OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Magí de Guardiola

Sant Magí de Guardiola és una ermita del poble de Guardiola, al municipi Vilanova de l'Aguda (la Noguera), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Sant Magí és una ermita de planta quadrada, molt petita. La porta d'accés és d'arc rebaixat, amb un escut a la pedra clau. Al costat esquerre de la porta hi ha una finestra, a la part superior n'hi ha una altra amb forma de rosetó. A la part superior de l'ermita hi ha una petita espadanya amb una campana, i una creu al capdamunt. La teulada és de doble vessant.

## Història

L'ermita de Sant Magí es troba a prop del poble de Guardiola, a la part superior. La seva construcció és de l'any 1796; i, per una placa que hi ha en una de les parets, sabem que l'any 1966 fou arreglada, mitjançant l'ajuda de l'associació de caçadors. Es puja a Sant Magí el darrer diumenge del mes d'abril.

## Referències

* 1 2 «Sant Magí de Guardiola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2017].
# Mississippià

| Període | Sèrie | Estatge | Edat (Ma) |
| Permià | Cisuralià | Asselià | més recent |
| Carbonífer | Pennsylvanià | Gjelià | 303,7 ± 0,1 |
| Carbonífer | Pennsylvanià | Kasimovià | 307,0 ± 0,1 |
| Carbonífer | Pennsylvanià | Moscovià | 315,2 ± 0,2 |
| Carbonífer | Pennsylvanià | Baixkirià | 323,2 ± 0,4 |
| Carbonífer | Mississippià | Serpukhovià | 330,9 ± 0,2 |
| Carbonífer | Mississippià | Viseà | 346,7 ± 0,4 |
| Carbonífer | Mississippià | Tournaisià | 358,9 ± 0,4 |
| Devonià | Superior | Famennià | més antic |
| Subdivisió del sistema Carbonífer segons l'ICS.. Actualitzat amb la Taula Cronostratigràfica de l'ICS del 2013 ||||
El Mississippià o Mississipià és una època geològica del període Carbonífer, que començà fa 358,9 ± 0,4 milions d'anys i s'acabà fa 323,2 ± 0,4 milions d'anys. Si se'n descompta el Serpukhovià, o sigui, tenint en compte solament els estatges mitjà i inferior del Mississippià, és equivalent al Dinantià europeu clàssic.
Tal com passa amb la majoria d'altres períodes geològics, els estrats de roca que defineixen el període estan ben identificats, però la data exacta de l'inici i el final són incertes per alguns milions d'anys. El Mississippià porta el nom de l'estat de Mississipi (Estats Units), on les roques d'aquest subperíode del Carbonífer inferior són molt abundants i hi han estat definides.

## Paleogeografia

A l'inici del Carbonífer comença a formar-se un únic gran continent, Pangea: els oceans paleozoics entre Euramèrica i Gondwana comencen a tancar-se, formant la serralada dels Apalatxes a la Nord-amèrica actual, i l'orogènesi varisca, actualment dividida entre Europa, Nord d'Àfrica i Nord-amèrica.
Apareix un casquet de gel al pol Sud, mentre que als aiguamolls de prop de l'Equador hi evolucionen vertebrats amb quatre potes.

## Referències

* ↑ Gradstein, F.; Ogg, J «Geologic Time Scale 2004 – why, how, and where next!» (pdf). Lethaia, 37, 2004, pàg. 175-181. DOI: 10.1080/00241160410006483 [Consulta: 30 març 2012].
* 1 2 «International Chronostratigraphic Chart (v. 2013/01» (en anglès). ICS, 01-01-2013. [Consulta: 10 abril 2013].
* ↑ «Taula Cronostratigràfica Internacional v. 2018/08» (PDF). Comissió Internacional d'Estratigrafia. [Consulta: 28 juliol 2020].
* ↑ Riba i Arderiu i Reguant i Serra, 1986, p. 75.
* ↑ Overview of Global Boundary Stratotype Sections and Points (GSSP's), Estat el 2007.
* ↑ Christopher R. Scotesse. «During the Early Carboniferous Pangea Begins to Form.» (en anglès), 01-02-2003. [Consulta: 10 abril 2013].

## Bibliografia

* Riba i Arderiu, O.; Reguant i Serra, S. Una taula dels temps geològics. Institut d'Estudis Catalans, 1986. ISBN 9788472830776.

## Vegeu també

* Taula dels temps geològics

## Enllaços externs

* Paleomapes del món en aquest període geològic (anglès)
* Informació sobre l'estratigrafia, les localitats, la tectònica i la vida del Carbonífer (anglès)
* El Mississippià Arxivat 2013-04-20 a Wayback Machine. a Palaeos (anglès)
# Morral de Penafel

El Morral de Penadel és una muntanya de 1.220,8 metres que es troba a l'antic municipi de Sapeira, de l'Alta Ribagorça, ara del terme de Tremp, a la comarca del Pallars Jussà.
És a ponent del cim més baix dels dos anomenats Roca de la Mola, al sud-oest del Tossal Ras, al sud-est del Morral del Pas de Soler i al nord-est del Morral del Pas de Savina.
El Morral de Penafel queda encaixat entre el barranc del Bosc, al sud, la Llau de les Fontetes, a llevant, i el barranc de les Corts, a ponent.
# Concili de Reims del 625

El concili de Reims del 625 fou una reunió de bisbes de la Provença i el Llenguadoc. Entre els assistent estaven Wilegiscle de Tolosa, Agrícola de Javoux o del Gavaldà, Constanci d'Albi, Rústic de Cahors i Emmon del país d'Arsat (que fou el darrer bisbe conegut d'aquest territori).

## Bibliografia

* Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).
# Jordi Panareda

Jordi Panareda és un actor i acròbata. Es va iniciar en el món de les arts escèniques com a tècnic de so i pirotècnia amb la companyia Begat Teatre. A l'any 2001 crea Circ Pànic, la seva pròpia companyia. Amb el seu primer espectacle, Servei a domicili (una mescla d'acrobàcia, perxa xinesa, cable destensat i treball de doma), va oferir més de 400 funcions en 10 països diferents. A partir del 2003 es comença a formar en dansa contemporània. Al 2005 crea La caravane passe, un espectacle que estarà de gira fins al 2010 i que consolidarà Circ Pànic en el circuit internacional. Al 2011 estrena L'home que perdia els botons, un espectacle on treballa amb la disciplina de la perxa xinesa. Paral·lelament, Jordi Panareda ha anat col·laborant com a assessor per diferents companyies de circ i dansa i ha anat madurant un llenguatge personal que conjuga el circ, la dansa contemporània, la perxa xinesa i el clown.

## Referències

* ↑ www.pmgrafika.com, PMGrafika ::. «Catalan Arts: The man who lost his buttons by Circ Pànic in London». Arxivat de l'original el 2017-04-21. [Consulta: 20 abril 2017].
* ↑ «L'home que perdia els botons | Circat». Arxivat de l'original el 2017-04-21. [Consulta: 20 abril 2017].
* ↑ «La danza toma Catalunya con el festival Sismògraf y el tándem Li & Alexandrova». La Vanguardia.
# Stefano Oldani

Stefano Oldani (Milà, 10 de gener de 1998) és un ciclista italià, professional des del 2019, quan fitxà pel Kometa Cycling Team. El 2020 fitxà pel Lotto-Soudal. Actualment corre a l'equip Cofidis.
En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 2022.

## Palmarès

* 2016
** Campió d'Itàlia de contrarellotge júnir
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Rüebliland
* 2017
** 1r al Memorial Guido Zamperioli
** 1r a la Targa Libero Ferrario
* 2018
** 1r al Trofeu Cav Uff Magni
* 2022
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2020. 98è de la classificació general
* 2021. 79è de la classificació general
* 2022. 84è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2023. 45è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Steff Cras and Matthew Holmes complete Lotto Soudal's 2020 roster». Cyclingnews.com. Future plc, 27-10-2019 [Consulta: 2 gener 2020].
* ↑ Huérfano Sánchez, J.S. «El Cofidis 'echa mano' a un experimentado del Movistar: ya es oficial su llegada», 22-09-2023. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Padilla, Toni. «Stefano Oldani demana pas amb un emocionant triomf al Giro», 19-05-2022. [Consulta: 22 octubre 2022].
# Resolució 2223 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2223 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de maig de 2015. El Consell va ampliar el mandat de la Missió de les Nacions Unides al Sudan del Sud (UNMISS) durant mig any més, fins al 30 de novembre de 2015.

## Contingut

La crisi a Sudan del Sud continuava empitjorant, amb la població sent un objectiu tant per a les forces del govern com de l'oposició, que segons informes eren responsables de crims de guerra i crims contra la humanitat. Més de dos milions de persones havien fugit, i el país estava en una profunda crisi humanitària. També s'atacava als treballadors d'ajuda internacional i la UNMISS veia obstaculitzat el seu funcionament. El Consell de Seguretat va ampliar el mandat de la força de manteniment de la pau de la UNMISS fins al 30 de novembre de 2015. La seva missió principal era protegir la població.
L'Autoritat Intergovernamental pel Desenvolupament havia intentar iniciar un diàleg i vigilar l'alto el foc el gener de 2014. També es va negociar un govern de transició d'unitat nacional. La Unió Africana també va crear un comitè de líders estatals i governamentals per buscar una solució política presidit per l'ex president de Mali Alpha Oumar Konaré, qui va ser nomenat Alt Representant de la Unió Africana per Sudan del Sud a principis de juny de 2015.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends mission in South Sudan, urges prompt implementation of credible peace accord, condemns attacks on camps», 28-05-2015.
* ↑ ReliefWeb. «Appointment of Former President Alpha Oumar Konaré as AU High Representative for South Sudan», 02-06-2015.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Morral

* Per a altres significats, vegeu «Antoni Morral Corominas».
Morral és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 388 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Morral tenia 388 habitants, 147 habitatges, i 114 famílies. La densitat de població era de 55,3 habitants per km².
Dels 147 habitatges en un 35,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,7% hi vivien parelles casades, en un 4,1% dones solteres, i en un 21,8% no eren unitats familiars. En el 18,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.167 $ i la renda mediana per família de 39.861 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 18.977 $. La renda per capita de la població era de 16.272 $. Aproximadament el 6,7% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Morral». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Morral». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Condroblast

Un condroblast, condroplast o cèl·lula pericondrial, és una cèl·lula progenitora mesenquimal que té la funció de generar condròcits i sintetitzar la matriu extracel·lular cartilaginosa amb l'objectiu final de formar el cartílag.

## Origen

Durant el creixement, els condroblasts apareixen com a pas intermediari en el procés d'ossificació endocondrial. Les cèl·lules del teixit mesenquimal es diferencien primer en condroblats, per donar lloc a un motlle de cartílag hialí, que finalment és substituït per teixit ossi.
Posteriorment, en infants i adults, els condroblasts es troben al pericondri. Aquesta és una fina capa de teixit connectiu vascularitzat que recobreix el cartílag. La proliferació dels condroblasts i la seva secreció de material extracel·lular provoca l'increment de mida del cartílag, un procés anomenat creixement aposicional. Aquest procés és complementat pel creixement intersticial, des de l'interior, del cartílag, impulsat pels condròcits. La mitosi dels condroblasts està regulada per hormones com la somatotropina, l'hormona tiroidal i altres senyals provinents dels glicosaminoglicans de la matriu extracel·lular.
La matriu extracel·lular secretada pels condroblasts està formada per fibres (col·lagen i àcid hialurònic), substància fonamental amorfa (proteoglicans i glicoproteïnes), aigua i una gran quantitat de macromolècules. Les cèl·lules del cartílag adult són una part minoritària del teixt (3-5%), en comparació amb la quantitat d'aigua intercel·lular (60-80%), fibres de col·lagen (15%), proteoglicans (9%) i glicoproteïnes multiadhesives (5%). A causa de la naturalesa proliferativa dels condroblasts, durant el desenvolupament, aquestes cèl·lules formen una part més gran de la composició que la que es troba normalment al cartílag adult.

## Aplicacions clíniques

En casos de microfractura del cartílag, les cèl·lules progenitores mesenquimals de la medul·la òssia, en especial aquelles situades a la regió subcondral de l'os, poden migrar i diferenciar-se en condroblasts. Aquesta propietat és una estratègia actualment en estudi per regenerar el cartílag articular.

## Referències

* 1 2 Pawlina, Wojciech; Michael H. Ross. «Tejido cartilaginoso». A: Ross. Histología: Texto y Atlas. Correlación con biología molecular y celular. (Llibre) (en castellà). 7a edició. Philadelphia: Wolters Kluwer, 2016, p. 1052. ISBN 9788416004966 [Consulta: 30 abril 2024].
* ↑ Hall, B.K.. Cartilage. Nova York: Academic Press, 1983. ISBN 978-0-12-319501-2 [Consulta: 22 octubre 2014].
* ↑ Pearle, Andrew D.; Warren, Russell F.; Rodeo, Scott A. «Basic Science of Articular Cartilage and Osteoarthritis». Clinics in Sports Medicine, 24, 1, 2005, pàg. 1–12. DOI: 10.1016/j.csm.2004.08.007. PMID: 15636773.
* ↑ Krüger, Jan Philipp; Hondke, Sylvia; Endres, Michaela; Pruss, Axel; Siclari, Alberto; Kaps, Christian «Human platelet-rich plasma stimulates migration and chondrogenic differentiation of human subchondral progenitor cells». Journal of Orthopaedic Research, 30, 6, 2012, pàg. 845–52. DOI: 10.1002/jor.22005. PMID: 22058056.
# Jordi Paleòleg (sebast)

Jordi Paleòleg (Georgius Palaeologus) fou un funcionari romà d'Orient de la família dels Paleòlegs, que tenia el títol de sebast. Va viure al segle xii. Va servir en diverses ambaixades per compte de l'emperador Manuel I Comnè. És membre d'una nissaga noble romana d'Orient extinta al segle xvii.
Un Jordi Paleòleg apareix implicat en una conspiració contra Isaac II Àngel però no és segur que es tracti del mateix personatge. Isaac II fou destronat i proclamat Aleix III Àngel (1195). Aquest darrer Jordi Paleòleg va morir en una batalla a Crizimon el 1199.

## Referències

* 1 2 «4. Georgius Palaeologus». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ «Palaeo'logus». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Mendeleevita-(Nd)

La mendeleevita-(Nd) és un mineral de la classe dels silicats, descrit el 2017 en una mostra obtinguda en una serralada de Tadjikistan, a la glacera Darai-Pioz, per Atali A. Agakhanov i col·laboradors. El seu nom honra el químic rus Dmitri Mendeléiev, autor de la taula periòdica.

## Característiques

La mendeleevita-(Nd) és un mineral rar, de fórmula Cs₆[(Nd,REE)$_{23}$Ca₇](Si$_{70}$O$_{175}$)(OH,F)$_{19}$(H₂O)$_{16}$, pertany a la classe dels silicats i en la seva composició en destaca la presencia de cations de neodimi i de cesi. És transparent, amb índex de refracció 1,582, sense coloració o amb color marró clar, ratlla blanca i llustre vitri. La seva duresa es troba entre 5,0 i 5,5. Els seus cristalls són cúbics. És semblant a la mendeleevita-(Ce).

## Referències

* ↑ Garanin, Viktor K.; Siidra, Oleg I.; Karpenko, Vladimir Yu; Hawthorne, Frank C.; Sokolova, Elena «Mendeleevite-(Nd), (Cs,□)6 (□,Cs)6 (□,K)6 (REE,Ca)30(Si70O175)(OH,H2O,F)35, a new mineral from the Darai-Pioz alkaline massif, Tajikistan» (en anglès). Mineralogical Magazine, 81, 1, 01-02-2017, pàg. 135–141. DOI: 10.1180/minmag.2016.080.076. ISSN: 0026-461X.
* ↑ «Mendeleevite-(Nd)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Mineralogical Society of America. Arxivat de l'original el 2019-06-05. [Consulta: 5 juny 2019].
# Resolució 2221 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2221 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 26 de maig de 2015. El Consell va ampliar l'operació de la Missió d'Assistència de les Nacions Unides a Somàlia (UNSOM) a Somàlia fins a principis d'agost de 2015.

## Contingut

El 2013, la Unió Africana havia estat autoritzada a enfortir temporalment la seva força de manteniment de la pau AMISOM amb uns milers de tropes. A principis d'aquest any també es va establir la UNSOM.
Junts, es va avaluar l'enfortiment de l'AMISOM. Per donar a tots els implicats l'oportunitat de valorar adequadament les recomanacions que en van sorgir, el mandat de la UNSOM, que acabava el 28 de maig, es va estendre per poc temps, fins al 7 d'agost de 2015.
L'enquesta va mostrar, entre altres coses, que no era el moment adequat per enviar a Somàlia una força de manteniment de la pau de l'ONU. Semblava millor ampliar el reforç temporal de l'AMISOM perquè pogués continuar l'ofensiva contra Al-Xabab.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends mandate of UN mission in Somalia», 26-05-2015.
* ↑ Nacions Unides. «Briefing SC on Somalia, special representative says gains must be reinforced with increased engagement, resources», 19-05-2015.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Serguei Bagapx

Serguei Vassílievitx Bagapx (en abkhaz: Сергеи Багаҧшь ) (4 d'abril de 1949, Sukhumi- 29 de maig de 2011 a Moscou) és el president separatista de la no reconeguda però de facto independent República d'Abkhàzia, que és reconeguda internacionalment de iure com a part de Geòrgia. Fou primer ministre del 1997 al 1999, i fou elegit president el 2005.
Abans del seu nomenament com a primer ministre, Bagapx es dedicà als negocis, fou primer secretari del Komsomol abkhaz i representant permanent del lideratge abkhaz a Moscou, Rússia.
Bagapx dirigeix Abkhàzia en un temps on hi ha un veritable perill de renovació del conflicte amb Geòrgia. Dirigí el país amb el líder separatista, Vladislav Àrdzinba, i fou capaç de dirigir un govern efectiu, ja que té menys poder que els seus antecessors. El president georgià Eduard Xevardnadze afirmà un cop que Bagapx mai passaria cap resolució sense Àrdzinba.
Les tensions amb Geòrgia arribaren al punt més alt el maig de 1998, quan el govern exiliat instal·lat a Tbilisi desplegà forces al voltant de la frontera georgianoabkhaz. Com a resultat del conflicte, conegut col·loquialment com a "Guerra de Sis Dies", 30.000 refugiats georgians travessaren la frontera cap a Zúgdidi. 1.695 cases georgianes foren cremades.
Bagapx era ministre d'energia abkhaz quan començà a ser considerat com a candidat agradable a l'oposició a les eleccions del 2004. El 20 de juliol de 2004, els dos principals moviments de l'oposició, Amtsakhara i Abkhàzia Unida, el nomenaren com a candidat unitari per a les eleccions presidencials d'octubre (no reconegudes per la comunitat internacional), colpejant altres aspiracions, com la del ministre d'exteriors Sergey Shamba. A les eleccions, Bagapx i el seu principal oponent, Raul Khadjimba, disputaren els resultats. La Comissió Electoral Abkhaza declarà d'antuvi Khadjimba guanyador, amb Bagapx a força distància però la Cort Suprema declarà més tard que Bagapx havia guanyat amb el 50,3% dels vots. La Cort revisà més tard aquesta decisió després que els partidaris de Khadjimba assaltessin l'edifici. Aleshores, Bagapx i els seus partidaris amenaçaren de proclamar el nou govern unilateralment el 6 de desembre de 2004. Tanmateix, a començaments de desembre, Bagapx i Khadjimba arribaren a un acord per a formar un govern d'unitat nacional. Se celebraren noves eleccions el 12 de gener de 2005, i mercès a l'acord Bagapsh fou escollit i Khadjimba vicepresident.
El 29 de maig de 2011 va morir a Moscou mentre se sotmetia a una operació quirúrgica durant la qual van sorgir complicacions.

## Referències

* ↑ elmundo.es, El presidente de la región separatista georgiana de Abjasia, Serguéi Bagapsh, ha muerto en Moscú tras surgir complicaciones después de someterse a una operación quirúrgica, según la televisión rusa..

## Enllaços externs

* (anglès) President de la república d'Abkhàzia. Pàgina oficial Arxivat 2006-11-07 a Wayback Machine.
# Morral de Cabrafeixet

El Morral de Cabrafeixet és una serra situada al municipi del Perelló a la comarca del Baix Ebre, amb una elevació màxima de 765 metres.
Aquest cim esta inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC amb el nom de Morral del Cabrafeixet.

## Referències

* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Monestir de Panagia Eikosifoinissa

El monestir de Panagia Eikosifoinissa (en grec modern: Μονή Παναγίας Εικοσιφοινίσσης) és un edifici religiós històric situat al municipi d'Amfipoli a la prefectura de Serres, a prop de les fronteres amb les prefectures de Kavala i Drama. Eclesiàsticament, pertany a la santa diòcesi del Drama. Se situa a una altitud de 753 metres, al vessant nord del mont Pangaio.
# Cobla Rambles

La Cobla Rambles és una cobla barcelonina que va ser fundada a mitjan segle xx. De seguida va participar en nombroses actuacions, com ara les ballades de sardanes i l'acompanyament dels esbarts, de manera que va arribar a aconseguir força notorietat. Al segle xxi, centra l'activitat en l'acompanyament en les ballades de sardanes a la ciutat. Té un repertori que s'actualitza contínuament, sense deixar de banda les composicions sardanístiques més clàssiques. La Cobla Rambles fa els assaigs en un espai cedit a l'edifici del temple de la Sagrada Família, de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Cobla Rambles». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).