OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Reig i Viñas

Joan Reig i Viñas (La Garriga 1902-1982) va ser un industrial i polític català.
Fou alcalde de La Garriga (24 de juliol de 1940 - 19 de novembre de 1949) i propietari de Can Reig, una de les lampisteries de més tradició a la Garriga. Va ser membre de la Lliga Catalana en temps de la República, i va pertànyer a l'agrupació local Jaume Balmes de la Federació de Joves Cristians de Catalunya, de la qual fou membre de la junta directiva entre 1931 i 1935, i president entre 1934 i 1935. També va ser un dels fundadors de la Sociedad de Atracción de Forasteros, creada el 1929, l'objectiu de la qual va ser la promoció turística del municipi.
Lluís Viñas, oncle de Joan Reig, va ser alcalde de la Garriga entre 1931 i 1934. Aleshores, Reig ja va formar part de les comissions municipals de l'escorxador, higiene, cementiris, regadiu i festa major com també de la Junta Municipal de Sanitat i d'Assistència Social.
El 1939, amb l'adveniment del franquisme, Joan Reig esdevingué cap local de la Falange Española Tradicionalista y de las JONS, jutge de pau i alcalde, càrrec aquest que ocupà fins a 1949.
El 1946, va sortir la revista local Conquistar, la qual, però, només va durar tres anys, portaveu de la Centuria Jaime I de les Falanges de Franco de la Garriga, a més de les pàgines del full dominical (Hoja de Acción Católica). El juny de 1949 Franco passà per la Garriga tot dirigint-se a Vic, on participà en els actes del centenari de la mort del capellà i filòsof Jaume Balmes.
En abandonar l'alcaldia, Reig va ser objecte d'un homenatge de les autoritats locals, que el van nomenar Fill Predilecte de la Garriga. Continuà com a regidor i primer tinent d'alcalde fins al 1955.

## Referències

* «Reig i Viñas, Joan». Diccionari Biogràfic d'alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental (des de 1901 fins a l'actualitat). Museu de Granollers. [Consulta: 14 gener 2014].
# Joan Albert de Mecklenburg

Joan Albert de Mecklenburg és el nom dels següents personatges:
* Joan Albert de Mecklenburg (regent) (Schwerin, 1857 - Wiligrad, 1920), membre de la Casa de Mecklenburg que assumí les regències de Mecklenburg-Schwerin i de Brunsvic
* Joan Albert I de Mecklenburg-Schwerin (Güstrow, 1525-Schwerin, 1576), duc de Mecklenburg-Güstrow (1547 -56) i de Mecklenburg-Schwerin (1557-76)
* Joan Albert II de Mecklenburg (Waren, Mecklenburg, 1590 - Güstrow, 1636), noble alemany que regnà sobre els ducats de Mecklenburg-Schwerin (1608-36) i de Mecklenburg-Güstrow (1610-36)
# Johann Sebastiani

Johann Sebastiani (Weimar, 30 de setembre de 1622 - Königsberg, 1683) fou un compositor alemany del Barroc.
Sebastiani va néixer a Weimar. Es va convertir en Kantor a la catedral de Königsberg el 1661, i a la cort de Kapellmeister de 1663 a 1679. Va morir a Königsberg. Les seves obres inclouen peces i cançons sagrades i ocasionals; la més famosa és la seva Passió de Sant Mateu (abans de 1663, realitzada de nou el 1672). És el primer compositor que introdueix la coral en la passió oratòria. Dins la St Matthew Passion, Sebastiani inclou vuit melodies de corals diferents i presenta tretze versos corals. Aquesta obra és un desenvolupament de l'estil de Heinrich Schütz que inclou recitatives i àries però evita un idiomisme operístic dramàtic i marca una posició intermèdia entre Schütz i Bach com les de Johann Theile i Johann Valentin Meder. Dos violins acompanyen a Crist, que és baix; tres viols acompanyen Evangelista, que és un tenor, Judas, que és un alt, i els altres personatges. El 1672, Sebastiani es va casar i, des d'aquest moment, fins al final de la seva vida, es va preocupar sobretot de la publicació de les seves obres. El 1672, va publicar una col·lecció titulada Erster Theil Der Parnaß-Blumen, Oder Geist- und Weltliche Lieder.

## Enregistraments

* Matthäus-Passion 1672. Soprano Greta De Reyghere, contratenor Vincent Grégoire, tenors Stephan Van Dyck, Hervé Lamy, baix Max van Egmond, Ricercar Consort, dir. Philippe Pierlot. Ricercar Deutsche Barock-Kantaten Vol. XI 1996

## Referències

* 1 2 Duff, Robert Paul David, The Baroque Oratorio Passion: A Conductor’s Guide to Compositional Techniques and Their Foundations, 2000
* ↑ Stanley Anthony Malinowski, The Baroque oratorio passion: an edition of the St. Matthew passion of Johann Valentin Meder 1978 p146
* ↑ reissued 2CD with Heinrich Schütz: Die sieben Worte; Auferstehungshistorie; 2010.
# Jesús Rosagro Sánchez

Jesús Rosagro Sánchez (Múrcia, 2 de desembre de 1966) és un futbolista murcià retirat. Ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria esportiva

Va jugar a primera divisió amb el CD Logroñés entre 1989 i 1993, tot sumant 69 partits i 10 gols, dels quals 9 els va marcar a la campanya 89/90, l'única en la qual va ser titular. La temporada 93/94 milita al Reial Múrcia, amb qui descendeix a Segona Divisió B. Després de la seua retirada, ha exercit de director tècnic per a la Federació Murciana de Futbol.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Jilotepec

Jilotepec és un municipi de l'estat de Mèxic. Jilotepec de Abasolo és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Zoyaniquilpan i Capulhuac, al sud amb Chapa de Mota, a l'oest amb Timilpan i a l'est amb Hidalgo.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Jilotepec Arxivat 2017-01-21 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Jim

«Jim» té aquests significats:
* Jimena Gómez, cantant catalana
* Jīm, tercera lletra de l'alfabet àrab
* Juan Ignacio Martínez Jiménez, exjugador i entrenador de futbol valencià
# Josep Font i Sabaté

Josep Font i Sabaté (Maials, Segrià, 17 de març de 1903 — Barcelona, 8 d'agost de 1964), fou un pianista, compositor i director d'orquestra. Va fer servir el pseudònim Mazayls.

## Biografia

Va néixer a la comarca del Segrià, Maials el 17 de març de 1903, germà del pintor Ismael Font i Sabaté, nascut el 1916.
Va estudiar amb Enric Morera i Jaume Pahissa. Com a compositor, va ser l'autor de preludis simfònics i lieder. Fou l'autor del volum conegut com a Ballets populars catalans (1954), però destacà principalment en la seva composició de sardanes. En concret l'obra la Cristineta (1932) dedicada a Cristineta Pagès, tal com s'ha demostrat a les seves particel·les originals.
Fou professor de música, i entre els seus alumnes va tenir al compositor valencià Manuel Oltra.
Es va casar amb la també directora d'orquestra Maria Dolors Marco i Seseras, germana del també director d'orquestra Eugeni Marco Seseras. Maria Dolors havia estat alumna seva. Ambdós foren directors de la Coral Alba de Barcelona, una agrupació fundada el 1850 i que va tenir com a primer director el polític i músic Josep Anselm Clavé.
Josep Font i Sabaté va morir el 8 d'agost de 1964 a Barcelona.

## Referències

* ↑ «Josep Font i Sabaté | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 desembre 2022].
* ↑ «Font Sabaté, José (1903-1964)» (en castellà). Biblioteca Nacional d'Espanya. [Consulta: 8 agost 2024].
* ↑ «Font i Sabater, Josep». Músics per la Cobla. [Consulta: 8 agost 2024].
* ↑ HERRERA LLOP, Lluís Marc. Música en silenci: Fons musicals dels arxius de Lleida. Lleida. Fundació Pública de l’Institut d’Estudis Ilerdencs de la Diputació de Lleida, 201.
* ↑ IBERO «Se va a América nuestra única directora de orquesta» (en castellà). Diari de Barcelona, 17-11-1965, pàg. 25 [Consulta: 8 agost 2024].
* ↑ «La Coral "Alba de Barcelona" ofrecerá su primer estandarte a la Virgen Inmaculada de Galilea» (en castellà). Baleares, órgano de Falange Española Tradicionalista y de las J.O.N.S., Any XXV, número 7127, 26-04-1963, pàg. 8.
# Joan Gaig i Andreu

Joan Gaig i Andreu (Sant Andreu del Palomar, Barcelona, 24 de juny de 1894 – Santa Coloma de Farners, 14 de novembre de 1990) fou un compositor i professor de música català.

## Biografia

Joan Gaig va néixer a Sant Andreu del Palomar, el 1894 o el 1896, aquesta última data segons el llibret de la seva òpera El estudiante de Salamanca. Segons aquest mateix document, va estudiar música amb Enric Granados i del successor en l'Acadèmia Granados, Frank Marshall, i composició amb A. Rodríguez i Jaume Pahissa.
El 20 de gener de 1935 estrenà la seva òpera El estudiante de Salamanca al Gran Teatre del Liceu de Barcelona, una obra basada en el poema homònim de José de Espronceda, amb llibret de Joan Francesc Vidal i Jové i de Josep Carner i Ribalta. Van ser els seus intèrprets Hipòlit Lázaro, Félix de Montemar, Elvira de Pastrana, Carme Bau Bonaplata, Elena Lucci, Diego de Pastrana i Ramon Cortinas, sota la direcció del mestre Alfredo Padovani. La direcció escènica va anar a càrrec de Rafael Moragas i la direcció coreogràfica de Pauleta Pàmies, amb decorats nous obra de Jose Castells.
L'abril de 1943 va estrenar al Teatre Tívoli de Barcelona l'espectacle Fantasia folklòrica espanyola, amb la participació del ballarí rus Sacha Goudine (Aleksandr Goudinov), de Nicolás Pitcher, de la ballarina Mercedes Mozart, de les cantants Petrita Muñoz i Raquel Ruíz, de la ballarina Carmen Pastor i del tenor Garcia Román.
El setembre de 1947 va estrenar l'obra lírica Nobleza serrana al Teatre Apolo de Barcelona. Van intervenir el baríton Jaume Miret i les cantants Pilar Andrés i Vicenta Ruíz.
Va compondre la música per a ballet Luna luna - ballet gitano basada en l'obra Romance de la luna luna de Federico García Lorca, estrenada el novembre de 1963. La partitura va ser editada per l'editorial "Barcelona A. Boileau i Bernasconi" el 1964, dedicada a Geraldine Chaplin.
Va compondre algunes sardanes, entre elles L'Arca de Noé (1953).

## Referències

* 1 2 «La fiesta mayor de San Andrés». La Vanguardia, 26-11-1963, pàg. 22.
* 1 2 «Biografia». Músics per la cobla. [Consulta: 2 març 2018].
* ↑ «Necrológicas». La Vanguardia, 15-11-1990, pàg. 38.
* 1 2 El estudiante de Salamanca. 1935. Barcelona: Gran Teatre del Liceu.
* ↑ L'Arxiu Alícia de Larrocha conserva una partitura de Joan Gaig dedicada "al meu mestre Frank Marshall", un nocturn amb el títol "Idil·li en la serralada". Joan Gaig va signar i dedicar aquesta partitura a Alícia de Larrocha el 29 de juliol de 1954 a Viladrau.
* ↑ Rodríguez Mijares, Enrique «Escenarios y pantallas». Diario de Barcelona, 10-04-1943, pàg. 18.
* ↑ «Teatros». Hoja del lunes, 29-09-1947, pàg. 7.
# Joan Gabriel i Estany

Joan Gabriel i Estany (La Massana, 28 de novembre de 1963) és un polític i empresari immobiliari andorrà que fou síndic general de l'any 2005 al 2009.
Va començar la carrera política com a cònsol menor de la Massana entre el 1992 i el 1996. El 2003 fou nomenat secretari general del Partit Liberal, i el 2005 va ser elegit síndic general. Per a les eleccions generals del 2009 fundà la Coalició Reformista i continuà com a conseller general. De cara a les eleccions generals del 2019 va donar suport, juntament amb l'antic cap de Govern liberal Albert Pintat Santolària, a la coalició Tercera Via integrada per la Unió Laurediana i de caràcter conservador.

## Distincions honorífiques

* Cavaller de la Creu dels Set Braços, Principat d'Andorra (2024)

## Referències

* ↑ «Joan Gabriel i Estany». Consell General d'Andorra [Consulta: 2 octubre 2019].
* ↑ «Joan Gabriel és elegit nou Síndic General d'Andorra». VilaWeb, 18-05-2005 [Consulta: 2 octubre 2019].
* ↑ «Terceravia presenta cinc candidatures territorials». Diari d'Andorra, 26-02-2019 [Consulta: 2 octubre 2019].
* ↑ BOPA. «Decret 283/2024, del 10-7-2024, pel qual es formalitzen diversos atorgaments de la Creu dels Set Braços i de l’Orde de Carlemany», 17-07-2024. [Consulta: 17 juliol 2024].
# Johnny Christ

Johnny Christ (Jonathan Lewis Seward, 18 de novembre del 1984), baixista d'Avenged Sevenfold.
És el tercer baixista que ha tingut el grup. Va substituir a Dameon Ash l'any 2002. Quan va entrar al grup tenia 18 anys, convertint-se en el més jove del grup. Té avantpassats de Polònia, ja que la seva àvia era nativa d'allà, i els seus pares estan divorciats.
Johnny és el germà petit d'un company de classe de Synyster Gates. Ell recorda que quan estava a l'escola, Syn en algun moment li va dir que podia estar a A7X. Més tard, Johnny va arribar al clàssic garatge d'assaig i va impressionar a tot el grup amb la seva manera de tocar el baix. Johnny ha estat tocant el baix durant més de deu anys però mai ha assistit a classes.
Va participar per primera vegada en estudi amb la banda a la gravació de l'àlbum Waking the Fallen. En el DVD All Excess, mentre els integrants del grup parlaven de com van arribar als seus pseudònims, explica que ell, en el moment d'integrar-se a la banda, el van anomenar "Johnny". Quan firmava autògrafs, la resta del grup li deia que es busqués un "cognom", a lo que Zacky Vengeance va proposar "Christ". Johnny va respondre una mica estranyat: "Christ? És realment lleig, tots l'odiaran; així que definitivament me'l quedo". Té fòbia als cavalls. Té tatuat un Dràcula al seu braç dret i un tatuatge d'un taüt en el dit del mig, igual que la resta de membres de la banda que el posseeixen. Actualment té el DeathBat de Jimmy Sullivan tatuat al pit, com a mostra de l'afecte que li tenia i que el troba a faltar, igual que la resta del grup que también tienen un tatuatge sobre The Rev.
# Josep Grases i Gralla

Josep Grases i Gralla (Reus 1655 - 1734) va ser un comerciant català.
Germà de Francesc Grases i Gralla, s'inicià en el món dels negocis com a botiguer, i va fer societat el 1683 amb el també botiguer Joan Compte, per dedicar-se al comerç. Entre les activitats de Josep Grases s'ha de destacar la seva participació en la Companyia Nova de Gibraltar, establerta l'1 de juliol de 1709 i per un termini de tres anys, entre el barceloní Salvador Feliu de la Penya, Joan Verivol, de Vilassar, Josep Buigas, de Barcelona, i Josep Valls, resident a Gibraltar, amb una participació per part de Grases de 2.100 lliures. A la Companyia tenia la missió de garantir el carregament dels vaixells que tocaven el port de Salou, càrregues que en bona part eren vins i aiguardents de la zona de Reus. També mercadejava amb bestiar, cànem, cuiros, bótes, quitrà, sucre i tabac, entre altres mercaderies.
El 26 d'octubre de 1706, conjuntament amb el seu germà, va ser nomenat ciutadà honrat de Barcelona per l'Arxiduc Carles.

## Referències

* ↑ Rovira i Gómez, Salvador-J. Els nobles del Baix camp (Segle XVIII). Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 2006, p. 117-118. ISBN 8493410845.
# Jolson

Jolson és un musical amb llibret de Francis Essex i Rob Bettinson i una partitura composta per cançons d'alguns dels més grans compositors de cançons del segell discogràfic Tin Pan Alley.
Basada en la vida del cantant Al Jolson, un dels artistes més populars dels Estats Units, transcorre durant trenta anys de la seva carrera. Fora dels llums de l'escenari, la trama posa l'accent en els seus defectes personals tant com ho fa els seus èxits professionals. Altres personatges importants inclouen la seva dona Ruby Keeler i el seu amic i agent Louis Epstein.
La producció del West End, dirigida per Bettinson, es va estrenar el 26 d'octubre de 1995 al Victoria Palace Theatre, on va rutllar durant disset mesos. El repartiment va incloure Brian Conley com a Jolson, Sally Ann Triplett com a Keeler, i John Bennett com a Epstein.
Va guanyar el Premi Laurence Olivier al Millor Musical. A més, Conley va ser nominat a Millor Actor de Musical i Bennett a la millor interpretació de suport en un musical.
Un àlbum de repartiment original es va gravar en directe durant les actuacions del 29 de febrer, l'1 i el 2 de març de 1996 i publicat per First Night Records.
Jolson - The Musical es va escenificar al Royal Alexandra Theatre de Toronto de juny a octubre de 1997. Es va proposar traslladar-lo a Broadway, però no es va materialitzar mai.

## Cançons

* I'm Sitting on Top of the World
* Rock-a-Bye Your Baby with a Dixie Melody
* Toot-Toot-Tootsie Goodbye
* There's a Rainbow Round My Shoulder
* Let Me Sing and I'm Happy
* For Me and My Gal
* You Made Me Love You
* Swanee
* California Here I Come
* Blue Skies
* My Mammy
* This is the Army, Mr. Jones
* I'm Just Wild About Harry
* I Only Have Eyes for You
* Waiting for the Robert E. Lee
* Swanee
* Baby Face
* Sonny Boy
* The Spaniard That Blighted My Life
* I'm Just Wild About Harry
* Around a Quarter to Nine
* Carolina in the Morning
* Give My Regards to Broadway
* My Mammy (Reprise)

## Vegeu també

* Jolson Tonight

## Refeències

* ↑ http://www.thisistheatre.com/shows/victoriapalace98.html Victoria Palace Theatre
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 31 març 2007]. American Express Award for Best New Musical
* ↑ http://www.footlight.com/product.cfm?product_id=2765 Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. original cast album

## Enllaços externs

* Toronto review
* Jolson a YouTube
# Juan Antonio Ubillos

Juan Antonio Ubillos Galatas (Villabona, 1707 - Arantzazu, 1789) va ser un escriptor en èuscar. Va néixer al baserri de Galatas a Amasa, Villabona.
Va ingressar en l'orde fransiscana el 1722 i es va graduar en teologia el 1755 en la Universitat d'Alcalà de Henares i a partir de llavors exercí la docència a Tolosa (Guipúscoa) i Arantzazu. Es va relacionar amb el Comte de Peñaflorida i els seus col·laboradors. Va escriure en un basc ric i fluid on s'observa la preocupació per la puresa del llenguatge. Sembla que coneixia l'obra del labortà Larreguy. Va ser una de les autoritats citades pel Reverend Maria de Azkue per al seu Diccionario Vasco-Español-Francés

## Obres en basc

* Cristau doctriñ berri-ecarlea: (1785) versió en èuscar del "Catéchisme historique de Fleury"
# Juan Antonio Valderrama Caballero

Juan Antonio Valderrama Caballero (Madrid, 24 de juny de 1972), és un cantant espanyol conegut artísticament com a Valderrama, fill dels cantants de copla Juanito Valderrama i Dolores Abril. Entre altres artistes ha col·laborat amb la cantant Clara Montes.
És periodista de formació. Està casat amb la també periodista Rosa Peña, des de 2004.

## Discografia

* La memoria del agua (BMG, 2002), amb les col·laboracions de Joaquín Sabina, Ana Belén i Vicente Amigo. A la guitarra Rubén Levaniegos.
* Alfileres (BMG, 2004). A la guitarra Rubén Levaniegos.
* Ilusión (Kompetencia Records, 2006). En col·laboració amb Rubén Levaniegos i dues cançons de José Luis Perales.
* Moderna tradición (Pias, 2009)
* Sonidos Blancos (Digimusic, 2011)
* Ambrosía (Buho Man Discos, 2014)

## Filmografia

* Franky Banderas (José Luis García Sánchez, 2004)

## Referències

* ↑ El Noticiario Flamenco
* ↑ Juan Antonio, hijo de Juan Valderrama, se casa en Sevilla con Rosa Peña, Hola

## Enllaços externs

* Web oficial de Juan Valderrama
* Notícies sobre Valderrama a El País
* Valderama a discogs
# José Pablo García

José Pablo García (Màlaga, 22 de juny de 1982) és un il·lustrador i autor de còmics. També firma amb el pseudònim; José Pablo.
Al llarg de la seva carrera ha treballat per El Mundo, Dos veces breve i Vida Económica. El 2022 va fer l'adaptació al còmic d' El fill del xofer, novel·la de Jordi Amat publicada en català per Norma Editorial. D'altres adaptacions al còmic foren les novel·les de Soldats de Salamina, de Javier Cercas, així com La Guerra Civil Espanyola i La Mort De Guernica, de Paul Preston, editades en català.

## Referències

* ↑ «José Pablo García» (en castellà). Tebeosfera. Asociación Cultural Tebeosfera (ACyT), 10-V-2022. [Consulta: 9 maig 2022].
# Juan Carlos Serrán

Juan Carlos Serrán(nascut com a Juan Carlos Gómez Giuntini) va ser un actor mexicà nascut a Argentina el 22 de gener de 1954, va debutar com a actor al món de les telenovel·les en 1984 amb Principessa. Com a segon treball relacionat amb les telenovel·les en Bianca Vidal l'any 1985. Igualment és reconegut i recordat pel seu paper de "Leandro Villanueva" en la telenovel·la El noveno mandamiento.
Entre els últims treballs de Juan Carlos Serrán figuren les sèries Como dice el dicho, El encanto del águila en 2011, Gritos de muerte y libertad, la telenovel·la Soy tu dueña en 2010 i Hermanos y detectives en 2009. En un escenari diferent cal destacar també el seu treball en Fast food Nation en 2006.
Serrán va morir el 2 de febrer de 2016 en Mèxic, a causa d'una sèpsia que patia, a les 04:00 am.

## Filmografia

* El encanto del águila (2011) .... Vicepresidente Ramón Coral
* Como dice el dicho (2011) ....
* Soy tu dueña (2010) .... Librado Manzanares
* Gritos de muerte y libertad (2010) .... Leonardo Bravo
* Hermanos y detectives (2009) ....
* Los simuladores (2009) ....
* Adictos (2009) ....
* Tormenta en el paraíso (2007) .... Lucio Trinidad
* Amar sin límites (2006) .... Aníbal Meléndez
* Fast Food Nation (2006) .... Esteban
* Mujer, casos de la vida real (1994-2006)
* Pablo y Andrea (2005) .... Juez Ortiz
* La esposa virgen (2005) .... Inspector
* Contra viento y marea (2005) .... Comandante Ruiz
* Amar otra vez (2004) .... Bonifacio
* Más allá del vacío (2004) ....
* Dame tu cuerpo (2003) .... Galileo Tonatiuh
* Zurdo (2003) .... Mr. Mendoza
* Vivan los niños (2002) .... Pietro Mortadello
* Entre el amor y el odio (2002) .... Vicente "Chente" Amaral
* La segunda noche (2001) ... Archi
* El noveno mandamiento (2001) .... Leandro Villanueva
* Guereja de mi vida (2001) .... Director Severiano A. Wilson
* Carita de ángel (2000) .... Rómulo Rossi
* Los muertos no hablan (2000) ....
* Maten al cazador (2000) .... El Jalisco
* Rosalinda (1999)
* Rencor apasionado (1998) .... Ricardo Del Campo
* Esmeralda (1997) .... Dionisio Lucero #1
* Azul (1996) .... Dr. Solórzano
* El vuelo del águila (1994) .... Félix Zuloaga
* Marimar (1994) .... Ulises
* Fray Marimar de las Casas] (1993) ....
* La última esperanza (1993-1995) .... Mariano
* Carrusel de las Américas (1992)
* La sonrisa del Diablo (1992) .... Poncho
* Mi pequeña Soledad (1990) .... Sebastián Díaz
* Dulce desafío (1988-1989) .... Federico Higuera
* Simplemente María (1989) .... Román López
* El rincón de los prodigios (1988) .... Ramón
* Monte Calvario (1988) .... Juan
* La indomable (1987) .... Gerardo
* Rosa salvaje (1987) .... Pedro Luis García
* Monte Calvario (1986) .... Juan
* Cicatrices del alma (1986) .... Sandro
* Enemigos a muerte (1985) .... Esbirro de Nicky
* Principessa (1984) .... Emilio
* Bianca Vidal (1982) ..... Alfonso

## Referències

* ↑ http://www.tvnotas.com.mx/2016/02/02/c-81135-murio-el-actor-argentino-juan-carlos-serran.php Arxivat 2016-02-05 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Series Now Arxivat 2016-04-27 a Wayback Machine.
* Perfil IMDb
# Nersiànides

Els Nersiànides o prínceps Nersiani (en georgià ნერსიანი) foren els membres d'una família de prínceps georgians de l'alta Edat Mitjana.
Els prínceps de la família Nersiani, que Cyril Toumanoff designa pel neologisme de « Nersiànides », foren una família feudal de la Geòrgia medieval de la qual l'ancestre mític fou Narsès que apareix a l'època del regnat de Vakhtang I Cap de Llop rei d'Ibèria
Són coneguts al segle VII com ducs de l'Alt Kartli (Xida Kartli), i dos d'entre ells, Adarnases i el seu fill Nersès, van accedir al rang de Príncep-Primat d'Ibèria (erismtavari) entre 748 i 780. Adarnases III d'Ibèria, que fou vassall de l'Imperi Romà d'Orient, va rebre l'elevada dignitat de curopalata.
Aquesta família va emparentar amb els Guaràmides, i la filla de Adarnases es va casar amb Guaram IV d'Ibèria, príncep de Javakètia-Calarzene i fill de Guaram III d'Ibèria. El segon Príncep-Primat de la família dels Nersiani, Nersès, que fou igualment vassall de l'Imperi Romà d'Orient fins al 772, fou deposat pels ocupants àrabs l'any 775; el títol de Príncep-Primat va passar al seu nebot Esteve III d'Ibèria, príncep de Javakètia-Calarzène, de la família dels guaràmides.

## Fonts

* Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIX$^e$ siècle : Tables généalogiques et chronologiques, Roma, 1990, p. 236, 383 et 533.
# Maureen Manley

Maureen Manley (Thousand Oaks) va ser una ciclista nord-americana guanyadora d'una medalla de plata al Campionat del món en contrarellotge per equips de 1990.

## Palmarès

* 1988
** 1a a la Redlands Classic
* 1990
** Vencedora d'una etapa al Postgiro

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it