OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zoo York

Zoo York és una empresa estatunidenca centrada en el sector del monopatí de carrer que comercialitza monopatins, samarretes i dessuadores amb caputxa, entre d'altres. El nom de l'empresa es va agafar d'un dels equips de skateboarding més antics de Nova York, Soul Artists of Zoo York.

## Història

L'empresa va ser fundada l'any 1993 pels patinadors Rodney Smith, Eli Morgan Gesner i Adam Schatz, que van iniciar el seu propi negoci després que l'empresa de Smith, Shut, perdés una batalla legal per la infracció de la marca registrada. ZooYork es va establir com la principal firma de la Costa Est gràcies a la incorporació del grafit i la cultura hip-hop als seus dissenys. L'empresa es va vendre a Marc Eckō el 2001 i quatre anys més tard Zoo York va vendre els drets d'ús de la marca a Iconix Brand Group.
El 2019, els socis fundadors van tornar a Zoo York com a directors creatius amb l'objectiu d'aportar coneixements estratègics, de disseny i màrqueting a la marca.
Zoo York va produir un programa de televisió a Fuel TV anomenat Skate Maps que mostra l'equip de Zoo York de gira. El 2007 l'equip de Zoo York va aparèixer al concurs d'agroskate de Thrasher «King of the Road».

## Referències

* ↑ Products (shop) on Zoo York, 17 Aug 2020
* 1 2 What the hell happened to Zoo York? on Jenkem website, 1 Oct 2018
* ↑ The History of the Zoo York Mixtape by Aaron Frank on Red Bull, 1 Aug 2013
* ↑ The History of the Zoo York Mixtape by Aaron Frank on Red Bull Academy, August 1st, 2013
* ↑ «Zoo York is Back Under Old Management | Shop-Eat-Surf».
* ↑ Zoo York taps original brand founders as new creative directors by Robyn Turk on Fashion United, 3 September 2019
* ↑ «Thrasher Magazine - 'King Of The Road 2007: Blind vs Zoo York vs Foundation vs Black Label' (DVD)». UndergroundHipHop.com. Arxivat de l'original el 30 de maig 2015. [Consulta: 18 setembre 2012].
# Äxmät Khan

Äxmät Khan fou un pretendent al kanat de l'Horda d'Or, basat a Crimea, fill i successor de Dewletberdi quan aquest fou assassinat el 1432.
Hajji Kerey ibn Ghiyath al-Din Khan (Hacı I Giray) s'havia establert a part de Crimea vers 1428 aspirava a governar el territori amb el suport d'algunes tribus mentre Dewletberdi, que governava a Solghat, volia dominar a tota l'Horda d'Or. Mentre va viure Dewletberdi sembla que aquest va tenir el major suport, si bé no es va poder consolidar perquè havia de fer front tant a Hajji Kerey com a Ulugh Muhammad Khan que dominava a Sarai; però quan Dewletberdi fou assassinat el 1432 el suport tribal al seu fill i successor Axamat es va reduir, i moscovites i lituans no li van aportar l'ajut que li calia. El 1433 (o 1434) Hajji Kerey va derrotar a Axmat i prengué el control de tota Crimea establint de fet el Kanat de Crimea, si bé fins al 1441 no apareixen monedes seves, i potser entre 1234 i 1240 va haver de disputar la regió amb Ulugh Muhammad Khan (1434-1437) i amb Kutjuk Muhammad (1437-1440)

## Referències

* Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Édouard Louis Trouessart

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Trouessart».
Édouard Louis Trouessart (Angers, 25 d'agost del 1842 — París, 30 de juny del 1927) fou un zoòleg francès.

## Biografia

Fill d'un professor de física de la Universitat de Poitiers, Trouessart fou educat a Angers i Poitiers abans d'entrar a l'escola de medicina militar d'Estrasburg. A causa de greus problemes de salut, hagué d'abandonar els estudis.
El 1864 esdevingué preparador de física a la facultat de Poitiers, i des d'aleshores es consagrà a la història natural. Tornà als estudis de medicina i obtingué el seu doctorat el 1870. Serví a l'exèrcit francès durant la guerra francoprussiana.
Després d'haver servit a l'hospital de Villevêque, dirigí entre el 1882 i el 1884 el museu d'Angers i ensenyà història natural al liceu de la ciutat. El 1885 s'instal·là a París, on freqüentà la companyia d'Alphonse Milne-Edwards (1835-1900), a qui ajudà voluntàriament.
La mort d'Émile Oustalet (1844-1905) li permeté obtenir la càtedra de zoologia, mamífers i ocells, lloc que conservà fins al 1926.
Es consagrà principalment als mamífers i àcars, a més dels ocells. Entre les seves obres, cal citar Catalogus mammalium tam viventium quam fossilium (1899) i la Faune des Mammifères d'Europe (1910). El 1901 accedí a la presidència de la Societat Zoològica de França.

## Referències

* ↑ Denys, Christiane; Callou, Cécile; Mellier, Benoît «The contribution of Edouard-Louis Trouessart to mammalogy». mammalia, Vol. 76, Núm. 4, 01-01-2012. DOI: 10.1515/mammalia-2011-0131 [Consulta: 8 juny 2017].
# Àngel Maresca

Àngel Maresca (l'Alguer?, ca. 1944), també conegut amb el sobrenom de lo Barber￼, és un cantautor, cantant i guitarrista alguerès. El seu sobrenom prové del fet que la seva professió és la de barber, i que regenta una barberia a la ciutat on a vegades canta mentre mentre fa la seva feina, o afaita els seus clients entre concert i concert.
Ha publicat algunes de les seues cançons ("Aquesta és la campanya", "Alguer, algueresos") en enregistraments col·lectius editats en MC (Sonant i cantant). El 2017 publica Cants. Històries.

## Referències

* ↑ «‘Abans de retallar la sanitat, retalleu-vos els collons’, la cançó algueresa sobre la Covid-19 que s’ha fet viral. És una creació del conegut barber de l'Alguer, Àngel Maresca», Roger Cassany, Vilaweb, 29-04-2020. [Consulta 5-10-2021].
* ↑ «Àngel Maresca, lo barber. Lo Retrobament (III)». [Consulta: 20 juliol 2017].
* ↑ «El barber que canta. L'alguerès Àngel Maresca, conegut popularment com Lo Barber, protagonitza en una de les barberies més antigues de Cassà la proposta més singular del Càntut», Lurde Artigas, El Punt Avui, 17-nov-2019. [Consulta 5-10-2021].
* ↑ Pujadó i García, Miquel: Diccionari de la Cançó: D'Els Setze Jutges al Rock Català. Enciclopèdia Catalana, Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-412-0467-5, plana 187.

## Enllaços externs

* Àngel Maresca, lo barber. Lo Retrobament (III) Arxivat 2017-12-17 a Wayback Machine.(català)
* Àngel Maresca al bloc de Roger de Gràcia (presentador del programa de TV3 Caçadors de paraules). Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.(català)
* Àngel Maresca al programa Cosins germans de TV3.￼￼
# Àngel Messeguer i Peypoch

Àngel Messeguer i Peypoch (Ciutat de Mèxic, Mèxic, 20 de setembre del 1946) és un químic, professor, investigador i empresari català. És membre numerari de l'Institut d'Estudis Catalans de 2011 ençà, i n'és el secretari general de 2021 ençà, sota la presidència de Teresa Cabré. Anteriorment, havia estat president de la Societat Catalana de Química (2002-2008), director de l'Institut de Química Avançada de Catalunya (2005-2008) i assessor del TERMCAT en matèria de química orgànica.
Messeguer nasqué a Ciutat de Mèxic el 1946, fill de catalans exiliats. El seu pare era Àngel Messeguer i Villoro, natural de Massalió (Matarranya) i afiliat a Esquerra Republicana de Catalunya; i la seva mare era Joaquima Peypoch i Mani, filla del secretari d'Acció Catalana i gerent de La Publicitat Ramon Peypoch i Pich. Messeguer va fer els estudis primaris i secundaris a Mèxic, període de què recorda l'amistat que unia la seva família amb les de Pere Calders, de Nicolau d'Olwer i de Bosch i Gimpera, entre d'altres. El 1964, Messeguer, juntament amb la seva família, retorna a Catalunya, i, cinc anys després, obté la llicenciatura en Ciències Químiques per la Universitat de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Àngel Messeguer i Peypoch». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 4 juny 2021].
# Èsquil d'Alexandria

Èsquil d'Alexandria, en llatí Aeschylus, en grec antic: Αἰσχύλος, fou un poeta èpic grec que va viure abans del final del segle ii. Ateneu l'esmenta com un home ben informat. Un dels seus poemes es titula Amphitryon i un altre Messeniaca. Del primer se'n conserva un fragment. Zenobi diu que també va escriure un llibre sobre proverbis, Περὶ Παροιμιῶν.

## Referències

* ↑ Aeschylus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 44
# Èsquil (desambiguació)

Èsquil és el nom dels següents personatges:
* Èsquil d'Alexandria, poeta èpic grec
* Èsquil de Cnidos, orador grec
* Èsquil de Rodes, governador de l'illa
# Èsquil de Cnidos

Èsquil de Cnidos (en llatí Aeschylus, en grec antic: Αἰσχύλος Aiskhúlos) va ser un famós orador d'origen grec, el més cèlebre de l'Àsia Menor del seu temps, procedent de Cnidos de Cària.
Va ser contemporani de Ciceró (segle i aC), que el menciona en una obra seva.

## Referències

* ↑ «A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology,Ae'schylus». www.perseus.tufts.edu. [Consulta: 16 novembre 2016].
* ↑ Kennedy, George A. A New History of Classical Rhetoric. Princeton University Press, 2009-07-01, p. 96. ISBN 1400821479.
# Épaumesnil

Épaumesnil és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 116 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Épaumesnil era de 116 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 51 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 51 habitatges eren cases. Dels 47 habitatges principals, 40 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 9 tenien tres cambres, 10 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 44 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 21 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Épaumesnil el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 73 persones, 52 eren actives i 21 eren inactives. De les 52 persones actives 42 estaven ocupades (26 homes i 16 dones) i 9 estaven aturades (4 homes i 5 dones). De les 21 persones inactives 2 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 14 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses alimentàries i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'any 2000 a Épaumesnil hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Épaumesnil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Épaumesnil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ñetas

Els Ñetas són una tribu urbana i una banda de carrer sorgida a Puerto Rico. Va nàixer com una agrupació de presos amb l'objectiu de protegir-se mútuament. En alguns països mantenen rivalitat amb altres bandes, com ara els Latin Kings, per controlar les zones més conflictives de l'Equador. Des del 2003 és una banda present a Espanya, on els seus membres són més joves. L'estiu de 2014 es va desmantellar la cúpula dels Ñetas de Madrid amb 38 detinguts.

## Referències

* ↑ Montero, Daniel «Radiografía de las bandas latinas en Madrid». El Español, 08-03-2016 [Consulta: 17 gener 2018].
# Òxid de fosfina

Els òxids de fosfina són composts d'organofòsfor amb fórmula OPR₃, on R = alquil o aril. Són considerats els compostos d'organofòsfor més estables, l'òxid de trifenilfosfina i l'òxid de trimetilfosfina es descomponen només sobre els 450 °C.

## Enllaç

La naturalesa de l'enllaç fòsfor-oxigen en els òxids de fosfina ha estat durant temps debatuda. El fòsfor pentavalent no és compatible amb la regla de l'octet, però es coneix que, de totes maneres, el fòsfor viola aquesta regla, per exemple, en el pentafluorur de fòsfor i l'àcid fosfòric. En literatura més antiga, l'enllaç està representat com un enllaç datiu, i és usat actualment per representar un òxid d'amina. La inclusió dels orbitals d a l'enllaç no està suportada per les anàlisis computacionals. Les teories alternatives afavoreixen una descripció iònica R₃P$^+$−O$^−$, la qual cosa explica la curta longitud d'enllaç. La teoria de l'orbital molecular proposa que la curta longitud d'enllaç és atribuïda a la donació del parell lliure d'electrons de l'oxigen als orbitals antienllaçants fòsfor-carboni. Aquesta proposta, que està suportada per càlculs ab initio, ha guanyat consens en la comunitat química.

## Síntesi

Els òxids de fosfina són més freqüentment generats com un subproducte de la reacció de Wittig:
    R₃PCR'₂ + R"₂CO → R₃PO + R'₂C=CR"₂
Una altra ruta comuna als òxids de fosfina és la termòlisi dels hidròxids de fosfoni. Al laboratori, els òxids de fosfina són generats usualment per l'oxidació, freqüentment accidental, de les fosfines terciàries:
    R₃P + 1/2 O₂ → R₃PO

## Referències

* ↑ D. E. C. Corbridge "Phosphorus: An Outline of its Chemistry, Biochemistry, and Technology" 5th Edition Elsevier: Amsterdam 1995.
* ↑ G. L. Miessler and D. A. Tarr “Inorganic Chemistry” 3rd Ed, Pearson/Prentice Hall publisher, ISBN 0-13-035471-6.
# Joan Bodon

Joan Bodon (Crespinh, Avairon, 11 de desembre de 1920 - Arbatache, Algèria, 24 de febrer de 1975) fou un escriptor occità. És segurament l'autor del segle xx més conegut i reconegut pels occitans. Se'l considera un dels tres principals novel·listes de llengua occitana del segle xx.

## Biografia

Joan Bodon va néixer el 1920 dins una família modesta a Crespinh, fill de Ciprian Bodon i d'Albania Balssà, parenta allunyada de l'escriptor francés d'origen occità Honoré de Balzac. Va estudiar al seu poble i a Naucèla. L'any 1941 esdevingué professor i va fer classes a Castanet. Durant l'ocupació alemanya de França fou deportat per a treballar en el STO (Servei de Treball Obligatori) a Breslau (Silèsia). L'any 1945 va tornar i va continuar sent professor. El 1946 es va casar amb la professora Camilha Vidal. El 1968 emigrà a Algèria.
Va escriure novel·les en prosa, contes i també poemes, sovint adaptats en cançó. La seva obra va fer girar l'estètica i l'ètica de la literatura occitana cap a una modernitat de l'escriptura. Posa en escena el destí, sovint tràgic, de la civilització occitana i dels homes, barrejant-hi la seva. La universalitat dels seus temes s'amaga dins una minuciosa descripció de la civilització occitana. En general tracta els problemes de l'occità que vol integrar-se a la civilització moderna sense renegar la seva identitat.

## Obra destacada
### Novel·les

* Contes dels Balssàs (1953), sobre la família Balzac
* La grava sul camin (1956)
* La Santa Estèla del Centenari (1960)
* Lo libre dels Grands Jorns (1964). Traduït al català i prologat per Joan-Lluís Lluís: El llibre dels finals, Club Editor, 2015.
* Lo libre de Catòia (1966). Traduït al català per Artur Quintana: Catoia l'enfarinat, Club Editor, 1973, reedició del 2009.
* La Quimèra (1974)
* Las Domaisèlas (1976)

### Contes

* Los contes del meu ostal
* Contes del Drac (1975)

### Poesia

* Res non val l'electrochòc (1970)
* Sus la mar de las galèras (1975)

## Referències

* ↑ Lluís, Joan-Lluís. «Tants finals infeliços (pròleg)». A: Joan Bodon : El llibre dels finals. Barcelona: Club Editor, 2015, p. 9-15 (Vol. LV). ISBN 9788473291927.
* ↑ «Cronologia de Joan Bodon al web ostal-bodon.com».

## Bibliografia

* Joan Bodon : documents (en occità). Tolosa de Llenguadoc: Centre Regional d'Estudis Occitans, 1975, p. 174.

## Enllaços externs

* Web del museu de la casa natal de Joan Bodon (francès) (occità)
* Entrevista a Joan Bodon 1 (1974) (occità)
* Entrevista a Joan Bodon 2 (1974) (occità)
* Entrevista a Joan Bodon 3 (1974) (occità)
# Pielinen

El llac Pielinen és el quart llac més gran de Finlàndia. Es troba a l'est del país, a la regió de la Carèlia Septentrional, a una altitud de 93,7 msnm. Té una superfície de 894,21 km², amb una llargada màxima de 120 km i una amplada màxima de 40. La profunditat mitjana és de 9,9 m. Conté més de 1000 illes al seu interior.
Al nord del llac trobem la ciutat de Nurmes, a l'oest el Parc Nacional de Koli i a l'est la ciutat de Lieksa.
L'asteroide 1536 Pielinen va agafar el seu nom d'aquest llac.
# Jesús Mora Nieto

Jesús Mora Nieto, més conegut com a Jesuli, és un futbolista andalús, nascut a Sevilla, el 24 de gener de 1978. Juga de lateral.

## Trajectòria

Després de fer el seu debut amb el Sevilla FC al final de la campanya 96/97, el jugador combina els equips A i B, fins a pujar definitivament al primer equip a la temporada 99/00, la qual va finalitzar amb un nou descens sevillista a Segona Divisió.
L'estiu del 2000 fitxa pel Celta de Vigo, on passa l'època més destacada de la seua carrera, amb set gols en la 02/03. Amb els gallecs va signar bones actuacions en Lliga i en competicions europees, però el 2004 el club vigués va perdre la categoria.
Retorna al Sevilla, però tan sols apareix en partits esporàdics. Posteriorment és cedit en dues ocasions, primer a la Reial Societat, i després al CD Tenerife. En tornar a Andalusia, s'ha quedat fora dels plans de l'entrenador Manuel Jiménez i entrena amb el Sevilla B a l'espera d'ofertes.

## Polèmica

Segons el diari espanyol El Mundo, Jesuli va reconèixer davant el president de la Reial Societat, Iñaki Badiola, que el Tenerife es va deixar perdre per afavorir l'ascens a Primera del Màlaga CF en detriment dels donostiarres. Els capitans del Tenerife ho van negar, a la vegada que assenyalaven que el sevillà podia estar "bromejant" o "sota pressió" a l'hora de fer eixes declaracions. Jesuli no va jugar eixe partit per estar lesionat.
Posteriorment, Jesuli va demandar a Badiola per fer públic una conversa privada, tot assenyalant un greuge a l'honor i a la intimitat. A banda, el mateix jugador va negar que es feren eixos pagaments, qualificant el primer testimoni com d'"incert".
# Model sigma

En física teòrica, un model sigma és una teoria de camps que descriu el camp com una partícula puntual limitada a moure's en una varietat fixa. Aquesta varietat es pot considerar qualsevol varietat de Riemann, encara que més comunament es considera un grup de Lie o un espai simètric. El model pot ser quantificat. Un exemple de la versió no quantitzada és el model d'Skyrme. En general, els models sigma admeten solucions de solitons topològics (clàssics), per exemple, l'skyrmió del model Skyrme. Quan el camp sigma s'acobla a un camp de gauge, el model resultant es descriu per la teoria de Ginzburg-Landau.
El model sigma lineal és un model teòric utilitzat per a descriure la ruptura espontània de simetria en una teoria simple de camps escalars. Es va desenvolupar originalment en el context de la ruptura de la simetria quiral en interaccions fortes (involucrant pions). Aquesta entrada està dedicada principalment a la teoria clàssica de camps del model sigma; la teoria quàntica corresponent rep el nom de "model sigma no lineal".

## Descripció

El nom té arrels en la física de partícules, on un model sigma descriu les interaccions dels pions. Malauradament, el "mesó sigma" (escalar) no és descrit pel model sigma, sinó només per una component d'aquest. El model sigma va ser introduït per Murray Gell-Mann i Maurice Lévy (1960) per a descriure un camp del seu model corresponent a un mesó sense spin anomenat σ, un escalar introduït anteriorment per Julian Schwinger. El model va servir com a prototip de model amb trencament espontani de simetria, del grup O(4) al grup O(3) en aquest cas: els tres generadors axials trencats corresponen a les manifestacions més simples de trencament de la simetria quiral, i la simetria no-trencada O(3) supervivent representa l'isospin.
Un model-sigma és un sistema físic descrit per una densitat lagrangiana del tipus:
    ${\mathcal {L}}(\phi _{1},\phi _{2},\ldots ,\phi _{n})=\sum _{i=1}^{n}\sum _{j=1}^{n}g_{ij}\;\mathrm {d} \phi _{i}\wedge {*\mathrm {d} \phi _{j}}$
Depenent dels escalars en g$_{ij}$, pot ser o un model-sigma lineal o no-lineal. Els camps φ$_i$, en general, proporcionen un mapa d'una varietat de base anomenada superfície de l'univers ("worldsheet") cap a una varietat (Riemanniana) d'escalars enllaçades per simetries internes. (En models de teoria de cordes, tanmateix, hom considera sovint que es tracta de l'espaitemps real.) Un exemple bàsic el proporciona la mecànica quàntica (QM) que és una teoria de camp quàntica a una dimensió. La QM és un model sigma en una varietat de base donat per una línia real parametritzant el temps (o un interval, el cercle, etc.) i un espai d'objectiu que és la línia real.
El model pot ser augmentat amb un terme de torsió que dona un model més interessant de tipus Wess–Zumino–Witten.

## Referències

* Gell-Mann, M.; Lévy, M. «The axial vector current in beta decay». Il Nuovo Cimento, 16, 1960, p. 705–726. DOI: 10.1007/BF02859738.
# (1042) Amazone

Amazone és l'asteroide número 1042. Va ser descobert per l'astrònom Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg (Alemanya), el 22 d'abril de 1925. La seva designació alternativa és 1925 HA.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1042.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
Viccionari
# 1613
## Esdeveniments

* 7 de febrer: Miquel III Romànov, nebot del desaparegut Ivan el Terrible, és elegit nou tsar, i Rússia recupera l'ordre intern i conté les invasions foranes. Miquel només tenia 16 anys, i el 24 de març, membres del Consell que l'havia elegit van descobrir el jove tsar i la seva mare al monestir d'Ipatiev. Ella va dir que el seu fill era massa jove, però Miquel va acceptar el tron i el 22 de juliol iniciava el seu regnat. De fet, qui va governar va ser el seu pare, Fiodor Nikititx Romànov, aleshores patriarca de Rússia, que va assumir les tasques polítiques del seu fill. La dinastia dels Romànov va regnar a Rússia del 1613 al 1917.
* Comença el colonialisme anglès a l'Índia
* Galileu demostra la rotació del Sol observant les taques solars
* El foc destrueix el teatre Globe de Londres
* L'Imperi Otomà envaeix Hongria

## Naixements

* 15 de juliol - Kunshan, Jiangsu, Xina: Gu Yanwu, filòsof i historiador xinès (m. 1682).
* Khushal Khan Khattak, poeta i dirigent paixtu.

## Necrològiques

* 16 de novembre - València: Andreu Rei d'Artieda, militar, advocat, poeta i dramaturg valencià (n. 1549).

## Referències

* ↑ Soler, Jordi «Efemèrides». El Punt Avui, 07-02-2010 [Consulta: 7 gener 2014].
* ↑ Lévy, André, 1925-. Dictionnaire de littérature chinoise. París: Presses universitaires de France, 2000. ISBN 2-13-050438-8.