OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cementiri de San Rafael (Màlaga)

El Cementiri de San Rafael és un antic cementiri de la ciutat de Màlaga, Andalusia, clausurat el 1987. Està situat al districte Cruz de Humilladero, a l'oest de la ciutat.
A San Rafael es troba el major conjunt de fosses comunes de la Guerra Civil espanyola. S'estima que conté les restes d'entre 4.000 i 5.000 persones, de les quals s'han recuperat fins a agost de 2008 els de 2.200, amb un 20% de dones, alguna d'elles embarassada i 40 nens.
Les excavacions, dutes a terme per voluntaris, majoritàriament estudiants d'història i arqueologia, des d'octubre de 2006, han detectat l'existència de divuit fosses, encara que els treballs s'han centrat en deu, situades en la parcel·la de San Francisco i al Pati Civil.
L'exhumació de les fosses de San Rafael està avalada per un conveni entre l'Associació per a la Recuperació de la Memòria Històrica i la Universitat de Màlaga amb la Junta d'Andalusia (PSOE) i l'Ajuntament de Màlaga (PP), que financen els treballs.
Es calcula que des de l'entrada de l'exèrcit revoltat fins a 1944 van ser assassinades a Màlaga unes 17.000 persones, a les quals se sumen les 1.500 víctimes assassinades pels republicans des de la revolta militar fins a l'ocupació de la ciutat, segons un informe d'un diplomàtic britànic de 1944.
L'informe que cita Público el va remetre el cònsol a Màlaga a la seva ambaixada a Madrid l'agost de 1944. El citen, almenys, dos historiadors: Hartmut Heine a L'oposició al franquisme a Andalusia Oriental i Antony Beevor en La Guerra Civil espanyola i segons el detall de l'informe van ser 3.500 els executats entre el 8 i el 14 de febrer de 1937 i 16.952 els condemnats a mort i executats entre el 15 de febrer del 37 i agost de 1944. Aquest informe no fa referència ni als morts en la massacre de la carretera Màlaga-Almeria ni als executats en els deu anys posteriors.

## Referències

* ↑ El País, 140.000 muertos invisibles, 16 de gener de 2009.
* ↑ Diario Sur, El cementerio de San Rafael se convierte en la mayor fosa común de la Guerra Civil, 23 de juliol de 2008.
* ↑ Málaga Hoy, Recuperan los restos de 2.200 fusilados durante la Guerra Civil, 23 de juliol de 2008.
* ↑ Público, Málaga, 1937, 4 d'octubre de 2008.
# Castell de Corbera

«Castell de Corbera» té aquests significats:
* Castell de Corbera de Llobregat, al Baix Llobregat.
* Castell de Corbera (Ribera Baixa), a la Ribera Baixa.
* Castell de Corbera (Rosselló), a Catalunya Nord.
# Centre d'Estudis Comarcals d'Igualada

El Centre d'Estudis Comarcals d'Igualada (CECI) és una institució cultural d'Igualada, constituïda provisionalment el 8 de juny de 1947 i creada el 24 d'agost de 1947 pel dr. Joan Mercader i mossèn Amadeu Amenós per tal de recuperar la vida cultural de la ciutat després de la guerra civil espanyola.
Entre els co-fundadors es pot citar Gabriel Castellà i Raich, que fou vicepresident de l'entitat. Sota el patrocini del CECI es va crear l'any 1949 el Museu de la Ciutat, ubicat en una sala del segon pis de l'edifici que l'industrial i mecenes Artur Garcia Fossas havia edificat a Igualada en la dècada de 1930, amb l'objectiu inicial de servir com orfenat, però que funcionà com a escola a partir de 1941.
L'any 1954 el CECI va inaugurar el Museu de la Pell d'Igualada, ubicat inicialment al tercer pis de l'edifici de l'escola Garcia Fossas, i un any més tard el Museu Tèxtil, així com l'Arxiu Històric i Bibliogràfic del CECI. L'any 1950 el CECI va ser un dels iniciadors del moviment que creà les assemblees d'estudis comarcals de Catalunya.
El CECI participà en les excavacions realitzades a la Vil·la romana de l'Espelt, jaciment arqueològic declarat Bé Cultural d'Interès Nacional, situat prop del poble de l'Espelt, al municipi d'Òdena.
El desenvolupament de les activitats va portar a la creació de seccions: Arqueologia, Art i Patrimoni, Ciències Naturals, Economia, Ciències Polítiques i Sociologia, Estudis Clàssics, Filologia, Història, Història Medieval i Paleontologia i geologia. També té els grups filials EGAN - Espeleo Grup Anoia (creat el 1989) i Associació Bonsai i Natura de l'Anoia (1993). Ha publicat més de cinquanta llibres i la Miscellanea Aqualatensia, creada el 1949 i amb periodicitat bianual des de 1983.

## Vegeu també

* Museu de la Pell d'Igualada

## Referències

* ↑ Anoia Diari, 09 abril 2014, El Museu de la Pell celebra seixanta anys amb una programació especial per commemorar-ho
* 1 2 Centre d'Estudis Comarcals d'Igualada, Història
* ↑ Revista d'Igualada, Semblança de Gabriel Castellà i Raich (1876-1959) Arxivat 2010-11-22 a Wayback Machine., per Magí Puig i Gubern
* 1 2 «Centre d'Estudis Comarcals d'Igualada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Magí Puig i Gubern. REVISTA D'IGUALADA. NÚM. 30, DESEMBRE DE 2008, Els germans Garcia Fossas Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ Placa informativa ubicada a la vil·la romana de l'Espelt
* ↑ raco.cat, Miscellanea Aqualatensia

## Enllaços externs

* Web del CECI
# Cees Koch

Cees Koch (Rotterdam, 16 de juliol de 1936 - 14 de setembre de 2021) fou un atleta neerlandès, especialista en el llançament de disc, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on fou vint-i-dosè en la prova del llançament de disc del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, quedà eliminat en sèries en la mateixa prova.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en la prova del llançament de disc al Campionat d'Europa d'atletisme de 1962, així com setze campionats nacionals, nou de llançament de disc (1956, 1958 a 1962, 1964, 1965 i 1970) i set de llançament de pes (1955, 1956 i 1958 a 1962). Va millorar nombroses vegades el rècord neerlandès de disc i de pes, fins a situar-los en 58,05 metres (1962) i 16,55 metres (1960), respectivament.

## Millors marques

* Llançament de pes. 58,05 (1962)
* Llançament de disc. 16,55 metres (1960)

## Referències

* ↑ «In Memoriam Cees Koch». [Consulta: 5 octubre 2022].
* 1 2 «Olympedia – Cees Koch». [Consulta: 5 octubre 2022].
* ↑ «Berlín 2018 Leichtathletik - EM Statistics Handbook» p. 518, 524. European Athletics, 14-09-2019. Arxivat de l'original el 2019-09-14. [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ «Dutch Championships». [Consulta: 5 octubre 2022].
* ↑ Waśko, Janusz. Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. Zamość: GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 133, 143. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 5 octubre 2022].
# Cementiri Municipal de Torrelameu

El Cementiri Municipal de Torrelameu és una obra de Torrelameu (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. El cementiri municipal de Torrelameu està ubicat al nord-oest del poble, al marge dret del camí de la Gombalda.

## Descripció

Consisteix en un recinte rectangular envoltat d'un mur, amb la porta al centre del costat llarg i un camí envoltat de xiprers que parteix el camp en dues meitats. Les estructures de nínxols s'adossen a la cara interna del mur de tancament mentre que la resta de l'espai és omplert amb tombes individuals a terra. A la banda oposada a la porta s'arrengleren una sèrie de panteons funeraris.
Però l'element que hi destaca és la porta d'accés principal, amb un arc de mig punt (suposadament fet de maó a plec de llibre però arrebossat amb morter i pintat de blanc) que arrenca de dos pilars que, en la cara exterior presenten sengles fornícules amb una estàtua exempta cadascuna. L'estàtua de l'esquerra representa una dona, potser la Mare de Déu, en actitud pregant, mentre que la de la dreta representa un àngel que eleva la mà dreta vers el cel i sosté un llibre a la mà esquerra. A sota de cada estàtua hi ha un petit fris quadrat amb una cita bíblica al·lusiva a la mort i a la redempció. Tots dos pilars es rematen amb una piràmide truncada a sobre de la qual tenen idèntic motiu decoratiu vegetal, amb una flor de quatre pètals dins un cercle. El pilar de l'esquerra té, a més, entre el pilar en si i la piràmide un baix relleu en guix que representa un dels símbols clàssics de la mort: una calavera sobre (en aquest cas cinc) ossos llargs creuats. Tots els elements de la porta estan pintats de blanc, excepte les estàtues, probablement fetes en guix pintat de tons marrons.

## Història

Aquesta porta fou realitzada entre els anys 1900 i 1940. Forma part del cementiri actual, que fou construït mitjançant l'ajut de tots els veïns del poble.

## Referències

* 1 2 3 «Cementiri Municipal de Torrelameu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2017].
# Cementiri Municipal de la Pobla de Montornès

El Cementiri Municipal de la Pobla de Montornès és una obra de la Pobla de Montornès (Tarragonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un cementiri de tipologia tradicional del segle xix, inclosa la capella.
Mausoleu amb escultura d'Àngel, panteó d'Eusebi Mercader.

## Referències

* 1 2 «Cementiri Municipal de la Pobla de Montornès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 agost 2021].
# Chad Allen

Chad Allen (Cerritos, Califòrnia, 5 de juny del 1974) és un actor estatunidenc.
Tot i que treballà en el cinema des de petit és més conegut per haver interpretat el personatge de Matthew Cooper a la sèrie americana La Doctora Quinn, des del 1993 fins al 1998.
Després de l'aparició el 1996 a una revista d'una sèrie de fotografies en les que se'l veia besant un altre home, Chad Allen feu pública la seva homosexualitat. Després d'aquest fet s'ha convertit en un activista de la causa LGTB, interpretant gairebé sempre personatges gays en les seves pel·lícules o en obres de teatre.
# 1535
## Esdeveniments

* 22 de juny: mor executat el bisbe John Fisher, víctima de la seva oposició al rei Enric VIII d'Anglaterra, que volia divorciar-se de Caterina d'Aragó.
* Juny, costa de Barbaria, Imperi Otomà: L'ofensiva conjunta d'un estol sota la direcció de Carles V culmina amb la Jornada de Tunis, en què es pren les ciutats de Tunis i de la Goleta, presa dies abans. Barba-Rossa ha de fugir.
* 18 de desembre: Barba-roja, encapçala el saqueig de Maó, a l'illa de Menorca.

## Naixements

* 31 de maig: Florència: Alessandro di Cristofano di Lorenzo del Bronzino Allori, Alessandro Allori, pintor italià, pertanyent a l'escola florentina (m. 1607).

## Necrològiques

* 18 de febrer - Grenoble, França: Agrippa de Nettesheim, escriptor, filòsof, alquimista, cabalista, metge i ocultista, considera una figura important del feminisme de la seva època (n. 1486).
* 1535 - Londres, Anglaterra: Thomas More, jurista i escriptor anglès (n. 1478).

## Referències

* ↑ Soler, Jordi «Efemèrides». El Punt Avui, 22-06-2010 [Consulta: 23 desembre 2011].
* ↑ Soler, Jordi «Efemèrides». El Punt Avui, 18-12-2009 [Consulta: 7 gener 2014].
* ↑ «ALLORI, Alessandro in "Dizionario Biografico"» (en italià). Arxivat de l'original el 2020-08-10. [Consulta: 28 maig 2020].
* ↑ «Sir Thomas More | Biography, Books, & Facts» (en anglès). [Consulta: 6 juliol 2020].
# Casa rectoral de Lavit

La casa rectoral de Lavit és un edifici de Torrelavit (Alt Penedès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa rectoral de Lavit està situada al costat de l'església de Santa Maria, al cim del poble i davant del riu Bitlles. És una casa senyorial que consta de soterrani, planta baixa, pis i golfes amb coberta a dues vessants.
La façana presenta una galeria d'arcades de mig punt sobre columnes salomòniques que constitueix l'element més remarcable. Hi ha una entrada lateral adovellada i contraforts.

## Història

La casa rectoral de Lavit és un edifici d'origen medieval reconstruït i ampliat al segle xviii. La reforma de la façana principal es troba documentada l'any 1760 i va ser realitzada per encàrrec d'un rector anomenat Figueres.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa rectoral de Lavit». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Chad Haga

Chad Haga, (McKinney, 26 d'agost de 1988), és un ciclista estatunidenc professional des del 2011 i fins al 2023.
A començaments de la temporada de 2016, mentre s'entrenava juntament amb el seu equip per la Marina Alta, un cotxe, en direcció contrària, el va atropellar juntament amb cinc dels seus companys al terme de Benigembla.
En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 2019.

## Palmarès

* 2011
** Vencedor d'una etapa del Mount Hood Cycling Classic
* 2012
** Vencedor d'una etapa del Cascade Cycling Classic
* 2013
** 1r a la Joe Martin Stage Race
** Vencedor d'una etapa del Redlands Bicycle Classic
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Elk Grove
* 2017
** 1r al Mount Evans Hill Climb
* 2019
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. 73è de la classificació general
* 2016. 76è de la classificació general
* 2017. 98è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2015. 99è de la classificació general
* 2016. 78è de la classificació general
* 2017. 82è de la classificació general
* 2018. 71è de la classificació general
* 2019. 105è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2020. 69è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2018. 72è de la classificació general
* 2019. 134è de la classificació general

## Referències

* ↑ «CHAD HAGA WILL RETIRE FROM ROAD CYCLING AT THE END OF THE SEASON» (en anglès). cyclinguptodate, 16-08-2023. [Consulta: 19 octubre 2023].
* ↑ «Sis ciclistes de l'equip Giant, atropellats per un cotxe que conduïa en direcció contrària». ccma.cat, 23-01-2016 [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «Giro : la victoire finale pour Richard Carapaz, l'étape pour Chad Haga», 02-06-2019.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.com
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# POŠK

El Pomorski Športski Klub, també conegut com a POŠK, va ser un club de waterpolo de la ciutat de Split, a Croàcia.
Fundat el 1937, el club es va fer un nom en el món del waterpolo, especialment a partir dels anys vuitanta, quan va competir contra els grans gegants de l'antiga iugoslava com el Mladost, el Jug, el Partizan o el Primorac Kotor.
El 2010 el club va parar la seva activitat degut a problemes econòmics i va desaparèixer definitivament.

## Palmarès

* Lliga de Campions
** Campions (1): 1998-99
* Copa LEN
** Campions (2): 1981-82, 1983–84
** Finalistes (1): 1979-80
* Supercopa d'Europa
** Campions (1): 1984
** Finalistes (1): 1982
* Copa COMEN
** Campions (3): 1984, 1985, 1986
* Lliga croata
** Campions (1): 1997-98
* Copa croata
** Campions (1): 1999-00
* Copa iugoslava
** Campions (2): 1980, 1982–83

## Enllaços externs

* Pagina a globalsportsarchive.com
# Maria Grazia Siliato

Maria Grazia Siliato, (Gènova 25 d'agost de 1926- Lanuvio, 2 de març de 2018), va ser arqueòloga i historiadora, especialitzada en la cultura mediterrània.
Delegada per la Itàlia del Centre Internacional d'Estudi del Sant Sudari, ha publicat diversos textos sobre aquests relíquia. També ha escrit diverses obres de novel·la històrica. Amb la novel·la Calígula dona un gir a la història amb una nova visió de l'emperador Calígula, arran del seu descobriment de l'origen de dues embarcacions, que van aparèixer el 1920 en el llac Nemi. És fundadora de la Societat d'Antiguitats Paleocristienas i Arqueologia, amb seu a Roma. Ha publicat diversos treballs i llibres relatius al Mediterrani Oriental, des de Xipre o Istanbul fins a Venècia, Nàpols o Roma.
Va estar casada amb el compositor Giovanni Nenna, mort l'11 de desembre de 1999.

## Obra

* 1983 - Indagine su un antico delitto: La Sindone di Torino, Edizioni Piemme (ASIN: B00DDNJ5AW)
* 1989 - Il mistero della Sindone Fabbri Editori (ISBN A000089616),
* 1995 - L'assedio, Arnoldo Mondadori Editore
* 1997 - Sindone: mistero dell'impronta di duemila anni fa, Edizioni Piemme
* 2005 - Caligula. Il mistero di due navi sepolte in un lago. Il sogno perduto di un imperatore, Arnoldo Mondadori Editore (ISBN 880453706X)
* 2007 - Masada, Rizzoli (ISBN 9788817013055)
* 2015 - Il sangue di Lepanto. 1571. La battaglia che ha cambiato il destino del Mediterraneo, Rizzoli (ISBN 978-88-5867805-3)

## Referències

* ↑ Siliato, María Grazia. El hombre de la Sábana Santa. Biblioteca de Autores Cristianos, 1987.
* ↑ Siliato, Maria Grazia. La Sábana Santa: el misterio de una impronta de hace dos mil años. PPC, 1998.
* ↑ Maria Grazia Siliato. Caligula. Grijalbo SA, 1 desembre 2006. ISBN 978-950-28-0418-7.
* ↑ «La Sidonia de Turín, un fascinante descubrimiento arqueológico | Edición impresa | EL PAÍS» (en castellà). [Consulta: 11 març 2016].
* ↑ Maria Grazia Siliato. Masada. Rizzoli, 2007.

## Vegeu també

* Masada
# Catedral de Nostra Senyora de Tortosa

La Catedral de Nostra Senyora de Tortosa (àrab: كاتدرائية طرطوس, Kātidrāʾiyya Ṭarṭūs) és una catedral romànica del segle xii, construïda pels croats a la ciutat siriana de Tartus, coneguda històricament com a Tortosa de Síria. Ha estat descrita pels historiadors com «l'estructura religiosa millor conservada de l'època de les croades».
Va ser construïda pels croats templers (primer sota el comandament del català Guillem II de Cerdanya i després d'Alfons Jordà) l'any 1123 per a santificar el lloc de pelegrinatge romà d'Orient del Santuari de la Mare de Déu, el qual, segons la tradició, va ser dedicat a Sant Pere. Una capella dedicada a la Mare de Déu probablement va existir al mateix lloc des del segle iv.
La catedral va funcionar com a fortalesa i església, i de fet tenia torres envoltant l'estructura, dues de les quals han sobreviscut fins avui en dia. La façana de l'església, d'estil romànic, té cinc finestres d'arc molt per sobre del nivell del sòl, rodejant una porta central. Un cop dins, però, l'estructura s'assembla més a la d'una església, amb elegants arcs, columnes i un sostre de volta.
Com a església fortificada, els croats foren capaços de mantenir-la fins i tot quan Tortosa fou ocupada per Saladí l'any 1188. Després de la caiguda de Jerusalem el 1187, Nostra Senyora de Tortosa va convertir-se en un lloc sagrat important al Llevant i els bisbes de Tortosa podien viure de les donacions i contribucions per a la construcció i el manteniment de la catedral. El 1202 la regió fou colpejada per un fort terratrèmol per la qual cosa és probable que la catedral fos reparada. En aquesta església fou assassinat el comte Ramon IV de Trípoli, príncep d'Antioquia (1201-1216) pels ismaïlites; en revenja Bohemon IV d'Antioquia, pare del comte, va fer una expedició a la fortalesa de Khabawi.
L'Orde del Temple va seguir usant l'església com a caserna fins al 3 d'agost de 1291, després de la Caiguda d'Acre, quan també va ser presa pels mamelucs. La catedral fou el darrer bastió croat a Terra Santa i només la petita illa d'Arwad, prop de Tortosa, va poder ser mantinguda pels croats fins al 1302. Un cop capturada, l'església va ser convertida en mesquita. Més tard, sota l'Imperi Otomà, Tartus va perdre importància demogràfica i l'església fou utilitzada com a magatzem. L'església ha estat recentment renovada i en l'actualitat és la seu del Museu Nacional de Tartus.

## Referències

* ↑ Carter, Terry; Dunston, Lara; Thomas, Amelia (2008), Syria & Lebanon, Lonely Planet, ISBN 978-1-74104-609-0, p.137.
* ↑ Setton, Kenneth; Zacour, Norman; Hazard, Harry (1985), A History of the Crusades, Volume V: The Impact of the Crusades on the Near East, University of Wisconsin Press, ISBN 978-0-299-09144-6, p.42-43.
* 1 2 3 «Our Lady of Tortosa» (en anglès). [Consulta: març 2016].
* ↑ «Castles of the crusadersː Tartous (Tortosa) and Arwad (Arados)» (en anglès). [Consulta: març 2016].
# ASTM International

ASTM International, abans coneguda com a American Society for Testing and Materials, és una organització internacional de normalització que desenvolupa i publica estàndards tècnics de consens voluntari per a una àmplia gamma de materials, productes, sistemes i serveis. Uns 12.575 estàndards de consens voluntari ASTM funcionen a tot el món. La seu de l'organització es troba a West Conshohocken, Pennsilvània al nord-oest de Filadèlfia.
Es va fundar l'any 1902 com a Secció Americana de l'Associació Internacional d'Assajos de Materials (vegeu també Organització Internacional per a la Normalització).
Un grup de científics i enginyers, liderats per Charles Dudley, van formar ASTM el 1898 per abordar les freqüents ruptures de ferrocarril que afecten la indústria ferroviària de ràpid creixement. El grup va desenvolupar un estàndard per a l'acer utilitzat per fabricar rails. Originalment anomenada "American Society for Testing Materials" el 1902, es va convertir en la "American Society for Testing And Materials" el 1961. L'any 2001, ASTM va canviar oficialment el seu nom a "ASTM International" i va afegir el lema "Standards Worldwide". El 2014, va canviar el lema a "Ajudar al nostre món a treballar millor". Ara, ASTM International té oficines a Bèlgica, Canadà, Xina, Perú, Washington, DC i West Conshohocken, PA.

## Referències

* ↑ ASTM International. «What is ASTM International?». The History of ASTM International. [Consulta: 12 maig 2021].
* ↑ Gerard, Barbara. «What is ASTM International?». Craftchind: Craftech Industries, 08-04-2015. Arxivat de l'original el 25 April 2017. [Consulta: 1r febrer 2017].
# Alexandria d'Aracòsia

Alexandròpolis o Alexandria d'Aracòsia (en grec antic Ἀλεξάνδρεια ἡ Ἀραχωσία) era una ciutat suposadament fundada per Alexandre el Gran el 330 aC sobre una ciutat més antiga, situada a la riba del riu Arachotus a Aracòsia. El lloc no s'ha pogut identificar però era a la vora de la moderna Kandahar a uns 5 km a l'oest sud-oest, segons les referències d'Ammià Marcel·lí.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «1. Alexandreia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 març 2021].
# Šarengrad

Šarengrad és una localitat de Croàcia a dins de la ciutat de Ilok, comtat de Vukovar-Sirmia. Es troba a una altitud de 92 msnm a 319 km de la capital nacional, Zagreb.

## Demografia

En el cens 2011 el total de població de la localitat va ser de 528 habitants.
* Gràfica de població de Šarengrad 1857-2011
# PPA

PPA té els següents significats:
* Paritat de poder adquisitiu, mètode utilitzat per a calcular una taxa alternativa de canvi de monedes de dos països.
* Fenilpropanolamina, fàrmac de la família de la fenetilamina que és usat com a descongestionant.
# Casanova de Codinac

La Casanova de Codinac és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El mas de Casanova de Codinac està situat al sud de Sant Pere de Torelló tot i que una part de la finca pertany al terme de Sant Vicenç de Torelló. El mas el formen dues cases, la masoveria i la casa senyorial annexada i connectada amb la primera. La masoveria es creu que té més de 150 anys mentre que l'època de la casa senyorial estaria compresa entre els anys 1880 i 1900.
La masoveria presenta planta quadrangular amb planta baixa (quadres i corrals) i primer pis (habitacle). Els murs són fets de maó i pedra lligats amb argamassa. Els muntants de les finestres són de maó i les llindes de fusta, igual que el portal d'entrada. La coberta és a dos vents, amb l'eix perpendicular a la façana principal i feta amb encadellat ceràmic, llata i bigues de fusta i teula ceràmica àrab. També té una petita barbacana que mostra els colls de fusta, encadellat i llata.
La casa senyorial consta de planta baixa, primer pis i segon pis, tots ells amb funció d'habitatge. Els materials de les parets i la teulada són propis d'un edifici de més recent construcció. Les finestres no presenten elements característics, si bé tenen els muntants lleugerament repujats. A la façana principal, orientada a sud, hi ha un gran porxo amb arcs rebaixats i grans finestrals. La teulada és a dues vessants, feta amb bigues de formigó, revoltó i teula àrab. La casa té un gran jardí al davant.

## Referències

* 1 2 3 «Casanova de Codinac». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].