OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 800 leguas por el Amazonas

800 leguas por el Amazonas és una pel·lícula mexicana dirigida el 1959 per Emilio Gómez Muriel, basada en el llibre de Jules Verne La jangada. Huit cents lieues sur l'Amazone. Fou presentada a la selecció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1959.

## Argument

Joao Garral, un escriptor brasiler que viu com a hisendat a la selva peruana, ha d'anar a Belem (Brasil) per les noces de Manuel i Minha, però li diu a la seva esposa que no anirà sense aclarir-li que hi ha alguna cosa en el seu passat que li impedeix tornar a aquest lloc. Després dels precs de la seva esposa Yaquila, accedeix a anar en un accidentat viatge per l'Amazones guiat per Antonio, qui sembla conèixer aquesta part ombrívola del seu passat; aquest el delata i Joao és detingut per un crim que ha comès.

## Repartiment

* Carlos López Moctezuma... Joao
* Rafael Bertrand... Torres
* Elvira Quintana... Minha
* Raúl Farell... Benito
* María Duval ... Lina
* Beatriz Aguirre ... Yaquita
* Federico Curiel ... Fragoso
* Enrique Aguilar ... Manuel
* Hortensia Santoveña... Cibela
* Wilson Viana ... Pilot
* Nicolás Rodríguez ... Pare Passhana
* Antonio Raxel ... Juez Jarriquez
* Armando Gutiérrez ... Ortega
* Pilar Souza ... Lorenza
* Genaro de Alba ... Oficial

## Referències

* ↑ 800 leguas por el Amazonas (1959) Arxivat 2019-11-03 a Wayback Machine. a jverne.net
* ↑ Selecció oficial 1959 al web del Festival de Sant Sebastià
* ↑ 800 leguas por el Amazonas a cinefania.com
# Taeniopygia

Taeniopygia és un gènere d'ocells de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Taxonomia

Aquest gènere era considerat format per dues espècies, Taeniopygia bichenovii i Taeniopygia guttata. En 2016 però, el Handbook of the Birds of the World va separar la segona de les espècies en dues diferents. El mateix camí va seguir el Congrés Ornitològic Internacional, versió 12.1, 2022, arran els treballs d'Olsson et Alström 2020. Amés van ubicar Taenopygia bichenovii al monotípic gènere Stizoptera. Quedant per tant Taeniopygia dividit en dues espècies:
* Taeniopygia guttata – diamant zebrat de Timor.
* Taeniopygia castanotis – diamant zebrat australià.

## Referències

* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2022. IOC World Bird List (v12.1). doi: 10.14344/IOC.ML.12.1.
* ↑ U Olsson i P Alström. A comprehensive phylogeny and taxonomic evaluation of the waxbills (Aves: Estrildidae) Molecular Phylogenetics and Evolution. Volum 146, Maig 2020
# Con el viento

Con el viento és una pel·lícula dramàtica espanyola del 2018 dirigida per Meritxell Colell Aparicio i protagonitzada per la ballarina Mónica García i l'actriu no professional Concha Canal. Es tracta de l'opera prima de la directora en la que explora les relacions i la comunicació entre mare i filla.

## Sinopsi

Mónica, una ballarina de 47 anys d'origen espanyol establerta a Buenos Aires que des de fa dos anys intenta representar una obra sense èxit, rep una trucada de la seva germana des d'Espanya que li diu que el seu pare està molt malalt. Quan torna al seu poble natal, situat al nord de la província de Burgos, del que en va marxar fa vint anys, es troba que el seu pare acaba de morir i la seva mare li demana que es quedi per a vendre la casa familiar.
Arriba l'hivern. El silenci perpetu, el fred extrem i la dificultat de viure amb la seva mare són durs per Mónica, que es refugia en la dansa, el que millor coneix i que l'ajudarà en el seu viatge interior per aprendre a viure de nou i a estimar-se millor.

## Repartiment

* Mónica García ... Mónica
* Concha Canal ... Pilar
* Ana Fernández... Elena
* Elena Martín ... Berta
* Xavier Martín ... Pep
* Paquita Pérez ... Paquita

## Crítiques

| « | "Estimulant debut (...) Colell Aparicio reclama, amb humilitat i sensibilitat, l'herència de cineastes orientals com Yasujiro Ozu, Hou Hsiao-hsien o Naomi Kawase (…) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)" | » |
| — Manu Yáñez: Fotogramas |||
| « | "Il·luminada per aquest to realista tan difícil d'aconseguir (...) És un film sobre l'aprenentatge i el reconeixement; sobre com ressituar les nostres vides en aquell moment en el qual la deriva aguaita més del compte. (…) Puntuació: ★★★ (sobre 5)" | » |
| — Quim Casas: Diari El Periódico |||
| « | "Estupenda opera prima (...) bufa a favor d'un cinema auster i sensorial, on tot s'explica a partir dels gestos i el silenci (...) És admirable que la pel·lícula mai treballi sobre el tòpic nostàlgic" | » |
| — Sergi Sánchez: Diari La Razón |||

## Nominacions i premis

Va obtenir la bisnaga de plata Zonazine del Festival de Màlaga del 2018. També va guanyar el premi del talent i una menció especial al D'A Film Festival També fou nominada al Gaudí al millor muntatge.

## Referències

* ↑ Con el viento a catalanfilms.cat
* ↑ Meritxell Colell: “Necesitamos regresar al silencio de la naturaleza... darnos tiempo para vivir”, la Vanguardia, 23 de novembre de 2018
* ↑ Con el viento a Fotogramas
* ↑ 'Con el viento': tejidos familiares, El Periódico, 22 de novembre de 2018
* ↑ «Con el viento»: Un cuerpo que vibra, La Razón, 23 de novembre de 2018
* ↑ Se estrena en cines ‘Con el viento’, de Meritxell Colell, CIMA, 20 de novembre de 2018
* ↑ "Con el viento", de Meritxell Colell, arriba a les sales de cinema, Acadèmia del Cinema, 21 de novembre de 2018
* ↑ Con el viento a l'Acadèmia del Cinema
# Descosidor

Un descosidor o agulla descosidora és una eina utilitzada en la costura per tallar o desfer costures.
Generalment, consisteix en una agulla amb dues puntes, una més llarga que l'altra, amb una petita superfície de tall a l'enforcadura. La punta llarga sol ser punxeguda i aplanada, i s'insereix entre dues teles cosides o en una costura. La punta curta sol ser arrodonida, per tal que no penetri en la tela. Amb el tall de l'enforcadura, es pot tallar el fil utilitzat en una costura sense danyar les teles. Normalment consisteix en un cap metàl·lic embotit en un mànec de fusta o plàstic.
A vegades, també s'utilitza per fer petits talls a la tela, com per obrir un trau de botó després d'haver-lo rematat amb una maquina de cosir.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ «Merceria Parera» (en castellà). [Consulta: 8 gener 2020].
# Erp

«Erp o ERP» té aquests significats:
* Erp (Alemanya), municipi a prop de Colònia (Alemanya)
* Erp (Arieja), municipi de l'Arieja, a França
* Erp (Països Baixos), municipi del Brabant del Nord, província dels Països Baixos
* Ejército Revolucionario del Pueblo, organització armada argentina de la dècada de 1970
* ERP o planificació de recursos empresarials (ERP Enterprise Resource Planning), sistema d'informació gerencial que integra moltes de les pràctiques dels negocis associats amb les operacions de producció. Els principals ERP del mercat son SAP i Oracle
* Exèrcit Revolucionari del Poble, dissidència de l'Exèrcit d'Alliberament Nacional (ELN), sorgida el 1996
# Arcs al carrer de la Costa

Els Arcs al carrer de la Costa és una obra del Pinell de Brai (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt d'arcs de mig punt, de pedra o de maó, situats al carrer de la Costa. És estrany trobar tants arcs tapiats en un carrer tan petit. La posició del carrer en un promontori i els retranquejos de les façanes fan suposar que tot formava part d'un sol conjunt d'edificació modificat quan es va construir l'església.

## Referències

* ↑ «Arcs al carrer de la Costa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].

## Enllaços externs

* «Arcs al carrer de la Costa». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Monimpé

Monimpé fou una regió important de Ségou, a Mali. Estava situada a la riba esquerra del riu Níger, entre Sansanding i la regió de Konkiri (els estats de Boroba). Sovint se l'anomenava Monimpé-Nono per la regió agregada de Nono, situada al nord-est. La capital (de fet el lloc on es reunien els caps locals) era Kokry o Kokri, a la riba del Níger a mig camí entre Sansanding i Diafarabé. Kokry era el lloc on feien parada les caravanes que anaven cap a Djenné. Els tres centres islàmics principals eren Kouna, Markalla i Ouro-Boki. Nominalment els caps estaven sotmesos a regne Tuculor però gaudien de gran autonomia i sovint donaven suport als enemics del regne, en part instal·lats a Sansanding.
Després de la conquesta francesa de Ségou el 1890 els habitants de la regió es van oposar al domini francès i una columna militar va haver d'imposar el control de França. El 1891 la regió fou segregada de l'antic regne tuculor de Ségou i incorporada al nou regne de Sansanding junt amb altres territoris, sota l'autoritat de Mademba Sy. Va participar en la revolta de 1892. Després de la derrota dels rebels a Dosséguéla, van seguir en mans del regne de Sansanding fins que el 1893 van passar al cercle de Sokolo.

## Referències

* Études sur l'Islam et les tribus du Soudan, per Paul Marty, E. Leroux, 1920
# 7è districte de Lió

El 7è districte (arrondissement) de Lió és un del nou districtes de la ciutat de Lió.
La Llei del 8 de març de 1912 va dividir el 3r districte en dues parts, convertint-se el sud en el 7è districte, incloent l'anomenat districte de La Mouche. Aquest últim va trobar els seus límits actuals després del despreniment de la seva part oriental per a la creació del vuitè districte (ordenança del 19 de febrer de 1959).
Nombroses inundacions del Roine van marcar la història de la riba esquerra del riu fins al desenvolupament dels dics i els molls del Roine després de la catastròfica inundació del 1852.

## Geografia

Té una superfície de 975 ha.
El 7è districte es troba entre el Roine (a l'oest), el curs Gambetta al nord, el 8è districte a l'est i la ciutat de Saint-Fons al sud. És el districte més gran de Lió. Es troba en un territori gairebé pla, la plana al·luvial del Roine.
Aquesta zona és servida per les línies B i D del metro.

### Places i carrers

* Rue de Créqui
* Rue Duguesclin
* Rue Garibaldi
* Rue de l'Université

### Barris

* La Guillotière (Part del nord)
* Jean Macé
* Gerland

## Activitats culturals

* Parc de Gerland
* Stade de Gerland

## Referències

* ↑ «Populations légales 2018 − Ces données sont disponibles sur toutes les communes de France hors Mayotte | Insee». [Consulta: 30 març 2021].
* ↑ «The Neighborhoods of Lyon, France - 7th Arrondissement» (en anglès britànic). [Consulta: 30 març 2021].
# Telmatoscopus subtilis

Telmatoscopus subtilis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nord-amèrica: Nou Mèxic (els Estats Units).

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1960. New species and records of Nearctic Psychodidae (Diptera). The Pan-Pacific Entomologist 36:143–149.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Nomina Insecta Nearctica (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Aquatic True Flies (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Con de trànsit

Element de senyalització de forma troncocònica, de material flexible (cartó, plàstic, etc) que, col·locat seqüencialment sobre una calçada, permet establir un dispositiu de barrera per a separar carrils de circulació o marcar zones d'accés prohibit
# Desconstrucció

Desconstrucció o desconstructivisme és un concepte que s'empra en la filosofia contemporània, la crítica literària i les ciències socials, i que denota un procés pel qual els textos i els llenguatges de la filosofia adquireixen un nou significat a la llum dels seus propis supòsits i absències. Jacques Derrida emprà per primer cop aquest terme els anys seixanta.
El terme s'ha estès a l'arquitectura, en què es refereix als edificis que trenquen amb el volum únic i la geometria ordinària. Per la seva banda, el concepte en arquitectura ha inspirat per anomenar, en cuina, el fet de cuinar i emplatar diferentment, també trencant amb un volum únic i separant els elements en altres formes, textures, temperatures diferents que se surten de l'ordinari.

## Desconstrucció en cuina

Terme creat per Ferran Adrià per parlar de nous plats que es basen en d'altres tradicionals però en què els seus ingredients o components estan separats, i potser reagrupats, i als quals se'ls dona diferents textures o temperatures. El resultat és un plat d'aspecte diferent però que té el gust de l'original. El concepte principal és aquest de descompondre el plat en els seus elements (per exemple, una truita de patata en "truita" i "patata") i és per això que ell l'anomenava originàriament descomposició, fins que li van proposar el terme desconstrucció, ja que descomposició, parlant d'aliments, feia pensar primer en podrit. La primera desconstrucció la va fer Ferran Adrià el 1995 amb un arròs a la cubana.

## Desconstructivisme arquitectònic

El concepte de desconstrucció en arquitectura va sorgir de l'exposició "Deconstructivist architecture", organitzada pel Museu d'Art Modern de Nova York (MoMA) l'any 1988, concretament des del 23 de juliol al 30 d'agost, sota el guiatge dels arquitectes Philip Johnson i Mark Wigley. També s'identifica com a desconstructivisme, tot i que no representa un moviment o un estil arquitectònic, sinó que es defineix com a conjunt de noves tendències de disseny en arquitectura. La intenció dels organitzadors fou la d'agrupar aquests nous trets en arquitectura que havien sorgit, sense basar-se en unes mateixes pautes ni normes específiques, sense sorgir dels fonaments d'una escola o grup d'artistes. Els projectes que van formar part de l'exposició eren dels 7 estudis d'arquitectura de Frank Gehry, Daniel Libeskind, Rem Koolhaas / Office for Metropolitan Architecture (OMA), Peter David Eisenman, Zaha Hadid, Coop Himmelb(l)au / Wolf D. Prix i Helmut Swiczinsky, i Bernard Tschumi.

## Vegeu també

* Escola de Yale.
* Metafísica de la presència.
* Alexis Virginie Jimenez.
* Essencialisme estratègic.

## Enllaços externs

* Ejemplificaciones de la deconstrucción Arxivat 2009-12-22 a Wayback Machine. de Gonçal Mayos Arxivat 2009-12-12 a Wayback Machine..
* Wolin, Richard. La seducció de la desraó: l'idil·li intel·lectual amb el feixisme, de Nietzsche a la postmodernitat Arxivat 2009-08-30 a Wayback Machine..

## Bibliografia

* ADRIÀ, Ferran; PINTO, Josep María; Los secretos de El Bulli, Ed. Altaya, 1997, ISBN 84-487-1000-2.

## Referències

* 1 2 El País, 6 d'agost de 2005
# 275

El 275 (CCLXXV) fou un any comú començat en divendres del calendari julià.

## Esdeveniments

* 25 de setembre: el Senat Romà proclama Marc Claudi Tàcit emperador.

## Necrològiques

* Aurelià, emperador romà (nascut cap al 214).

## Referències

* ↑ «Luci Domici Aurelià». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 19 gener 2022].
# Arcs de la plaça de Sant Miquel

Els Arcs de la plaça de Sant Miquel és una obra amb elements gòtics de Margalef (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt de tres arcades, dues de mig punt i una en arc apuntat que suporten una casa i donen pas a la plaça des del carrer de Baix. Són constituïts per dovelles de pedra calcària, d'uns 50 cm de gruix i de mides molt regulars i homogènies. Es corresponen estilísticament a les altres arcades que hi ha en altres pobles del priorat de Scala Dei o de viles veïnes.

## Història

La veu popular diu que les arcades constitueixen la part més antiga del poble. Si hom suposava un recinte tancat, les arcades deurien constituir l'entrada, ja que donaven pas directe al riu i als camps de l'altre costat. No és, doncs, erroni, afirmar que les dites arcades formen part del sector més antic conservat actualment de la població. Són conegudes popularment com "els perxes".

## Referències

* 1 2 3 4 «Arcs de la plaça de Sant Miquel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Arcs de la plaça de Sant Miquel». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Moraleda de Zafayona

Moraleda de Zafayona és un municipi de la província de Granada, amb una superfície de 48,31 km², una població de 2.769 habitants (2004) i una densitat de població de 57,32 hab/km.
# A Day in the Life

«A Day in the Life» és l'última cançó de l'àlbum de The Beatles Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band. Acreditada a Lennon–McCartney, la cançó comprèn diferents seccions compostes independentment per John Lennon i Paul McCartney, amb addicions orquestrals. Les lletres de Lennon eren inspirades per articles contemporanis de diaris, mentre que les de McCartney ho estaven per la seva joventut. La decisió d'enllaçar les seccions amb glissandos d'orquestra i d'acabar la cançó mantenint un acord de piano no es van fer fins que la resta de la cançó estava enregistrada.
Des de la seva publicació original, ha aparegut com a cara B d'un senzill i a nombrosos àlbums compilació. La revista Rolling Stone la va enumerar la 28a millor cançó de tots els temps i com la millor cançó dels Beatles.

## Referències

* ↑ «28: The Beatles, 'A Day in the Life'». rollingstone.com/, 2013. Arxivat de l'original el 5 de juliol 2014. [Consulta: 7 abril 2013].
* ↑ «100 Greatest Beatles Songs – 1: A Day in the Life». Rolling Stone. Arxivat de l'original el 5 d’abril 2014. [Consulta: 21 maig 2013].
# Tahiti Nui Télévision

Tahiti Nui Télévision és un canal generalista de televisió que emet a les Illes de Tahití i Mo’orea, a la Polinèsia Francesa.
El canal fou creat l'any 2000 pel govern de la Polinèsia Francesa, en el si de la recuperació i promoció social del tahitià i la cultura polinèsia. La cadena emet tota mena de continguts en francès o tahitià, tot depenent de la programació. Això no obstant, la programació pròpia és exclusivament en tahitià.
La cadena emet en senyal analògic a través de tres repetidors a Tahití i en senyal digital arreu de la Polinèsia francesa i la metròpoli a través d'un satèl·lit.

## Enllaços externs

* Tahiti Nui Télévision (francès) (tahitià)
# Clorur de ruteni(III)

El clorur de ruteni(III) és un compost químic amb la fórmula RuCl₃. Sovint s'utilitza aquest terme per referir-se a la forma hidratada, RuCl₃·xH₂O. Tant la forma anhidra com la hidratada són sòlids de color marró fosc o negre.
# FC Metalurh Donetsk

El FC Metalurg Donetsk fou un club de futbol ucraïnès de la ciutat de Donetsk fundat l'any 1996 i que va jugar a la Lliga Premier de futbol ucraïnesa. Els seus partits com a local els jugava a l'estadi Metalurh Estadi si bé quan jugava competició europea ho feia al Xakhtar Estadi del Xakhtar Donetsk.

## Trajectòria

L'equip ha disputat 11 ocasions la Premier ucraïnesa, finalitzant 3r els anys 2002, 2003 i 2005. A causa de la Guerra al Donbàs l'equip es dissolgué el 10 de juliol de 2015, fusionant-se amb el club FC Stal Kamianske.

## Jugadors destacats

* Ricardo Ribeiro Fernandes
* Serhiy Atelkin
* Oleksandr Kosyrin
* Serhiy Shyschenko
* Yuri Virt
* Ara Hakobyan
* Yegishe Melikyan
* Bernard Tchoutang
* Georgi Demetradze
* Gocha Jamarauli
* Yaya Touré
* Ibrahim Touré
* Haruna Babangida
* Emmanuel Okoduwa
* Pius Ikedia
* Tony Alegbe
* Andrés Mendoza
* Marian Aliuţă
* Daniel Florea
* Jordi Cruyff
* Aílton

## Entrenadors

* Volodymyr Onyschenko (1997-1998)
* Volodymyr Gavrylov (1998)
* Igor Yavorsky (1999)
* Semen Altman (1999-2002)
* Oleksandr Sevydov (2003)
* Wim Vrosch (2003)
* Ton Kaanen (2003-2004)
* Slavoljub Muslin (2004-2005)
* Vitaly Shevchenko (2004-2005)
* Oleksandr Sevydov (2005)
* Stepan Matviiv (2006)
* Àngel "Pichi" Alonso (2006)
* Co Adriaanse (2006-2007)
* Jos Daerden (2007)
* Serhiy Yaschenko (2007-2008)
* Nikolay Kostov (2008-)

## Referències

* ↑ Металлург Д объявляет о банкротстве
* ↑ Stal Dniprodzerzhynsk – A Poor State Of Affairs Arxivat 2020-10-23 a Wayback Machine., Futbolgrad (16 juliol 2015)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Arcadia (Louisiana)

Arcadia és una població i seu de la Parròquia de Bienville a l'estat de Louisiana dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Arcadia tenia 3.041 habitants, 1.071 habitatges, i 737 famílies. La densitat de població era de 395,3 habitants/km².
Dels 1.071 habitatges en un 31,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37% hi vivien parelles casades, en un 27,9% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 28,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 20,6% 65 anys o més. L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.661 $ i la renda mediana per família de 26.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.885 $ mentre que les dones 17.279 $. La renda per capita de la població era de 10.962 $. Entorn del 27,1% de les famílies i el 31,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arcadia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arcadia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Moraleja de Matacabras

Moraleja de Matacabras és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# A César Vallejo

A César Vallejo és una escultura dedicada a l'escriptor peruà César Vallejo, situada a la plaça del mateix nom, al barri de Can Peguera, Barcelona.
Obra de l'escultor Pedro Barrera Vega, consisteix en un bust en bronze que representa a l'escriptor, sobre un pedestal de pedra. Va ser donat el 1992, centenari del naixement de Vallejo, pel congrés de metges peruans, que van celebrar la seva primera Convenció Mundial a Barcelona.

## Referències

* ↑ «A César Vallejo». Ajuntament de Barcelona.
# Tawfik Abu Wael

Tawfik Abu Wael (àrab توفيق ابو وائل, hebreu תאופיק אבו ואיל) (Umm al-Fahm, 25 de gener de 1976) és un guionista i director de cinema àrab israelià, originari de la regió del Triangle.
Va estudiar cinema i gestió d'artistes a la Universitat de Tel-Aviv abans d'ensenyar a l'teatre escola Hassan Arafe de Jaffa.

## Filmografia

* 2011 : Tanathur
* 2004 : Atash
* 2001 : Diary of a male whore (curtmetratge)
* 2001 : Waiting for Salah al-Din (documental)
* 1998 : I leave, you stay (curtmetratge)
* 1998 : Intellectual in garbage (curtmetratge)
* 1998 : Characters (curtmetratge)
* 1997 : Bread, Hashish and the Moon (curtmetratge)

## Referències

* ↑ Taufik (Agbaria) Abu Wael, a kneller.co.il
* ↑ Tawfiq Abu Wael a all4palestine.com

## Enllaços externs

* «Article d’Arte TV sur Soif». Arxivat de l'original el 2014-07-28. [Consulta: 21 juny 2024].
* «Article sur Derniers jours à Jérusalem ».
* (anglès)«Biographie et filmographie de Tawfik Abu Wael». Arxivat de l'original el 2012-08-25. [Consulta: 21 juny 2024].