OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diccionari Històric de Suïssa

El Diccionari històric de Suïssa (DHS) és una enciclopèdia de la història de Suïssa que té com a objectiu fer accessibles els resultats de les investigacions modernes a un públic més ampli.
L'enciclopèdia es publica per una fundació sota el patronatge de l'Acadèmia suïssa d'humanitats i ciències socials (SAGW / ASSH) i la Societat històrica suïssa (SGG-SHH), i és finançada per beques nacionals de recerca. A més d'una trentena d'empleats a l'oficina central, hi contribueixen uns tres-cents consellers acadèmics, 2500 historiadors i un centenar de traductors.
L'enciclopèdia està editada simultàniament en tres de les llengües oficials de Suïssa: alemany (Historisches Lexikon der Schweiz - HLS), francès (Dictionnaire Historique de la Suisse - DHS) i italià (Dizionario Storico della Svizzera - DSS). Els primers dotze volums es van publicar el 2002. Es planeja editar un nou volum anualment. També es va publicar un volum simple amb una selecció d'articles en romanx (Lexicon Istoric RETICS - LIR).
Les més de quranta mil entrades s'agrupen en biografies de persones i nissagues, articles sobre llocs (municipis, cantons, altres estats, fortaleses, emplaçaments d'interès arqueològic i articles sobre fenòmens i termes històrics, institucions i esdeveniments.
L'edició en línia està disponible des de 1998. Es pot accedir, gratuïtament, a tots els articles de l'edició impresa, però no a les il·lustracions.

## Bibliografia

* Historisches Lexikon der Schweiz (HLS), Schwabe AG, Basel, ISBN 3-7965-1900-8 (2002 -)
* Dictionnaire historique de la Suisse (DHS), Editions Gilles Attinger, Hauterive, ISBN 2-88256-133-4 (2002 -)
* Dizionario storico della Svizzera (DSS), Armando Atès Editore, Locarno, ISBN 88-8281-100-X (2002 -)

## Enllaços externs

* DHS/HLS/DSS edició web en alemany, francès i italià
* Lexicon Istoric Retic (LIR) edició web en romanx
# Dominici (cràter)

Dominici és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 20 km de diàmetre. Porta el nom de l'escultora i pintora maltesa Maria de Dominici (1645-1703), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2010.
Els raigs lluminosos de Dominici indiquen que és relativament jove, i els raigs joves apareixen de color blau clar en imatges en color millorades. Dominici també té material brillant en el seu sòl i està envoltat per material ejectat del cràter, el material que apareix de color taronja en les imatges en color millorades.
Aquestes diferències de color, com en els voltants del cràter Titian, suggereixen que el material del cràter d'impacte ha sigut excavat des de sota de la superfície de Mercuri, que difereix en composició de la superfície circumdant.
Dominici es troba dins d'una estructura d'impacte molt més gran, la conca Homer.

## Referències

* ↑ «Dominici». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 3 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Sant Germà

«Sant Germà» té aquests significats:
* Biografies:
** Sant Germà d'Àfrica
** Sant Germà d'Alexandria
** Sant Germà d'Aquae Regiae
** Sant Germà d'Auxerre
** Sant Germà de Besançon
** Sant Germà de Cadis
** Sant Germà I de Constantinoble, patriarca de Constantinoble
** Sant Germà de Cosinitzes
** Sant Germà de Dirràquium
** Sant Germà d'Egipte
** Sant Germà l'Escot
** Sant Germà de Girona
** Sant Germà de Nicomèdia nascut a Bitínia, martiritzat a Nicomèdia, festa el 29 d'abril
** Sant Germà de París, bisbe de París
** Sant Germà de Pesaro
** Sant Germà de Rauràcia
** Sant Germà de Roma
** Sant Germà de Tabauda
** Sant Germà de Talloires
** Sant Germà de Tessalònica
** Sant Germà bisbe
** Sant Germà màrtir
** Sant Germà Josep de Steinfeld, monjo premonstratenc
* Toponímia:
** Sant Germà de Pernui, església del despoblat de Pernui, al terme municipal de Sort
# Dallastown

Dallastown és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 4.087 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dallastown tenia 4.087 habitants, 1.622 habitatges, i 1.026 famílies. La densitat de població era de 2.161,6 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 1.622 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,4% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 17,6% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.500 $ i la renda mediana per família de 44.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.679 $ mentre que les dones 25.169 $. La renda per capita de la població era de 18.249 $. Entorn del 3,4% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dallastown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dallastown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Al-Nasr

«Al-Nasr» té aquests significats:
Al-Nasr o Al Nasr (en alfabet àrab النصر, literalment 'Victòria') és el nom que utilitzen molts clubs de futbol del món de parla àrab. Se'n poden destacar:
* Al-Nassr Al-Riyad, a l'Aràbia Saudita.
* Al-Nasr SC Dubai, als Emirats Àrabs Units.
* Al-Nasr Bengasi, a Líbia.
* Al-Nasr Salalah, a Oman.
* Al-Nasr SC, a Kuwait.
# Lambertville

Lambertville és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 3.741 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Lambertville tenia 3.868 habitants, 1.860 habitatges, i 939 famílies. La densitat de població era de 1.321,6 habitants/km².
Dels 1.860 habitatges en un 18,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,3% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 49,5% no eren unitats familiars. En el 38,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,4% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 30,9% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.647 $ i la renda mediana per família de 80.669 $. Els homes tenien una renda mediana de 47.313 $ mentre que les dones 40.369 $. La renda per capita de la població era de 36.267 $. Aproximadament el 4,5% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lambertville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lambertville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Josep Cabrinetty i Cladera

Josep Cabrinetty i Cladera (Palma, Mallorca, 1822 - Alpens, 9 de juliol, 1873) fou un militar de l'exèrcit espanyol que destacà especialment en els enfrontaments contra la facció carlina durant les guerres civils del segle xix.
Inicià la carrera militar abans de complir els catorze anys. Lluità en els darrers combats de la Primera Guerra Carlina, primer al País Basc i després a les preses d'Aliaga (Terol), de Morella i de Berga. Inicialment estigué a les ordres del general O’Donnell i més tard a les d'Espartero, assolint el grau de sotstinent. Quan Espartero s'exilià l'acompanyà, amb dos dels seus germans.
El 1847 retornà de l'exili i reingresà a l'exèrcit, amb el grau de tinent. El 1859, ja capità, participà en molts combats a la guerra d'Àfrica, entre ells la batalla de Castillejos.
A l'inici de la Tercera Guerra Carlina, el 1872, era tinent coronel, però aviat fou ascendit a brigadier, operant inicialment al Penedès, després a les comarques de Girona i finalment ocupà el càrrec de comandant general de la província de Lleida. El 1873 alliberà Puigcerdà del setge dels carlins. Perseguí de manera implacable el cap carlí Francesc Savalls i Massot. El cap carlí derrotà els republicans el 9 de juliol del 1873 a la batalla d'Alpens. Cabrinetty morí d'un tret al clatell quan entrava a cavall a la plaça del poble, cosa que portà a creure que potser havia estat assassinat pels seus propis homes.
La notícia de la derrota governamental a Alpens i de la mort del brigadier Cabrinetty donà lloc a manifestacions anticarlines i a favor de la República a Barcelona l'11 de juliol del 1873.

## Distincions

* Creus de San Hermenegildo i San Fernando.
* Fill il·lustre de Palma
* Carrers o places dedicats a Palma, Sa Pobla (d'on era sa mare), Puigcerdà, Lloret de Mar i a Lleida fins al 1938.
* Estàtua a Puigcerdà, destruïda el 1936 pels anarquistes, i reconstruïda el 2012

## Cultura popular

"Sa mort d'En Cabrinetti xiribiu, xiribiu, bum, bum.. mos n'hem de recordar. Ah, ja, ja..." (Mallorca)
"Dia memorable nou de juliol, que a en Cabrinetty se li ha post el sol." (Catalunya)

## Referències

* ↑ Sánchez i Carcelén, Antoni «Resistir és vèncer: el setge carlí de Puigcerdà durant la Setmana Santa de 1873». Annals del Centre d'Estudis Comarcals del Ripollès, 2008-2009, 2010, p.197-215 [Consulta: 15 gener 2013].
* ↑ Grau, Jaume. Carlinades: El "Far West" a la Catalana. Cossetània Edicions, 2007, p.9.
* ↑ Busquets, Laura «Puigcerdà recupera l'estàtua del brigadier i heroi, Josep Cabrinetty». aragirona.cat, 15-08-2012 [Consulta: 22 abril 2014]. Arxivat 3 de març 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 22 abril 2014].
# Deslocalització web

Deslocalització web és un fenomen informacional que afecta a la difusió dels continguts i es caracteritza pel fet que el seu propietari, malgrat que disposa de web pròpia, decideix emmagatzemar-los i publicar-los en una altra plataforma que li ofereix potencials avantatges tant en l'abast de la seva difusió com en majors capacitats d'interacció entre l'usuari i les dades.

## Exemple

S'hi poden veure exemples d'aquest fenomen en l'àmbit de la informació estadística pública, en organismes com l'Institut d'Estadística de Catalunya (IDESCAT) i l'Institut Nacional d'Estadística (INE) que han realitzat una deslocalització web de conjunts de dades a la plataforma de Google Public Data Explorer.

## Etimologia

El concepte pren el seu nom de l'analogia amb el terme deslocalització que s'ha definit des del món de les ciències socials. El terme està encunyat pels professionals de la informació: Isra Pedrós i Antonio-Lázaro Fernández-López, sent aquest últim qui el va presentar en les Primeres Jornades de Documentació de la Comunitat Valenciana, el 20 d'octubre de 2011 en una ponència titulada "La informació estadística oficial de la Generalitat Valenciana: canales y formas de difusión".

## Referències

* ↑ «L'Idescat publica estadístiques a Google Public Data», 18-02-2011. [Consulta: 4 agost 2017].
* ↑ «Espacio del INE en Google Public Data Explorer». [Consulta: 4 agost 2017].
* ↑ «Informació i programa de les I Jornades Valencianes de Documentació». [Consulta: 4 agost 2014].
# Djidjarakatsí

Els Djidjarakatsí van ser una família de nakharark (nobles) d'Armènia que van governar la regió del Djidjarakat fins almenys el segle v.
L'any 421, a la mort de Yezdegerd I els armenis van aprofitar la guerra civil entre Bahram V i Shapuh d'Armènia que buscaven el tron de l'Imperi Sassànida, per revoltar-se sota la direcció de Nersès Djidjrakatsi i van expulsar les guarnicions perses, però els nakharark no es van avenir entre ells i cadascun va governar les seves terres durant uns tres anys.

## Referències

* ↑ Dédéyan, Gérard (dir.). Histoire du peuple arménien. Tolosa de Llenguadoc: Privat, 2007, p. 187. ISBN 9782708968745.
# Sant Joan dels Caus

Sant Joan dels Caus és una església del municipi de Sant Mateu de Bages (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església de Sant Joan de Cans està situada a uns 500 m de la casa del mateix nom, enmig de camps de conreu. És un edifici de reduïdes dimensions que presenta una sola nau (8'25 x 4'20 m) amb absis semicircular llis i sense cap mena d'obertura, ja que la finestra de doble esqueixada ha estat cegada. La nau és coberta amb volta de canó lleugerament apuntada i l'absis amb volta de quart d'esfera. En època moderna va ser ampliada amb una capella lateral al mur de migdia que sobresurt poc a l'exterior. La portalada d'arc de mig punt que s'obre en aquest mateix mur porta la data de 1600. Té un campanar d'espadanya simple que s'alça al mur de ponent.

## Referències

* ↑ «Sant Joan dels Caus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2015].
# Dassarètia

Dassarètia (en grec antic Δασσαρήτις) era el país dels dassarets (en llatí dassaretes, en grec Δασσαρήτιοι), un poble il·liri de la vall del llac Licnitis i les planes de l'actual Korçë.
El país era muntanyós a l'est mentre a l'oest era pla. Probablement incloïa Berat (l'antiga Antipàtria) i la zona muntanyosa entre Berat i Korçë. Darrere de les muntanyes vivien els taulantis, bil·lins i caons de l'Epir. Al nord vivien els eordets i els penestes i una part dels taulantis, i a l'est les muntanyes feien frontera amb el país dels pelagons, brigis o orestes.
El cònsol romà Publi Sulpici Galba Màxim a la campanya de l'any 200 aC contra el rei Filip V de Macedònia va sortir d'Apol·lònia, va passar per Dassarètia i va arribar al districte dels Lincestes. Quant es va signar la pau després de la batalla de Cinoscèfales, la Dassarètia, amb capital a Lícnidos, se li va donar al príncep il·liri Pleurat, fill d'Escerdílides, que s'havia enfrontat amb Filip de Macedònia, segons Titus Livi.
Les ciutats principals eren Lícnidos, Gerrunium, Antipàtria (Berat) (les tres de la tribu dels fobeats), Orgessus (de la tribu dels pissantinis), Corragum, Codrion, Ilium, Creonium, Gerus, Enquelaria, Cerax, Sation i Boii.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Dassaretae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 25 gener 2021].
# Al-Massudí

Abu-l-Hàssan Alí ibn al-Hussayn ibn Alí al-Massudí (àrab: أبو الحسن علي بن الحسين بن علي المسعودي, Abū l-Ḥasan ʿAlī ibn al-Ḥusayn ibn ʿAlī al-Masʿūdī), més conegut simplement com a al-Massudí, fou un erudit i historiador àrab del segle x, nascut a Bagdad i mort a Fustat (Egipte) vers el 956. Les Muruj adh-dhahab o Els prats d'or van ser fins al segle xv la referència dels geògrafs i historiadors de llengua àrab i persa. Va viatjar per molts països musulmans i per Rússia, Índia i Xina. Se l'anomena entre els historiadors com l'Heròdot àrab perquè feia prova d'anàlisi, reflexió i crítica. A la seva enciclopèdia tractava del món des de la seva creació fins a la redacció de la seva obra, vers l'any 947, analitzant la història, la religió i la geografia, basant-se en texts de l'antiguitat dels diversos pobles dominats (Síria, Egipte, Pèrsia, Índia, Transoxiana i d'altres).

## Obra

Els prats d'or fou traduïda al francès com Les Prairies d'or per Charles Barbier de Meynard i Pavet de Courteille al segle xix, revisada per Charles Pellat a partir de 1962. A l'anglès fou traduïda per Aloys Sprenger també al segle xix amb el nom de Meadows of Gold and Mines of Gems.
Josep Brunet i Bellet escrigué un comentari sobre alguns continguts de l'obra.

## Referències

* ↑ El Maçoudí : un autor mahometà del sigle X : apuntacions presses de l'obra d'aquest autor Les praderes d'or per Josep Brunet y Bellet.

## Enllaços externs

* Muruj al-dhahab al lloc web Medieval Sourcebook: The Book of Golden Meadows, vers 940 Arxivat 2008-12-16 a Wayback Machine.
* Meadows of Gold and Mines of Gems, traducció anglesa del Muruj al-dhahab per Aloys Sprenger, Londres 1841
** www.archive.org Volum 1 de Meadows of Gold and Mines of Gems
# La Fara (Ardecha)

Lafarre és un municipi francès situat al departament de l'Ardecha i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 43 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lafarre era de 43 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 68 habitatges, 18 eren l'habitatge principal de la família, 46 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 63 eren cases i 5 eren apartaments. Dels 18 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 2 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Lafarre el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 12 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 32 persones, 22 eren actives i 10 eren inactives. De les 22 persones actives 21 estaven ocupades (11 homes i 10 dones) i 1 aturada (1 home). De les 10 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Lafarre hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lafarre a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lafarre a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# José Antonio Beltrán Miralles

José Antonio Beltrán Miralles (Castelló de la Plana, 1948-2018) és un pedagog i polític valencià, senador per Castelló en la VI Legislatura.

## Biografia

Ha estudiat pedagogia i psicologia i és tècnic esportiu de l'INEF, i ha treballat com a professor de centres d'ensenyament públic. Alhora, ha estat secretari general de FETE-UGT de Castelló (1985-1990), Secretari de Relacions Internacionals de FETE-UGT federal (1987-1990) i Secretari General de FETE-UGT del País Valencià entre maig de 1990 i abril de 1992.
Fou nomenat secretari general del PSPV-PSOE de Castelló l'abril de 1992 i membre del Comitè Nacional del PSPV-PSOE des l'abril de 1994. A les eleccions generals espanyoles de 1996 fou escollit senador per la província de Castelló. Ha estat secretari segon de la comissió especial d'estudi sobre l'eutanàsia (1999-2000) i portaveu de la comissió especial sobre prevenció i assistència en situacions de catàstrofe (1996-1999).

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.68. ISBN 9788495484802.
* ↑ Fitxa del Senat
# Josep Cabré Cercós

Josep Cabré Cercós (Barcelona, segle XX) és un cantant baix-baríton i director coral català. Fou alumne de Christopher Schmidt i Kurt Widmer a Basilea i de Jordi Albareda i Bach a Barcelona, com també de Lise Arseguet a París. És membre de fundador del quartet vocal La Colombina amb María Cristina Kiehr (soprano), Claudio Cavina (alto) i Josep Benet (tenor). El 1992, va fundar La Compañía Musical, conjunt dedicat a la interpretació de música del Renaixement i barroca espanyola i llatinoamericana. Des del 2009 ha estat director de la Coral de Cámara de Pamplona. És també professor de música antiga al Conservatori del País Basc Musikene. És també director de Capilla Peñaflorida basca.

## Referències

* ↑ Josep Cabré, nuevo director de la Coral de Cámara de Pamplona 21 agost 2009 "El barcelonés sustituye en el cargo a Sergi Moreno Lasalle, que continuará integrando la formación Nova Lux"
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2012-02-03. [Consulta: 31 agost 2012].