva, Nellie. «‘Law & Order’: Odelya Halevi Joins NBC Revival» (en anglès), 15-12-2021. [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ «'Law & Order': Odelya Halevi Reveals Her Inspiration Behind Playing ADA Samantha Maroun (Exclusive)» (en anglès). [Consulta: 14 juliol 2022].
* 1 2 DiProperzio, Linda. «Who Is Law & Order Newcomer Odelya Halevi?» (en anglès), 10-01-2022. [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ Petski, Denise; Petski, Denise. «‘Good Trouble’ Casts Odelya Halevi; Frankie Smith Joins ‘Sacrifice’» (en anglès), 16-08-2021. [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ Miller, Gerri. «Israeli actress Odelya Halevi joins ‘Revolt’» (en anglès), 10-11-2016. [Consulta: 14 juliol 2022].
# Gerard Rutten

Gerard Rutten (La Haia, 19 de juliol de 1902 - Amsterdam, 28 de juny de 1982) fou un director de cinema, productor, guionista i escriptor neerlandès.

## Biografia

Era fill de l'arquitecte Cornelis Rutten, dissenyador del Huize Boschzicht. A principis dels anys vint va treballar com a dissenyador de muntatges i gràfics, però al final dels anys vint va marxar cap a Berlín per estudiar cine a la acadèmia de la UFA. El 1931 torna als Països Baixos i roda la primera pel·lícula Finale, que no va agradar al públic. Malgrat que Dood water (1934) va tenir un cert ressò, va marxar novament a Berlín però l'ascens del nazisme va tornar al seu país. Entre 1939 i 1942 va rodar alguns curtmetratges, però el 12 de maig de 1942 va marxar a l'aeroport de Whitchurch, prop de Bristol. Després de ser interrogat pel servei secret, fou enviat davant al reina Guillemina. Durant la seva estada a l'exili fou oficial dels serveis generals i membre de l'estat major del príncep Bernat. S'havia casat amb Elly Broekman.
Després de la guerra va voler centrar-se en fer cinema, però no va poder estrenar cap llargmetratge fins 1953, quan va dirigir Sterren Stralen Overal, en la que va debutar el seu fill Edwin Rutten. El 1955 va estrenar Het wonderlijke leven van Willem Parel, que no va tenir gaire èxit, però el productor Joop Geesink esperava que en el futur podria realitzar alguna gran pel·lícula. seguit de La meravellosa vida de Willem Parel. Eren pel·lícules que no eren del tot satisfactòries, però sota Joop Geesink les va fer amb l'esperança de poder fer una pel·lícula en el futur que s'adaptés millor. Tenia el desig de fer una pel·lícula sobre el Zuiderzee, però va morir sense complir el seu desig.
El 1976 va escriure el llibre Mijn papieren Camera, sobre l'auge de la indústria cinematogràfica holandesa i sobre la seva estada a Anglaterra.

## Filmografia

* 1931 - Finale
* 1932 - Terra Nova
* 1934 - Dood water
* 1936 - Rubber
* 1937 - De Hongertocht (inacabat)
* 1937 - Lahar (inacabat)
* 1940 - Rembrandt
* 1943 - Ik Fluit in de hoop dat je zult komen
* 1953 - Sterren stralen overal
* 1955 - Het wonderlijke leven van Willem Parel
* 1957 - De Vliegende Hollander
* 1963 - Wederzijds

## Referències

* ↑ IMDb. «Gerard Rutten». [Consulta: 27 novembre 2018].
* ↑ Aankomst in Bristol
* ↑ De koningin boog voor Rutten, pag.243
# Bedellia

Bedellia és un gènere de lepidòpters ditrisi, l'únic de la família dels bedèl·lids (Bedelliidae). Es tracta de petites arnes d'ales estretes i peludes.

## Taxonomia

El gènere Bedellia inclou 16 espècies:
| Nom | Sinonímia | Plantes on les larves s'alimenten |
| Bedellia boehmeriella | | Boehmeria grandis |
| Bedellia cathareuta Meyrick, 1911 | | |
| Bedellia ehikella (Szöcs, 1967) | | |
| Bedellia enthrypta | | Porana paniculata |
| Bedellia ipomoella Kuroko, 1982 | | |
| Bedellia luridella Müller-Rutz, 1922 | | Microleps O.S.A. (Nearctic) Japmoth Images of imaginis, larva and pupa. |
| Bedellia minor | | Ipomoea |
| Bedellia oplismeniella | | Oplismenus compositus, Panicum torridum |
| Bedellia orchilella | | Ipomoea batatas, Solanum melongena |
| Bedellia psamminella | | |
| Bedellia silvicolella Klimesch, 1968 | | |
| Bedellia somnulentella (Zeller, 1847) | Bedellia ipomoeae | Betula papyrifera, Calystegia sepium, Convolvulus, Ipomoea, Salix, Sisymbrium irio, Solanum melongena |
| Bedellia spectrodes Meyrick, 1931 | | |
| Bedellia struthionella | | Panicum torridum |
| Bedellia terenodes | | Ipomoea |
| Bedellia yasumatsui Kuroko, 1972 | | |

## Referències

* ↑ van Nieukerken et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 2011, pàg. 212–221.
* ↑ Bedellia Arxivat 2011-06-04 a Wayback Machine. ehikella[1] at Fauna Europaea. Retrieved on 2009-10-12.
* ↑ Bedellia silvicolella[2] at BioLib. Retrieved on 2009-10-12.

## Bibliografia

* Kuroko, H., H., 1964: Revisional studies on the family Lyonetiidae of Japan. (Lepidoptera). Esakia 4: 1-61.
* Pitkin, B. & P. Jenkins. Butterflies and Moths of the World: Generic Names and their Type-species. Natural History Museum.[1]

## Enllaços externs

* Microleps U.S.A. (Nearctic)
* Japmoth Images of imagines, larva and pupa.
# Robert de Cotte

Robert de Cotte (París, 1656 - 1735) va ser un arquitecte francès. És considerat com un dels grans arquitectes de França a la línia dels Mansart (era cunyat de Jules Hardouin-Mansart).
El 1687 va entrar a l'Acadèmia reial d'arquitectura i el 1708 es va convertir el primer arquitecte del rei i director de l'Acadèmia. Va ser aleshores quan va finalitzar la capella del Palau de Versalles, inaugurada en 1719. Va ser un gran constructor al qual consultaven nombrosos arquitectes europeus, com Johann Balthasar Neumann per a la residència de Würzburg. També va ser un gran decorador i els seus edificis van ser tan valorats pel seu estil com per la seva decoració.
Va contribuir a la difusió de l'arquitectura francesa per Europa, encara que poques vegades es desplaçava lluny de París. Una de les seves grans obres va ser el Palau de Thurn und Taxis a Alemanya, del que va dissenyar els plans. El palau va ser destruït durant la Segona Guerra Mundial.

## Obres

* Hôtel de Lude.
* Hôtel d'Estrées, a París (1710).
* Reformes del hôtel de La Vrillière, París, (1715).
* Contribucions al hôtel de Maine (1713-16).
* Hôtel de Bourbon (1717).
* Font de la Samaritana sobre el Pont Neuf.
* Font del castell d'aigua del Palais Royal (1719).
* Decoració per al cor de la catedral Notre-Dame de París.
* Castell de Bonn.
* Castell de Poppelsdorf.
* Castell de Brühl.
* Castell de Schleissheim, prop de Múnic.
* Plans del castell de Rivoli a Itàlia.
* Plans del pavelló de caça de la Vénerie, prop de Torí.
* Restauració de l'ajuntament de Lió.
* Decoració de la plaça Bellecour.
* Palau episcopal de Châlons-en-Champagne (1719 - 1720).
* Palau episcopal de Verdún.
* Palau episcopal d'Estrasburg.
# Puerto Carreño

Puerto Carreño és la capital del departament colombià de Vichada. La seva població és de 10.034 habitants, la seva àrea d'12.409 km² i és a prop de la frontera amb Venezuela, on limita al nord del riu Meta amb Puerto Páez.
Aquesta és una petita població, fundada el 1922, sobre la confluència dels rius Orinoco i Meta. A partir del seu port fluvial es realitzen les activitats comercials i de transport de mercaderies del departament amb la capital de Colòmbia. Es pot accedir a el per via aèria (des Villavicencio), fluvial (des Villavicencio o Puerto Gaitán, pel riu Meta) o terrestre (des de Port Gaitán)

## Població

Segons el Departament Nacional d'Estadística - DANE, per a l'any de 1999 la població projectada al cap de municipi sobre la base del cens de 1993 és de 8,066 habitants. En el cens es va trobar una població total de 7,059 habitants conformada per 5,534 habitants en la capçalera municipal i 1,525 en la resta del municipi.
D'acord amb les dades censats projectats pel DANE, es va realitzar una projecció decreixent, amb una taxa variable del 6.7% al 3.2% llançant una projecció de 10.034 habitants a la capçalera municipal per a l'any 2005.

## Economia

Les activitats econòmiques de major importància a la regió són la ramaderia, la pesca, l'agricultura i la mineria.
Els principals productes agrícoles són: arròs de sabana, cotó, yuca i plàtan. Es destaca la pesca ornamental i la ramaderia bovina. S'exploten mines d'or i plata en forma rudimentària.
La població ofereix llocs d'interès turístics com són la població riberenca de Casuarito, on s'elaboren articles i manufactures en cuir i confeccions, tèxtils i menjars típics, tenint registrats dos establiments comercials.
El municipi s'abasteix d'estris i articles de primera necessitat, de l'interior del país, i a vegades de Purto Páez, ciutat de l'estat venezuela d'Apuri, a la frontera amb Colòmbia.
# Toshio Shoji

Toshio Shoji (japonès: 庄司敏夫) (prefectura de Chiba, 25 d'agost de 1940 - 28 d'abril de 2023) és un nedador japonès, ja retirat, especialista en estil lliure, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on guanyà la medalla de bronze en els 4x200 metres lliures del programa de natació. Formà equip amb Makoto Fukui, Kunihiro Iwasaki i Yujiaki Okabe.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Toshio Shoji». [Consulta: 10 juliol 2021].
# Puig d'en Perona

El Puig d'en Perona és una muntanya de 287 metres que es troba al municipi de Sant Martí Vell, a la comarca catalana del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tinhac

Tinhac (en francès Tignac) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Tinharé

Tinharé és una illa de l'Estat de Bahia.
És un dels punts més visitats del Nord-est. El Morro de São Paulo és un poblat de Tinharé s'hi accedeix per catamarà o vaixell per la sortida del riu que passa pel municipi de Valença.
# Puig del Teix

El Puig del Teix és una muntanya de Mallorca de 1064 metres d'altitud que pertany a la serra de Tramuntana. Tot i que el cim pertany al municipi de Deià, el massís està repartit entre els municipis de Valldemossa, Deià, Sóller i Bunyola. El seu nom prové de l'arbre Teix europeu (Taxus baccata), que era freqüent a tot el massís i del qual encara en queden uns quants exemplars. El cim, tot i no ser dels més alts i exigents de l'illa, és un lloc molt freqüentat per excursionistes per la seva facilitat d'accés. El GR 221 passa molt a prop del cim, en un tram on ressegueix el camí de s'arxiduc, i permet fer l'ascensió sense gaire desviació de la ruta. El puig del Teix està assentat sobre un petit altiplà anomenat pla de la Mala Garba, i forma un petit massís amb el puig del teixot i el puig des vent.
Aquesta muntanya va donar nom al grup artístic deianenc "Els deu d'Es Teix".

## Principals accessos

* Des de Valldemossa, per Pastoritx i el Comellar i Camí de Ses Sitges.
* Des de Valldemossa, per la serra de Son Moragues.
* Des de Valldemossa, pel camí des Cairats, passant per la font des Polls i el Refugi de Son Moragues, llarg tram per pista asfaltada.
* Des de Valldemossa, pel Pla d'es Pouet i el Camí de S'Arxiduc.
* Des de Valldemossa pel camí des Cairats i camí des Caragol.
* Des de Deià, pel Coll de Son Gallard i el Camí de S'Arxiduc.
* Des de Deià pel pas des Racó.
* Des de Deià, pels cingles de son Rul·lan i el Camí de S'Arxiduc.
* Des de Sóller, per Sa Galera.
* Des del Coll de Sóller, per les Cases del Rei Sanxo.
* Des de Bunyola, pel torrent de n'Angelè.

## Vegeu també

* Caseta del Rei Sanxo

## Referències

* 1 2 Gabriel Vicens; Bartomeu Bonet. La flora de la serra de Tramuntana : guia d'itineraris botànics. Palma: Alcoy Edicions, 2000. ISBN 84-920365-1-6.
* 1 2 3 4 5 Tramuntana Central. Mapa i guia excursionista. Granollers: Alpina, 2005.
* ↑ Serra de Tramuntana : [8 etapes, apunts del natural, nuclis urbans, informació turística, transport públic, serveis--]. Sant Lluís, Menorca: Triangle Postals, 2008. ISBN 978-84-8478-354-1.
* 1 2 3 4 Vallcaneras, Lluís. 20 itineraris alternatius per la serra de Tramuntana. Palma: Gràfiques Miramar, 1999. ISBN 84-922372-3-6.
# Tosu

Tosu (鳥栖市, Tosu-shi) és una ciutat de la prefectura de Saga, al Japó. Fou fundada l'1 d'abril de 1954 com a resultat de la fusió del poble de Tosu amb els pobles de Tashiro i Asahi i les viles de Fumoto i Kizato. El 2015 tenia una població estimada de 72.032 habitants.

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. [Consulta: 12 abril 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Tosu (japonès)
# Tot

Tot és un concepte que s'oposa al no-res i que inclou la globalitat dels ens. Per això a vegades s'usa com a sinònim d'existència, o de conjunt d'éssers existents. També pot referir-se al món o a l'univers, com a marcs coneguts que englobarien aquests éssers. Si s'empra en sentit metafísic, pot ser alhora sinònim d'absolut o de la divinitat (els atributs de la qual sovint passen per saber-ho i poder-ho tot). Si s'accepta la realitat dels pensaments i idees abstractes, el tot també inclou conceptes imaginaris, invencions i projeccions de futur.
Una de les aspiracions històriques del coneixement humà és arribar a entendre-ho tot, tant el concepte en si com les coses que inclogui, és a dir, arribar al saber total. Per això s'intenten establir teories comprensives que uneixin les diferents aportacions de la ciència i altres formes de saber, entre les quals destaca la teoria del tot de la física, un postulat que va més enllà de la teoria de camp unificat.