OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Collinsia

Collinsia és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per Octavius Pickard-Cambridge l'any 1913.
Es pot trobar a la zona holàrtica.
En són sinònims:
* Anitsia Chamberlin, 1922
* Catabrithorax Chamberlin, 1920
* Coryphaeolana Strand, 1914
* Microerigone M. Dahl, 1928
* Milleriana Denis, 1966

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Collinsia borea (L. Koch, 1879)
* Collinsia caliginosa (L. Koch, 1879)
* Collinsia clypiella (Chamberlin, 1920)
* Collinsia crassipalpis (Caporiacco, 1935)
* Collinsia dentata Eskov, 1990
* Collinsia despaxi (Denis, 1950)
* Collinsia distincta (Simon, 1884) (Espècie tipus)
* Collinsia ezoensis (Saito, 1986)
* Collinsia hibernica (Simon, 1926)
* Collinsia holmgreni (Thorell, 1871)
* Collinsia holmi Eskov, 1990
* Collinsia inerrans (O. Pickard-Cambridge, 1885)
* Collinsia ksenia (Crosby & Bishop, 1928)
* Collinsia oatimpa (Chamberlin, 1949)
* Collinsia oxypaederotipus (Crosby, 1905)
* Collinsia palmeni Hackman, 1954
* Collinsia perplexa (Keyserling, 1886)
* Collinsia pertinens (O. Pickard-Cambridge, 1875)
* Collinsia plumosa (Emerton, 1882)
* Collinsia probata (O. Pickard-Cambridge, 1874)
* Collinsia sachalinensis Eskov, 1990
* Collinsia spetsbergensis (Thorell, 1871)
* Collinsia stylifera (Chamberlin, 1949)
* Collinsia thulensis (Jackson, 1934)
* Collinsia tianschanica Tanasevitch, 1989

## Referències

* ↑ Pickard-Cambridge, O. «On new and rare British arachnids noted and observed in 1912.». Proceedings of the Dorset Natural History and Antiquarian Field Club, vol. 34, 1913, pàg. 107–136.
* 1 2 «Gen. Collinsia O. Pickard-Cambridge, 1913». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Holm, Å. «Revision einiger norwegischer Spinnenarten und Bemerkungen über deren Vorkommen in Schweden.». Entomologisk Tidskrift, vol. 65, 1944, pàg. 131.
* ↑ Hackman, W. «The spiders of Newfoundland.». Acta Zoologica Fennica, vol. 79, 1954, pàg. 22.
* ↑ Holm, Å. «Studien über die Spinnenfauna des Torneträskgebietes.». Zoologiska Bidrag från Uppsala, vol. 29, 1950, pàg. 138.
* ↑ Holm, Å. «The spiders of the Isfjord region of Spitsbergen.». Zoologiska Bidrag från Uppsala, vol. 33, 1958, pàg. 45.
* ↑ Eskov, K. Y. «The spider genus Collinsia O. Pickard-Cambridge 1913 in the fauna of Siberia and the Soviet Far East (Arachnida: Araneae: Linyphiidae).». Senckenbergiana Biologica, vol. 70, 1990, pàg. 287.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Xenopirostris

Xenopirostris és un gènere d'ocells de la família dels vàngids (Vangidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010) aquest gènere està format per tres espècies:
* vanga de Lafresnaye (Xenopirostris xenopirostris).
* vanga de Van Dam (Xenopirostris damii).
* vanga de Pollen (Xenopirostris polleni).
# Medio Cudeyo

Medio Cudeyo és un municipi de la comarca de Trasmiera, en la Comunitat Autònoma de Cantàbria. Dista uns 15 quilòmetres de Santander. Limita al nord amb Marina de Cudeyo, a l'est amb Entrambasaguas, al sud amb Liérganes i Riotuerto i a l'oest amb Villaescusa.

## Localitats

* Valdecilla (Capital).
* Anaz.
* Ceceñas (Antiga capital del municipi).
* Heras.
* Santiago de Cudeyo (abans Santiago de Heras).
* Hermosa.
* San Salvador.
* San Vitores.
* Sobremazas.
* Solares.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2007 |
| 3.351 | 4.935 | 4.876 | 4.696 | 4.451 | 4.402 | 4.579 | 4.598 | 5.379 | 5.656 | 6.087 | 7.339 |
Font: INE

## Administració

Eleccions municipals, 23 de maig de 2003 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PP | 1558 | 36,26% | 5 |
| PRC | 1406 | 32,72% | 5 |
| PSOE | 1062 | 24,71% | 3 |
Eleccions municipals, 27 de maig de 2007 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PP | 2076 | 45,88% | 6 |
| PRC | 1436 | 31,73% | 4 |
| PSOE | 920 | 20,33% | 3 |
# Llac de l'Alt Sûre

El llac de l'Alt Sûre (luxemburguès, Stauséi Uewersauer; francès, Lac de la Haute-Sûre; alemany, Stausee an der Ober-Sauer) és un gran embassament del nord-oest de Luxemburg. És la zona més àmplia d'aigua del país. Dona el seu nom a la comuna de Lac de la Haute-Sûre, que es va formar el 1979.
La presa de l'At Sûre va ser construïda en els anys seixanta per correspondre a les necessitats d'aigua potable i electricitat de Luxemburg. La ciutat de Esch-sur-Sûre es troba en un extrem del llac. Immediatament per sobre d'ell, el riu forma un embassament hidroelèctric que s'estén al voltant de 10 quilòmetres barri a dalt. La seva superfície mitjana és de 3,8 km², al voltant del 0,15% de la superfície total de Luxemburg.
Envoltat per una exuberant vegetació i per rierols, el llac és un centre d'esports aquàtics, com la vela i el rem en canoa i caiac. Tals activitats a l'aire lliure, que fan d'ell un lloc atractiu per als turistes, han portat al creixement d'una indústria artesanal local. El llac té un nivell molt alt de qualitat de les aigües.

## Referències

* ↑ "Water quality in the EU".
# Hoogstraten

Hoogstraten és un municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Hoogstraten, Meer, Minderhout, Wortel i Meerle. Limita al nord amb Breda, al nord-est amb Alphen-Chaam, a l'oest amb Zundert, a l'est amb Baarle-Hertog i Baarle-Nassau, al sud-oest amb Brecht i Wuustwezel, al sud amb Rijkevorsel i al sud-est amb Merksplas.

## Evolució demogràfica
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | 1470 | 1346 | 1856 | 2288 | 2443 | 1942 | 1961 | 2038 | 2266 |

### Segle XX

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1976 |
| Població | 2709 | 2855 | 2877 | 2840 | 3872 | 4200 | 4381 | 4426 |

### De 1977 ençà

| Any | 1977 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 |
| Població | 13.865 | 14.260 | 14.850 | 15.615 | 16.499 | 17.751 | 18.512 |
| Font:NIS ||||||||

## Llista de Burgmestres

* 1818-1830: François de Boungne
* 1830-1831: J.H. de Keirsmaekers
* 1831-1832: Jan Baptist Laurijssen
* 1832-1869: Cornelius Mercelis
* 1870-1871: Josephus de Boungne
* 1871-1876: Franciscus Vermeulen
* 1877-1911: Henricus Brosens
* 1912-1927: Alfons Van Hoof
* 1927-1933: Renaat Van den Kieboom
* 1933-1941: Jan Brosens
* 1941-1944: Piet Gommers
* 1944-1947: Antoon Brosens
* 1947-1954: Camille Thirion
* 1954-1959: Henri Brosens
* 1959-1963: Jozef Bastiaens
* 1963-1971: Henri Brosens
* 1971-1977: Jos Van Aperen
* 1977-1982: Alfons Sprangers
* 1983-1988: Jos Van Aperen
* des de 1989: Arnold Van Aperen
Font: Leunen, M. (1982) Hoogstraten. Historisch fotoboek
# Graf nul

En teoria de grafs, el graf nul és un graf trivial que no té ni vèrtexs ni arestes. En teoria de categories el graf nul és l'objecte inicial de la categoria dels grafs.
Com que no consta de vèrtexs, tampoc té components connexos. Per tant, tot i que el graf nul és un bosc (un graf sense bucles), no és un arbre, degut a l'absència de components connexos.
El graf nul és un cas particular de graf buit, els quals requereixen que el conjunt d'arestes sigui buit.

## Referències

* Harary, Frank; Read, Ronald C. «Is the null-graph a pointless concept?». A: Graphs and Combinatorics (en anglès). Nova York: Springer-Verlag, 1974. ISBN 978-3-540-06854-9.
# Omar Hasanin

Omar Hasanin (àrab: عمر حسنين, ʿUmar Ḥasanīn) (15 de novembre de 1978) va ser un ciclista sirià, professional del 2008 al 2009. Va participar en la prova en ruta dels Jocs Olímpics de 2012.

## Palmarès

* 2000
** Campió de Síria en ruta
** Campió de Síria en contrarellotge
* 2005
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Azerbaidjan
** Vencedor d'una etapa al Milad De Nour Tour
* 2006
** Vencedor de 3 etapes al Tour de l'Azerbaidjan
* 2008
** 1r a la Volta a Líbia
** Vencedor d'una etapa al Tour de Java oriental
* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Marroc
** Vencedor d'una etapa al Tour of Victory
* 2011
** Vencedor d'una etapa al Tour de Màrmara

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Collins (Mississipi)

Collins és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 2.683 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Collins tenia 2.683 habitants, 904 habitatges, i 611 famílies. La densitat de població era de 136,5 habitants per km².
Dels 904 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,4% hi vivien parelles casades, en un 28,3% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 30,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 21,8% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 22,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.661 $ i la renda mediana per família de 23.068 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.795 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era d'11.912 $. Entorn del 34,1% de les famílies i el 39,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Collins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Collins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Zoltán

Zoltán (896 - † 949) fou el fill més jove del príncep hongarès Árpád d'Hongria. Segons les cròniques, per quan Árpád va morir, els germans grans de Zoltán havien mort en guerres, essent ell l'únic supervivent per ascendir al tron. El jove Zoltán fou posat sotal a tutoria dels caps hongaresos Botond, Lél i Bulcsú, que eren guerrers famosos. Aquesta situació afavorí que altres caps hongaresos locals adquirissin més poder i autonomia, especialment Bulcsú, per la qual cosa la figura del príncep quedà relegada i perdé importància.
En tenir l'edat apropiada, Zoltán fou el successor d'Árpád, però mai no pogué reunificar totalment el poder de la figura del Príncep sobre les tribus hongareses disperses. Se sap que l'únic fill conegut de Zoltán fou el següent successor al tron: Taksony. Tanmateix, aquest no pogué ocupar el tron el 947, i segons la tradició hongaresa aquest títol passà per un temps a un altre membre de més edat de la família: Falicsi.
Posteriorment s'ha estimat al segle XX que qui va succeir Árpád hauria estat Szabolcs, un altre cap hongarès, el qual probablement exercí el poder en nom del jove. Les opinions, tanmateix, no són concloents i hi ha diverses teories.
Durant aquest període, els hongaresos avançaren per tot Europa, batallant a diferents punts, com a les batalles d'Eisenach (908), Lechfeld (910), Puchen (919), riu Eno (913), Merseburg (933) i al setge de Lleida (942).

## El nom avui

El nom de Zoltán i la seva variació Zsolt són molt comuns en l'actualitat a Hongria. Si bé durant l'Edat Mitjana i principis de l'Edat Moderna no fou un nom gaire comú, als segles XX i XXI s'ha popularitzat molt, així com els noms Attila, Csaba i Ákos.

## Família i descendència

Per l'antiguitat de l'època, i perquè els hongaresos no registraven per escrit els esdeveniments, no hi ha registres de qui pogué haver estat la seva dona (o dones, car eren polígams en aquells temps) i quants fills o filles tingué exactament. Només se sap que el seu descendent més rellevant fou Taksony d'Hongria (c. 931-972)

## Bibliografia

* Bertényi, I., Diószegi, I., Horváth, J., Kalmár, J. y Szabó P. (2004). Királyok Könyve. Magyarország és Erdély királyai, királynői, fejedelmei és kormányzói. Budapest, Hungría: Helikon Kiadó.
# Metrosexualitat

La metrosexualitat és un neologisme derivat de metropolità i heterosexual creat el 1994 per Mark Simpson. El terme descriu un home, especialment d'una cultura urbana, en una societat postindustrial i capitalista, que gasta molt temps i diners en cuidar la seva aparença física. Malgrat que el terme s'encunya en un article de 1994, fou a principis de la dècada dels 2000 que esdevingué popular. El mateix Simpson identificà l'any 2002 el futbolista David Beckham com el prototip d'home metrosexual alhora que considerava que el terme s'apropava al narcisisme.
| « | El típic metrosexual és un jove amb diners per gastar, que viu en una gran ciutat o a prop d'ella - perquè és on son les millors botigues, clubs, gimnasos i perruqueries. Podria ser oficialment gai, heterosexual o bisexual, però això és completament irrellevant, perquè s'ha adoptat clarament a si mateix com el seu propi objecte d'amor i plaer i com la seva preferència sexual. | » |
| — Mark Simpson |||
Spornosexual és un neologisme compost a partir de les paraules sport (en anglès esport), porno i metrosexual. El terme vindria a definir una evolució del concepte metrosexual. El periodista britànic Mark Simpson, el mateix que havia definit com a metrosexuals fa 20 anys aquells homes que es cuidaven en un món on això sonava molt nou, és l'autor d'aquest nou terme bàrbar. Vindria a definir la nova generació d'homes que “va al gimnàs durant el dia, veu pornografia per la nit i és metrosexual” alhora. El fet d'afegir-hi aquest nou ingredient, com és la pornografía, és sobretot, segon publicava el mateix autor, pel fet que la joventut masculina actual està molt marcada per les imatges pornogràfiques que gràcies a internet han anat estenent la pràctica entre els joves. Així un home spornosexual no busca anar al gimnàs per posar-se quadra simplement, però combina l'esport, l'estètica i cosmètica, procurant de tenir un cos sa, però atractiu a l'hora, com el d'un meterosexual, apropant-se a aquest desig que provoquen els actors pornogràfics. Sent una evolució del metrosexual, l'spornosexual també reconeix la seva part femenina i, per tant, assumeix plenament aquesta voluntat d'agradar físicament, sigui depilant-se, posant-se cremes,...
La übersexualitat (über, de l'alemany, sobre, més enllà de) és aquell que cuida de la seva aparença sense apropar-se als extrems: metrosexual o retrosexual, és a dir, és un punt intermedi d'aquests dos neologismes. El terme neix de l'americà publicista Maria Salzman.

## Referències

* ↑ «Here come the mirror men» (en anglès). Article de Mark Simpson, primera utilització del terme metrosexual. marksimpson.com, 15-11-1994. Arxivat de l'original el 19 de gener 2007. [Consulta: 27 agost 2012].
* ↑ «Meet the metrosexual» (en anglès). Article de Mark Simpson. salon.com, 22-07-2002. [Consulta: 27 agost 2012].
* ↑ http://www.elcorreo.com/bizkaia/sociedad/201406/14/llega-hombre-spornosexual-20140613191020.html Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.grec.cat/cgibin/mlt00x.pgm Arxivat 2007-03-29 a Wayback Machine.
* ↑ The Future of Men: The Rise of the Ubersexual and What He Means for Marketing Today (Palgrave Macmillan, 2005)
# Llac de l'Oliva

l'Estany, o Llac de l'Oliva, és un estany situat a 1.600 metres alt del terme comunal de Formiguera, a la comarca del Capcir, de la Catalunya del Nord.
Està situat a la zona central del terme de Formiguera, molt a prop al nord-est del poble d'aquest nom. És a les Planes d'Amunt, al costat de ponent de la carretera que mena a l'Estació d'esquí de Formiguera,

## Referències

* ↑ El Llac de l'Oliva en els ortofotomapes de l'IGN
# Hoste (química)

Un hoste (o amfitrió) és una entitat molecular que forma complexos amb espècies químiques més petites, dites convidats, orgàniques o inorgàniques, o una espècie química que pot acollir convidats dins de les cavitats de la seva estructura cristal·lina. Les atraccions hoste-convidat són forces diferents dels enllaços covalents, com ara atraccions ió-dipol entre heteroàtoms i cations, enllaços per pont d'hidrogen, forces de van der Waals i interaccions hidrofòbiques.
Hi ha diferents tipus de molècules hostes segons la seva estructura: calixarens, carcerands, cavitands, ciclodextrines, clatrats, criptands, criptofans, cucurbiturils, esferands, etc. Alguns només formen una cavitat que envolta parcialment la molècula convidat, com ara els calixarens o els criptands; mentre que altres les envolten completament, com els carcerands, els criptofans, els cucurbiturils o els esferands. En la majoria de casos la molècula convidat està en equilibri dinàmic en estat lliure o dins l'hoste. Tanmateix, alguns hostes envolten la molècula convidat de forma molt efectiva i impedeixin que surti a l'exterior. És el cas dels carcerands.

## Referències

* ↑ «Hoste (química)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «amfitrió». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 27 octubre 2022].
* ↑ IUPAC, Compendium of Chemical Terminology, 2a ed. ("The Gold Book") (1997). Versió corregida en línia: (1994) "host" (en anglès).
# Gymnothorax phasmatodes

Gymnothorax phasmatodes és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 46 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Moçambic, Maurici i Oman.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Omar Larrosa

Omar Larrosa (18 de novembre de 1947) és un exfutbolista argentí i entrenador.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ (castellà) «Omar Ruben Larrosa —- Historia de Boca Juniors». historiadeboca.com.ar [Consulta: 11 març 2017].
* ↑ «Argentina —- Record International Players —- LARROSA Omar Rubén». Prepared and maintained by Roberto Mamrud for the Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 02-02-2017 [Consulta: 11 març 2017].
* ↑ rsssf: 1978 World Cup squad
# Zoltan Vamoș

Zoltan Vamoș (Timișoara, 27 de gener de 1936 - Timișoara, 2001) fou un atleta romanès, especialista en curses de mig fons, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on fou cinquè en la cursa dels 1.500 metres del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaquen una medalla de plata en els 3.000 metres obstacles al Campionat d'Europa d'atletisme de 1962, una de plata en els 1.500 metres a les Universíades de 1961 i una de bronze al Festival Mundial de la Joventut i els Estudiants de 1957. Va guanyar 10 campionats dels Balcans: dos dels 800 metres (1959 i 1960), quatre dels 1.500 metres (1959, 1960, 1961 i 1962), un dels 5.000 metres (1962) i dos dels 3.000 metres obstacles (1965 i 1966). Va ser campió de Romania dels 1.500 metres el 1962 i dels 3.000 metres obstacles el 1965, 1966 i 1967 i va millorar els rècords nacionals dels 800, 1.500 metres i 3.000 obstacles.

## Millors marques

* 800 metres. 1' 48.2" (1959)
* 1.500 metres. 3' 40.5" (1960)
* 3.000 metres obstacles. 8' 34.0" (1966)

## Referències

* ↑ «Olympedia – Zoltan Vamoș». [Consulta: 12 desembre 2021].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «European Championships (Men)». [Consulta: 29 novembre 2021].
* ↑ «Balkan Games/Championships». [Consulta: 12 desembre 2021].
* ↑ «Romanian Championships». [Consulta: 12 desembre 2021].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-).. Athletics National Records Evolution : 1912-2006. GreenArt Jacek Kardasz, 2007, p. 38, 46 i 70. ISBN 978-83-925457-0-5.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 12 desembre 2021].
# Melayê Cizîrî

Melayê Cizîrî, de nom de naixement Shaikh Ahmad (en kurd: مەلای جزیری; Cizre, 1570 - 1640), però conegut pel pseudònim Nîşanî, va ser un poeta kurd que va establir les bases de la poesia kurda.

## Biografia

Nascut a Cizre, al principat kurd de Bohtan cap a l'any 1570, Cizîrî era un sufí que parlava kurd, àrab i persa, tot i que només es va expressar literàriament en kurd. Va començar els estudis a la seva ciutat natal abans de viatjar a Bagdad, Síria, Egipte i Pèrsia per a estudiar filosofia, astrologia i endevinació. Durant aquest període, va conèixer el poeta i místic persa Hafez, qui esdevindria una influència important en la seva poesia. Altres influències van ser Rumi, Saadi i Jami.
Quan va tornar al Kurdistan, es va establir a Diyarbakır i va començar a ensenyar fins a la seva mort. Va ser enterrat a prop de Sur però el seu lloc d'enterrament va ser destruït per l'exèrcit turc. Cizîrî era amic de l'historiador Xàraf Khan Bidlisi a qui va dedicar dos poemes.
La poesia de Cizîrî té una tècnica consolidada basada en les formes de la poesia àrab i persa, utilitzant el beit, la mètrica que emprava Hafez en els seus gazals. Inspirat per l'orde Naqxbandiyya, Cizîrî va escriure sobre «l'amor pur, el vi de l'èxtasi, l'èxtasi metafísic i les alegries i els sofriments de l'amor místic». Va ser el primer kurd a utilitzar el gènere cassida i el primer a escriure un diwan complet d'aproximadament 120 poemes.
Durant la seva vida, la seva poesia va gaudir de gran popularitat. Cizîrî va ser el pare d'una escola literària kurda i va ser admirat per poetes posteriors com Ahmad Khani i Cigerxwîn. Com que va ser un dels pioners en l'ús literari del kurd del nord, va servir de model per a altres poetes. També va posar les bases de la cassida kurda que sorgiria en els segles següents. Entre els nacionalistes kurds, Cizîrî és un símbol de l'orgull nacional.

## Referències

* 1 2 3 4 Blau, Joyce Encyclopedia Iranica, XIV, 2008.
* 1 2 Kreyenbroek, Philip G. Kreyenbroek. On The Kurdish Language. Routledge, 2005, p. 56. ISBN 9781134907663.
* 1 2 Shakely, Ferhad. Sperl. The Kurdish Qasida. Brill Publishers, 1996, p. 336. ISBN 9789004102958.
* 1 2 3 Ahmadzadeh, Hashem. Gunter. Classical and modern Kurdish literature. Routledge, 2018, p. 92. ISBN 9781317237983.
* 1 2 3 Shakely, Ferhad. Sperl. The Kurdish Qasida. Brill Publishers, 1996, p. 327-332. ISBN 9789004102958.
* ↑ Shakely, Ferhad. Sperl. The Kurdish Qasida. Brill Publishers, 1996, p. 334. ISBN 9789004102958.
* ↑ Shakely, Ferhad. Sperl. The Kurdish Qasida. Brill Publishers, 1996, p. 333. ISBN 9789004102958.
* ↑ al-Karadaghi. Kurdistan Times, 1995, p. 193.
* ↑ van Bruinessen, Martin. Kreyenbroek. Kurdish society, ethnicity, nationalism and refugee problems. Routledge, 2005, p. 28. ISBN 9781134907663.