OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bourguignon-sous-Coucy

Bourguignon-sous-Coucy és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 91 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bourguignon-sous-Coucy era de 91 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. Tots els 32 habitatges eren cases. Dels 33 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bourguignon-sous-Coucy el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 12 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 62 persones, 46 eren actives i 16 eren inactives. De les 46 persones actives 37 estaven ocupades (24 homes i 13 dones) i 9 estaven aturades (6 homes i 3 dones). De les 16 persones inactives 4 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una perruqueria.
L'any 2000 a Bourguignon-sous-Coucy hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bourguignon-sous-Coucy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bourguignon-sous-Coucy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Bourguignon-lès-Morey

Bourguignon-lès-Morey és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 47 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bourguignon-lès-Morey era de 47 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 58 habitatges, 21 eren l'habitatge principal de la família, 27 eren segones residències i 10 estaven desocupats. 53 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 21 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 4 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 10 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bourguignon-lès-Morey el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 12 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 20 persones, 13 eren actives i 7 eren inactives. Les 13 persones actives estaven ocupades(8 homes i 5 dones).. De les 7 persones inactives 2 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'any 2000 a Bourguignon-lès-Morey hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bourguignon-lès-Morey a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bourguignon-lès-Morey a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Bourke B. Hickenlooper

Bourke Blakemore Hickenlooper (Blockton, Iowa, 21 de juliol de 1896 - 4 de setembre de 1971) va ser un polític estatunidenc, membre del Partit Republicà. Va ser el senador per l'estat d'Iowa des de 1945 fins al 1969. Va ser a més 29è governador d'Iowa des de 1943 fins al 1945.

## Referències

* ↑ «HICKENLOOPER, Bourke Blakemore, (1896 - 1971)» (en anglès). Biographical Directory of the United States Congress.
# Bolanthus

Bolanthus és un gènere de plantes endèmic de la regió mediterrània. Consta de 17 espècies dins la família cariofil·làcia.

## Algunes espècies

* Bolanthus chelmicus Phitos
* Bolanthus cherlerioides (Bornm.) Barkoudah
* Bolanthus creutzburgii Greuter

## Referències

* ↑ Espècies a The International Plant Names Index
* ↑ Llista completa d'espècies

## Enllaços externs

* Plant systematics
* PPP-index
* The International Plant Names Index
* Catalogue of Life Arxivat 2009-01-15 a Wayback Machine.
* Encyclopedia of Life
# Bolama

Bolama és una vila i un sector de Guinea Bissau, capital de la regió de Bolama, i situada a l'illa homònima dins l'arxipèlag dels Bijagós; és l'illa més propera al continent de tot el grup. Té una superfície 451 kilòmetres quadrats. En 2008 comptava amb una població de 10.161 habitants.

## Història

L'illa de Bolama va estar deshabitada fins que la colonitzaren els britànics en 1792, tot i que l'abandonaren en 1794. Intentaren una nova colonització en 1814, però l'abandonaren novament. Els portuguesos reclamaren Bolama des de 1830, però en 1860, els britànics van declarar l'illa annexa a Sierra Leone. Tanmateix en 1870 una comissió presidida per Ulisses S. Grant va concedir Bolama a Portugal. Posteriorment, en 1879, Bolama va esdevenir la primera capital de la Guinea Portuguesa, fou elevada a la categoria de ciutat el 1913 i així va romandre fins al seu trasllat a Bissau el 1941.
L'illa és considerada reserva de la biosfera i el govern de Guinea Bissau l'ha proposada com a candidata a Patrimoni de la Humanitat, amb què seria el primer indret de l'estat a rebre aquesta distinció. Està unida per mitjà d'un pont amb l'Ilha das Cobras.

## Agermanaments

* Faro

## Referències

* ↑ «Dada de statoids.com».
* ↑ geohive
* ↑ «Geminações de Cidades e Vilas» (en portuguès). Associação Nacional de Municípios Portugueses. Arxivat de l'original el 2011-12-24. [Consulta: 20 juliol 2013].
# Bout de Zan et la Torpille

Bout de Zan et la Torpille és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 22 de setembre de 1916.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bout de Zan.

## Repartiment

* René Poyen : Bout de Zan

## Notes

* ↑ Bout de Zan et la Torpille, bifi.fr
# Bronisław Komorowski

Bronisław Maria Komorowski (4 de juny de 1952, Oborniki Śląskie) és un polític polonès, historiador de formació, que ocupà el càrrec de president de la República de Polònia del 2010 al 2015. A més, de 2000 a 2001 va ser ministre de Defensa, i el 2007 va ser elegit president de la cambra baixa del parlament.
A principis de 2010, va ser investit candidat de l'oposició a la presidencial de cap d'any, contra el president Lech Kaczyński. Tanmateix, la mort d'aquest en un accident d'avió, el 10 d'abril de 2010 en va fer constitucionalment el president interí de Polònia. Posteriorment, les eleccions presidencials anticipades les guanyà a la segona volta contra Jarosław Kaczyński, el 4 de juliol de 2010.

## Vida personal

És el fill de l'africanista Zygmunt Komorowski i de Jadwiga z Szalkowskich. És casat des de 1977 amb Anną Dembowska i tenen 5 fills: Zofia (1979), Tadeusz (1981), Maria (1983), Piotr (1986) i Elżbieta (1989).

## Referències

* ↑ «Biuletyn Informacji Publicznej Instytutu Pamięci Narodowej». [Consulta: 12 maig 2019].
* ↑ «El president en funció de Polònia anuncia aquest dimecres la data de les eleccions». 324, 13-04-2010. [Consulta: 30 juliol 2024].
* ↑ «El president en funcions Bronislaw Komorowski guanya las eleccions». Diari de Girona, 05-07-2010. [Consulta: 30 juliol 2024].
# Butterfield (Texas)

Butterfield és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2007 tenia 63 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Butterfield tenia 61 habitants, 18 habitatges, i 14 famílies. La densitat de població era de 7,5 habitants per km².
Dels 18 habitatges en un 50% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,6% hi vivien parelles casades, en un 22,2% dones solteres, i en un 16,7% no eren unitats familiars. En el 16,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,8% tenia menys de 18 anys, un 11,5% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 3,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 8.750$ i la renda mediana per família de 8.750$. Els homes tenien una renda mediana de 0$ mentre que les dones 6.250$. La renda per capita de la població era de 4.526$. Aproximadament el 100% de les famílies i el 100% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Butterfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Butterfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Campionat del Món de Trial 2021

La temporada de 2021 del Campionat del Món de trial fou la 47a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 9 proves puntuables, celebrades entre el 12 de juny i el 18 de setembre. 2 de les proves programades es disputaren als Països Catalans: el Gran Premi d'Andorra a Sant Julià de Lòria els dies 21 i 22 d'agost.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Toni Bou | Montesa | 172 |
| 2 | Adam Raga | TRRS | 150 |
| 3 | Jaime Busto | Vertigo | 122 |
| 4 | Matteo Grattarola | Beta | 112 |
| 5 | Miquel Gelabert | Gas Gas | 95 |
| 6 | Takahisa Fujinami | Montesa | 94 |
| 7 | Gabriel Marcelli | Montesa | 92 |
| 8 | Jeroni Fajardo | Sherco | 80 |
| 9 | Jorge Casales | Gas Gas | 57 |
| 10 | Benoit Bincaz | Beta | 38 |

## Referències

* «Championship 2021» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 30 octubre 2021].
* «Championship overview. Ranking riders 2021» (en anglès). fim-moto.com. FIM, 2021. [Consulta: 30 octubre 2021].
# Boïga d'en Pere

La Boïga d'en Pere és un paratge constituït per camps de conreu del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
És a l'extrem meridional del terme, al sud de la masia del Rossinyol, a l'entorn dels 645 m d'altitud. Es tracta d'una antiga zona boscosa rompuda ja al segle xviii, i que es manté actualment encara com a camps de conreu.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006.

## Bibliografia

* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Boëlhe

Boëlhe (en való Bôye) és un petit nucli d'uns quatre-cents habitants del municipi de Geer, a la província de Lieja de la regió valona de Bèlgica. Fins al 1977 era un municipi independent. A aquest mateix moment, el llogaret de Villereau, que era un enclavat de Trognée va afegir-se al nucli.
Boëlhe es troba a l'altiplà d'Haspengouw a la frontera lingüística. A 142 m és el nucli més elevat de Geer, a la separació de les valls del Jeker de la conca del Mosa i del Kleine Gete de la conca de l'Escalda. El Mulle, un petit afluent del Jeker, neix a Boëlhe.
Inicialment, la senyoria de Boëlhe ha d'haver sigut una propietat d'una institució religiosa, com que els senyors es deien procuradors. Més tard va esdevenir un feu del comtat d'Haspengouw i doncs del principat de Lieja. L'església dedicada a Lambert de Lieja depenia de la Col·legiata de Sant Pau. El 1363, Arnould de Harduemont n'era el procurador. Després de la mort el 1451 del darrere procurador de la línia de Harduemont, Jofré, el feu passa a la casa dels de Seraing, quan la fília de Jofré va casar-se amb Joan de Seraing. Aquesta família va posseir Boëlhe, Hollogne-sur-Geer i Darion fins a la revolució de 1789.

## Llocs d'interès

El nucli té tres monuments llistats:
* El castell de Boëlhe (1779), construït als fonaments d'un castell fortificat. Es troba a un parc llistat com paisatge des de 1970.
* L'església Sant-Lambert (1764)
* El mas De Seny (segle XIX)

## Referències

* ↑ Jean Haust, «Bôye», Dictionnaire liégeois, Liège, Editorial H. Vaillant-Carmanne, 1933, pàgina 110
* ↑ «Eglise Saint-Lambert», Tourisme Hesbaye-Meuse, Maison du Tourisme Hesbaye et Meuse, [consulta el [10 de febrer de 2013]
* ↑ «Château de Boëlhe», Tourisme Hesbaye-Meuse, Maison du Tourisme Hesbaye et Meuse, [consulta el [10 de febrer de 2013]
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1958

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1958 es va celebrar a París (França) del 2 al 7 de setembre de 1958. Les competicions es van celebrar al Parc dels Prínceps de París. En total es va competir en 8 disciplines, 6 de masculines i 2 de femenines.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Michel Rousseau França | Enzo Sacchi Itàlia | Antonio Maspes Itàlia |
| Persecució individual | Roger Rivière França | Leandro Faggin Itàlia | Franco Gandini Itàlia |
| Darrere moto | Walter Bucher Suïssa | Guillem Timoner Espanya | Wouter Wagtmans Països Baixos |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Valentino Gasparella Itàlia | Sante Gaiardoni Itàlia | Dick Ploog Austràlia |
| Persecució individual | Norman Sheil Regne Unit | Philippe Gaudrillet França | Carlo Simonigh Itàlia |
| Darrere moto | Lothar Meister RDA | Heinz Wahl RDA | Arie van Houwelingen Països Baixos |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Galina Ermolaeva Unió Soviètica | Valentina Maksímova Unió Soviètica | Jean Dunn Regne Unit |
| Persecució individual | Ludmilla Kotchetova Unió Soviètica | Stella Bail Regne Unit | Kathleen Ray Regne Unit |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 1 | Unió Soviètica | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 3 | Itàlia | 1 | 3 | 3 | 7 |
| 4 | Regne Unit | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 5 | RDA | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6 | Suïssa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Espanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Països Baixos | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 9 | Austràlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | TOTAL | 8 | 8 | 8 | 24 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Camp de concentració d'Ohrdruf

El Camp de concentració d'Ohrdruf fou un camp de concentració nazi situat a la ciutat d'Ohrdruf, Alemanya.
El 1936 va introduir aquí el Correu imperial un centre directiu de telèfons. En 1941-1942 es va instal·lar un petit camp de presoners de guerra russos. En la tardor de 1944 es va fer càrrec del camp les SS, que va instal·lar en el terreny del camp un comando extern de Buchenwald, amb el nom d'Ohrdruf S III ("Ohrdurf-Nord"). Els treballadors en règim d'esclavitud van construir aquí una Caserna de Comandament subterrani per a Adolf Hitler. A més van ser forçats a excavar extensos túnels i complexos de defensa subterranis. Al març de 1945 aquest camp albergava 11.700 presoners.
D'acord amb el llibre escrit per l'historiador alemany Rainer Karlsch i publicat el 2005, Ohrdruf podria haver estat una de les seus on els nazis van provar el seu projecte d'energia nuclear, matant en el procés a diversos presoners de guerra sota la supervisió de les SS. Aquesta investigació, però, no és unànimement acceptada.
El 30 de gener de 1945, durant els crims de finals de guerra, van ser transportats a Belsen-Belsen 1.000 treballadors forçats. Durant aquesta operació, la majoria d'ells moriren.
El 2 d'abril de 1945 la major part dels interns va ser obligada a cobrir a peu, i sota la vigilància dels guardians SS, els 51 km que el separen de Buchenwald. Amb prou feines es pot calcular el nombre de presoners que durant aquesta marxa van caure i van morir o, millor dit, van ser executats pels vigilants SS.
El 4 d'abril de 1945 el camp va ser pres per la 4a Divisió de Tancs nord-americana, que va instal·lar-hi un camp de pas per als presoners russos alliberats. El Camp de Mort d'Ohrdruf va ser així el primer camp de concentració nazi que va ser alliberat per l'exèrcit americà.
El camp de treballs forçats Ohrdruf va arribar fins i tot a ser visitat pel general Eisenhower, que es va obstinar a fer que tant les seves tropes com la població civil havien de contemplar amb els seus propis ulls durant els dies següents aquest centre de crims nazis.
En veure'l, el general Patton es va trobar malament i el mateix Eisenhower es va descompondre. El mariscal de camp de l'exèrcit americà va obligar a l'alcalde de la ciutat i la seva dona a fer aquesta visita. En arribar de tornada a casa, tots dos es van suïcidar. Els soldats nord-americans van obligar la població a enterrar els cadàvers dels internats i a netejar totes les instal·lacions. Pràcticament, cap habitant de la localitat es va salvar de veure amb els seus propis ulls l'horror que havien ocasionat a gent innocent. El juliol de 1945 els nord-americans van lliurar aquesta zona a l'exèrcit soviètic.

## Galeria

* Una secció del camp de concentració. Es pot apreciar una torre de vigilància, una caserna i filferro de punxes.
* Víctimes

## Vegeu també

* Fotografies
* Web sobre el camp Arxivat 2015-06-09 a Wayback Machine. (anglès)
# Can Sala (Sant Martí de Llémena)

Can Sala és una masia fortificada de Sant Martí de Llémena (Gironès) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Conjunt format per la masia i dues pallisses: una posterior formant carrer amb la masia i l'altra al costat de la façana principal formant una agrupació d'habitacles. Tot al voltant d'una era pensada pels camps de conreu. La masia ha estat molt transformada i actualment no té cap element defensiu visible.
La masia és un edifici de planta rectangular, de planta baixa i dos pisos, al qual se li ha afegit una galeria d'arcs de punt rodó de pilars quadrangulars a la façana principal. La galeria és mig escapçada per la torre de base rectangular afegida al costat esquerre de la façana, de més alçada que el conjunt i de teulat planer. L'edifici de la masia és de dues aigües i el carener és perpendicular a la façana principal. La galeria té un arc rebaixat a planta baixa que recull l'entrada de llinda planera amb inscripció: PVCESSORS DE ESTA RECORDAVS / DELS PASSATS. GASPAR / SALA. ME FECIT . 1780.
En general, el conjunt té les obertures de pedra de llinda planera. La façana esquerra, lateral, segueix una composició d'obertures coincidents verticalment. Les obertures alternen balcons de llosana de pedra i finestres. La galeria gira en una crugia pel costat lateral dret.
Al punt més alt del conjunt hi ha una cisterna, en ús. Pallissa lateral i era de Can Sala
Del conjunt cal destacar la pallissa, més a prop de la masia, de planta rectangular i amb un pilar quadrangular. Els accessos són en cantonada i estan oberts a l'era, penjada de camps de conreu per un mur de contenció de pedra, a través de dos arcs de mig punt. Coberta a dues aigües. Realitzat en pedra vista i l'interior amb terra de llosana de pedra.
La pallissa posterior és de planta baixa i un pis, amb una escala exterior de pedra que porta al pis. El cos central té un pilar quadrangular de pedra central. Està fet amb pedra vista sense treballar. El forjat del pis és de fusta, en mal estat, i s'exterioritza amb una galeria de fusta.

## Història

Durant les guerres carlines fou quarter general.
En un portal es conserva una llinda on hi ha inscrit l'any 1780.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Can Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2017].
# Can Fradera (Mataró)

Can Fradera és una obra historicista de Mataró (Maresme), construïda el 1925 i protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És una casa en cantonada de planta baixa i dues plantes pis. Ocupa una superfície a nivell de terra de 223 m², i el total de superfície construïda és de 683 m². La característica principal de l'edifici és la seva funció de ròtula en la cantonada del camí Ral i el carrer Lepanto, reforçada per la verticalitat del cos cilíndric que sobresurt en alçada, i el llarg balcó del primer pis. En les obertures hi són presents els arcs plans, de mig punt i escarsers.
Per reforçar el volum de la cantonada utilitza el frontó entretalllat. L'edifici acaba amb un terrat amb balustres.
Aquesta casa forma part de la façana sud de la Rambla que es reforma totalment amb motiu de les obres d'urbanització d'aquesta.

## Referències

* 1 2 «Sede Electrónica del Catastro - Consulta y certificación de Bien Inmueble». [Consulta: 22 gener 2023].
* 1 2 3 «Can Fradera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].