OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Helmut Grunsky

Helmut Grunsky (Aalen, 11 de juliol de 1904 - Würzburg, 5 de juny de 1986) va ser un matemàtic alemany.
Grunsky va estudiar física a les universitats tècniques de Stuttgart i Berlín des de 1922 fins a 1927. Després de completar aquest curs com a enginyer graduat, Helmut Grunsky va començar a estudiar matemàtiques a la Universitat de Berlín. Allà es va doctorar el 1932 amb una tesi dirigida per Ludwig Bieberbach i Issai Schur.
A partir de 1930, en no trobar una posició acadèmica adient, Grunsky va treballar a la revista "Jahrbuch über die Fortschritte der Mathematik" de la qual va ser editor principal des de 1935 fins a 1939.
La guerra va marcar un punt d'inflexió en la carrera acadèmica de Grunsky; es va veure obligat a servir al Ministeri d'Afers Exteriors de Berlín com a criptògraf. Després d'acabar la guerra, va treballar com a professor de secundària a Trossingen fins al 1949, quan va ser nomenat professor de la universitat de Tubinga. Després d'una estança als Estats Units el curs 1950-1951, va ser professor a les universitats de Magúncia (1951-1958) i Würzburg, fins que es va retirar el 1972.
El seu treball científic comprèn tres llibres i més de 40 publicacions, principalment sobre teoria de les funcions geomètriques i anàlisi complexa.

## Referències

* ↑ Jenkins, 1989, p. 159.
* ↑ Pommerenke, 2004, p. xi.
* ↑ Siegmund-Schultze, 2004, p. xxxi i ss,.
* ↑ Jenkins, 1989, p. 160.
* ↑ Jenkins, 1989, p. 165-167.

## Bibliografia

* Jenkins, J.A. «Helmut Grunsky» (en anglès). Jahresbericht der Deutschen Mathematiker Vereinigung, Vol. 91, Num. 4, 1989, pàg. 159-167. ISSN: 0012-0456.
* Pommerenke, Ch. «Grunsky's Work and Influence in Function Theory». A: Oliver Roth, Stephan Ruscheweyh (eds.). Helmut Grunsky. Collected Papers (en anglès). Heldermann Verlag, 2004, p. xvii-xxx. ISBN 9783885385011.
* Siegmund-Schultze, R. «Helmut Grunsky in the Third Reich». A: Oliver Roth, Stephan Ruscheweyh (eds.). Helmut Grunsky. Collected Papers (en anglès). Heldermann Verlag, 2004, p. xxxi-l. ISBN 9783885385011.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Helmut Grunsky» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Vollrath, H.J. «Prof. Dr. Helmut Grunsky». Fakultät für Mathematik und Informatik - Universität Würzbug. [Consulta: 5 agost 2021]. (alemany)
* «Helmut Grunsky». Verzeichnis der Professorinnen und Professoren der Universität Mainz. [Consulta: 11 agost 2021]. (alemany)
# Genji Monogatari (manga)

Genji Monogatari (あさきゆめみし, Asakiyumemishi) és la versió japonesa manga de l'obra de Murasaki Shikibu Genji Monogatari, creada per Waki Yamato.

## Referències

* Yamato Waki Asaki Yume Mishi volums de l'1 al 10, Kodansha
* Yamato Waki Asaki Yume Mishi volums de l'11 al 13, Kodansha
# Clef

Clef (Cleph, Clephi, Clefi) fou un rei longobard d'Itàlia de la segona meitat del segle vi.
Era duc de Ticinum. Després de l'assassinat del rei Alboí (28 de juny de 572) va ser proclamat rei per la guarnició longobarda de Ticinum l'agost del 572. La fugida de Rosamunda (vídua d'Alboí) i Helmichis (germanastre del rei assassinat) que s'havien casat i el segon s'havia proclamat rei, van facilitar la seva entrada a Verona. Clef va perseguir de manera violenta a l'aristocràcia romana i romana d'Orient, implicada en l'assassinat d'Alboí, i va estendre la dominació longobarda per Itàlia ampliant els dominis a Llombardia i acabant la conquesta de Toscana.
Als divuit mesos de la seva proclamació fou assassinat junt amb la seva dona per un jove guàrdia, que era esclau i al que havia maltractat, probablement instigat pels romans d'Orient. Fou el pare d'Autari, que després fou rei, però a la seva mort es va obrir un període de deu anys d'interregne, conegut com a "Govern dels Ducs", en el qual els 36 ducs longobards van governar cadascun el seu ducat.

## Referències

* Pau el Diaca, Historia Longobardorum
* Gianluigi Barni, La conquête de l'Italie par les Lombards VIe siècle; les événements. Le Mémorial des Siècles, Éditions Albin Michel, París (1975) (ISBN 2-226-00071-2)
Viccionari
# Marie Arnal

Marie Arnal (Sainte-Foy-lès-Lyon, França, 21 de juliol de 1976) es una exfutbolista internacional francesa.
En la seua primera temporada en el Football Club de Lyon es va proclamar campiona de la Lliga femenina de França. Va tornar a guanyar el títol en 1992-93 i en 1994-96. Va debutar amb la Selecció femenina de futbol de França el 8 de setembre de 1995 contra la Selecció femenina de futbol d'Hongria, al entrar en la segona part en substitució de Sandrine Roux.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Football Club de Lyon | França | 1990-1997 |

## Referències

* «Marie Arnal» (en francés). FFF. [Consulta: 2 octubre 2017].
# Weweantic (Massachusetts)

Weweantic és un lloc designat pel cens situat al comtat de Plymouth en l'estat nord-americà de Massachusetts. En el Cens dels Estats Units del 2010 tenia 2.105 habitants i una densitat poblacional de 463,9 persones per km². Segons l'Oficina del Cens dels Estats Units, Weweantic té una superfície total de 4.54 km², de la qual 3.29 km² corresponen a terra ferma i (27.57 %) 1.25 km² és aigua.

## Demografia

Segons el Cens dels Estats Units del 2010, hi havia 2.105 persones residint en Weweantic. La densitat de població era de 463,9 hab./km². Dels 2.105 habitants, Weweantic estava compost pel 87.03 % blancs, el 3.23 % eren afroamericans, el 0.67 % eren amerindis, el 0.38 % eren asiàtics, el 0 % eren illencs del Pacífic, el 4.23 % eren d'altres races i el 4.47 % pertanyien a dos o més races. Del total de la població l'1.66 % eren hispans o llatins de qualsevol raça.
# Les Survivants

Les Survivants és una pel·lícula de thriller dramàtic francès del 2022 escrita i dirigida per Guillaume Renusson en el seu debut com a director de llargmetratge, i protagonitzada per Denis Ménochet, Zar Amir Ebrahimi i Victoire Du Bois. La pel·lícula es va estrenar mundialment en la competició oficial del Festival de Cinema Francòfon d'Angulema el 24 d'agost de 2022. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ «Les survivants | Entretien avec Guillaume Renusson, réalisateur» (en french). Caméo Nancy. Arxivat de l'original el 6 January 2023. [Consulta: 12 gener 2023].
* ↑ «Les survivants». Goita què fan, ara!. [Consulta: 29 febrer 2024].
# Gòngil

Gòngil és el nom dels següents personatges:
* Gòngil d'Erètria, militar grec
* Gòngil de Corint, militar grec
# Nikica Jelavić

Nikica Jelavic (Čapljina, RFS Iugoslàvia, 27 d'agost de 1985) és un futbolista croat que juga com a davanter per al club anglès West Ham United FC.

## Referències

* ↑ «Player Profile: Nikica Jelavić». Premier League [Consulta: 2 agost 2013]. Arxivat 29 de novembre 2015 a Wayback Machine.
# Glass no Kantai

Glass no Kantai (ガラスの艦隊, Garasu no Kantai), subtitulat La Legende du Vent de l'Univers (lit. la Llegenda del Vent de l'Univers), és una sèrie d'anime, co-animada per Satelight i Gonzo i produïda per Sony Pictures Entertainment, Asahi Broadcasting Corporation (ABC), GDH i Sotsu Agency, que s'emet primerament en Asahi Broadcasting Corporation el 4 d'abril del 2006 i el 21 de setembre del 2006.
Se feren un total de 26 episodis, amb episodi alternatiu del 17 també emès.
La sèrie dirigida per Minoru Ōhara i escrita per Shōji Yonemura, té els disseny originals de personatges d'Okama. Els dissenys mecànics de la sèrie foren fet per Shōji Kawamori i Kazutaka Miyatake amb Yutaka Izubuchi com a conseller conceptual.
# Geomembrana

Les geomembranes són làmines geosintètiques que asseguren l'estanquitat d'una superfície. Normalment es fan servir per posar remei a les pèrdues d'aigua per infiltració o per evitar la migració dels contaminants al sòl.

## Définició

La denominació de geomembrana està sotmesa a la norma AFNOR NFP 84-500.
Les geomembranes són productes adaptats a l'enginyeria civil, primes, contínues estanques als líquids. Actualment no es consideren geomembranes els productes amb un gruix funcional inferior al mil·límetre ni els que l'estanquitat està assegurada únicament per la presència d'un material argilós.
Generalment les geomembranes estan fetes de polietilè, d'alta i de baixa densitat (HDPE, VFPE), d'elastòmer bituminós, de polipropilè (PP) o en clorur de polivinil (PVC).
Generalment s'emmagatzemen en forma de corrons de llargada i amplada diferents que oscil·len entre 1 m per 10 m per les geomembranes bituminoses a 7,5 m per 200 m per les geomebranes de polietilè, per exemple.
Es fan servir en enginyeria civil, la construcció, agricultura, medi ambient i en la indústria.
Sovint són termosoldables per tal de realitzar les unions en condicions de qualitat i fiabilitat òptimes.

## Llocs d'ús

Les utilitzacions més esteses són:
* Estanquitat de conques d'aigua (basses);
* Estanquitat de turons;
* Estanquitat de conques de retenció anti contaminants ;
* Estanquitat de murs enterrats;
* Barreres actives de residus;
* Confinament de residus líquids.

## Bibliografia

* ICOLD Bulletin 135, Geomembrane Sealing Systems for Dams, 2010, Paris, France, 464 pgs.
* Rollin, A. and Rigo, J. M. (1991), Geomembranes: Identification and Performance Testing, Chapman and Hall Publ., London, 355 pgs.
* Müller, W. (2007), HDPE Geomembranes in Geotechnics, Springer-Verlag Publ., Berlin, 485 pgs.
# Maruga

Segons la mitologia catalana, una maruga era una mena d'ésser minúscul que vivia a l'aigua dolça tant de rius com de llacs, que entrava a dins dels cossos de les fadrines que tenien la desventura de beure'n l'aigua, mossegant-les i picant-les des de dins, i per art de màgia deixant-les embarassades.
A l'Alt Empordà hi ha una corranda que diu:
| « | Ai noies que aneu a l'aigua, que aneu a rentar a la Muga: mireu que us heu de guardar d'un pessic de sa Maruga. | » |

## Referències

* 1 2 Casanova Coll, Joan; Creus Saumell, Joan. «5.2. Maruga». A: Més ràpids que el llamp, més vius que el foc. Petits éssers fantàstics en l'àmbit lingüístic català. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2000, p. 271. ISBN 8484151824.
# Windsor

«Windsor» té aquests significats:
* Toponímia:
** Anglaterra:
*** Windsor (Anglaterra), localitat del comtat anglès de Berkshire, propera a Londres
*** Castell de Windsor, una de les residències de la monarquia britànica
** Canadà: Windsor (Ontario)
** Estats Units:
*** Windsor (Califòrnia)
*** Windsor (Carolina del Nord)
*** Windsor (Carolina del Sud)
*** Windsor (Colorado)
*** Windsor (Connecticut)
*** Windsor (Illinois), diversos indrets
*** Windsor (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts
*** Windsor (Maine)
*** Windsor (Missouri)
*** Windsor (Nova Hampshire)
*** Windsor (Nova York)
*** Windsor (Pennsilvània)
*** Windsor (Vermont)
*** Windsor (Virgínia)
*** Windsor (Wisconsin)
*** Windsor Locks, població dels Estats Units a l'estat de Connecticut
*** East Windsor, població dels Estats Units a l'estat de Connecticut
*** New Windsor (Maryland), població dels Estats Units a l'estat de Maryland
*** South Windsor, població dels Estats Units a l'estat de Connecticut
*** View Park-Windsor Hills, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
*** West Windsor, població dels Estats Units a l'estat de Vermont
** Espanya:
*** Teatre Windsor, teatre desaparegut de Barcelona.
*** Torre Windsor, gratacels de Madrid que va patir un incendi el febrer del 2005.
* Noblesa:
** Casa de Windsor, dinastia dels reis de la corona britànica.
** Duc de Windsor, títol nobiliari usat per Eduard VIII del Regne Unit
* Miscel·lània:
** Les alegres comares de Windsor, comèdia de William Shakespeare
** Les alegres comares de Windsor (òpera). Òpera de Carl Otto Nicolai basada en l'obra de Shakespeare abans esmentada
# Hilario Prádanos

Hilario Prádanos (Valladolid, 14 de gener, 1828 - idem. 28 de juny, 1889) fou un compositor i mestre de capella castellà.
Durant el segle xix la catedral de Valladolid va seguir constituint un focus de creació musical important, i un dels personatges vinculats a la institució catedralícia fou Hilario Prádanos, que va rebre la seva primera formació com a nen de cor del mestre de capella Antonio García Valladolid, al mateix temps que seguia la carrera eclesiàstica. D'aquell mestre, Prádanos va prendre el gran estil orquestral i ampul·lós de principis de segle. El 1848 aconseguí la plaça de mestre de capella i organista de la parròquia de "San Juan" de Nava del Rey. El 1850 passà a Madrid, on completà els estudis amb Hilarión Eslava i d'aquest agafà els aires de reforma de la música religiosa. I el 1852 guanyà per oposició el magisteri de la catedral de Lleó. El 1859 també per oposició, se li concedí la plaça de mestre de capella de la basílica del Pilar a Saragossa, càrrec que desenvolupà fins al 1882 i on tingué entre els seus molts alumnes a Justo Blasco Compans; aquest any 1882, renuncià al magisteri, restant en la mateixa Seu com a beneficiat de gràcia. Finalment va tornar com beneficiat de la catedral de Valladolid on va col·laborar amb la capella de música i on va morir sent canonge de la catedral. A més, a la ciutat castellana va fundar una de les primeres acadèmies musicals d'interès professional.
Va compondre moltes obres religioses, que es conserven i encara alguna s'executa en les catedrals on fou mestre. algunes d'elles figuren en la col·lecció publicada per Eslava amb el títol de Lira sacro-hispana.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 46, pàg. 1176. (ISBN-84-239-4546-4)
# Notes from Underground

Notes from Underground és una pel·lícula d'humor negre del 1997 dirigida i escrita per Gary Walkow. És una adaptació de la novel·la de Fiódor Dostoievski Apunts del subsòl.

## Repartiment

* Henry Czerny com a The Underground Man
* Sheryl Lee com a Liza
* Charles Stratton com a Jerry
* Geoffrey Rivas com a Tom

## Referències

* ↑ «Reflexiones desde el sótano». FilmAffinity. [Consulta: 22 agost 2015].
* ↑ Brennan, Sandra. «Notes from Underground». Allmovie. [Consulta: 22 agost 2015].
* ↑ «Notes from Underground». Allmovie. [Consulta: 22 agost 2015].
# Cleetes

Cleetes (grec antic: Κλεοίτας, llatí: Cleoetas) fou un escultor i arquitecte que va construir el mecanisme de sortida de les curses de carros (anomenat áphesis) a l'estadi d'Olímpia. Va fer l'estàtua d'un guerrer en bronze que era a l'acròpoli d'Atenes en temps de Pausànias. Era fill d'Arístocles, i el seu fill també es va dir Arístocles. Hom atribueix el seu naixement a Sició i a Atenes.

## Notes

* ↑ Segons la forma del nom que proposen el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* ↑ Dictionary of Greek and Roman Antiquities Edited by William Smith. Walton and Maberly, 1859, p. 610–.
* ↑ James Lynch. The Ancient Olympiads: 776 BC to 393 AD. Warwick Press Inc., 18 novembre 2015, p. 99–. ISBN 978-1-987944-00-6.
* ↑ Pausanias. The Description of Greece. R. Priestley, 1824, p. 129–.
* ↑ Francesco Milizia. The Lives of Celebrated Architects, Ancient Amd Modern: With Historical and Critical Observations on Their Works, and on the Principles of the Art. J. Taylor, 1826, p. 36–.
# Maruina caceresi

Maruina caceresi és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: el Perú.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Víktor Jdànov

Víktor Mikhàilovitx Jdànov (rus: Виктор Михайлович Ждaнов, 13 de febrer de 1914 - 1987) va ser viceministre de Sanitat de la Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques, metge i membre de l'Acadèmia de Ciències de l'URSS.
Destaca la seva proposició a l'Organització Mundial de la Salut per aconseguir l'eliminació de la verola a escala mundial.
# Land's End

Land's End (Penn-an-Wlas en llengua còrnica) és l'extrem oest de la península de Penwith a la costa de Cornualla, a la Gran Bretanya. És a uns 13 km a l'oest de Penzance. És el punt més occidental de la Gran Bretanya, i el seu nom significa «fi de la Terra», semblant a altres indrets com Fisterra a Galícia o Finisterre a França.
La distància des de Land's End (extrem sud-oest de Gran Bretanya) a John o' Groats a Escòcia (extrem nord-est de Gran Bretanya) és de 1.349 km per carretera. Les illes Scilly es troben a uns 45 km al sud-oest de Land's End.

## Una zona de flora excepcional

La zona està llistada per l'organització Plantlife com una «àrea important per a plantes» (Important Plant Area). La formació geològica particular dels penya-segats, en combinació amb els efectes de l'antiga indústria minera van crear un biòtop ideal per a líquens rars, com el Teloschistes flavicans a la zona de Porthgwarra. Espècies comunes són el bruc vermell i la bruguerola, les més rares són el Centaurium scilloides, Poa infirma, Lotus subbiflorus, boques de dragó, Fossombronia angulosa, Trifolium occidentale. A les prades marítimes de les penyes més escarpades proliferen festuca rogenca, Scilla verna, pastanaga salvatge, vulnerària, Plantago maritima així com els molt més rars peu de llebre i Trifolium ornithopodioides.

## Referències

* ↑ «Land's End». Plantlife. Arxivat de l'original el 2012-07-01. [Consulta: 28 desembre 2015].
# Nikolàievski (Buriàtia)

* Per a altres significats, vegeu «Nikolàievski».
Nikolàievski (en rus: Николаевский) és un poble (un possiólok) de la República de Buriàtia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.295 habitants.

## Referències

* ↑ Карта Джидинского района Бурятии
* ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2017 года Arxivat 2017-07-31 a Wayback Machine. Plantilla:Retrieved
* ↑ Расстояние от Алцака до Петропавловки 73 км
* ↑ Расстояние от Хандагатая до Тарбагатая
# Gambassi Terme

Gambassi Terme és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Florència, a la regió italiana de la Toscana, situat a uns 35 km al sud-oest de Florència.
L'1 de gener de 2018 tenia 4.860 habitants.

## Llocs d'interès

* L'església de San Giovanni Battista, a la frazione de Varna, que conté una rèplica de l'obra "Madonna amb Nen i Sants" d'Andrea del Sarto.
* L'església romànica Pieve de Santa Maria Assunta (segle XII).
* Parc municipal (Parco comunale), antic jardí de la Villa Sinnai.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 24 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Gambassi Terme - Lloc web oficial (italià)
# Coloman Moser

Koloman Moser (Viena, 30 de març de 1868 - 18 d'octubre de 1918), també anomenat Kolo Moser va ser pintor, dibuixant i dissenyador austríac i un dels fundadors de la Sezession. Va realitzar dissenys per a mobles, teles, vidres, etc. També va ser creador de l'Ert Fil Dol (pintura). Coloman Moser va ser també un dels dissenyadors en els tallers Wiener Werkstatte.

## Enllaços externs

* WOKA Arxivat 2015-06-30 a Wayback Machine. (alemany) (anglès)
* Wiener Werkstätte (alemany) (anglès)
# Marugame

Marugame (丸亀市, Marugame-shi) és una ciutat i municipi de la prefectura de Kagawa, a la regió de Shikoku, Japó. És el segon municipi més populós de Kagawa i el seté de la regió de Shikoku.

## Geografia

El municipi de Marugame està situat a la part occidental de la prefectura de Kagawa, al nord-oest de l'illa de Shikoku. El terme municipal de Marugame comprén territori a Shikoku i a petites illes de la mar interior de Seto, amb la que fa costa al nord. El terme municipal de Marugame limita amb els d'Utazu i Sakaide a l'est; amb Ayagawa i Mannō al sud i amb Zentsūji i Tadotsu a l'oest.

## Història

Des d'almenys el període Heian fins al període Tokugawa, l'àrea on es troba l'actual ciutat de Marugame va formar part de la província de Sanuki. El 15 de febrer de 1890 es va fundar la vila de Marugame. Marugame fou fundada oficialment com a ciutat a l'abril de 1899, a principis de l'era Meiji. Marugame fou el 53é municipi del Japó en tindre un codi de municipi. El 22 de març de 2005 la ciutat de Marugame es fusionà amb les viles d'Ayauta i Hanzan, pertanyents al districte d'Ayauta, per fundar la nova ciutat de Marugame.

## Política i govern
### Alcaldes

En aquesta taula només es reflecteixen els alcaldes democràtics, és a dir, des de l'any 1947. En el cas particular de Marugame, la llista comença el 2005, quan es funda el municipi.
| Alcalde | Inici del mandat | Fi del mandat | Partit | Partit |
| Tetsuji Arai | 2005 | 2013 | | Ind |
| Masaharu Kaji | 2005 | | | Ind |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| ND | ND | ND | 87.271 | 81.523 | 78.263 | 94.849 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 101.253 | 108.356 | 110.446 | 109.148 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils de Shikoku (JR Shikoku)
** Marugame - Sanuki-Shioya
* Ferrocarril Elèctric Takamatsu-Kotohira (Kotoden)
** Kurikuma - Okada

### Carretera
## Agermanaments

* Nanao, prefectura d'Ishikawa, Japó. (1 de novembre de 1974)
* Sant Sebastià, País Basc, Espanya. (6 de novembre de 1990)
* Tokoname, prefectura d'Aichi, Japó. (27 de març de 1997)
* Zhangjiagang, província de Jiangsu, RPX. (28 de maig de 1999)
* Yurihonjō, prefectura d'Akita, Japó. (7 de febrer de 2014)
* Kyōgoku, Hokkaido, Japó.
* Maibara, prefectura de Shiga, Japó.
* Daisen, prefectura de Tottori, Japó.
* Imabari, prefectura d'Ehime, Japó.
* Tōon, prefectura d'Ehime, Japó.
* Guadalupe, Califòrnia, EUA.

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=37202
* ↑ https://www.pref.kagawa.lg.jp/content/tandoku/kouhou/w3cz95150312151105.shtml
* ↑ Statistics Bureau of Japan
* ↑ http://www.city.nanao.lg.jp/koho/aramashi/profile/index.html
* 1 2 3 https://www.city.marugame.lg.jp/kouryutoshi/
* ↑ «ともに生駒氏の城下町／丸亀市と由利本荘市が友好都市協定». 四国新聞社, 09-02-2014 [Consulta: 10 febrer 2014].
# Williamsport

«Williamsport» té aquests significats:
* Williamsport (Indiana), població a l'estat d'Indiana (EUA)
* Williamsport (Maryland), població a l'estat de Maryland (EUA)
* Williamsport (Ohio), població a l'estat d'Ohio (EUA)
* Williamsport (Pennsilvània), població a l'estat de Pennsilvània (EUA)
* South Williamsport, població a l'estat de Pennsilvània (EUA)