OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marta Marco i Viñas

Marta Marco i Viñas (Badalona, 1976) és una actriu catalana. Ha treballat en teatre, cinema i televisió, és coneguda pels seus papers a Ventdelplà, El coronel Macià i Xtrems.
Filla del també actor Lluís Marco i de Neus Viñas, el seu germà és el jugador de bàsquet Carles Marco. Va estudiar a l'Institut Badalona VII (1990-1994), durant aquests anys va decidir estudiar per ser actriu. Seguidament es va formar a l'Institut del Teatre, i mentre hi estudiava va debutar als 19 anys en unes funcions de commedia dell'arte al Mercat de les Flors. No obstant això, el seu debut oficial va ser l'any 2000 al Teatre Lliure a l'obra Fashion Feeling Music. Des d'aleshores ha participat a nombroses produccions, tant de teatre com de cinema o televisió.
Del 2015 al 2018 va interpretar un personatge a la sèrie Merlí de TV3.

## Filmografia principal
### Cinema

* 2003: Soldados de Salamina
* 2004: Mala uva
* 2006: El coronel Macià, en el paper d'Eugènia Lamarca
* 2006: Coses que passen
* 2007: Fuerte Apache
* 2009: Xtrems
* 2011: Meublé. La Casita Blanca

### Televisió

* 1999: Nissaga: l'herència
* 2002: Psico express
* 2003: Setze dobles
* 2009: 90-60-90
* 2005-2010: Ventdelplà
* 2010-2011: Gavilanes
* 2015: Cites
* 2015-2018: Merlí

## Obres de teatre

* 2000: La filla del mar, en el paper de Mariona
* 2000: Terra baixa, en el paper de Marta
* 2001: Unes polaroids explícites
* 2003: La perritxola, en el paper de La Perritxola
* 2003: Romeu i Julieta
* 2004: El censor
* 2004: Teatre sense animals
* 2005: Un matrimoni de Boston
* 2006: El malentès
* 2007: Mòbil
* 2008: El cercle de guix caucasià
* 2009: El meu nom és Rachel Corrie, basada en els diaris de Rachel Corrie
* 2009: La Casa de Bernarda Alba
* 2011: El misantrop
* 2015: El curiós incident del gos a mitjanit
* 2016: Dansa d'agost
* 2017: Les noies de Mossbank Road
* 2019: La reina de la bellesa de Leenane
* 2020: 53 diumenges
* 2021: Les irresponsables
* 2022: La trena

## Referències

* 1 2 «Fitxa de Marta Marco» (en anglès). IMDb. [Consulta: 8 abril 2016].
* 1 2 Hernández, José Ángel (Coord.). Institut Badalona VII 25 anys (1985-2010). Badalona: Institut Badalona VII, 2010, p. 28.
* 1 2 Bordes, Jordi «El planter del teatre». El Punt Avui, 29-05-2012.
* ↑ «ADN. Marta Marco ens parla del seu pare, l'actor Lluis Marco». Maneres de viure. La Xarxa, 16-06-2013. Arxivat de l'original el 21 d’abril 2016. [Consulta: 8 abril 2016].
* ↑ «La Neus ens explica com és la seva filla, la Marta Marco». Maneres de viure. La Xarxa, 31-10-2010. Arxivat de l'original el 2016-04-21. [Consulta: 8 abril 2016].

## Enllaços externs

* Plana web de la sèrie Ventdelplà amb la fotografia i la descripció del personatge Esther Bosch Arxivat 2008-02-12 a Wayback Machine.
# Martin Hvastija

Martin Hvastija (Ljubljana, 30 de novembre de 1969) fou un ciclista eslovè, professional des del 1997 fins al 2005.

## Palmarès

* 1997
** 1r al Gran Premi Kranj
** Vencedor de 3 etapes al Circuito Montañés
* 1998
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Kranj
* 2000
** 1r al Poreč Trophy 4
* 2001
** 1r a l'Omloop van de Vlaamse Scheldeboorden
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Andalusia
* 2004
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau
* 2005
** 1r al Gran Premi Kranj

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1997. 59è de la classificació general
* 1998. 88è de la classificació general
* 1999. 75è de la classificació general
* 2001. 105è de la classificació general
* 2003. Abandona (18a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1996. 99è de la classificació general
* 1997. 110è de la classificació general
* 1998. Abandona
* 2000. 114è de la classificació general
* 2001. Abandona (10a etapa)
* 2004. Abandona (9a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 2002. 128è de la classificació general
* 2002. No surt (9a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclingarchives.com
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# María Ángela Holguín

María Ángela Holguín Cuéllar (Bogotà, Colòmbia, 13 de novembre de 1963) és una politòloga experta en relacions internacionals. Holguín va coordinar el Cim del Moviment de Països No Alineats (NOAL) el 1995 a Cartagena d'Índies. Va ser secretària general de la cancelleria i viceministra d'exteriors durant el Govern d'Ernesto Samper (1994-1998). Holguín va ser entre els anys 2002 i 2004 ambaixadora de Colòmbia davant Veneçuela, ambaixadora de Colòmbia davant les Nacions Unides (ONU) entre 2004 i 2005 i representant de Colòmbia davant la Corporació Andina de Foment durant el govern del president Álvaro Uribe.
El 2010, el president Juan Manuel Santos la va nomenar canceller o ministra de Relacions Exteriors de Colòmbia. Holguin va prendre possessió al càrrec el 7 d'agost de 2010.

## Referències

* ↑ «Ponte al día: María Ángela Holguín es la nueva canciller de Colombia». Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 21 març 2016].
* ↑ «Revista Semana: María Ángela Holguín será la canciller de Juan Manuel Santos». Arxivat de l'original el 2010-10-24. [Consulta: 21 març 2016].
* ↑ «Nación: Santos designa a María Ángela Holguín como nuevo canciller». Arxivat de l'original el 2010-06-30. [Consulta: 21 març 2016].
* ↑ El Colombiano: María Angela Holguín será la canciller en el Gobierno de Santos
# María querida

María querida és una pel·lícula espanyola dirigida i escrita (en companyia de Rafael Azcona) per José Luis García Sánchez, i protagonitzada per Pilar Bardem, el 2004.

## Trama

Lola (María Botto), una jove periodista, acudeix a cobrir la concessió del Premi Cervantes a l'escriptora María Zambrano (Pilar Bardem). Inicialment no té molt interès, però aviat queda captivada davant la personalitat d'aquesta intel·lectual de la República, que va haver de prendre el camí de l'exili després de la guerra civil. Fins al punt de prendre la decisió de fer un documental sobre ella.

## Repartiment (principal)

* Pilar Bardem com María Zambrano.
* María Botto com Lola.
* Álex O'Dogherty com Pepe.
* María Galiana com Carmen.
* Juan Diego com Luis.
* Jordi Dauder fa una aparició com el Locutor de TV, i ofereix la seva veu al documental realitzat per Lola (María Botto).

## Premis
### Goya 2004

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu | Pilar Bardem | Nominada |

### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

* 2004: Candidata al Premi de Millor actriu (Pilar Bardem).
* 2004: Candidata al Premi de Millor actriu de repartiment (María Botto).

### Fotogramas de Plata

* 2004: Candidata al Premi de Millor actriu de cinema (Pilar Bardem).

### Seminci 2004

    Premi a la millor actriu

## Referències

* ↑ Los productores de 'María Querida' esperan que la película funcione gracias al "boca a boca", El Pa-is, 26 d'octubre de 2004
* ↑ María querida al web de Fotogramas
* ↑ María querida al web dels Premis Goya
* ↑ 'Héctor', de Gracia Querejeta, acapara seis Medallas del Círculo de Escritores Cinematográficos, Europa Press, 24 de gener de 2005
* ↑ Los Premios Fotograma 2004 ya tienen nominados, formulatv.com, 28 de gener de 2005
* ↑ La Seminci acoge la proyección de la película sobre Zambrano «María querida», de García Sánchez, Diario de León, 25 d'octubre de 2004
# Mas de l'Aleu

«Mas de l'Aleu» té aquests significats:
* Mas de l'Aleu (Alforja). Nucli del municipi d'Alforja (Baix Camp)
* Mas de l'Aleu (Constantí). Edifici del municipi de Constantí (Tarragonès)
# Mas de l'Aranet

Mas de l'Aranet és un edifici del municipi de El Cogul, a la comarca de les Garrigues.

## Referències

* ↑ «Mas de l'Aranet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Mare de Déu de la Font

* No s'ha de confondre amb Mare de Déu de les Fonts.
«Mare de Déu de la Font» té aquests significats:
* Mare de Déu de la Font de Fontcoberta, capella en una fondalada prop del veïnat de la Farrés (municipi de Fontcoberta, Pla de l'Estany)
* Ermita de la Mare de Déu de la Font de Castellfort
* Ermita de la Mare de Déu de la Font de la Torre d'en Doménec
* Reial Santuari de la Mare de Déu de la Font de la Salut de Traiguera
* Capella de la Mare de Déu de la Font de Vilallonga, ermita a la plaça de la Font del municipi de Vilallonga (La Safor, País Valencià)
# Mare de Déu de la Devesa

Santuari de la Mare de Déu de la Devesa és un edifici del municipi de Montagut i Oix (Garrotxa) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un santuari situat als estreps nord orientals de la serra de sant Julià del Mont, a la dreta del riu Fluvià, al veïnat dels Anglès. El temple té una estructura primitiva, d'època romànica, que fou notablement modificada durant el segle xvi. Té una única nau amb un absis semicircular (amb finestreta inclosa); a la façana de ponent hi ha una porta d'entrada adovellada, amb dos arcs en gradació, així com el campanar de cadireta que havia estat de doble obertura però, actualment, només en resta una. El santuari es troba en molt mal estat de conservació.

## Història

La consagració solemne d'aquest santuari es va realitzar el mes de setembre de l'any 1540. Fins a 1936 s'hi venerava una talla de Santa Maria asseguda i amb l'Infant a la falda, que tenia una obertura a l'esquena destinada a un reliquiari. L'any 1939 es restablí el culte al santuari i es realitzà una nova imatge de la Verge, rèplica no gaire coincident amb la desapareguda i que esculpí l'artista Narcís Salgueda.

## Referències

* 1 2 «Santuari de la Mare de Déu de la Devesa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2015].
# Mare de Déu de la Font de Fontcoberta

Mare de Déu de la Font de Fontcoberta és una obra de Fontcoberta (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una capella situada en una fondalada, al sud de Fontcoberta en el veïnat de la Farrés, a la capçalera de la riera del Garrumbert.

## Descripció

És una petita construcció d'una nau, de volta lleugerament apuntada i un absis semicircular, actualment desaparegut però que es pot entreveure en la fonamentació que n'ha restat. La porta principal era lateral, situada al mur de migjorn, de mig punt, en bon estat i molt refeta en la part superior. Els carreus dels murs, de travertí d'Espolla, estan força ben disposats per filades i ben tallats, amb mesures regulars de 20/25 X 30/40 cm. A l'interior, la nau té tres arcuacions que permeten rebaixos formant capelletes i que, amb la port lateral, resten situades simètricament. Una imposta en cavet recorre els murs laterals. Al segle xv s'hi afegí un porxo i es creà un nou accés a ponent, tot i que l'actual porta data del 1772, sobre el qual hi ha un campanar d'espadanya de dues obertures d'arc de mig punt, coberta amb teula àrab a dues vessants; aquest conjunt hauria sofert nombroses reformes. La construcció romànica d'aquesta capella s'h de situar probablement dins el segle xii.

## Història

Originàriament era una estructura d'una nau amb absis semicircular. Posteriorment s'enderrocà l'absis de la qual encara són visibles els fonaments. A la façana hi ha la inscripció 17... El 1415 ja existia el pòrtic i fou renovat el 1433, en atenció als peregrins que hi anaven a guarir-se amb l'aigua que manava de la font. El retaule actual és del segle xix. Posteriorment, el 1453, la reina Maria, esposa i lloctinent d'Alfons V d'Aragó, subscrigué els nous estatuts de la confraria de la Mare de Déu. El 1517 s'acabà el retaule gòtic.

## Referències

* 1 2 Moner i Codina, Jeroni; Riera i Micaló, Jaume; Pladevall i Font, Antoni. «Mare de Déu de la Font». A: El Gironès La Selva El Pla de l'Estany. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1991, p. 432-433 (Catalunya Romànica, V). ISBN 84-7739-262-5.
* 1 2 3 «Mare de Déu de la Font de Fontcoberta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2017].

## Enllaços externs

* La Farrés a l'Ajuntament de Fontcoberta Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine.
* Mare de Déu de la Font a l'Ajuntament de Fontcoberta Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine.
# Mare de Déu de la Divina Gràcia

Mare de Déu de la Divina Gràcia és una església del municipi del Pont de Vilomara i Rocafort (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És una església neogòtica situada dins el nucli de la vila. El sostre de l'interior de la nau, és cobert amb volta de creueria, i les arcades de les capelles laterals amb arcs apuntats. La façana restà inacabada, només construint-se el basament i el portal d'accés.

## Referències

* ↑ «Mare de Déu de la Divina Gràcia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Mas d'en Bosc (Berga)

El mas d'en Bosc és una masia de Berga inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia d'estructura clàssica pertanyent al primer grup de masies que classificà Danès, és a dir, del tipus més primitiu i que presenten majors dificultats alhora d'efectuar-ne ampliacions al segle xviii. És de planta rectangular, amb la façana orientada a ponent, coberta a quatre vessants de teula àrab. A la façana de ponent s'hi construí un cos annex que eixampla la masia, amb un porxo i una balconada que dona a l'era de batre, voltada de construccions necessàries per una explotació agropecuària.

## Història

El mas del bosc era una de les possessions del trobador Guillem de Berguedà. En el seu testament del 25 d'abril del 1187 deixà ipso manso de Guillelmo de Boscho als frares de l'orde del Temple, juntament amb el dret que tenia d'acollir-s'hi i la tasca que en rebia. En el fogatge de 1553 s'esmenta a Jaume Bosch de la vila de Berga.

## Referències

* 1 2 «Mas d'en Bosc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Masoveria del castell de Savassona

La Masoveria del castell de Savassona és una obra de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masoveria del mas del Castell. És de planta rectangular i es troba assentada sobre el desnivell del terreny en direcció Oest/Est.
És de planta rectangular i forma dos cossos de diferent alçada. El que correspon a la façana és cobert a dues vessants, amb el carener paral·lel a aquesta. El cos posterior és cobert a una sola i vessa les aigües a migdia. La façana, al Nord, presenta un portal rectangular que dona accés al primer pis i diverses finestres amb ampits. Al damunt hi ha una lliça de pedra amb un mur que la tanca i s'uneix a la façana de llevant, la qual té un portal d'arc rebaixat, que dona accés a les dependències agrícoles de pedra, destinades també a les tasques agrícoles i s'uneixen als murs del castell. És construïda amb maçoneria pedra vista i alguns sectors són arrebossats.
Coberta amb teules i bigues de fusta.

## Història

La història de la masoveria va unida a la del Castell de Savassona, terme del qual ee tenen notícies ja al segle ix. El Castell ha perdut ja la imatge de fortalesa puix que fou convertit en residència dels barons de Savassona i àmpliament modificat als segles xvi i xviii. Segons les dades constructives de la masoveria, es degué construir al segle xviii en temps de Ferrer Brossa, el qual feu col·locar el seu escut i retrat a la façana del Castell.
En època napoleònica el castell fou incendiat i la masoveria malmesa, per tant hi varen haver unes reformes posteriors que donaren la fesomia actual a les edificacions.
Dades constructives:
-Portal Nord: 1701
-Portal Oest: 1716
-Portal i finestra Est: 1714.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Masoveria del castell de Savassona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Masoveria del Puig

Masoveria del Puig és una casa de Malla (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Estructura de planta rectangular coberta a doble vessant, amb l'entrada principal, de mig punt, oberta vers llevant.

## Història

El parament de la façana ens indica que la casa ha estat modificada en el sector corresponent a la porta principal. Dues dates significatives, gravades en la pedra, una en la dovella central de la porta, l'altra en una pedra situada en una de les juntes del parament, ens indiquen l'època de la construcció inicial o bé l'ampliació. Malgrat les transformacions, també de les obertures (s. XX), conserva un aspecte unitari quant a la utilització de materials.

## Referències

* 1 2 «Masoveria del Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].
# Mathias Norsgaard Jørgensen

Mathias Norsgaard Jørgensen (Silkeborg, 5 de maig de 1997) és un ciclista danès professional des del 2016. Actualment corre a l'equip Movistar Team. En el seu palmarès destaca el campionat nacional en contrarellotge del 2022.

## Palmarès

* 2014
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Abitibi
** Vencedor d'una etapa a la Copa del President de la vila de Grudziądz
* 2015
** Vencedor d'una etapa a la Copa del President de la vila de Grudziądz
** Vencedor d'una etapa a la Sint-Martinusprijs Kontich
** Vencedor d'una etapa a l'Aubel-Thimister-La Gleize
* 2017
** 1r a la Crono de les Nacions-Les Herbiers-Vendée sub-23
* 2018
** Campió de Dinamarca en contrarellotge sub-23
** 1r a la Crono de les Nacions-Les Herbiers-Vendée sub-23
* 2019
** 1r al Duo Normand, amb Rasmus Christian Quaade
* 2022
** Campió de Dinamarca en contrarellotge
* 2023
** 1r al Gran Premi Herning

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2022. No surt (10a etapa)

## Referències

* ↑ «Movistar Team ready to open new era in 2020». Movistar Team. Abarca Sports SL, 19-12-2019 [Consulta: 3 gener 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa 1 a sitiodeciclismo.net
* Fitxa 2 a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Mathias Norsgaard Jørgensen a ProCyclingStats
# Mario Alberto Rosas Montero

Mario Alberto Rosas Montero, conegut simplement com a Mario Rosas (Màlaga, 22 de maig de 1980) és un exfutbolista andalús, que ocupava la posició de migcampista ofensiu. Actualment és entrenador de futbol.
Format al planter del FC Barcelona, on havia generat grans expectatives, no va poder quedar-se al primer equip, i va marxar del Barça. Va disputar 308 partits en 12 temporades professionals a la Segona Divisió representant cinc equips diferents, principalment el CE Castelló.

## Trajectòria futbolística

Va començar a destacar a clubs de la seua ciutat natal, i ben jove va entrar a les categories inferiors del FC Barcelona. Destacà al Barça B, i va arribar a debutar amb el primer equip el 15 de maig de 1998 en una derrota per 1–4 a casa contra la UD Salamanca, (un partit de lliga en què el Barça ja s'havia coronat campió) i aquesta seria la seva única aparició a La Liga amb el club.
En busca d'oportunitats, juga amb el Deportivo Alavés, la UD Salamanca i el Cadis CF, on alterna etapes de titular amb altres més discretes. Després d'un breu pas pel Girona FC, a Segona B, el 2005 fitxa pel CE Castelló. La seua primera campanya tot just apareix 8 partits com blanc-i-negre, però a la següent es fa amb la titularitat, convertint-se en una de les peces clau dels castellonencs en Segona Divisió. Finalment, l'estiu del 2009 marxa al Múrcia on no acaba de fer-se un lloc en l'equip titular. L'estiu del 2010, després de desvincular-se del Múrcia, torna a la UD Salamanca, on hi havia jugat nou temporades enrere.
El 5 de desembre de 2012, l'Hèrcules CF va fitxar Rosas i Pablo Redondo, ambdós com a agents lliures.

## Referències

* 1 2 Labarga, Nacho «Mario Rosas, el "mejor que pasó por La Masía mezcla de Messi y Laudrup" según Xavi que busca su primer título como míster». Marca, 04-02-2023 [Consulta: 4 febrer 2023].
* ↑ Segura, Manuel «Adiós con sonrojo» (en castellà). Mundo Deportivo, 16-05-1998 [Consulta: 23 maig 2015].
* ↑ «Pasé de ser el niño bonito del Barça a Segunda B» (en castellà). El País, 17-02-2009 [Consulta: 20 setembre 2012].
* ↑ «El Salamanca cierra la primera plantilla con Mario Rosas» (en castellà). Web del diari Marca. [Consulta: 14 febrer 2011].
* ↑ Blanes, Gonzalo «Mario Rosas y Pablo Redondo, primeros refuerzos del Hércules» (en castellà). Marca, 06-12-2012 [Consulta: 11 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Mario Alberto Rosas Montero a BDFutbol
* Estadístiques i biografia a Cadistas1910 Arxivat 2012-12-21 a Wayback Machine. (castellà)
* Mario Alberto Rosas Montero, Fitxa a Soccerway
# Melike Ipek Yalova

Melike Ipek Yalova (turc: Melike İpek Yalova) (Istanbul, 29 d'abril de 1984) és una actriu turca. És filla de l'exministre d'estat Yüksel Yalova.
Després d'estudiar comunicació internacional a la Universitat de Bilkent, Yalova va estudiar política internacional i gestió de crisi a la Universitat Sapienza de Roma. Va debutar com a actriu l'any 2011, amb un paper recurrent al drama històric turc Muhteşem Yüzyıl, on va interpretar una princesa castellana anomenada Isabella. Entre 2012 i 2015, va tenir un paper protagonista a la sèrie dramàtica Karadayı. Després va tenir papers breus a les sèries Hayat Şarkısı, Çember i İnsanlık Suçu. L'any següent va ser elegida per un paper principal a la sèrie d'ATV Bir Zamanlar Çukurova.

## Filmografia

| Curs | Títol | Rol | Notes | Xarxa |
| 2011 | Muhteşem Yüzyıl | Isabella Fortuna | sèries de televisió | Mostra TV |
| 2012–2015 | Karadayi | Ayten | sèries de televisió | ATV |
| 2016 | Hayat Şarkısı | Suzi | sèries de televisió | Kanal D |
| 2017 | Çember | Leyla | sèries de televisió | Star TV |
| 2018 | Can Feda | Doctor Seher | Pel·lícula | N/A |
| 2018 | İnsanlık Suçu | Cevher Akışık | sèries de televisió | Kanal D |
| 2019-2021 | Bir Zamanlar Çukurova | Müjgan Hekimoğlu | sèries de televisió | ATV |
| 2021– | Mahkum | Büge Yesari | sèries de televisió | Guineu |

## Referències

* ↑ «Balıkçıda keşfedildi». [Consulta: 3 December 2011].
* ↑ «Melike İpek Yalova kimdir?», 23-09-2019. [Consulta: 1r agost 2020].
* ↑ «Melike İpek Yalova kimdir, nereli? Bir Zamanlar Çukurova’da Ala karakteri ile ekrana dönüyor! İşte Melike İpek Yalova’nın hayatı…», 23-01-2019. [Consulta: 1r agost 2020].
# Maxime Marotte

Maxime Marotte (Mulhouse, 5 de desembre de 1986) és un esportista francès que competeix en ciclisme de muntanya en la disciplina de cross-country olímpic.
Va guanyar quatre medalles en el Campionat Mundial de Ciclisme de Muntanya entre els anys 2011 i 2014, i dues medalles d'or en el Campionat Europeu de Ciclisme de Muntanya, en els anys 2011 i 2014.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2011 | Champéry ( Suïssa) | 1 | cross-country olímpic |
| 2012 | Leogang/Saalfelden (Àustria) | 2 | cross-country olímpic |
| 2013 | Pietermaritzburg ( Sud-àfrica) | 2 | cross-country olímpic |
| 2014 | Hafjell/Lillehammer ( Noruega) | 1 | cross-country olímpic |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2011 | Dohňany (Eslovàquia) | 1 | cross-country olímpic |
| 2014 | St. Wendel ( Alemanya) | 1 | cross-country olímpic |

## Referències

* ↑ ESMTB.com. «Maxime Marotte es el líder del renovado Santa Cruz FSA» (en castellà), 04-01-2021. [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ «Maxime Marotte deja el Cannondale Factory Racing» (en castellà). [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ «Maxime Marotte, nueva estrella del Santa Cruz FSA» (en castellà). [Consulta: 25 abril 2021].