OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Afer del diamant blau

L'Afer del diamant blau van ser una sèrie d'esdeveniments provocats arran del robatori de gemmes que pertanyien a la família reial saudita per un empleat tailandès en l'any 1989. L'afer va pertorbar les relacions entre l'Aràbia Saudita i Tailàndia durant més de trenta anys. La primera reunió d'alt nivell entre els dos països fou el 25 de gener de 2022 amb la visita oficial del primer ministre tailandès Prayut Chan-o-cha a Riad.

## Fets

El 1989, Kriangkrai Techamong, un treballador tailandès, va robar un valuós diamant blau i altres gemmes del Palau Reial Saudita a Bangkok, on treballava com a conserge. Kriangkrai Techamong va aconseguir amagar les joies robades en una bossa d'aspirador, i va enviar-les a casa seva, en la província de Lampang.
La policia tailandesa va detenir Kriangkrai i va poder recobrar gran part de les joies robades. Kriangkai va ser condemnat a set anys de presó, però va ser alliberat després de tres anys.
Posteriorment, un equip de policies tailandesos que havien anat a l'Aràbia Saudita per tornar les joies robades van patir un incident amb les autoritats saudites, que van dir que aproximadament la meitat de les joies tornades eren falses i que, a més faltava el Diamant Blau.
Un empresari saudita proper a la família reial saudita va viatjar a Bangkok per investigar el cas, però va ser segrestat i mort. Tres mesos més tard, també van ser misteriosament morts a trets tres funcionaris de l'Ambaixada Saudita a Bangkok.
L'any 1995, el tinent General Chalor Kerdthes de la policia tailandesa, va ser declarat culpable d'ordenar l'assassinat de la muller i el fill d'un traficant de joies implicat en l'afer, i condemnat a mort tot i que l'execució va quedar suspesa. Altres sis funcionaris també van ser declarats culpables de la mort de la família del traficant.

## Conseqüències

Aràbia Saudita va deixar d'expedir visats de treball per a ciutadans tailandesos i va aconsellar els seus ciutadans que no viatgessin a Tailàndia. Les missions diplomàtiques foren degradades al nivell d'encarregat de negocis amb cartes de gabinet. El nombre de treballadors tailandesos a l'Aràbia Saudita va caure de més de 150.000 el 1989 a 10.000 el 2008.

## Referències

* ↑ «Thai Prime Minister Arrives in Saudi Arabia, Easing Diamond Heist Row» (en anglès americà). [Consulta: 25 gener 2022].
* ↑ Mccarthy, Terry «Saudi gems theft leaves deadly trail in Thailand». The Independent [Londres], 25-09-1994.
* ↑ «Thai court throws out murder charges in 'Blue Diamond Affair'». Sydney Morning Herald, 01-04-2014 [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ ; Yongcharoenchai, Chaiyot «Blue Diamond Affair: The mystery of the stolen Saudi jewels». BBC News, 28-09-2019 [Consulta: 28 setembre 2019].
* ↑ «The Thai police: A law unto themselves». The Economist, 17-04-2008 [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Saudi Envoy Helps Expose a Thai Crime Group: The Police». New York Times, 19-09-1994 [Consulta: 13 octubre 2018].
* ↑ «Thai Foreign Minister to reopen Saudi gems scandal case». Mathaba, 06-03-2008. Arxivat de l'original el 2015-02-14. [Consulta: 14 febrer 2015].
# Costes de Sant Romà

Les Costes de Sant Romà són unes costes situades al vessant dret de la Rasa de la Codina i de la Rasa del Puit a l'oest del Serrat de Sant Roma. Pertanyen al poble de Sant Climenç, al municipi de Pinell de Solsonès, comarca del Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Distribució de Gumbel de tipus I

En teoria de la probabilitat i estadística, la distribució de Gumbel de tipus I és aquella distribució de probabilitat que té, com a funció de densitat de probabilitat:
    $f(x|a,b)=abe^{-(be^{-ax}+ax)}$
per:
    $-\infty <x<\infty .$
La distribució s'usa principalment en l'anàlisi de valors extrems en anàlisi de la supervivència (també conegut com a anàlisi de duració). La distribució rep el nom del matemàtic alemany Emil Julius Gumbel (1891 – 1966).

## Vegeu també

* Distribució de Gumbel de tipus II

## Referències

* ↑ «The Type-1 Gumbel Distribution» (en anglès). GNU Scientific Library. [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ «Gumbel (Extreme Value Type I) Distribution» (en anglès). math wave. Arxivat de l'original el 11 de maig 2012. [Consulta: 3 desembre 2018].
# Actinúlides

Els actinúlides (Actinulida) són un ordre d'hidrozous de las subclasse dels traquilins de mida molt petita i vida intersticial. Es coneixen només 10 espècies. Són de vida intersticial i viuen enterrats a la sorra.
Són hidrozous molt petits (0,35-1,3 mm), solitaris, sense fase de pòlip. Tenen aspecte medusoide amb la ombrel·la molt reduïda o inexistent. L'epidermis és ciliada i tenen una o dues espirals de tentacles. Algunes espècies tenen estatocists en forma de maça d'origen ecto-endodèrmic. Poden tenir cnidòcits penetrants (estenotels).

## Taxonomia

Es coneixen només 10 espècies, en dos gèneres i dues famílies:
* Família Halammohydridae Remane, 1927
** Gènere Halammohydra Remane, 1927 (9 espècies)
* Família Otohydridae Swedmark & Teissier, 1958
** Gènere Otohydra Swedmark & Teissier, 1958 (1 espècie)

## Referències

* 1 2 «Hydrozoa - The World Hydrozoa Database». [Consulta: 8 març 2020].
* ↑ «Kramp, P. L. (1961). Synopsis of the Medusae of the World. Journal of the Marine Biological Association of the United Kingdom, 40. 469p.», 30-10-2007. Arxivat de l'original el 2007-10-30. [Consulta: 8 març 2020].
# Fire Island

Fire Island és una illa de l'estat de Nova York, situada al Comtat de Suffolk, al sud de Long Island, prop de la ciutat de Nova York. Té una llargada de 48 quilòmetres, i una amplada aproximada d'1 km. La superfície de l'illa és aproximadament d'uns 22,5 km², amb una població de 491 habitants segons el padró de 2000.
Fire Island està separada per una distància de vuit quilòmetres de Long Island per la Great South Bay (Gran badia sud). L'illa està tanmateix connectada a Long Island via la Robert Moses Causeway, calçada construïda a un banc de terra sobre l'aigua. També és possible d'accedir-hi mitjançant els nombrosos transbordadors que creuen la Great South Bay, o amb vaixells privats.
L'illa de Fire Island també és coneguda per les celebritats que hi fan o hi feien estades, sobretot a l'estiu. Entre aquestes, es poden esmentar l'escriptor Truman Capote, o diversos actors com Ethan Hawke, David Duchovny, Harvey Keitel o Uma Thurman.

## Enllaços exte4rns

* Fire Island National Seashore (anglès)
* Fire Island Travel Guide (anglès)
# Nick Cave and The Bad Seeds

Nick Cave and the Bad Seeds és una banda de rock australiana formada l'any 1983 pel vocalista Nick Cave, el multiinstrumentista Mick Harvey i el guitarrista i vocalista Blixa Bargeld. La banda ha comptat amb col·laboracions de músics com ara el violinista i multiinstrumentista Warren Ellis, el baixista Martyn P. Casey, el guitarrista George Vjestica, el teclista i percussionista Toby Dammit i els bateries, Thomas Wydler i Jim Sclavunos.
La banda ha estat descrita com «una de les més originals i celebrades de les èpoques post-punk i rock alternatiu als anys 80 i en endavant ». Durant la dècada de 1980, començant amb el seu LP debut From Her to Eternity (1984), la banda es va inspirar principalment en el post-punk, el blues i el rock gòtic. Nick Cave, amb problemes d'addicció a les drogues i l'alcohol, en aquesta època escrivia lletres fosques, nihilistes que parlaven de condemnes. Si bé també té composicions que parlen d'amor, també sol ser desesperat. Més endavant experimentaren també amb la música electrònica, usant també sons d'ambient. Nick Cave and the Bad Seeds han publicat disset àlbums d'estudi i realitzat nombroses gires internacionals.

## Discografia

* From Her to Eternity (1984)
* The Firstborn Is Dead (1985)
* Kicking Against the Pricks (1986)
* Your Funeral... My Trial (1986)
* Tender Prey (1988)
* The Good Son (1990)
* Henry's Dream (1992)
* Let Love In (1994)
* Murder Ballads (1996)
* The Boatman's Call (1997)
* No More Shall We Part (2001)
* Nocturama (2003)
* Abattoir Blues / The Lyre of Orpheus (2004)
* Dig, Lazarus, Dig!!! (2008)
* Push the Sky Away (2013)
* Skeleton Tree (2016)
* Ghosteen (2019)
* Wild God (2024)

## Referències

* ↑ Thompson, Dave, January 3-. Alternative rock. San Francisco: Miller Freeman Books, 2000. ISBN 0-87930-607-6.
* ↑ Deming, Mark. «Nick Cave & the Bad Seeds Biography, Songs, & Albums» (en anglès). All music, 2016. [Consulta: 10 maig 2022].
* ↑ Hattestone, Simon. «Old Nick» (en anglès). The Guardian, 23-02-2008. [Consulta: 10 maig 2022].
* ↑ Miller, Rob. «In the Blck Box with Nick Cave» (en anglès). Katherine B., 01-05-1983. [Consulta: 10 maig 2022].
* ↑ «Nick Cave and the Bad Seeds- Chronology» (en anglès). Archives.org, 21-07-2020. [Consulta: 10 maig 2022].
# Barnils

* No s'ha de confondre amb Bernils.
«Barnils» té aquests significats:
* Ramon Barnils i Folguera, periodista i escriptor de la segona meitat del segle XX
* Pere Barnils i Giol, filòleg, especialista en fonètica de la primera meitat del segle XX
* Sergi Barnils, pintor català nascut a Bata (Guinea Equatorial) l'any 1954
# Aferkat

Aferkat (en àrab اافركات, Afarkāt; en amazic ⴰⴼⵔⴽⴰⵜ) és una comuna rural de la província de Guelmim de la regió de Guelmim-Oued Noun, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 1.460 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Costes de Sant Just

Les Costes de Sant Just són unes costes del poble de Sant Just d'Ardèvol, al municipi de Pinós (Solsonès) situades a l'oest del poble a unes altituds compreses entre els 615 i els 690 m.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Telmatobius yuracare

Telmatobius yuracare és una espècie de granota que viu a Bolívia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Cortez, C., Reichle, S., De la Riva, I. & Köhler, J. 2004. Telmatobius yuracare. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Districte Federal del Volga

El Districte Federal del Volga (en rus Приволжский федеральный округ, Privoljski federalni ókrug) és un dels nou districtes federals de Rússia.
S'estén per la baixa vall del Volga, al sud-est de la Rússia europea. Ocupa una superfície d'1.038.000 km²; amb 31.154.744 habitants segons el cens del 2002, és el segon districte federal rus més poblat. La seu administrativa és a la ciutat de Nijni Nóvgorod.
Es va establir el 18 de maig del 2000. El Delegat Presidencial del districte federal és Mikhaïl Bàbitx.

## Subjectes federals

El Districte Federal del Volga comprèn 14 subjectes federals:
* República de Baixkíria
* Óblast de Kírov
* República de Marí El
* República de Mordòvia
* Óblast de Nijni Nóvgorod
* Óblast d'Orenburg
* Óblast de Penza
* Krai de Perm
* Óblast de Samara
* Óblast de Saràtov
* República del Tatarstan
* República d'Udmúrtia
* Óblast d'Uliànovsk
* República de Txuvàixia
# Aefligen

Aefligen és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte de Burgdorf i a l'actual districte administratiu d'Emmental.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Felice Casorati

Felice Casorati (Pavia, 17 de desembre de 1835 - Casteggio, 11 de setembre de 1891) va ser un matemàtic italià.

## Vida i Obra

Fill d'un metge que també era professor de la universitat de Pavia, Casorati es va graduar en arquitectura i enginyeria en aquesta universitat el 1856. Deixeble d'Antonio Bordoni i de Francesco Brioschi, es converteix en el seu adjunt a la universitat i professor suplent de topografia, hidrometria i geodèsia.
La tardor de 1858, juntament amb Brioschi i Betti va fer un viatge per les capitals matemàtiques europees: París, Berlín, Göttingen ... Aquest viatge seria el punt d'inici de la internacionalització de la matemàtica italiana.
A partir de 1859, excepte una estança a la universitat de Milà (1868-1875), va estar sempre vinculat a la universitat de Pavia, arribant a ser catedràtic de càlcul (1862).
Casorati va treballar, sobre tot en funcions de variable complexa i en equacions diferencials, seguint els treballs de Cauchy i de Riemann. Va escriure un tractat (1868) i 49 publicacions entre 1856 i 1890.

## Referències

* 1 2 Togliatti, 1978, p. Dizionario.
* ↑ Nastasi i Tazzioli, 2013, p. 4.
* ↑ Agarwal i Sen, 2014, p. 288.
* ↑ Rosso, 2015, p. 154-155.

## Bibliografia

* Agarwal, Ravi; Sen, Syamal. Creators of Mathematical and Computational Sciences (en (anglès)). Springer, 2014. ISBN 978-3-319-10869-8.
* Nastasi, Pietro; Tazzioli, Rossana «I matematici italiani e l'internazionalismo scientifico (1914-1924)» (en (italià)). Rivista dell'Unione Matematica Italiana, 2013.
* Rosso, Riccardo «Felice Casorati’s work on finite differences and its influence on Salvatore Pincherle» (en (anglès)). Archive for History of Exact Sciences, Vol. 69, Num. 2, 2015, pàg. 153-215. DOI: 10.1007/s00407-014-0143-7. ISSN: 0003-9519.
* Vivanti, G. «Felice Casorati nel centenario della nascita» (en (italià)). Rendiconti del Seminario Matematico e Fisico di Milano, Vol. 9, 1935, pàg. 127-137. DOI: 10.1007/BF02926297. ISSN: 1424-9286.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Felice Casorati» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Togliatti, Eugenio. «CASORATI, Felice». Dizionario Biografico degli Italiani, 1978. [Consulta: 13 juny 2017].
# Nick Collins

Nick Collins (nascut el 1975) és un acadèmic britànic i compositor de música per ordinador. Del 2006 al 2013 va viure a Brighton, Regne Unit, i va cursar els graus en informàtica musical a la Universitat de Sussex. El 2013 es va convertir en Reader a la Universitat de Durham.
És un pianista i un músic d'ordinador experimentat i actiu tant en composició de música instrumental com electrònica. Ha realitzat moltes gires amb el duet audiovisual 'klipp av' i com a músic solista.
Alex McLean de Slub i Nick Collins són els inventors de l'Algorave.

## Llibres

* Collins, Nick (2009). Introduction to Computer Music. Chichester: Wiley ISBN 978-0-470-71455-3
* Collins, Nick and d'Escrivan, Julio (eds.) (2007). The Cambridge Companion to Electronic Music. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-68865-9
* Collins, Nick; Schedel. Margaret and Wilson, Scott (2013). Electronic Music. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 9781107648173

## Referències

* «Nick Collins». Arxivat de l'original el 27 agost 2009. [Consulta: 28 novembre 2009].
* «Plus magazine interview». [Consulta: 28 novembre 2009].
* ↑ Cheshire, Tom. «Hacking meets clubbing with the 'algorave'». Wired Magazine, 29-08-2013. Arxivat de l'original el 19 de maig 2016. [Consulta: 29 agost 2013].

## Enllaços externs

* Lloc oficial
* Perfil universitari
# Autòmat finit determinista

Un autòmat finit determinista (abreujat AFD ) és un autòmat finit que a més és un sistema determinista, és a dir, per a cada estat en què es trobi l'autòmat, i amb qualsevol símbol de l'alfabet llegit, existeix sempre pel cap alt una transició possible des d'aquest estat i amb aquest símbol.

## Definició formal

Formalment, es defineix com una 5 - tupla ( Q , Σ, q $_0$ , δ, F ) on:
* $Q\,$ és un conjunt d'estats;
* $\Sigma \,$ és un alfabet;
* $Q_{0}\in Q$ és l'estat inicial;
* $\Delta \colon Q\times \Sigma \to Q$ és una funció de transició;
* $F\subseteq Q$ és un conjunt d'estats finals o d'acceptació.
En un AFD no poden donar-se cap d'aquests dos casos:
* Que hi hagi dues transicions del tipus δ (q, a)= q $_1$ i δ (q, a) =q ₂, sent q $_1$≠q $_2$;
* Que hi hagi transicions del tipus δ (q,ε), on ε és la cadena buida, llevat que q sigui un estat final, sense transicions cap a altres estats.

## Vegeu també

* Autòmat finit
* Autòmat finit no determinista
* Trie, un exemple d'autòmat finit determinista.

## Referències

* ↑ Chakraborty, Samarjit «Formal Languages and Automata Theory. Regular Expressions and Finite Automata» (en anglès). Computer Engineering and Networks Laboratory. Swiss Federal Institute of Technology (ETH) Zürich, 17-03-2003, p. 17.
# Cos (teologia)

El cos fa referència a un concepte filosifoco-teològic, de prevalença platònica com a contraposició de l'ànima.
Sant Joan Pau II desenvolupà la Teologia de Cos per evitar dos extrems: una visió negativa i una altra d'hedonista. Tanmateix, la distinció entre cos i ànima només pot pensar-se, atès que aquesta concepció antagonista on cos i ànima van separats faria impossible que l'home arribés a la seva plenitud. No s'estima només amb el cos ni només amb l'ànima. Estima la persona sencera, cos i ànima. És en el cos on l'home s'obre a l'encontre amb el món i hi descobreix una promesa de felicitat. El cos ha estat fet per Déu per ser un pont que uneixi les persones.
Viccionari
# Theadora Van Runkle

Theadora Van Runkle (Los Angeles, 27 de març de 1928 - Los Angeles, 4 de novembre de 2011) fou una dissenyadora de roba nord-americana de pel·lícules.

## Vida personal

Va néixer el 27 de març de 1928 a la ciutat de Pittsburgh, població situada a l'estat nord-americà de Pensilvània, amb el nom de Dorothy Schweppe. Fou filla il·legítima de Courtney Bradstreet Schweppe i Eltsy Adair. Als setze anys es casà amb Robert Lorimer Van Runkle, del qual n'adoptà el cognom, i posteriorment amb Bruce V. McBroom. Tingué dos fills del primer matrimoni.
Va morir el 4 de novembre de 2011 a la seva residència de Los Angeles (Califòrnia), a conseqüència d'un càncer de pulmó.

## Carrera artística

Inicià la seva carrera en el món del cinema dissenyant el vestuari de pel·lícules protagonitzades per Faye Dunaway: Bonnie i Clyde (1967), El cas de Thomas Crown (1968) i El compromís (1969). Treballà amb alguns dels millors directors de la dècada del 1970 i 1980 com Bonnie i Clyde d'Arthur Penn, Bullit de Peter Yates, El compromís d'Elia Kazan, The Reivers de Mark Rydell, Johnny va agafar el fusell de Dalton Trumbo, El Padrí II de Francis Ford Coppola, Nickelodeon de Peter Bogdanovich, New York, New York de Martin Scorsese, El cel pot esperar de Warren Beatty i Buck Henry o S.O.B. de Blake Edwards.

## Premis
### Premi Oscar

| Any | Premi | Categoria | Nominat |
| 1967 | Millor vestuari | Bonnie i Clyde | Nominat |
| 1974 | Millor vestuari | El Padrí II | Nominat |
| 1986 | Millor vestuari | Peggy Sue es va casar | Nominat |

### Premi BAFTA

| Any | Premi | Categoria | Nominat | Resultat | Ref |
| 1977 | Millor vestuari | New York, New York | Nominat |

### Premi Emmy

| Any | Premi | Categoria | Nominat | Resultat | Ref |
| 1983 | Millor vestuari per a sèries | Wizards and Warriors | Guanyador |

## Enllaços externs

* (anglès) IMDB - Theadora Van Runkle
# Districte de Vila Pery

El districte de Vila Pery fou un dels districtes de la província portuguesa de Moçambic entre 1970 i 1975, i va esdevenir província del Moçambic independent el 25 de juny de 1975. La capital era Vila Pery.
Es va crear el 5 d'agost de 1970 per divisió del districte de Manica i Sofala en dos districtes. Amb la independència va assolir categoria províncial. El 1976 la capital fou reanomenada Chimoio i la província Manica.
# Cos Corneli Lèntul

Cos Corneli Lèntul (Cossus Cornelius Lentulus) és el nom dels següents personatges:
* Cos Corneli Lèntul Getúlic, cònsol l'1 aC
* Cos Corneli Lèntul, cònsol el 25
* Cos Corneli Lèntul, cònsol el 60
# Districte de Vilankulo

El districte de Vilankulo és un districte de Moçambic, situat a la província d'Inhambane. Té una superfície de 5.867 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 135.710 habitants. Limita al nord i oest amb el districte d'Inhassoro, a l'est amb l'oceà Índic i al sud i oest amb el districte de Massinga.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en dos postos administrativos (Mapinhane i Vilankulo), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Mapinhane:
** Belane
** Mapinhane
** Muabsa
* Posto Administrativo de Vilankulo:
** Quwene
** Vilankulo

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Adigué

La llengua adigué (адыгэбзэ, adygebze, adəgăbză) és una de les dues llengües oficials de la república d'Adiguèsia en la Federació Russa, l'altra n'és el rus. És parlada per diverses tribus dels adigués: Abzekh, Adamey, Bzhedugh; Hatukuay, Kemirgoy, Makhosh; Natekuay, xapsug; Zhane, i Yegerikuay, cadascuna amb el seu propi dialecte. La llengua és anomenada pels seus parlants adygebze o adəgăbză, i d'aquí adigei. També és coneguda com a circassià.
Aparentment, hi ha uns 125.000 parlants de la llengua al seu territori nadiu de Rússia, gairebé tots ells com a llengua materna. Arreu del món, potser la parlen 300.000 individus. La comunitat parlant més gran és a Turquia, on marxaren la gran majoria després de la guerra del Caucas.
L'adigué pertany a la família de les llengües caucasianes del nord-oest. El kabardí és una llengua molt propera, considerada per alguns com un dialecte de l'adigué. L'ubikh, abkhaz, i abaza també hi són molt semblants.
La llengua fou estandarditzada després de la Revolució russa. Des de 1938, s'escriu amb alfabet ciríl·lic. Abans, s'havia escrit alguna cosa en alfabet llatí o alfabet àrab.

## Literatura

Entre els principals autors, en destacaren l'ashug (bard) Cuj Alievitx Teutxezh, autor de Niafoko urysbij (1939), Tambot Kerashev (1902) amb Xambul (1934), Akhmet Katkov (1901-1937), M. Parmuk (1912) amb Uraza (1929), A. Eutykh (1915) amb Aul psybe (1950), Kh. Andrukhzev (1921-1946), A. Udzhukhu (1912-1943), D. Tuguz (1918-1943), A. Gadagatl (1922), I. Mashbash (1930), Kh. Beretar' (1931), Iu. Tliusten (1913) i T. Tsei (1890-1936) amb Kochas (1925) i Femyi (1933). També en destacaren els txerkessos Umar Bersei, Kh. Abudov (1901-1937), M. Dyshekov (1902-1937), I. Amirikov (1909), i Kh. Gashokov (1913) amb Zaukhat (1959).

## Ortografia

| А а [aː] | Б б [b] | В в [v] | Г г [ɡ/ɣ] | Гу гу [ɡʷ] | Гъ гъ [ʁ] | Гъу гъу [ʁʷ] | Д д [d] |
| Дж дж [d͡ʒ] | Дз дз [d͡z] | Дзу дзу [d͡zʷ] | Е е [ja/aj/e] | Ё ё [jo] | Ж ж [ʒ] | Жъ жъ [ʐ] | Жъу жъу [ʒʷ] |
| Жь жь [ʑ] | З з [z] | И и [jə/i] | Й й [j] | К к [k] | Ку ку [kʷ] | Къ къ [q] | Къу къу [qʷ] |
| КI кI [t͡ʃ'/k'] | КIу кIу [kʷ'] | Л л [l] | Лъ лъ [ɬ] | ЛI лI [ɬ'] | М м [m] | Н н [n] | О о [o] |
| П п [p] | ПI пI [p'] | ПIу пIу [pʷ'] | Р р [r] | С с [s] | Т т [t] | ТI тI [t'] | ТIу тIу [tʷ'] |
| У у [w/u] | Ф ф [f] | Х х [x] | Ху ху [xʷ] | Хъ хъ [χ] | Хъу хъу [χʷ] | Хь хь [ħ] | Ц ц [t͡s] |
| Цу цу [t͡sʷ] | ЦI цI [t͡s'] | Ч ч [t͡ʃ] | ЧI чI [t͡ʃ'] | Ш ш [ʃ] | Шъ шъ [ʂ] | Шъу шъу [ʃʷ] | Щ щ [ɕ] |
| Ъ ъ [ˠ] | Ы ы [ə] | Ь ь [ʲ] | Э э [a] | Ю ю [ju] | Я я [jaː] | I [ʔ] | Iу [ʔʷ] |
| Гь гь [ɡʲ] | Кь кь [kʲ] | Кхъ кхъ [qχ] | Кхъу кхъу [qχʷ] | СӀ сӀ [s'] | ФӀ фӀ [f'] | Чу чу [t͡ʃʷ] | ЩӀ щӀ [ɕ'] |

## Enllaços externs

* Mostra d'adigué al Museu de la Llengua
* Informació sobre Adigué a la XV edició de l'Ethnologue, amb el codi “ady” (anglès)
Viccionari