OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lucé-sous-Ballon

Lucé-sous-Ballon és un municipi francès situat al departament del Sarthe i a la regió de País del Loira. L'any 2007 tenia 101 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lucé-sous-Ballon era de 101 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 12 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 55 habitatges eren cases. Dels 42 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 5 tenien dues cambres, 8 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Lucé-sous-Ballon el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 65 persones, 49 eren actives i 16 eren inactives. De les 49 persones actives 44 estaven ocupades (27 homes i 17 dones) i 5 estaven aturades (4 homes i 1 dona). De les 16 persones inactives 3 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Lucé-sous-Ballon hi havia 10 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lucé-sous-Ballon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lucé-sous-Ballon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Lluis Xabel Álvarez

Lluis Xabel Álvarez García, (conegut també pel sobrenom de Texuca), (Sama, 1948) és un filòsof, escriptor i professor de la Universitat d'Oviedo. Cursà els seus estudis en les universitats de València i d'Oviedo. Es va incorporar al Departament de Filosofia d'aquesta última quan la dirigiria Gustavo Bueno, dedicant-se especialment a fer classes de Filosofia, Llenguatge, Estètica i Filosofia de l'Art. El 1977 va col·laborar en la creació de la Societat Asturiana de Filosofia i va ser un dels cofundadores del Conceyu Bable el 1974. De la seva obra com escriptor té un llibre de poemes en asturià: Poemes y tornes (1990), a més de l'assaig Diálogu de Pumarín y otros trabayos de razón local (1999). És acadèmic de l'Acadèmia de la Llengua Asturiana des de la seva constitució el 1981.

## Referències

* (asturià) Fitxa biogràfica
# Llufa (mitologia)

* Per a altres significats, vegeu «Llufa».
Una llufa és, dins la mitologia catalana, un ésser femení, eteri i indeterminat, propi de la cultura popular de l'Empordà. A Roses i el Cap de Creus, les llufes són benintencionades i justicieres, mentre que al Baix Empordà són més aviat una mena de petits follets que es coneixen també com a «encantades de vent i de fum».

## Referències

* ↑ Casanova Coll, Joan; Creus Saumell, Joan. «Llufa». A: Més ràpids que el llamp, més vius que el foc. Petits éssers fantàstics en l'àmbit lingüístic català. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2000, p. 273-275. ISBN 8484151824.
# Lluís Sintes i Mercadal

Lluís Sintes Mercadal (Maó, Menorca, 24 de setembre de 1956) és un baríton menorquí.
Es formà al si de l'Orfeó Maonès dedicant-se al cant i al teatre. La seva gran vocació l'ha portat a professionalitzar-se després de passar per al mestratge del reputat mestre barceloní Jaume Francisco Puig, mestre que ho fou de veus històriques com Jaume Aragall, Vicenç Sardinero o Josep Carreras.
Sintes desenvolupa una carrera diversificada en diferents camps com el simfònic, cambrístic, popular, operístic i sarsuelístic, i ha actuat a importants escenaris como ara el Gran Teatre del Liceu de Barcelona, Concertgebouw d'Amsterdam, Gran Teatre de Shanghai, Vienna Hall Fuchu de Tòquio, etc. Defensor de la pròpia cultura s'ha convertit en intèrpret habitual de música catalana contemporànea rebent la confiança d'autors prestigiosos com ara Xavier Benguerel, Josep Maria Mestres Quadreny, Jesús Rodriguez Picó, Amargós, Guinovart, Blanquer o Brotons, per a l'estrena de les seves obres.
En 2011 ha estrenat Per tu ploro, un espectacle teatral per a veu i piano a partir de cançons populars en català dels primers trenta anys del segle xx, on inclou una cançó amb lletra i música seves.
Lluís Sintes té ja una àmplia discografía representativa dels diferents gèneres que ha defensat, destacant García Lorca canciones y poemas rescat de cants populars espanyols, les òperes de cambra El Paradís de les Muntanyes i Urbs, ambdúes de Jesús Rodríguez Picó, o el Rèquiem a Salvador Espriu de Xavier Benguerel. Entre els seus molts premis destaca la "Lira d'Or" màxim guardó que concedeix l'Orfeó Maonès als seus fills més insignes.

## Premis

* Lira d'Or (màxim guardó que concedeix l'Orfeó Maonès - 2003).
* Premi Nacional Eugenio Marco (Ajuntament de Sabadell - Amics de l'Opera Sabadell 1990)
* 1er Premi Millor Veu Masculina (Certamen Nacional de Zarzuela Villa de Petrer 1989).
* 1er Premi Millor Actor (Certamen Nacional de Zarzuela Villa de Petrer 1989).

## Referències

* ↑ «Menorquins». Antoni Guasch Bosch. Arxivat de l'original el 18 d’agost 2007. [Consulta: 1r maig 2015].
* ↑ Iberkonzert agencia
* ↑ «Lluís Sintes». Acadèmia Internacional de Música de Barcelona. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2015. [Consulta: 1r maig 2015].
* ↑ «García Lorca CD». Arxivat de l'original el 2016-04-22. [Consulta: 9 abril 2016].
* ↑ El Paradís de les Muntanyes
* ↑ URBS
* ↑ «Requiem Benguerel». Arxivat de l'original el 2016-04-19. [Consulta: 9 abril 2016].

## Enllaços externs

* Lluís Sintes i Mercadal - Lloc web oficial
# Lluís Serra i Llansana

Lluís Serra i Llansana (Igualada, 1948) és un germà marista psicòleg, teòleg i filòsof que actualment és secretari general de la Unió de Religiosos de Catalunya.
És doctor en Psicologia per la Universitat Ramon Llull i llicenciat en Teologia per la Pontifícia Universitat Gregoriana de Roma i en filosofia per la Universitat de Barcelona. El 2016 és el director del Centre de Vida Religiosa i Espiritualitat i secretari general de la Unió de Religiosos de Catalunya. També és professor de la Facultat de Teologia de Catalunya, de l'Institut Superior de Ciències Religioses de Barcelona, Espailúdic i l'Auga. Columnista a Catalunya Cristiana i tertulià de Ràdio Estel, ha publicat llibres com El enegrama de las pasiones i Códigos del despertar interior.

## Referències

* ↑ EFE «Teólogo marista». La Vanguardia, 25-02-2016 [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «Lluís Serra». Catalunya Religió, 10-09-2009 [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «Dr. Lluís Serra i Llansana». Iscreb, 2015 [Consulta: 10 març 2016]. Arxivat 12 August 2020$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Casellas, Josep «"No són temps d'optimisme, sinó d'esperança"». El Senyal, 01-03-2016 [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «L'AUGA aborda la corrupció de la mà de Lluís Serra Llansana». Infoanoia, 27-03-2015 [Consulta: 10 març 2016].
# Magí Mir Martínez

Magí Mir i Martínez (Palma, 24 d'agost de 1970) és un exfutbolista mallorquí, que ocupava la posició de migcampista.
Va debutar en primera divisió amb el RCD Mallorca a la 89/90, jugant 15 minuts d'un encontre. No tornaria a la màxima categoria fins a la temporada 93/94, amb l'Albacete Balompié. També va militar a la UDA Gramenet.

## Enllaços externs

* Fitxa de Magí
# Lolcat

Amb el terme Lolcat o LOLcat hom es refereix a una imatge que combina una fotografia d'un gat amb un text humorístic en anglès amb una ortografia peculiar coneguda com a Kitty Pidgin o Lolspeak, que fa l'efecte que és pronunciat pel mateix animal.
La idea sorgeix del tauler Caturday del popular fòrum 4chan. El nom lolcat és una composició de l'acrònim «LOL» (en anglès Laughing Out Loud, fer-se un fart de riure) i cat (en anglès, 'gat').
Normalment les imatges es comparteixen en blogs i fòrums, inserides en els comentaris d'un fil de discussió. Existeixen altres antropomorfismes similars a la xarxa, com ara mussols, gossos, etc.

## Enllaços externs

* With 'LOLcats' Internet Fad, Anyone Can Get In on the Joke a The Wall Street Journal, 25/8/2007 (anglès)
# Macre

Macre (llatí: Macer) fou un cognomen i agnomen romà portat per diversos personatges de diverses gentes. Prové de l'adjectiu llatí macer 'magre', de manera que segurament alguns reberen aquest nom per la seva constitució física, mentre que la major part el degué rebre dels seus pares.
Aquests personatges s'anomenaven Macre de cognomen o agnomen:
* Gai Licini Macre
* Gai Licini Macre Calvus
* Emili Macre
* Emili Macre (poeta)
* Ilíac Macre
* Marci Macre
* Pompeu Macre
* Bebi Macre
* Luci Clodi Macre

## Referències

* ↑ Alberich, Joan; André, Avel·lí; Blay, Maite; Borràs, Joana; Romero, Carmen. Diccionari Llatí-Català de noms propis. Barcelona: Columna, 1994.
* ↑ Gaffiot, Félix. «Macer». Dictionnaire Latin-Français. [Consulta: 5 novembre 2020].
# Macreupoca

Macreupoca és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Macreupoca penai Munroe, 1964
* Macreupoca spectralis

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Natural History Museum Lepidoptera genus database
# Marc Cecili Cornut (seguidor de Sul·la)

Marc Cecili Cornut (en llatí: Marcus Caecilius Cornutus) va ser un magistrat romà que va combatre en la Guerra Social (91-88 aC). Formava part de la gens Cecília, una família d'origen plebeu.
Va ser pretor en algun moment abans del 90 aC, i posteriorment va servir com a llegat a la guerra dels marsis l'any 90 aC, durant la Guerra Social, en la qual es va distingir com a oficial experimentat. Posteriorment, després del 88 aC, va lluitar en la guerra civil com a partidari de Sul·la contra Gai Màrius i Corneli Cinna, i es va salvar de la destrucció amb l'ajut dels seus esclaus.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 858.
# Manuel Alberich Olivé

Manuel Alberich Olivé (Barcelona,1914-2006) fou un sindicalista, polític i resistent antifranquista català.

## Biografia

Fou militant del Bloc Obrer i Camperol des de febrer de 1933. Dirigent del Sindicat Mercantil de Barcelona va participar en la primera vaga general mercantil de Barcelona del novembre de 1933. Fou membre actiu de l'Aliança Obrera i el 6 d'octubre de 1934 va participar en la vaga general i, després de la rendició de la Generalitat, va formar part de la columna militar de l'Aliança Obrera que va marxar cap a l' Arrabassada i arribà a Sant Cugat, on després d'enfrontar-se amb la guàrdia civil es va dissoldre. Militant del POUM, des que es va constituir aquest partit, el gener de 1936 fou candidat a secretari general del CADCI, en una candidatura que presidia Jaume Cardús (ERC), i que fou derrotada.
En esclatar la guerra civil fou designat intendent general de la caserna Lenin de Barcelona, càrrec que ocupà fins als fets de Maig de 1937. Després dels fets de maig de 1937 marxa al Front, destinat a la 153 Brigada mixta de l'exèrcit de l'est, d'una de les quals companyies fou cap d'intendència.
L'any 1939 s'exilià a França, on fou internat en el camp de concentració d'Argelers. El gener de 1941 retornà clandestinament a Catalunya. Es reintegrà al POUM i fou secretari polític del comitè local de Barcelona el 1943 i l'any 1944 passà a formar part del comitè executiu del POUM fins a l'any 1947. El juny de 1945 formà part de la delegació de l'interior, juntament amb Miquel Utgés, que es traslladà a França amb l'objectiu d'entrevistar-se amb Josep Rovira i evitar la ruptura del POUM a l'interior, com ja s'havia produït a l'exili després de la constitució del MSC. Fou detingut el 1946, el 1948 i finalment el maig de 1952, en la caiguda que va representar la desorganització del POUM a l'interior. Després de la mort de Franco, formà part del Secretariat Polític del POUM, que el novembre de 1976 es va incorporar al Partit Socialista de Catalunya-Congrés, del Consell general del qual fou membre fins que el juny de 1978 es va constituir el Partit dels Socialistes de Catalunya-PSOE. Fou membre del Comitè de Conflictes del nou partit i més tard del seu Consell nacional.

## Referències

* ↑ GUTIÉRREZ-ALVAREZ, Pepe. In memoriam. Manel Alberich i Olivé. Fundació Andreu Nin
# Marcel·la (neboda d'August)

Marcel·la és el nom dels següents personatges:
* Clàudia Marcel·la la Major, la germana gran, casada amb Agripa i posteriorment amb Jul·lus Antoni, fill de Marc Antoni
* Clàudia Marcel·la la Menor, la germana petita, casada amb Paulus Emili Lèpid i posteriorment amb Marc Valeri Messal·la Apià
# Maisprach

Maisprach és un municipi del cantó de Basilea-Camp (Suïssa), situat al districte de Sissach.

## Enllaços externs

* Maisprach en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
* Web oficial del municipi
# Manouria

Manouria és un gènere de tortuga de la família dels Testudinidae, que viuen al sud-est asiàtic.

## Taxonomia

Conté dues espècies actual i una extinta espècies:
* Manouria impressa - tortuga gravada
* Manouria emys - tortuga muntesa
* Manouria sondaari — una tortuga gegant de terra extinta autòctona de l'illa de Luzon, a les Filipines.

## Referències

* ↑ Reptile Database
* ↑ Fossile Schildkröten aus vier Ländern in drei Kontinenten: Deutschland, Türkei, Niger, Philippinen (alemany)
# Manovitsi

Manovitsi (en rus: Мановицы) és un poble de l'óblast de Tambov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 215 habitants.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «Тамбовская область» (en rus). База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России». Arxivat de l'original el 2022-02-11. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Gavrilovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-20. [Consulta: 20 març 2022].
# Manouchehr Mottaki

Manouchehr Mottaki (persa: منوچهر متکی) ha estat el Ministre d'Assumptes Exteriors de l'Iran entre el 2005 i el 2010, designat pel president Mahmoud Ahmadinejad. Durant les eleccions presidencials iranianes de 2005 va ser el director de la campanya electoral d'Ali Larijani, el candidat de la dreta.
Mottaki es va doctorar en Relacions Internacionals a la Universitat de Teheran i va obtenir el grau de Batxiller a la Universitat de Bangalore, a l'Índia. Abans de convertir-se en ministre del gabinet d'Ahmadinejad, va servir com a ambaixador a Turquia i el Japó.

## Referències

* ↑ «Manouchehr Mottaki fired from Iran foreign minister job». BBC, 13-12-2010 [Consulta: 18 setembre 2017].
* ↑ Yong, William «Iranian Leader Suddenly Fires Top Diplomat». The Guardian, 13-12-2010 [Consulta: 18 setembre 2017].
# Marc Manli Capitolí (cònsol 434 aC)

Marc Manli Capitolí (en llatí Marcus Manlius Capitolinus) va ser un magistrat romà del segle v aC.
Va ser tribú amb potestat consular l'any 434 aC amb Quint Sulpici Pretextat. Aquell any, els habitants de Veïs i els faliscs van demanar ajuda a l'assemblea dels etruscs per fer front a l'amenaça que representava Roma, sobretot després de la conquesta de Fidenes pels romans.

## Referències

* ↑ Livi, Titus. Ab Urbe Condita (en llatí), p. IV, 23,24.
# Malanti Chiefs FC

El Malanti Chiefs Football Club és un club de futbol swazi de la ciutat de Pigg's Peak.

## Palmarès

* Copa swazi de futbol:
** 2008

## Referències

* ↑ «Swaziland (eSwatini) - List of Cup Winners». RSSSF.
# Mare de Déu de la Salut de Gelida

La Mare de Déu de la Salut de Gelida és una capella de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Petita capella de planta rectangular amb teulada a doble vessant. Ha estat molt modificada al llarg del temps. La porta original ha estat substituïda per un gran buit que perverteix l'estructura tradicional.
No ha estat mai destinada al culte i ha fet funcions de barraca de vinya.

## Referències

* 1 2 «Mare de Déu de la Salut de Gelida». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Mare de Déu de la Salut (Algemesí)

La Mare de Déu de la Salut és una imatge mariana que es troba a la Basílica Menor de Sant Jaume d'Algemesí, a la comarca de La Ribera Alta, País Valencià.

## Història

Segons explica la llegenda, l'any 1247, al lloc que avui ocupa el pou anomenat de la Mare de Déu de la Salut, a l'horta de la partida de Berca, hi havia una morera seca i buida. En aquell lloc, un veí d'Algemesí va observar que dins del seu tronc hi havia la figura d'una persona, i en acostar-se va veure que era una imatge de la Mare de Déu. En observar-la, es va adonar que estava asseguda sobre un banc de fusta, que sobre la cuixa esquerra tenia assegut el Jesuset, i que a la mà dreta tenia agafat un lliri. Segons diu la tradició, tres vegades se la van emportar a la vila d'Alzira, i altres tres vegades va tornar a trobar-se a la morera, motiu pel qual la imatge es va quedar a Algemesí.
Als primers segles després del descobriment no se li va donar cap advocació a la imatge, ja que cadascú l'anomenava com volia, encara que passats els segles el poble decideix donar-li una advocació concreta. Segons explica la tradició, tres preveres van discutir quin seria el nom de l'advocació, debatent-se entre «Mare de Déu dels Àngels, «Mare de Déu de la Salut» i «Mare de Déu de la Consolació», però com que no es posaven d'acord van decidir que l'atzar triara per ells, sortint tres vegades l'advocació de «Mare de Déu de la Salut». Actualment es recita encara una rima que fa esment a aquest esdeveniment:
| « | Tres vegades va insistir; mossén Frasquet, cabut; i tres vegades va sortir: Mare de Déu de la Salut! | » |
La imatge va ser destruïda a la Guerra Civil quan va ser arrasada la capella en què es trobava. Concretament, va ser cremada a la porta de la Capella de la Comunió de l'església el dia de la seua festivitat (08-09-1936). L'actual imatge és una rèplica de l'any 1944 realitzada per Felip Panach Ballester. Abans d'aquesta, va haver una realitzada el 1939, que es troba actualment a la Capella de la Troballa.

## Referències

* 1 2 3 4 «Museu - La Mare de Déu de la Salut» (en valenciano). Museu Valencià de la Festa - Ajuntament d'Algemesí, 2014. Arxivat de l'original el 16 de diciembre de 2014. [Consulta: 1r setembre 2014].
* 1 2 «Nuestra Señora de la Salud de Algemesí: 750 años de devoción». Pregunta Santoral, 12-09-2010.
* ↑ Felici Castell, Andrés. Música, tradició i patrimoni: la Festa de la Mare de Déu de la Salut d'Algemesí (en valencià). València: Alfons el Magnànim, p. 28. ISBN 978-84-7822-948-2.
* ↑ Felici Castell, Andrés. Música, tradició i patrimoni: la Festa de la Mare de Déu de la Salut d'Algemesí (en valencià). València: Alfons el Magnànim, p. 32. ISBN 978-84-7822-948-2.
# Malwana

Malwana és una ciutat de 36.050 habitants (estimació de 2011) a la Província Occidental de Sri Lanka.. Està situada en les ribes del riu Kelani, 14 km del nord-oest de Colombo. És part del districte de Gampaha i de la circumscripció electoral de Biyagama. Reconeguda a tot arreu de Sri Lanka per l'exòtica fruita rambutan que creix a l'àrea, Malwana forma part de la zona de lliure comerç de Biyagama on els incentius del govern han portat inversors de tot el món per establir fabriques de roba i indústries lleugeres. L'àrea musulmana de Malwana existeix amb diverses sub-àrees com Raxapana, Vidanagoda, Malwana- Ciutat, Daluggala, Thottam, Pallam, Kandawatta, Burulapitiya, Rajamalwatta, Malwatta, Walgama, Ulahitiwala, Pelangahawatta, Paaluwatta, Yatihena i altres àrees Yabaraluwa, Mapitigama, Barukanda, Wekanda, Nagahawatta.
Sota domini portuguès fou residència reial (fins que el rei fou traslladat a Colombo) i hi van residir també diversos governadors.

## Referències

* Ceylon and the portuguese 1505 - 1658, per P.E. Pieris assistit per R.B. Naish, American Ceylon Mission Press, Tellipppalai, Ceylon
# Malwa (Panjab)

Malwa o Malava és una regió del Panjab (Índia) al sud del Sutlej. El nom està actualment fora d'ús. Ocupava els districtes de Firozpur o Ferozepore i Ludhiana, i els estats natius de Patiala, Jind, Nabha i Maler Kotla. Fou un lloc de reclutament de soldats sikhs, la segona regió després de Manjha. El nom seria bastant modern i l'hauria donat el cap maratha Banda Bairagi a principis del segle xviii que va prometre que seria tan fructífer com Malwa al Dècan.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Malví canemer

El malví (Althaea cannabina), que addicionalment pot rebre els noms de malví canemer, malví pelut i malvins, és una planta de la família de les malvàcies present en els fenassars de tendència humida. La seva distribució mundial és a la conca del Mediterrani fins a l'Iran.
És una planta perenne que arriba a fer de 20 a 200 cm d'alt. Floreix de juliol a agost.
És notable la gran semblança de les fulles d'aquesta planta amb les del cànem Cannabis sativa, malgrat pertànyer a famílies botàniques diferents.

## Referències

* ↑ «Althaea cannabina». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1r abril 2022].
# Malvòidies

Malvoideae és una subfamília botànica de la família de les Malvàcies. La subfamília Malvoideae té 78 gèneres amb unes 1670 espècies. El gèneres amb més espècies d'aquesta subfamília és Hibiscus amb unes 550 espècies. Les Malvoideae es subdivideixen en quatre tribus i dos gèneres que no pertanyen a cap tribu:

## Vegeu també

* Thespesia grandiflora

## Referències

* ↑ «GRIN.». Arxivat de l'original el 2012-09-21. [Consulta: 24 febrer 2010].
* ↑ «GRIN.». Arxivat de l'original el 2010-05-28. [Consulta: 24 febrer 2010].

## Enllaços externs

* APWebsite (anglès)
* Stewart Robert Hinsley: Systemàtica (anglès)