OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Volta a la Comunitat Valenciana 2018

La Volta a la Comunitat Valenciana 2018, 69a edició de la Volta a la Comunitat Valenciana, fou una competició ciclista per etapes que es disputà entre el 31 de gener i el 4 de febrer de 2018 sobre un recorregut de 691,8 km repartits entre cinc etapes, la tercera d'elles contrarellotge per equips. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2018, amb una categoria 2.1.
La cursa fou guanyada per l'espanyol Alejandro Valverde (Movistar Team). Aquesta fou la primera victòria de Valverde en una cursa per etapes després de la greu lesió que patí al Tour de França de 2017.

## Equips

L'organització convidà a 25 equips a prendre part en aquesta cursa.

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 31 de gen | Orpesa – Peníscola | etapa plana | 191,5 | Danny van Poppel | Danny van Poppel |
| 2a etapa | 1 de feb | Bétera – Albuixec | etapa de mitja muntanya | 154 | Alejandro Valverde Belmonte | Alejandro Valverde Belmonte |
| 3a etapa | 2 de feb | el Poble Nou de Benitatxell – Calp | contrarellotge per equips | 23,2 | BMC Racing Team | Alejandro Valverde Belmonte |
| 4a etapa | 3 de feb | Oriola – Cocentaina | etapa de muntanya | 184,2 | Alejandro Valverde Belmonte | Alejandro Valverde Belmonte |
| 5a etapa | 4 de feb | Paterna – València | etapa plana | 135,2 | Jürgen Roelandts | Alejandro Valverde Belmonte |

### Etapa 5
## Classificació final

Fonts: ProCyclingStats Cycling Archives :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació de la muntanya | Classificació dels joves | Classificació de la combinada | Classificació per equips |
| 1 | Danny van Poppel | Danny van Poppel | Ibai Salas | Danny van Poppel | Ibai Salas | Team Sky |
| 2 | Alejandro Valverde | Alejandro Valverde | Garikoitz Bravo | Merhawi Kudus | Mathias Van Gompel | Astana Qazaqstan Team |
| 3 | BMC Racing Team | Alejandro Valverde | Garikoitz Bravo | Merhawi Kudus | Mathias Van Gompel | Astana Qazaqstan Team |
| 4 | Alejandro Valverde | Alejandro Valverde | Preben Van Hecke | Kilian Frankiny | Ibai Salas Zorrozua | Astana Qazaqstan Team |
| 5 | Jürgen Roelandts | Alejandro Valverde | Preben Van Hecke | Kilian Frankiny | Thomas Sprengers | Astana Qazaqstan Team |
| Classificacions finals | Classificacions finals | Alejandro Valverde | Preben Van Hecke | Kilian Frankiny | Thomas Sprengers | Astana Qazaqstan Team |

## Referències

* ↑ «Regreso triunfal de Valverde, que se lleva la Volta a Valencia». El Mundo Deportivo, 04-02-2018 [Consulta: 5 febrer 2018].

## Enllaços externs

* (castellà) Web oficial
# Caldas da Rainha

Caldas da Rainha és un municipi portuguès a la regió del Centre i a la Subregió de l'Oeste. L'any 2006 tenia 52.270 habitants. Limita al nord-est amb Alcobaça, a l'est amb Rio Maior, al sud amb Cadaval, a l'oest amb Bombarral i Óbidos i al nord-oest amb l'oceà Atlàntic.

## Població

Població del concelho de Caldas da Rainha (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 1470 | 8486 | 20971 | 29207 | 37430 | 41018 | 43205 | 48846 | 51403 |
Inclou les freguesies de: A-dos-Francos, Alvorninha, Carvalhal Benfeito, Coto, Foz do Arelho, Landal, Nadadouro, Nossa Senhora do Pópulo, Salir de Matos, Salir do Porto, Santa Catarina, Santo Onofre, São Gregório, Serra do Bouro, Tornada i Vidais.

## Vegeu també

* José Malhoa, pintor
# Valeria de aere alieno

La lex Valeria de aere alieno ('Valeria dels diners d'altri') va ser una antiga llei romana proposada per Luci Valeri Flac, cònsol sufecte l'any 86 aC, per la mort de Gai Mari. Va ser cònsol conjuntament amb Luci Corneli Cinna. Ordenava que es pagués als creditors de deutes un màxim d'una quarta part del capital del total de la quantitat que es devia, i per això és anomenada també Valeria de quadrante.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 162 [Consulta: 21 abril 2022].
# Cristianisme occidental

El cristianisme occidental és una de les dues subdivisions del cristianisme (el cristianisme oriental és l'altra). El cristianisme occidental està compost per l'Església llatina i el protestantisme, juntament amb altres ramificacions com l'Església Catòlica Antiga, el catolicisme independent i el restauracionisme.
La gran majoria dels 2.300 milions de cristians del món són cristians occidentals (uns 2.000 milions, 1.200 milions de catòlics llatins i 800 milions de protestants). El component original i encara principal, l'Església llatina, es va desenvolupar sota el bisbe de Roma. De l'Església llatina van sorgir una gran varietat de denominacions protestants independents, incloent el luteranisme i l'anglicanisme, a partir de la Reforma protestant al segle xvi, com va fer el catolicisme independent al segle xix. Així, el terme "cristianisme occidental" no descriu una sola comunió o confessió religiosa, sinó que s'aplica per distingir col·lectivament totes aquestes denominacions del cristianisme oriental.
El cristianisme occidental ha tingut un paper destacat en la formació de la civilització occidental. Amb l'expansió del colonialisme europeu des de l'època moderna, l'Església llatina, amb el temps, juntament amb les seves secessions protestants, es va estendre per les Amèriques, bona part de les Filipines, el sud d'Àfrica, les zones de l'Àfrica occidental i per tota Austràlia i Nova Zelanda. Així, quan s'utilitza per a períodes històrics posteriors al segle xvi, el terme "cristianisme occidental" no fa referència a una àrea geogràfica concreta, sinó que s'utilitza com a terme col·lectiu per a tots aquests.

## Referències

* ↑ Marvin Perry, Myrna Chase, James Jacob, Margaret Jacob, Theodore H. Von Laue. Western Civilization: Since 1400. Cengage Learning, 1 January 2012, p. XXIX. ISBN 978-1-111-83169-1.
* ↑ Roman Catholicism, "Roman Catholicism, Christian church that has been the decisive spiritual force in the history of Western civilization". Encyclopædia Britannica
* ↑ Caltron J.H Hayas, Christianity and Western Civilization (1953), Stanford University Press, p. 2: That certain distinctive features of our Western civilization—the civilization of western Europe and of America—have been shaped chiefly by Judaeo – Graeco – Christianity, Catholic and Protestant.
* ↑ Jose Orlandis, 1993, "A Short History of the Catholic Church," 2nd edn. (Michael Adams, Trans.), Dublin: Four Courts Press, ISBN 1851821252, preface, see , accessed 8 December 2014. p. (preface)
# Topònims d'Erinyà

Llistat de topònims del territori del poble d'Erinyà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, actualment integrat en el de Conca de Dalt, del Pallars Jussà, presents a la Viquipèdia.

## Edificis
### Bordes

| Borda de l'Aparici | Borda de Carrera | Borda de Faralom | Borda del Moixo |

### Esglésies

| Sant Isidre d'Erinyà | Santa Maria de l'Obac |

### Masies (pel que fa als edificis)

| Can Peret Casa | Masia Soriguer | Casa del Tinet |

## Geografia
### Boscs

| L'Alzinar | Bosc de la Granja de Mascarell | La Rebollera |

### Camps de conreu

| L'Acampador Plana d'Agustí Els Baells Bancalades Lo Camp Cap de Terme El Cap del Camp Lo Comadró de Gasparó Les Cornelles La Creu La Cua Els Esmallols Les Espesses Els Feners Horts de la Font Formiguera Fraires La Gargalla Matavaques | Lo Planell Les Planes Les Plantades Lo Pou Pujols Lo Rengar Riberetes Les Rieres El Riu d'Aparici Rodal d'Espaser Santfelius Sant Joan de Graus La Socarrada Camps de Soriguer La Torroella Lo Tros El Tros Les Vies és una partida en part constituïda per camps de conreu del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble d'Erinyà. És a llevant d'Erinyà, a migdia de la Carretera d'Erinyà i de lo Serrat. És a llevant de les Plantades i al nord-oest de les Planes. Planell de les Vinyes |

### Cingleres

* Roques del Congost

### Clots

| Clot de la Coma | Clot de la Comella | Clot de Comes | Clot de Matavaques |

### Collades

* La Collada

### Comes

* La Coma

### Congosts

* Congost d'Erinyà

### Corrents d'aigua

| Barranc d'Enserola Llau de Fenós | Llau de la Font de Tuiro Barranc de Fontallaus | Barranc de Moró Riu de Serradell | Barranc de la Torre |

### Costes

* La Costa

### Diversos

| Les Roques Solà de la Muntanya d'Erinyà Tossal dels Corbs Enserola | Túnel d'Erinyà Femat Camp de Fenós La Guineu | Les Roques El Salt d'Aigua Sant Joan de Graus | La Solaneta Taula d'Enserola Lo Tossalet |

### Entitats de població

* Erinyà

### Fonts

| Font de Davall | Font de Sant Isidre | Font del Tinet | Font de la Comella |

### Masies (pel que fa al territori)

| Can Peret Casa | Masia Soriguer | Casa del Tinet |

### Muntanyes

| Tossal dels Corbs | Taula d'Enserola | Lo Tossalet |

### Obagues

| Obac d'Erinyà Obaga del Febrer | L'Obac | Obaga de Sant Isidre | Obaga de Saviner |

### Planes

| Plana d'Agustí Planell de l'Obaga | Lo Planell | Les Planes | Planell de les Vinyes |

### Roques

| Les Roques | Roques del Congost | Rocs de Sant Aventí |

### Serres

| Serrat del Ban Serrat de Romers | Rocs de Sant Aventí | Serrat de Sant Roc | Lo Serrat |

### Solanes

| Solà de la Muntanya d'Erinyà | La Solaneta |

### Vies de comunicació

| Pista de Cérvoles Carretera d'Erinyà Pista d'Erinyà a Serradell | L-522 Camí de Matavaques Pista de la Muntanya | N-260 N-260a Camí de l'Obac | Pista de l'Obac Pista de Santfelius Pista de Serradell |

## Referències

* ↑ 42° 16′ 36.18″ N, 0° 56′ 1.069″ E﻿ / ﻿42.2767167°N,0.93363028°E﻿ / 42.2767167; 0.93363028
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Ch'ortí

El Ch'orti' és un idioma maia parlat pels chortís, principalment als municipis de Jocotán i Camotán en el departament de Chiquimula, Guatemala. Té les seves arrels en el ch'ol. En temps prehispànics també va ser parlat a l'occident d'Hondures i al nord del Salvador, però en l'actualitat és gairebé extint en aquests dos països. Dels 4.200 chortís a Hondures només quenen 10 parlants de l'idioma ch'ortí en 1997. El grup cholan de la família de llengües maies és considerat com un conjunt de llengües bastant conservadores. S'ha sostingut que aquesta llengua, juntament amb el chontal i el ch'ol, estaria relacionada amb el maia clàssic utilitzat en l'antiga escriptura maia del període clàssic.

## Història prehispànica

Cap a començaments del segle XVI els chortís s'organitzaven en una confederació coneguda com a regne o senyoria Payaquí. Durant la conquesta espanyola foren liderats per Copán Galel qui presentà resistència en l'actual Copán Ruinas a Hondures i posteriorment a Citalá (El Salvador), on va ser derrotat i es va veure obligat a acceptar la rendició i l'evangelització.

## Referències

* ↑ Congreso de la República de Guatemala. «Decreto Número 19-2003. Ley de Idiomas Nacionales». ALMG. Arxivat de l'original el 2009-04-29. [Consulta: 4 gener 2014].
* ↑ «Proyecto de Reformas a la Constitución Política». Base de Datos Políticos de las Américas, 26-10-1998.
* ↑ Guatemala Arxivat 2014-01-07 a Wayback Machine. al web del Sistema de Información de los Pueblos Indígenas de América (UNAM)
* 1 2 Gordon, Raymond G., Jr. «Ethnologue report for language code:agu» (en (anglès)). Ethnologue. Ethnologue.com.
* ↑ Fhis Los Chortis Arxivat 2008-04-08 a Wayback Machine., Consultat el 31 de juliol de 2009
* ↑ Houston, S., O. Chinchilla, Stuart D. "The Decipherment of Ancient Maya Writing", U. of Oklahoma Press, 2001.
* ↑ Chiquimula Online Orígenes de Chiquimula Arxivat 2013-07-15 a Wayback Machine., consultat el 31 de juliol de 2009
* ↑ Força Armada d'El Salvador Historia de la Fuerza Armada: Fuerzas Armadas Medievales Arxivat 2009-08-10 a Wayback Machine., consultat el 31 de juliol de 2009

## Bibliografia

* Houston, SD, J. Robertson, y DS Stuart, The Language of Classic Maya Inscriptions, Antropología actual 41:321-356 (2000).
* Hull, Kerry M, (2003). Verbal art and performance in Ch'orti' and Maya hieroglyphic writing electronic resource. Disertación doctoral, Universidad de Texas en Austin. Disponible en http://hdl.handle.net/2152/1240

## Enllaços externs

* Vocabulari del Ch'orti'
* L'idioma Ch'orti' Arxivat 2018-10-18 a Wayback Machine.
* Versió en línia del diccionari Wisdom (1950) Arxivat 2005-03-08 a Wayback Machine.
* Mapa de parlants de chortí
* Consulta el portal dedicat a la diversitat lingüística d'Hondures Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine., amb consultes als diccionaris d'Hondurenyismes i de les Llengües d'Hondures DLH de l'Academia Hondureña de la Lengua AHL.
# Rouvikonas

Rouvikonas (en grec: Ρουβίκωνας) és una organització anarquista grega que es va formar en plena crisi financera grega i té la seu principal al barri atenenc d'Exàrkhia. La seva militància practica l'acció directa, l'okupació i la propaganda pel fet.

## Referències

* ↑ «Έφοδος Ρουβίκωνα στο νοσοκομείο Μεταξά, απείλησαν γιατρό για φακελάκι», 01-03-2018.
* ↑ «How a group of Athens troublemakers goes unpunished». The Economist. ISSN: 0013-0613.

## Bibliografia

* Chatzistavrou, Filippa. Steven Blockmans. Direct Democracy in the EU: The Myth of a Citizens'. Londres: Rowman & Littlefield International, 2018. ISBN 978-1-78660-997-7.
* Clapp, Alexander. «Never Mind the Troika, Here's Rouvikonas». Foreign Policy, 26-01-2018. [Consulta: 19 desembre 2018].
# Volta a l'Argentina

La Volta a l'Argentina fou una competició ciclista per etapes que es disputava a l'Argentina. Encara que la primera data del 1952 i l'última del 2000, només es van celebrar 4 edicions.
L'any 2000, l'espanyol Saúl Morales va morir com a conseqüència d'un camió que va envair la carretera per on circulaven els ciclistes.

## Palmarès

| Any | Guanyador | Segon | Tercer |
| 1952 | Rik Van Steenbergen | Stan Ockers | Miguel Sevillano |
| 1991 | Omar Contreras | Juan Marcelo Aguero | Gustavo Artacho |
| 1999 | Martin Rittsel | Zbigniew Piątek | Martín Garrido |
| 2000 | David Kenig | Grzegorz Wajs | Jairo Hernandez |

## Referències

* ↑ Ares, Carlos «Fallece el ciclista madrileño Saúl Morales atropellado durante la Vuelta a Argentina». elpais.com, 29-02-2000 [Consulta: 16 abril 2016].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a cqranking.com
# Cabestany (desambiguació)

«Cabestany» té aquests significats:
* Toponímia:
** Cabestany, poble i comuna del Roselló
** Cabestany (Montcortès de Pallars), poble del municipi de Baix Pallars (Pallars Sobirà)
** Cabestany (Montoliu de Segarra), poble del municipi de Montoliu de Segarra (Segarra)
* Biografies:
** Albert Cabestany i Gálvez (Tarragona, 1980), pilot de motociclisme català
** Guillem de Cabestany (-1212), trobador nord-català
** Joan-Ferran Cabestany i Fort (Barcelona, 1930 - Barcelona, 2013), historiador català
** Mestre de Cabestany, escultor
** Peio Ruiz Cabestany (Sant Sebastià, 1962), ciclista basc
# Valeriae et Horatiae

Valeriae et Horatiae és el nom donat a les lleis aprovades cap a l'any 449 aC pels cònsols Luci Valeri Potit i el seu col·lega Marc Horaci Barbat, després de l'eliminació del decemvirat i el restabliment del consolat.

## Referències

* ↑ Michel Humbert «Le tribunat de la plèbe et le tribunal du peuple. remarques sur l'histoire de la provocatio ad populum». Mélanges de l'Ecole française de Rome. Antiquité, 1, 1988, pàg. 431-503.
# Llista de monuments de Patraix (València)

Monuments catalogats com a béns d'interés cultural (BIC) i béns immobles de rellevància local (BRL) del districte de Patraix de València.

## Monuments d'interés local

| Monument | Prot.$^?$ | Estil/època | Localització | Coordenades | Codi$^?$ | Imatge |
| Convent de Jesús | BRL | S.XV; S.XVI; S.XIX | València Pl. Jesús | 39° 27′ 37″ N, 0° 23′ 19″ O﻿ / ﻿39.460158°N,0.388691°O﻿ / 39.460158; -0.388691 a prop | 46.15.250-207 info | Convent de Jesús (València) |
| Església parroquial de la Mare de Déu dels Desemparats i Sant Isidre | BRL | | València C. Sant Isidre, 2 | 39° 27′ 13″ N, 0° 24′ 26″ O﻿ / ﻿39.453651°N,0.407306°O﻿ / 39.453651; -0.407306 a prop | 46.15.250-287 info | Església parroquial de la Mare de Déu dels Desemparats i Sant Isidre (València) |
| Església parroquial Sagrat Cor de Jesús | BRL | | València Pl. Patraix, 21 | 39° 27′ 46″ N, 0° 23′ 30″ O﻿ / ﻿39.462669°N,0.391758°O﻿ / 39.462669; -0.391758 a prop | 46.15.250-296 info | Església parroquial Sagrat Cor de Jesús (València) |

## Espais etnològics d'interés cultural

| Monument | Prot.$^?$ | Estil/època | Localització | Coordenades | Codi$^?$ | Imatge |
| Alqueria dels Frares, Sant Isidre | BRL | s.XVII-XVIII | València Entrada Alqueria dels Frares, 1 | 39° 27′ 18″ N, 0° 24′ 08″ O﻿ / ﻿39.455°N,0.402222°O﻿ / 39.455; -0.402222 a prop | 46.15.250-E455 info | Alqueria dels Frares (València) |
| Barri obrer Ramón de Castro | BRL | 1906 | València C. Ramón de Castro | 39° 27′ 50″ N, 0° 23′ 24″ O﻿ / ﻿39.463889°N,0.39°O﻿ / 39.463889; -0.39 a prop | 46.15.250-368 info | Barri obrer Ramón de Castro (València) |
| Central elèctrica de Patraix i fumeral | BRL | 1908 | València Av. de Gaspar Aguilar, 54 | 39° 27′ 19″ N, 0° 23′ 30″ O﻿ / ﻿39.455278°N,0.391667°O﻿ / 39.455278; -0.391667 a prop | 46.15.250-E108 info | Central elèctrica de Patraix (València) |
| Fumeral de la serrería Franco Tormo | BRL | ca.1900 | València C. Franco Tormo, 4 | 39° 27′ 31″ N, 0° 23′ 27″ O﻿ / ﻿39.458597°N,0.390769°O﻿ / 39.458597; -0.390769 a prop | 46.15.250-E334 info | Fumeral de la serrería Franco Tormo (València) |
| Fumerals en el carrer Fra Mateu | BRL | 1930 | València C. Fra Mateu | 39° 27′ 43″ N, 0° 23′ 28″ O﻿ / ﻿39.461889°N,0.391231°O﻿ / 39.461889; -0.391231 a prop | 46.15.250-E398 info | Fumerals en el carrer Fra Mateu (València) |

## Nuclis històrics tradicionals

| Monument | Prot.$^?$ | Estil/època | Localització | Coordenades | Codi$^?$ | Imatge |
| Conjunt urbà i arquitectònic al Barri de Sant Isidre | BRL | 1900-1930 | València C. José Andreu Alabarta, camí Nou de Picanya, c. dels Gremis, c. Dr. Bartual i Pau | 39° 27′ 14″ N, 0° 24′ 20″ O﻿ / ﻿39.453889°N,0.405556°O﻿ / 39.453889; -0.405556 a prop | 46.15.250-194 info | Barri de Sant Isidre (València) |
| Nucli primitiu de Patraix | BRL | Romà-actualitat | València Barri de Patraix | 39° 27′ 47″ N, 0° 23′ 32″ O﻿ / ﻿39.462917°N,0.39225°O﻿ / 39.462917; -0.39225 a prop | 46.15.250-441 info | Nucli de Patraix (València) |
# Topsy-Turvy

Topsy-Turvy és una pel·lícula britànica dirigida per Mike Leigh, estrenada el 1999.

## Argument

Londres, 1884 - El duo d'èxit de l'òpera còmica, Sullivan & Gilbert - respectivament compositor & llibretista - defalleix, amb gran perjudici de l'equip que l'envolta i treballa gràcies a ell: el fràgil Sullivan, a més a més dels problemes de salut per un ritme de treball desenfrenat, sent la necessitat imperiosa de marcar una pausa a la seva producció, abans de dedicar-se a un repertori més seriós, que trenqui l'associació amb el seu soci, del qual no suporta l'absència de renovació. La salvació del seu contracte vindrà potser d'una inspiració japonesa...

## Repartiment

* Allan Corduner: Sir Arthur Sullivan
* Jim Broadbent: W. S. Gilbert
* Sukie Smith: Clothilde
* Wendy Nottingham: Helen Lenoir
* Roger Heathcott: Banton
* Stefan Bednarczyk: Frank Cellier
* Geoffrey Hutchings: Armourer
* Timothy Spall: Richard Temple (The Mikado)
* Dexter Fletcher: Louis
* Francis Lee: Butt
* William Neenan: Cook
* Adam Searle: Shrimp
* Martin Savage: George Grossmith (Ko-Ko)

## Premis i nominacions
### Premis

* 1999. Copa Volpi per la millor interpretació masculina a la Mostra de Venècia per Jim Broadbent
* 2000. Oscar al millor maquillatge per Christine Blundell i Trefor Proud
* 2000. Oscar al millor vestuari per Lindy Hemming
* 2000. BAFTA al millor maquillatge i perruqueria per Christine Blundell

## Nominacions

* 1999. Lleó d'Or
* 2000. Oscar al millor guió original per Mike Leigh
* 2000. Oscar a la millor direcció artística per Eve Stewart i John Bush
* 2000. BAFTA a la millor pel·lícula britànica
* 2000. BAFTA al millor actor per Jim Broadbent
* 2000. BAFTA al millor actor secundari per Timothy Spall
* 2000. BAFTA al millor guió original per Mike Leigh

## Referències

* ↑ filmaffinity. Topsy-Turvy (en castellà). filmaffinity.
* ↑ amg. Topsy-Turvy (en anglès). amg.
# Rima Diophantus

Rima Diophantus és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 30.18 ° de latitud N i -31.5 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 201.5 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 1985 i fa referència a un cràter proper anomenat així en honor del matemàtic grec Diofant d'Alexandria.

## Referències

* ↑ "Rima Diophantus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Cadalè

El cadalè o cadalina (4-isopropil-1,6-dimetilnaftalè) és un hidrocarbur aromàtic policíclic amb la fórmula química C$_{15}$H$_{18}$ i un esquelet cadinà. Es deriva dels sesquiterpens genèrics i és omnipresent en olis essencials de moltes plantes superiors.

## Referències

* ↑ Gomes, Alexandre de O.; Azevedo, Débora de A. «Aliphatic and aromatic hydrocarbons in tropical recent sediments of Campos dos Goytacazes, RJ, Brazil». Journal of the Brazilian Chemical Society, 14, 3, 01-05-2003, pàg. 358–368. DOI: 10.1590/S0103-50532003000300004..
# Volta a la Baixa Saxònia júnior

La Volta a la Baixa Saxònia júnior (en alemany Internationale Niedersachsen-Rundfahrt der Radsport-Junioren) és una cursa ciclista per etapes en categoria júnior que es disputà a la Baixa Saxònia, Alemanya, des del 1994. En un principi va formar part de la Copa del món UCI júnior.
La cursa elit va existir de 1977 a 2007.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1994 | Daniel Potthaff | Harry Trumheller | Thomas Götze |
| 1995 | Torsten Nitzsche | Harry Trumheller | Nico Sijmens |
| 1996 | Hakan Isacsson | Goran Jensen | Kim Kirchen |
| 1997 | Staf Scheirlinckx | Torsten Hiekmann | Sandro Güttinger |
| 1998 | No disputada |
| 1999 | Christophe Kern | Marcel Sieberg | Christian Knees |
| 2000 | Matthieu Boiche | Lloyd Mondory | Bernhard Kohl |
| 2001 | Jordane Chazal | Thomas Fothen | Christoph Pleier |
| 2002 | Heinrich Haussler | Thomas Lövkvist | Jordane Chazal |
| 2003 | Carlo Westphal | Kristoffer Nielsen | Nico Graf |
| 2004 | Blel Kadri | Mathias Belka | Sebastian Hans |
| 2005 | Sebastian Hans | Edvald Boasson Hagen | Cyril Gautier |
| 2006 | Patrick Nuber | Matt King | Niki Ostergard |
| 2007 | Michael Hümbert | Andreas Linden | Harry Kraft |
| 2008 | Mark Christian | Samuel Ryter Ravn | Luke Rowe |
| 2009 | Lasse Norman Hansen | Emil Hovmand | Nikias Arndt |
| 2010 | Jasha Sütterlin | Mario Vogt | Bob Jungels |
| 2011 | Martijn Degreve | Ruben Zepuntke | Richard Dijkshoorn |
| 2012 | Piotr Havik | Mathias Krigbaum | Arne Egner |
| 2013 | Mads Rahbek | Joshua Stritzinger | Stef Krul |
| 2014 | Sven Reutter | Milan Veltmank | Frederik Poulsen |
| 2015 | Leo Appelt | Aaron Verwilst | Pàvel Sivakov |
| 2016 | Iver Knotten | Luis Villalobos | Ruben Apers |
| 2017 | Soren Waerenskjold | Olav Hjemsaeter | Thymen Arensman |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Palmarès a cyclingarchives.com
# Valeria de dictadura Sullae

La lex Valeria de dicatudura Sullae va ser un antiga llei romana, proposada per l'interrex Luci Valeri Flac l'any 82 aC, nomenat per aquest càrrec degut a la mort dels dos cònsols, Gneu Papiri Carbó i Gai Mari el Jove. Per aquesta llei s'establia la dictadura de Luci Corneli Sul·la. Aquesta llei aprovava també tots els seus actes futurs i se li concedia poder de vida o mort sobre els ciutadans sense formació de causa.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 162-163 [Consulta: 16 abril 2022].