OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# EMTEC

Emtec és una marca del grup francès Dexxon Groupe especialitzada en la venta de productes informàtics. Té la seu a Gennevilliers (França) i està present a més d'una cinquantena de països.
Formada a partir d'una escissió de BASF, originalment estava especialitzada a la fabricació de cintes d'àudio per a professionals i per l'àmbit domèstic.

## Història

En 1932, AEG cercava experts en química per millorar el so de les cintes magnètiques i varen col·laborar amb IG Farben (que anys després esdevindria BASF), creant en 1934 el primer magnetòfon que usava les cintes magnètiques de IG Farben.
A partir de 1953 comença a vendre productes al gran públic per a l'enregistrament, com cassets d'àudio (1966), disquets (1973), cintes de vídeo (1977), CDs (1996) i DVD (1999).
En 1991 BASF va adquirir el negoci de cintes magnètiques a Agfa-Gevaert i crea la subsidiaria BASF Magnetics, la qual es va escindir en 1996 i venuda l'any següent a la coreana KOHAP, Ltd., una empresa tèxtil especialitzada en el plàstic PET. Amb la compra de la empresa, es va atorgar una llicència de l'ús de nom BASF per cinc anys, però la empresa va començar un canvi progressiu de marca durant 4 anys, renombrant-se com a Emtec Magnetics.
Degut a la crisi financera asiàtica, al 2002 l'empresa es ven a Legal and General Ventures Ltd, una companyia britànica de gestió d'actius. El 14 de gener de 2003 es declara insolvent la divisió alemanya de la empresa. Després de la declaració d'insolvència, la empresa va ser liquidada i les fàbriques tancades. A l'octubre del mateix any Imation va comprar alguns actius de la empresa (patents i llicències) per 15 milions de dòlars. En 2004 MPO France (l'antiga Moulages Plastiques de l'Ouest) es va quedar amb alguns actius de l'empresa i amb els drets de l'ús de la marca EMTEC, mentre que la neerlandesa RPGi va comprar en subhasta la maquinaria per produir les cintes analògiques. Amb aquestes màquines es varen fabricar les cintes amb la marca EMTEC fins a abril de 2012.
Al 2006 la marca es comprada pel grup Dexxon Group per a la fabricació de diferents dispositius d'emmagatzematge informàtic com memòries USB de diferents dissenys, discs durs multimèdia (2007), targes d'emmagatzematge per mòbils (2006) i discs durs SSD.

## Referències

* ↑ «Dexxon Groupe» (en francès). Societe. [Consulta: 8 març 2019].
* ↑ «Développement historique de l'enregistrement magnétique et de l'enregistreur à bande magnétique» (en francès). EMTEC. [Consulta: 14 gener 2022].
* 1 2 «Profil d'entreprise» (en francès). EMTEC. [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ «Histoire de BASF en France» (en francès). BASF France. [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ «»Emtec Magnetics« stellt Insolvenzantrag» (en alemany). Baden online. [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ «Imation press release» (en anglès). Imation, 23-10-2003. Arxivat de l'original el 2006-10-17.
* ↑ «SPECIAL BREAKING NEWS ANNOUNCEMENT» (en anglès). MMIS, 05-03-2004. Arxivat de l'original el 2007-11-06.
* ↑ «RMGI Masters of tape» (en anglès). RMGI, 2012. Arxivat de l'original el 2012-07-23.
# Neuilly (Eure)

* No s'ha de confondre amb Neuilly-sur-Eure.
Neuilly és un municipi francès al departament de l'Eure (regió de Normandia). L'any 2007 tenia 137 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Neuilly era de 137 persones. Hi havia 52 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 81 habitatges, 52 eren l'habitatge principal de la família, 24 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 81 habitatges eren cases. Dels 52 habitatges principals, 45 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 14 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 41 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 33 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Neuilly el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 4 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 12 | 45 a 49 | 8 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 12 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 16 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 88 persones, 57 eren actives i 31 eren inactives. Les 57 persones actives estaven ocupades(34 homes i 23 dones).. De les 31 persones inactives 13 estaven jubilades, 10 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Neuilly hi havia 54 unitats fiscals que integraven 142 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 21.637 €.

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària i 2 d'empreses de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Neuilly hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Notes

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Andrea Bagioli

Andrea Bagioli (Sondrio, 23 de març de 1999) és un ciclista italià, professional des del 2020. Actualment corre a l'equip Lidl-Trek.
Com a ciclista amateur en el seu palmarès destaquen la Toscana-Terra de ciclisme de 2018 i el Piccolo Giro de Llombardia de 2019. Com a professional, ja el primer any destacà amb la victòria en dues etapes al Tour de l'Ain i la Setmana Internacional de Coppi i Bartali. El 2022 guanyà una etapa a la Volta a Catalunya.

## Palmarès

* 2015
** 1r a la Coppa d'Oro
* 2016
** 1r al Trofeu de la Vila de Loano
* 2018
** 1r a la Toscana-Terra de ciclisme i vencedor d'una etapa
* 2019
** 1r al Trofeu Ciutat de San Vendemiano
** 1r a la Coppa Cicogna
** 1r al Gran Premi de la vila d'Empoli
** 1r a la Ronda de l'Isard i vencedor de 2 etapes
** 1r al Trofeu Gavardo Tecmor
** 1r al Piccolo Giro de Llombardia
* 2020
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Ain
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Internacional de Coppi i Bartali
* 2021
** 1r a La Drôme Classic
* 2022
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 2023
** 1r al Giro del Piemont
** Vencedor d'una etapa al Tour de Valònia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovàquia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2020. Abandona (16a etapa)
* 2023. Abandona (6a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 2022. 98è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Andrea Bagioli joins Lidl-Trek through 2026». Trek, 14-08-2023. [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ «El joven Bagioli sorprende a Primoz Roglic en el Tour de L'Ain» (en castellà), 07-08-2020. [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ «El joven Bagioli continúa la racha victoriosa del Deceuninck en la Coppi e Bartali / Preparación física / Noticias del ciclismo / BICI CICLISMO». [Consulta: 27 setembre 2020].
* ↑ esport3. «Sergio Higuita conquista la seva primera Volta a Catalunya», 27-03-2022. [Consulta: 2 maig 2022].

## Enllaços externs

* Andrea Bagioli a ProCyclingStats
* Fitxa a siteducyclisme.net
# Jiu shi liu liu de ta

Jiu shi liu liu de ta (就是溜溜的她), comercialitzada en anglès com Cute Girl, o també Lovable You es una pel·lícula de drama romàntic de Taiwan del 1980 dirigida per Hou Hsiao-hsien, i protagonitzada per Kenny Bee, Anthony Chan i Fong Fei-fei. És la pel·lícula de debut de Hou Hsiao-hsien, en la que parteix de la tradició de les comèdies romàntiques taiwaneses, treballant-la perquè la trama teatral s'acosti cada cop més a la vida real. Els dos actors principals, Kenny Bee i Feng Fei-fei, en aquell moment dues conegudes popstars a Hong Kong i Taiwan, expliquen el naixement d'un amor dins de el conflicte entre ciutat i camp i en el pas de la joventut a l'edat adulta.

## Argument

Wenwen és promesa al fill d'un industrial ric. La noia marxa al camp i coneix Daigang, un jove enginyer de condicions econòmiques aparentment modestes de qui s'enamora.

## Repartiment

* Kenny Bee: Daigang Gu
* Fong Fei-Fei: Wenwen Pan
* Anthony Chan: Qian Ma

## Referències

* ↑ «{*Beautiful*} Cute Girls Profile Pictures for Whatsapp & Facebook». [Consulta: 22 desembre 2021].
* ↑ Hong, Guo-Juin (març 2011), Taiwan Cinema: A Contested Nation on Screen, Palgrave Macmillan, ISBN 978-0-230-11832-4, <https://books.google.cat/books?id=bdXHAAAAQBAJ>, page 89
* ↑ Cinemaya. 58. A. Vasudev, p. 12.
* ↑ «La programmazione di fuori orario dal 11 al 17 aprile», 11-04-2021.

## Enllaços externs

* Teaser de la pel·lícula a YouTube
# Mamuri Veturi

Mamuri Veturi (llatí: Mamurius Veturius) és un personatge semi mític de la història de Roma, probablement d'origen sabí i fundador de la gens Vetúria.
La tradició diu que Numa Pompili va rebre del déu Mart un escut de bronze que va baixar del cel. Per impedir que fos robat o que s'hi pogués actuar maliciosament, Numa va demanar a Mamuri Veturi que en fes onze d'iguals, els ancilia o escuts sagrats. Un cop fets, Mamuri va portar els dotze escuts a Numa Pompili, que els va guardar a la Règia, la residència oficial dels reis. Es va fundar un col·legi de sacerdots, els salii, per custodiar-los i mostrar-los dos cops l'any durant les festes religioses anomenades Mamuralia, en record de Mamuri, que marcaven l'inici i el final del període de guerra. Els elogis al constructor i als escuts formaven part dels temes de les cançons dels salii.
Els mateixos historiadors antics dubtaven de l'existència de Mamuri Veturi. Marc Terenci Varró va interpretar el seu nom com a vetus memoria ('vella memòria'). Alguns autors el feien d'origen etrusc, ja que el consideraven autor d'una estàtua del déu Vertumne.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1251.
# Isocubanita

La isocubanita és un mineral de la classe dels minerals sulfurs. Va ser anomenada així per ser un polimorf isomètric del mineral anomenat cubanita. També se la coneix com a isocalcopirita, tot i que és un sinònim molt poc usat.

## Característiques químiques

És un sulfur simple de ferro i coure, polimorf de la cubanita a partir de la qual es pot formar si s'escalfa a temperatures entre 200 i 270 °C. Amb freqüència porta impureses de zinc que li donen tonalitat marró.

## Formació i jaciments

Apareix com a mineral primari precipitat a partir de solucions salines a alta temperatura, cuinades sota l'aigua del mar a les xemeneies hidrotermals que existeixen a les dorsals centre-oceàniques.
Va ser descoberta l'any 1988 en una prospecció submarina a la placa de Juan de Fuca, en l'oceà Pacífic. S'han trobat dipòsits prop d'aquestes xemeneies en les dorsals oceàniques de l'est del Pacífic i a la mar Roja, en mescles amb altres sulfurs formats en el mateix ambient. També pot trobar-se en terra ferma en jaciments d'altres sulfurs metàl·lics d'origen hidrotermal.
Solen mostrar-se els seus cristalls amb intercreixement amb cristalls de calcopirita. És comú que aparegui associada a altres minerals com: pirrotina, pirita, esfalerita, wurtzita, anhidrita o la ja esmentada calcopirita.

## Referències

* ↑ «Isocubanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* Isocubanita, webmineral.com.
* Manual de isocubanita, Mineral Data Publishing.
# Elaenia

Elaenia és un gènere d'ocells de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per 22 espècies:
* Elaenia ruficeps - elènia cresta-rogenca.
* Elaenia cristata - elènia crestada.
* Elaenia gigas - elènia banyuda.
* Elaenia dayi - elènia de Day.
* Elaenia sordida - elènia del Brasil.
* Elaenia obscura - elènia fosca.
* Elaenia strepera - elènia plúmbia.
* Elaenia flavogaster - elènia ventregroga.
* Elaenia parvirostris - elènia beccurta.
* Elaenia pelzelni - elènia bruna.
* Elaenia spectabilis - elènia grossa.
* Elaenia ridleyana - elènia de Noronha.
* Elaenia brachyptera - elènia menuda de l'Equador.
* Elaenia chiriquensis - elènia menuda comuna.
* Elaenia mesoleuca - elènia olivàcia.
* Elaenia pallatangae - elènia de Pallatanga.
* Elaenia olivina - elènia dels tepuis.
* Elaenia albiceps - elènia crestablanca.
* Elaenia frantzii - elènia muntanyenca.
* Elaenia martinica - elènia del Carib.
* Elaenia chilensis - elènia de Xile.
* Elaenia fallax - elènia grossa de Jamaica.
# Kay Rush

Kathleen Rush (6 de gener de 1971, Milwaukee, Wisconsin) és una periodista (premsa estrangera), escriptora i presentadora radiofònica dels Estats Units. És coneguda a Espanya per presentar Nosolomúsica programa emès a Telecinco fins a setembre de 2004, i del qual també n'és una de les autores.

## Biografia

La seva mare és japonesa i el seu pare és suís alemany. Va viure molts anys a Milà, i té la nacionalitat italiana. Es va casar el 2003 amb el jugador de bàsquet Ismael Santos, i el casament es va celebrar a Milwaukee, ciutat natal de Kay. Actualment viu a Chamonix (França) amb el seu marit. El seu accent es deu a parlar anglès, italià, castellà i francès.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Kay Rush Arxivat 2010-02-02 a Wayback Machine. (anglès) (italià)
* Fotos de Kay Rush Arxivat 2010-02-02 a Wayback Machine.
# Andronovka

Andronovka (en rus: Андроновка) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 53 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Martha Montaner

Martha Montaner (castellà: Martha Silvana Montaner Formoso) (Tacuarembó, 6 de gener de 1955 - Montevideo, 9 de març de 2016) va ser una política uruguaiana pertanyent al Partit Colorado.

## Biografia

Era filla de Dora Formoso i del polític pachequista Jaime Montaner. Primer ell i després ella van liderar l'agrupació de la Llista 2215 en el departament de Tacuarembó. Va estudiar odontologia a la Universitat de la República i es va especialitzar en odontologia pediàtrica.
La seva germana Susana Montaner també és política.

## Activitat política

Va ser elegida diputada pel Fòrum Batllista en el departament de Tacuarembó en els anys 1994, 1999 i 2009.
Va integrar l'anomenada «bancada femenina», a la recerca de la promoció de la participació política i els drets del gènere femení, junt amb les també diputades Beatriz Argimón, Raquel Barreiro, Nora Castro, Silvana Charlone, Margarita Percovich, Yeanneth Puñales, María Alejandra Rivero Saralegui, Glenda Rondán, Diana Saravia Olmos, Lucía Topolansky i Daisy Tourné.
En diverses ocasions va ser candidata a la Intendència Departamental de Tacuarembó.
El 2008 es va desvincular del Fòrum Batllista per la seva discrepància amb la manera d'elegir el precandidat. El 2009 es va adherir al moviment Vamos Uruguay, de Pedro Bordaberry. Va ser elegida diputada per al període 2010-2015; a més, durant aquesta legislatura va ser suplent del senador Ope Pasquet al Senat.
Va ocupar un lloc en el Comitè Executiu Nacional (CEN) del Partit Colorado. El 8 de març de 2012 va assumir la Secretaria General del Partit Colorado, sent la primera dona en la història uruguaiana a ocupar el màxim càrrec de representació en un partit polític.
En les eleccions de 2014 va ser escollida per al Senat de la República, càrrec que va ocupar des del 15 de febrer de 2015 i fins a la seva defunció.
Va morir el 9 de març del 2016 de càncer, als 61 anys, .

## Referències

* ↑ «Calendario» (en castellà). La Red 21, 06-01-2006.
* ↑ «Falleció la senadora colorada Martha Montaner» (en castellà). El País, 10-03-2016.
* ↑ Puñales, Yeanneth «Martha Montaner, el adiós a la amiga» (en castellà). Alternativa Independiente, 16-09-2016. Arxivat de l'original el 2019-07-08 [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «Rendición de Cuentas de la Bancada Femenina» (en castellà). La República, 08-09-2004.
* ↑ «Blancos y Colorados sufren por el reacomodo interno de sus figuras» (en castellà). Presidencia de la República, 21-06-2008.
* ↑ «Bordaberry sumó a Martha Montaner» (en castellà). El País [Uruguai], 19-03-2009.
* ↑ Melgar, Pedro «Bordaberry promete un Partido Colorado "2.0"» (en castellà). El País, 01-10-2009. Arxivat de l'original el 2011-02-05 [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «Dra. Martha Montaner asume la Secretaría General del Partido Colorado» (en castellà), 09-03-2012. Arxivat de l'original el 2016-03-11. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «Montaner Formoso, Martha Silvana (Vamos Uruguay): Biografia» (en castellà). Partido Colorado. Arxivat de l'original el 2016-03-11. [Consulta: 14 març 2020].
# Quetzal orellut

El quetzal orellut (Euptilotis neoxenus) és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae) i única espècie del gènere Euptilotis. Habita bosc de pins de les muntanyes occidentals de Mèxic i zones limítrofes de l'estat nord-americà d'Arizona.
# Ismael (pel·lícula)

Ismael és una pel·lícula dramàtica espanyola dirigida per Marcelo Piñeyro. El film és protagonitzat per l'actriu Belén Rueda i l'actor Mario Casas. La pel·lícula es va estrenar el 2013.

## Argument

Ismael Tcho, un noi mulat de vuit anys, agafa un tren en direcció a Barcelona. Ha fugit de casa seva perquè vol trobar Félix, el seu pare, a qui mai va conèixer. La seva única pista és una adreça d'un apartament a Barcelona, escrit en la direcció del remitent d'una carta a la seva mare. Una vegada allí, se les arregla per trobar l'apartament, però en lloc de trobar al seu pare, es troba amb una dona elegant d'uns cinquanta anys, Nora, que resulta ser la mare de Félix.

## Repartiment

* Belén Rueda: Nora
* Mario Casas: Félix Ambrose
* Sergi López: Jordi
* Mikel Iglesias: Xinès
* Larsson do Amaral: Ismael Tcho
* Juan Diego Botto: Luis
* Ella Kweku: Alika

## Nominacions

* Premis Goya: Millor actor secundari (Botto)
* Premis Feroz: Millor actriu (Belén Rueda)
* Premis Gaudí: Millor actor secundari (Sergi López)

## Crítica

* "Una pel·lícula agradable de veure, amb bons cops de comèdia i aquest pols segur i elegant que tenen els artesans que saben com explicar una història (...) Puntuació: ★★★ (sobre 5)"
* "Amb una sòbria posada en escena que eludeix els cops baixos i l'aportació de sòlides actuacions, Piñeyro aconsegueix un film honest i sensible."
* Ismael va creixent a mesura que els personatges deixen de ser rètols, noms i comencen a dir les seves veritats."

## Referències

* ↑ «Ismael».
* ↑ Torreiro, M. «Ismael». Fotogramas.
* ↑ Batlle, Diego «Ismael». La Nación. Arxivat de l'original el 2018-08-21 [Consulta: 21 agost 2018].
* ↑ Scholz, Pablo O. «Ismael». Clarín.
# El Joncar

* Per a altres significats, vegeu «mas el Joncar».
El Joncar és un paratge al terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental, dins del territori del poble de Riells del Fai. És a prop i al nord-est de la masia de Can Quintanes, al vessant de ponent del Turó Roig, al nord-oest del Serrat de Can Quintanes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Nuh ibn Àssad

Nuh ibn Àssad (mort el 841/842) foun un governador samànida de Samarcanda (819-841/2). Era fill d'Àssad ibn Saman-khuda.
El 819 Nuh va rebre el govern de Samarcanda de mans del governador del Khurasan Ghassan ibn Abbad, com a recompensa pel seu suport contra el rebel Rafi ibn al-Layth. Va governar més de 20 anys, fins a la seva mort el 841/842. El governador de Khurasan Abd Allah Abu l-Abbas ibn Tahir va nomenar al seu lloc a un germà de Nuh, així doncs de la mateixa família samànida, anomenat Yahya ibn Àssad, fins aleshores governador de Taixkent (aleshores anomenada Binkath) i la regió de l'entorn coneguda com a Shash. Un altre germà, Àhmad ibn Àssad, fou nomenat governador de Transoxiana (amb seu a Bukharà). Un tercer germà, Ilyas ibn Àssad, o el sei fill Ismaïl ibn Ilyas, governava a Herat, el que va donar una base de poder territorial molt important a la família.

## Referències

* ↑ Frye, R.N.. «The Sāmānids». A: The Cambridge History of Iran, Volume 4: From the Arab Invasion to the Saljuqs. Cambridge: Cambridge University Press, 1975, p. 136–161. ISBN 0-521-20093-8.
# Kay Werner Nielsen

Kay Werner Nielsen (Aarhus, 28 de maig de 1921 - Copenhaguen, 13 de març de 2014) va ser un ciclista danès, que fou professional entre 1948 i 1961. Va destacar sobretot amb el ciclisme en pista, on va aconseguir 14 victòries en curses de sis dies. Va guanyar diferents medalles al Campionat del món de persecució.

## Palmarès

* 1948
** Campió de Dinamarca de persecució
* 1949
** Campió de Dinamarca de persecució
* 1950
** Campió de Dinamarca de persecució
* 1951
** Campió de Dinamarca de persecució
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Oscar Plattner)
* 1952
** Campió de Dinamarca de persecució
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Lucien Gillen)
* 1953
** Campió de Dinamarca de persecució
* 1954
** Campió de Dinamarca de persecució
* 1955
** Campió de Dinamarca de persecució
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Evan Klamer)
** 1r als Sis dies d'Aarhus (amb Evan Klamer)
* 1956
** Campió de Dinamarca de persecució
** 1r als Sis dies de Zuric (amb Gerrit Schulte)
** 1r als Sis dies de Frankfurt (amb Evan Klamer)
* 1957
** Campió de Dinamarca de persecució
* 1958
** Campió de Dinamarca de persecució
** 1r als Sis dies d'Aarhus (amb Palle Lykke)
** 1r als Sis dies de Dortmund (amb Palle Lykke)
* 1959
** Campió de Dinamarca de persecució
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Palle Lykke)
** 1r als Sis dies de Frankfurt (amb Palle Lykke)
** 1r als Sis dies de Berlín (amb Palle Lykke)
* 1960
** Campió de Dinamarca de persecució
** 1r als Sis dies de Zuric (amb Palle Lykke)
** 1r als Sis dies de Frankfurt (amb Palle Lykke)
* 1961
** 1r als Sis dies d'Aarhus (amb Palle Lykke)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu
# Anthracothorax

Anthracothorax és un gènere d'ocells de la subfamília dels politmins (Polytminae) dins la família del troquílids (Trochilidae). Aquests colibrís habiten zones boscoses més o menys obertes, de la zona neotropical, incloent algunes illes del Carib.

## Llista d'espècies

S'han descrit 8 espècies dins aquest gènere:
* colibrí mango de Puerto Rico (Anthracothorax aurulentus).
* colibrí mango de la Hispaniola (Anthracothorax dominicus).
* colibrí mango de Jamaica (Anthracothorax mango).
* colibrí mango gorjanegre (Anthracothorax nigricollis).
* colibrí mango pitverd (Anthracothorax prevostii).
* colibrí mango de Veraguas (Anthracothorax veraguensis).
* colibrí mango gorjaverd (Anthracothorax viridigula).
* colibrí mango cuablau (Anthracothorax viridis).

## Referències

* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1