OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cædmon

Cædmon (Anglaterra, s. VII - Whitby, Anglaterra, ca. 680) fou un germà llec en el monestir benedictí de Whitby i el primer poeta en antic anglès del qual es conserva el nom. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

La majoria de dades de la seva vida es coneixen per l'obra de Beda. D'origen anglosaxó, era el germà llec que tenia cura dels animals al monestir doble de Streonæshalch (abadia de Whitby), durant l'abadiat de santa Hilda (614-680). No rebé instrucció en poètica; segons una llegenda, havia après a compondre versos durant un somni i va esdevenir un poeta refinat. És un dels dotze poetes anglosaxons citats a les fonts medievals. Escrivia versos religiosos, especialment sobre el judici final i himnes sacres; també va traduir diversos fragments de la Bíblia.
Va tenir fama de monjo zelós i de vida santa. Fou venerat com a sant, amb festivitat litúrgic el dia 11 de febrer.

## L'Himne de Cædmon

L'única obra que se'n conserva és l'anomenat Himne de Cædmon, oració en nou versos composta en antic anglès, llengua germànica precedent de l'actual anglès. Els versos han estat transmesos en llatí en la Historia ecclesiastica gentis Anglorum de Beda el Venerable, però en sengles exemplars consta, als marges, el text en la versió original, en dialectes de Northumbria o el saxó occidental del Regne de Wessex.
Text de l'Himne de Cædmon:
| Text northúmbric | Text saxó occidental |
| Nū scylun hergan hefaenrīces Uard, Metudæs maecti end his mōdgidanc, uerc Uuldurfadur, suē hē uundra gihuaes, ēci dryctin, ōr āstelidæ. Hē āērist scōp aelda barnum heben til hrōfe, hāleg Scepen. Thā middungeard moncynnæs Uard, ēci Dryctin, æfter tīadæ firum foldu, Frēa allmectig. | Nū sculon herigean heofonrīces Weard, Meotedes meahte ond his mōdgeþanc, weorc Wuldorfæder, swā he wundra gihwæs, ēce Drihten, ōr onstealde. Hē ǣrest sceōp eorðan bearnum heofon tō hrōfe, hālig Scyppend. Þā middangeard moncynnes Weard, ēce Drihten, æfter tēode firum foldan, Frēa ælmihtig. |
| Text en llatí de Beda | Traducció al català |
| Nunc laudare debemus auctorem regni caelestis, potentiam creatoris et consilium illius, facta Patris gloriae: quomodo ille, cum sit aeternus Deus, omnium miraculorum auctor exstitit; qui primo filiis hominum caelum pro culmine tecti dehinc terram custos humani generis omnipotens creavit. | Ara hem d'honrar el guardià del regne dels cels, les forces del creador i el seu projecte, l'obra del Pare de la Glòria, així com ell, l'etern senyor, ha ordenat l'origen de cadascuna de les meravelles. Ell, el sant creador, com a primera cosa creà el cel com a sostre per als fills dels humans; el custodi de les famílies dels humans, l'etern senyor, el senyor omnipotent, després construí la terra del mig, la terra per als humans. |

## Notes

* ↑http://www.heiligenlexikon.de/BiographienC/Caedmon.html
# Mare de Déu del Roser de les Torres de Folquer

La Mare de Déu del Roser de les Torres de Folquer és una església d'Artesa de Segre (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Capella rectangular amb porta orientada a llevant amb arc rebaixat. Està formada per dos parts. La més antiga, amb volta de canó, és continuada amb posterioritat per un altre cos cobert amb teula a dues vessants. A la part de la volta de canó, que arranca d'una imposta del mur endarrerit i resta encara una finestra espitllerada. A l'altar es conserva el forat de la llosa de consagració. Una senzilla espadanya amb tres pedres, llaurada una per fer arc de mig punt.

## Història

Les llindes de les portes de la masia tenen les següents dades: 1610, 1616 i 1866.

## Referències

* 1 2 «Mare de Déu del Roser de les Torres de Folquer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].
# Cork Oest

Cork Oest (gaèlic irlandès Iarthar Chorcaí) es refereix a una zona geogràfica al sud-oest de la República d'Irlanda, situada al comtat més gran d'Irlanda, al Comtat de Cork. Tradicionalment és un popular destí turístic, la zona es veu com a diferent de les regions del nord o de l'est més poblades de la província, així com la zona més urbana de Cork Metropolità. Els habitants d'aquesta part molt rural d'Irlanda sovint es descriuen com de Cork Oest. La zona és famosa per la bellesa de les seves penínsules (com les remotes penínsules de Beara, Sheep's Head i Mizen Head), platges populars com Inchydoney, Owenahincha i Barleycove, i viles i pobles pintorescs com Clonakilty, Kinsale i Rosscarbery.
Els senyals de trànsit es poden trobar al voltant de la ciutat de Cork i dirigir el trànsit d'altres llocs cap a "The West", o "West Cork". La ciutat de Bandon que es descriu com l'"entrada a Cork Oest". No obstant això Carrigaline i Macroom també són vistes com a portes d'accés clau per a la regió. L'àrea de Cork Oest no es defineix estrictament, però en la seva definició més àmplia que inclou totes les parts del comtat de Cork al sud i a l'oest del riu Lee, amb excepció de la ciutat de Cork i els suburbis.

## Importància

La zona es caracteritza per haver estat unida pel Ferrocarril de Cork, Bandon i Costa Sud, que sortia de la ciutat de Cork, travessava el comtat, amb ramals a Clonakilty (sortida a Gaggin) i Skibbereen (sortida a Drimoleague), abans d'acabar a Bantry. El tancament del ferrocarril segueix sent un greuge per a molts a la zona. El tren de via estreta de Schull i Skibbereen fou tancat en 1947. Avui en dia la principal columna vertebral d'infraestructura és proporcionada per les carreteres N71 i R586.
Altres ciutats a Cork Oest inclouen Bantry, Dunmanway, Skibbereen, Ballydehob, Castletownbere i Macroom (potser l'àrea més septentrional descrita com a Cork Oest).
Una gran part de la zona es troba dins la diòcesi de Ross tant de l'Església catòlica com de l'Església d'Irlanda. Aquestes diòcesis ja no existeixen per separat, però són part de la gran diòcesi de Cork i Ross (& Cloyne en el cas de l'Església d'Irlanda).

## Vegeu també

* Carbery, regne medieval que ocupava l'actual Cork Oest sense la península de Beara.
* Charles Vallancey
* Ballydehob

## Enllaços externs

* Web oficial de turisme de West Cork
* West Cork People - Diari mensual de l'àrea de West Cork
# Centrolene medemi

Centrolene medemi és una espècie de granota que viu a Colòmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bolívar, W., Renjifo, J.M. & Lynch, J. 2004. Centrolene medemi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Joan Bertomeu i Bertomeu

Joan Bertomeu i Bertomeu (Deltebre, 18 de setembre de 1954) és un polític català, diputat al Congrés dels Diputats en la VII i X legislatures i al Parlament de Catalunya en la VII i VIII legislatures.
Ha treballat com a assessor fiscal i d'assegurances a Bertomeu i Santiago, Assessors, SL. Des de 1983 és militant del Partit Popular.
Fou escollit regidor de l'Ajuntament de Deltebre (1991-1995 i del 2000 ençà) i en fou nomenat alcalde després de les eleccions municipals espanyoles de 1995. Ha estat també vicepresident de la Federació de Municipis de Catalunya (1995-2003) i president del Consell Comarcal del Baix Ebre (1999-2003).
A les eleccions generals espanyoles de 2000 fou elegit diputat del PP per la província de Tarragona, i de 2000 a 2003 fou portaveu adjunt de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca. En 2003 renuncià a l'escó quan fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003, revalidant l'escó en les de 2006. De 2003 a 2006 fou president de la Comissió d'Estudi de la Situació de la Pesca a Catalunya, i en fou membre de 2006 a 2010.
Fou novament elegit diputat per Tarragona a les eleccions generals espanyoles de 2011, ha estat portaveu adjunt de la Comissió Mixta de Relacions amb el Defensor del Poble del Congrés dels Diputats.

## Referències

* ↑ Fitxa al Parlament
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VII Legislatura p. 34
# Wardenclyffe Tower

La Torre Wardenclyffe, també coneguda com la Torre Tesla, fou una torre-antena de telecomunicacions sense fil dissenyades per a la telefonia comercial transatlàntica, retransmissions de ràdio i per a demostrar la transmissió sense cables connectors entre els anys 1901 i 1917, concebuda per l'inventor i enginyer serbi Nikola Tesla i situada a Shoreham, a l'estat de Nova York, i més específicament, a la costa nord de Long Island.
Tenia una alçada de 30 metres. Les instal·lacions centrals no aconseguiren ser completament operatives i el projecte no es completà a causa de problemes financers. La Torre rep el seu nom en honor de James S. Warden, un banquer i advocat que havia comprat terrenys a Shoreham, Rhode Island, a uns 100 kilòmetres de Manhattan. Aquí aixecà una comunitat coneguda com a Wardenclyffe-on-Sound. Warden creia que amb la implementació del Sistema Mundial de Nikola Tesla es desenvoluparia una "Ciutat de la Ràdio" a la zona, i oferí 81 hectàrees de terreny al costat d'una línia de ferrocarril a Tesla, per tal que construís la seva torre de telecomunicacions i laboratori. Warden planejà construir habitatges per a 2000-2500 persones que treballarien en una fàbrica produint els dispositius patentats de Tesla.
Tesla aconseguí posar-la en marxa en diverses ocasions amb un rotund èxit, però en dos d'elles les instal·lacions superaren la potència límit i cremaren parcialment. Durant la Primera Guerra Mundial fou destruïda, ja que molestava el desplegament dels globus captius, tot i que també s'argumentà el fet que podria ser emprada com a punt de referència a submarins alemanys.

## Referències

* ↑ Anderson, Leland I., Nikola Tesla On His Work with Alternating Currents and Their Application to wireless Telegraphy, Telephony, and Transmission of Power, 21st Century Books, 2002, pp. 106, 153, 170.; Counsel, "This Wardenclyffe station was that – experimental?" Tesla, "No, it was a commercial undertaking... "
* ↑ Massie, Walter W. & Charles R. Underhill, Wireless Telegraphy & Telephony, Van Nostrand, 1908; "The Future of the Wireless Art"
* ↑ The Electrical World and Engineer, September 28 1901, Volume 38, No. 13, McGraw Publishing Company, 1901, page 510
# Districte de Pardubice

El districte de Pardubice (en txec Okres Pardubice) és un districte de la regió de Pardubice, a la República Txeca. La capital és Pardubice.

## Llista de municipis

Barchov - Bezděkov - Borek - Brloh - Břehy - Bukovina nad Labem - Bukovina u Přelouče - Bukovka - Býšť - Časy - Čeperka - Čepí - Černá u Bohdanče - Choltice - Choteč - Chrtníky - Chvaletice - Chvojenec - Chýšť - Dašice - Dolany - Dolní Roveň - Dolní Ředice - Dříteč - Dubany - Hlavečník - Holice - Holotín - Horní Jelení - Horní Ředice - Hrobice - Jankovice - Jaroslav - Jedousov - Jeníkovice - Jezbořice - Kasalice - Kladruby nad Labem - Kojice - Kostěnice - Křičeň - Kunětice - Labské Chrčice - Lány u Dašic - Lázně Bohdaneč - Libišany - Lipoltice - Litošice - Malé Výkleky - Mikulovice - Mokošín - Morašice - Moravany - Němčice - Neratov - Opatovice nad Labem - Ostřešany - Ostřetín - Pardubice - Plch - Poběžovice u Holic - Poběžovice u Přelouče - Podůlšany - Pravy - Přelouč - Přelovice - Přepychy - Ráby - Rohovládova Bělá - Rohoznice - Rokytno - Rybitví - Řečany nad Labem - Selmice - Semín - Sezemice - Slepotice - Sopřeč - Sovolusky - Spojil - Srch - Srnojedy - Staré Hradiště - Staré Jesenčany - Staré Ždánice - Starý Mateřov - Stéblová - Stojice - Strašov - Svinčany - Svojšice - Tetov - Trnávka - Trusnov - Třebosice - Turkovice - Uhersko - Úhřetická Lhota - Újezd u Přelouče - Újezd u Sezemic - Urbanice - Valy - Vápno - Veliny - Veselí - Vlčí Habřina - Voleč - Vysoké Chvojno - Vyšehněvice - Zdechovice - Žáravice - Živanice

## Referències

* ↑ «Okres Pardubice» (en txec). Územně identifikační registr ČR [Registre d'identificació territorial]. República Txeca. [Consulta: 30 desembre 2021].
# Verrua Savoia

Verrua Savoia és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 35 quilòmetres al nord-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.398 habitants.
Verrua Savoia limita amb els següents municipis: Brusasco, Crescentino, Odalengo Grande, Villamiroglio, Brozolo, Moncestino i Robella.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 1r abril 2020].
# Cases unifamiliars al carrer Barcelona, 48-54 (Castellterçol)

Les Cases unifamiliars al carrer Barcelona, 48-54 són un conjunt de habitatges unifamiliars de Castellterçol (Moianès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici format per dues cases entre parets mitgeres, de planta baixa i golfes. En un extrem s'obre una galeria que trenca la composició simètrica de la façana. Les obertures de la planta baixa són rectangulars i una línia motllurada, que va d'un extrem a l'altre de la façana, les va resseguint. A les golfes les obertures són circulars i estan encerclades per unes motllures amb elements vegetals, igual que a la cornisa.

## Història

Casa situada en el primer eixample de Castellterçol, de principis del segle xx, amb edificis de tipus ciutat-jardí.

## Referències

* 1 2 «Cases unifamiliars al carrer Barcelona, 48-54». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Volta a Castella i Lleó 2009

La Volta a Castella i Lleó 2009 és la 24a edició d'aquesta cursa ciclista que transcorre per Castella i Lleó. Es va disputar entre el 23 i el 27 de març de 2009, sobre un total de 651,3 km, repartits entre cinc etapes, una d'elles contrarellotge individual, i dues amb final en alt.
En aquesta edició hi va prendre part l'estatunidenc Lance Armstrong, que d'aquesta manera debutava en una cursa espanyola després de la seva tornada al ciclisme professional a primers d'any, però en el decurs de la primera etapa va patir una caiguda que l'obligà a retirar-se al fracturar-se la clavícula.
El vencedor final de la cursa fou l'estatunidenc Levi Leipheimer, de l'equip Astana, seguit del seu company d'equip i darrer vencedor Alberto Contador i del també estatunidenc David Zabriskie.
Tot hi haver dos finals en alt la cursa es decidí durant la disputa de la contrarellotge de la segona etapa.

## Classificacions finals
### Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Levi Leipheimer | Team Astana | 15h 33' 23" |
| 2 | Alberto Contador | Team Astana | + 16" |
| 3 | David Zabriskie | Garmin-Slipstream | + 22" |
| 4 | Stef Clement | Rabobank | + 49" |
| 5 | Denís Ménxov | Rabobank | + 1'07" |
| 6 | Xavier Tondo | Andalucía-Cajasur | + 1'51" |
| 7 | Philip Deignan | Cervélo TestTeam | + 1'53" |
| 8 | Ezequiel Mosquera | Xacobeo Galicia | + 2'01" |
| 9 | Alejandro Valverde | Caisse d'Epargne | + 2'05" |
| 10 | Juan José Cobo Acebo | Fuji-Servetto | + 2'45" |

### Altres classificacions

* Classificació per punts. Alejandro Valverde (Caisse d'Epargne)
* Classificació de la muntanya. Alejandro Valverde (Caisse d'Epargne)
* Classificació de la combinada. Alejandro Valverde (Caisse d'Epargne)
* Classificació per equips. Rabobank

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a | 23 de març | Paredes de Nava - Baltanás | 168,3 km | Joaquín Sobrino Martínez | Joaquín Sobrino Martínez |
| 2a | 24 de març | Palència - Palència | 28,2 km (CRI) | Levi Leipheimer | Levi Leipheimer |
| 3a | 25 de març | Sahagún - Estació d'esquí de San Isidro | 156,9 km | Alejandro Valverde | Levi Leipheimer |
| 4a | 26 de març | Santa María del Páramo - Laguna de los Peces | 145,4 km | Juan José Cobo Acebo | Levi Leipheimer |
| 5a | 27 de març | Benavente - Valladolid | 152,5 km | Alejandro Valverde | Levi Leipheimer |

## Referències

* ↑ Armstrong sufre una caída en la Vuelta Castilla y León. El corredor estadounidense sufre una fractura del tercio medio de la clavícula derecha a wwww.marca.com (23 de març de 2009) (castellà)

## Enllaços externs

* Volta a Castella i Lleó (castellà)
# Diaphractus

Diaphractus és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels gnafòsids (Gnaphosidae). Es poden trobar a l'Àfrica austral i l'Àfrica oriental.
Van ser descrits per primer cop per William Frederick Purcell l'any 1907.
Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Diaphractus assimilis Tullgren, 1910
* Diaphractus leipoldti Purcell, 1907
* Diaphractus muticus Lawrence, 1927

## Referències

* ↑ Purcell, 1907: "New South African spiders of the family Drassidae in the collection of the South African Museum." Annals and Magazine of Natural History, ser. 7, vol.20, p.297-336.
* ↑ Platnick, 2011 : The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* A ION
* Nomenclator Zoologicus
* (anglès) World Spider Catalog: Diaphractus Purcell, 1907 en la família Gnaphosidae +base de dades
# Woodwardita

La woodwardita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la woodwardita. Anomenada així per Samuel Pickworth Woodward, naturalista i geòleg anglès.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la woodwardita pertany a «07.D - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; plans d'octaedres que comparteixen vores» juntament amb els següents minerals: felsőbanyaïta, langita, posnjakita, wroewolfeïta, spangolita, ktenasita, christelita, campigliaïta, devil·lina, ortoserpierita, serpierita, niedermayrita, edwardsita, carrboydita, glaucocerinita, honessita, hidrohonessita, motukoreaïta, mountkeithita, wermlandita, shigaïta, zincaluminita, hidrowoodwardita, zincowoodwardita, natroglaucocerinita, nikischerita, lawsonbauerita, torreyita, mooreïta, namuwita, bechererita, ramsbeckita, vonbezingita, redgillita, calcoalumita, nickelalumita, kyrgyzstanita, guarinoïta, schulenbergita, theresemagnanita, UM1992-30-SO:CCuHZn i montetrisaïta.

## Característiques

La woodwardita és un sulfat de fórmula química Cu$_{1-x}$Al$_x$(OH)₂[SO₄]$_{x/2}$·nH₂O on (x < 0.5, n < 3x/2) i la ràtio Cu:Al es troba entre 1.73 i 2.03. Cristal·litza en el sistema trigonal. Forma concrecions botrioïdals amb estructura fibrosa.

## Formació i jaciments

És un mineral que encara no ha estat ben caracteritzat, tot i això, es creu que es forma com a producte d'alteració després d'activitat minera. Ha estat descrit a Austràlia, Àustria, Canadà, República Txeca, França, Alemanya, Grècia, Itàlia, Japó, Noruega, Polònia, el Regne Unit, els EUA i Zàmbia.

## Referències

* ↑ «Woodwardite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
Supergrup de la hidrotalcita :
# Marmarth

Marmarth és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 140 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marmarth tenia 140 habitants, 66 habitatges, i 35 famílies. La densitat de població era de 21,4 hab./km².
Dels 66 habitatges en un 21,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,9% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 45,5% no eren unitats familiars. En el 42,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,3% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.219 $ i la renda mediana per família de 29.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.821 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 17.865 $. Entorn del 10,2% de les famílies i el 16,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marmarth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marmarth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Sant Serni d'Àrreu

Sant Serni d'Àrreu és l'antiga església romànica del poble d'Àrreu, en el terme municipal d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà. Està inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya
Està situada a l'extrem nord-est del nucli de població.
És un temple de nau única, sense absis. Té un campanar d'espadanya de dos ulls damunt de la façana de ponent i porta a migdia. En el seu interior es conserven tres notables piques romàniques, una de baptismal, una altra de beneitera i una tercera que roman encastada a la paret. Aquesta darrera podria haver estat originalment un sarcòfag, però darrerament servia per a guardar-hi els sants olis.

## Bibliografia

* Adell i Gisbert, Joan-Albert [et al.]. «Sant Serni d'Àrreu». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Son». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Imatges

* Sant Serni des del sud-oest
* Pica amb aus
* Pica amb lleó
# Casesnoves

* No s'ha de confondre amb casanova, Casa Nova, o Casanovas.
«Casesnoves» té aquests significats:
* Toponímia:
** Casesnoves (Illa), antic poble del terme comunal d'Illa (Rosselló)
** Casesnoves (la Vall de Boí), indret de la Vall de Boí (Alta Ribagorça)
** Barranc de Casesnoves, barranc de la Vall de Boí (Alta Ribagorça)
** Cometes de Casesnoves, coma de la Vall de Boí (Alta Ribagorça)
** Serra de Casesnoves, serra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça)
* Biografies:
** Manuel Casesnoves Soldevila, farmacèutic i polític xativí
** Pau Casesnoves (Inca, s. XV - Barcelona, 1523), agermanat, síndic forà
** José Antonio Maravall y Casesnoves (Xàtiva, 1911 - Madrid, 1986), historiador valencià
Viccionari
# Diaphantania

Diaphantania és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Diaphantania candacalis (C. Felder, R. Felder & Rogenhofer, 1875)
* Diaphantania ceresalis (Walker, 1859)
* Diaphantania impulsalis (Herrich-Schäffer, 1871)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 21 febrer 2019].
# Santa Creu d'Illa

La Santa Creu d'Illa va ser una església, ara desapareguda, de la vila d'Illa, en el terme comunal del mateix nom, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
Estava situada en el lloc on ara és la Plaça de la Resistència, on hi ha la Casa del comú de la vila d'Illa. Existia encara el segle xviii.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «75 - Illa». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Illa». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich, Pere. «Esglésies del Rosselló anteriors al 1300: Santa Creu d'Illa». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Lloc on es trobava la Santa Creu d'Illa en els ortofotomapes de l'IGN
# Compactificació

«Compactificació» té aquests significats:
* Compactificació (matemàtiques) és el procés o resultat de fer que un espai topològic esdevingui un espai compacte.
* Compactificació (física) és el procés o resultat de modificar una teoria respecte d'una de les seves dimensions d'espaitemps.