OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dornach (Solothurn)

Dornach és un municipi del cantó de Solothurn (Suïssa), cap del districte de Dorneck.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ Dornach (Solothurn) en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Dormint amb el diable

Dormint amb el diable (títol original: Sleeping with the Devil) és una pel·lícula estatunidenca per televisió dirigida per William A. Graham estrenada el 1997. Està basada en la novel·la del mateix nom escrita per Suzanne Finstad. Ha estat doblada al català.

## Argument

Rebecca Dubrovich (Shannen Doherty) és una jove infermera provinent de Califòrnia, que s'enamora del milionari Dick Strang (Tim Matheson). Inicien una relació, fins que la jove descobreix que ell és un mentider, sàdic i infidel, per la qual cosa acaba amb ell. Strang en venjança la comença a assetjar, fins que contracta un sicari perquè mati la noia. No aconsegueix el seu propòsit, però queda paraplègica a causa dels trets. En aquest estat Rebecca lluita perquè Dick sigui condemnat i fa un tractament per poder tornar a caminar, on coneix al doctor Jerrold Petrofsky que l'acull i ajuda. Finalment Dick és arrestat per frau en passaports, Rebecca torna a caminar, aconsegueix el somni de córrer una marató i es casa amb el doctor Petrofsky.

## Repartiment

* Shannen Doherty: Rebecca Dubrovich
* Tim Matheson: Dick Strang
* Bonnie Bartlett: Stasha Dubrovich
* Steve Eastin: Wes Dubrovich
* David Bowe com el Dr. Jerrold Petrofsky
* Kate McNeil: Liz

## Referències

* ↑ «Dormint amb el diable». esadir.cat.
* ↑ «Sleeping with the Devil». Allociné.
# Mugnano di Napoli

Mugnano di Napoli és un municipi italià, situat a la regió de Campània i a la Ciutat metropolitana de Nàpols. L'any 2019 tenia 35.203 habitants.
# Andouillé-Neuville

Andouillé-Neuville (en bretó Andolieg-Kernevez, en gal·ló Andólhae) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 691 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 408 | 428 | 398 | 365 | 423 | 504 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Emile Honoré | |
# Plaça de la Cebada

La Plaza de la Cebada és una de les plaças més antigues de la ciutat de Madrid. És famosa per residir en ella el mercat homònim. Està situada a La Latina entre els carrers de Toledo, Ordi, humillador i la Puerta de Moros. Va ser emprada al segle xix com un espai d'execució pública de reus a mort.

## Història

L'etimologia del nom de la plaça es deu al carrer proper homònim en la qual se separava l'ordi garbellant la destinada al farratge dels cavalls del rei i de la qual s'aprovisionava als regiments de cavalleria. El gra ho portaven a vendre a la plaça els pagesos de la rodalia de la província de Madrid. Una de les primeres institucions és l'Hospital de la Latina que es va construir en terrenys que va baratar Beatriz Galindo amb uns altres que posseïa Isabel la Catòlica en la Porta de Moros. La Plaça es va formar com a tal a partir del segle xvi i era emprada com un mercat de verdures, cereals i productes de porc. L'espai s'ofereix a l'encomana de Moratalaz, de l'orde de Calatrava, segons es veu per escriptura atorgada en 1536 per Rodrigo de Coalla. Al segle xvii s'instal·la una font a l'espai de la plaça.
La plaça apareix en el Plànol de Teixeira de Madrid i ocupa un espai tan gran com la Plaça Mayor. El 19 de juny de 1622 la hi va condicionar com un jardí públic amb motiu de les celebracions de San Isidro. A la plaça es van celebrar durant el segle xviii les denominades Fires de Madrid. Després de la fi del Trienni Liberal, el 7 de novembre de l'any 1823 és sentenciat a mort i executat a la plaça Rafael del Riego entre els insults de part de la població madrilenya, quan anys abans l'havien aclamat, per iniciar el moviment militar i popular que va posar final al govern absolut del rei Ferran VII.

## Referències

* ↑ Pedro de Répide, (Ed. 2007), Las Calles de Madrid, Ed. La Librería,6ª Ed., págs. 148-150
# Musaranya guarnida

La musaranya guarnida (Sorex ornatus) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu a Califòrnia (EUA) i Baixa Califòrnia (Mèxic).
# Dormidóntovka (poble)

* Per a altres significats, vegeu «Dormidóntovka».
Dormidóntovka (en rus: Дормидонтовка) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2018 tenia 450 habitants. Pertany al districte rural de Viàzemski.

## Referències

* ↑ Центральная библиотека им. Н. Островского
# Regil·lensis

Regil·lensis és el nom dels següents personatges:
* Membres de la gens Postúmia:
** Aulus Postumi Albus Regil·lensis, cònsol el 496 aC i vencedor a la batalla del Llac Regil, de la qual prengué l'agnomen.
** Espuri Postumi Albus Regil·lensis, cònsol el 466 aC i integrant del primer decemvirat el 451 aC; fill de l'anterior.
** Aulus Postumi Albus Regil·lensis, cònsol el 464 aC i germà de l'anterior.
** Espuri Postumi Albus Regil·lensis, tribú consular el 432 aC i nebot de l'anterior.
** Publi Postumi Albí Regil·lensis, tribú consular el 414 aC, fill d'un dels anteriors.
** Marc Postumi Albí Regil·lensis, censor el 403 aC, germà o cosí de l'anterior.
** Aulus Postumi Albí Regil·lensis, tribú consular el 397 aC, germà o cosí dels anteriors.
** Espuri Postumi Albí Regil·lensis, tribú consular el 394 aC, germà o cosí dels anteriors.
* Membres de la gens Clàudia:
** Api Claudi Sabí Regil·lensis, cònsol el 495 aC originari de la ciutat sabina de Regil.
** Gai Claudi Sabí Regil·lensis o simplement Gai Claudi Sabí, cònsol el 460 aC i fill de l'anterior.
** Api Claudi Sabí Regil·lensis o simplement Api Claudi Sabí, cònsol el 471 aC i germà de l'anterior.
** Api Claudi Cras Regil·lensis Sabí o simplement Api Claudi Cras, cònsol el 471 i el 451 aC i fill de l'anterior.
# Andosins

Els andosins (en grec Ἀνδοσίνοι) eren un poble que l'historiador grec Polibi de Megalòpolis situa a la península Ibèrica, entre l'Ebre i els Pirineus. Polibi els esmenta en descriure els pobles als quals es va enfrontar l'exèrcit d'Hanníbal quan es disposava a passar els Pirineus en direcció cap a Roma, en el context de la Segona Guerra Púnica. Juntament amb els andosins, Hanníbal va derrotar els ilergets, els bargusis i els airenosis.
Tradicionalment hom els ha localitzat a la vall d'Andorra, per proximitat geogràfica i semblança entre tots dos noms, dins el territori dels antics ceretans. Seguint aquesta hipòtesi, hom ha volgut suposar que parlaven una llengua força pròxima al basc (que podria ser ibèric o una llengua pròxima a aquestes dues), cosa que encaixa amb la toponímia preromana d'Andorra, i ha relacionat llur nom amb el basc handi 'gran'. No obstant això, els motius de la identificació són força febles i no es tracta més que d'una hipòtesi.

## Enllaços externs

* Museu d'arqueologia de Catalunya. La ruta dels ibers.
* Mapa detallat dels pobles d'Ibèria preromans (200aC) Arxivat 2011-02-26 a Wayback Machine..

## Referències

* ↑ Polibi III 35.2.
* ↑ Santacana, Joan; Joan Sanmartí. Els ibers del nord. Barcelona: Rafael Dalmau (Editor), 2005, p. 38. ISBN 8423206912.
* ↑ Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 42; entrada "Andorra"
* ↑ Andorra. Història. La formació d'Andorra. L'Enciclopèdia Catalana. Data d'accés: 5 de setembre, 2008
* ↑ Tovar, Antonio. Iberische Landeskunde. Segunda parte. Tomo 3 (en castellà). Baden-Baden: Valentin Koerner, 1989, p. 45. ISBN 387320813X.
* ↑ Ángel, Iniesta. «Pueblos prerromanos de Levante, Cataluña y Baleares». A: Colonizaciones y formación de los pueblos prerromanos. Madrid: Gredos, 1989, p. 368. ISBN 8424913868.
# Musaranya grossa de Zimbàbue

La musaranya grossa de Zimbàbue (Crocidura luna) és una espècie d'eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu a Angola, Burundi, la República Democràtica del Congo, Kenya, Malawi, Moçambic, Ruanda, Tanzània, Uganda, Zàmbia i Zimbàbue.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Crocidura luna. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 18 desembre 2007 (en anglès).
# Santa Engràcia de Montalbà

Santa Engràcia de Montalbà és una capella de l'antic terme de Montalbà dels Banys, del terme comunal dels Banys d'Arles i Palaldà, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord).
Està situada al nord-oest de l'antic terme de Montalbà, al nord-oest de Can Mascarat, aturonada en una carena que davalla del termenal entre els Banys d'Arles i Palaldà i Arles, a ponent de la carretera departamental D53. Des de la carretera, cal pujar a peu fins a l'ermita.
Santa Engràcia fou dependència de Santa Maria d'Arles; la primera documentació és del 1285, i en aquest document es diu que eclesiàsticament depenia de Santa Maria de Montalbà. El 1369 consta a Arles un prior de Santa Engràcia, cosa que, malgrat la manca de documentació que en parli, fa pensar que fou un priorat depenent d'Arles. El 1570 encara s'esmenta el priorat, mentre que a finals del segle xvii ja consta com a ermita.
Hi havia un retaule gòtic, del segle xv, que fou robat el 1972, i encara s'hi conserva una talla de la Mare de Déu, que és còpia d'una imatge romànica desapareguda.
L'edifici, molt senzill, és d'una sola nau capçada per un absis semicircular a llevant, en el qual s'obre una finestra de punt rodó i doble biaix. La porta original era al mur meridional, però se n'obri una altra al frontispici, a ponent, sota l'espadanya, que ara només conserva el muntant septentrional. L'interior és cobert amb volta de canó, i la unió de la nau amb l'absis presenta un arc triomfal. L'aparell és força irregular, de carreus petits irregulars. Podria ser datada entre els segles xi i xii.
Diverses excursions de la zona del Vallespir Mitjà tenen aquest coll com a escenari d'una part del seu recorregut.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «11 - Els Banys d'Arles i Palaldà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Clos, Jany. «La chapelle Sainte-Engrâce (Montalba d'Amélie))». A: 66 églises et chapelles romanes en vallée du Tech. Itinéraires historiques, culturels, artistiques et paysagers au coeur du Pays Catalan. Ceret: Mag-grup, 2013 (Itinéraires romans en Catalogne). ISBN 978-2-9545023-0-4.
* Gavín, Josep M. «Vall 43. Santa Engràcia de Montdoní». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Morellàs i les Illes». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Ponsich, Pere; Ramos i Martínez, Maria-Lluïsa. «Els Banys d'Arles: Santa Engràcia». A: El Vallespir. El Capcir. El Donasà. La Fenolleda. El Perapertusès. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (Catalunya romànica, XXV). ISBN 84-412-2514-1.

## Referències

* ↑ Santa Engràcia de Montalbà en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Ponsich i Ramos, 1996.
* ↑ L'excursió a Mes belles randonnées expliquées
# Diamond League

La Diamond League són una sèrie d'esdeveniments anuals d'atletisme que començaren a fer-se des de l'any 2010, començant amb la IAAF Diamond League de 2010. És organitzat per l'Associació Internacional de Federacions d'Atletisme (IAAF) i està destinada a reemplaçar a la IAAF Golden League, la qual se celebrava anualment des de 1998.
Està composta de catorze dates al llarg de l'any. Mentre que la Golden League va ser formada per incrementar el perfil de lideratge de les competicions de l'atletisme europeu, la Diamond League té com a objectiu "millorar l'atractiu mundial d'atletisme anant fora d'Europa per primera vegada." A més dels actuals membres de la Golden League i altres reunions d'Europa, la nova sèrie inclourà esdeveniments en els Estats Units, la Xina i Qatar.

## Cites

Els següents 14 esdeveniments esportius han sigut confirmats per l'any 2010:
| Data | Nom | Estadi | Ciutat | País |
| 14 de maig | Qatar Athletic Super Grand Prix | Estadi Khalifa International | Doha | Qatar |
| 23 de maig | Shanghai Golden Grand Prix | Estadi de Xanghai | Xangai | R.P. de la Xina |
| 4 de juny | Bislett Games | Estadi Bislett | Oslo | Noruega |
| 10 de juny | Golden Gala | Estadi Olímpic de Roma | Roma | Itàlia |
| 19 de juniol | Adidas Grand Prix | Estadi Icahn | Nova York | Estats Units |
| 3 de juliol | Prefontaine Classic | Hayward Field | Eugene | Estats Units |
| 8 de juliol | Athletissima | Stade de La Pontaise | Lausanne | Suïssa |
| 11 de juliol | Gran Premi Britànic d'atletisme | Estadi Internacional de Gateshead | Gateshead | Regne Unit |
| 16 de juliol | Meeting Areva | Stade de France | Saint-Denis | França |
| 22 de juliol | Herculis | Estadi Louis II | Montecarlo | Mònaco |
| 6 d'agost | DN Galan | Estadi Olímpic d'Estocolm | Estocolm | Suècia |
| 13 i 14 d'agost | London Grand Prix | Crystal Palace | Londres | Regne Unit |
| 19 d'agost | Weltklasse Zürich | Letzigrund | Zúric | Suïssa |
| 27 d'agost | Memorial van Damme | Estadi Rei Balduí | Brussel·les | Bèlgica |

## Referències

* 1 2 3 «IAAF to launch global Diamond League of 1 Day Meetings» (en anglès). IAAF.org, 02-03-2009. [Consulta: 2 març 2009].
# Districtes del Baix Rin

Els Districtes del Departament del Baix Rin són 5:
| Districte | Subprefectures | Municipis | PoBlació al 2013 | Area (km²) |
| Districte de Haguenau-Wissembourg | Haguenau | 142 | 239,965 | 1422 |
| Districte de Molsheim | Molsheim | 77 | 102,824 | 771 |
| Districte de Saverne | Saverne | 163 | 129,344 | 1244 |
| Districte de Sélestat-Erstein | Sélestat | 101 | 154,943 | 981 |
| Districte d'Estrasburg | Estrasburg | 33 | 482,384 | 338 |

## Història

* 1790: creació del departament del Baix Rin amb 4 districtes : Benfeld, Haguenau, Estrasburg, Wissembourg
* 1793: creació del districte de Sarre-Union
* el districte de Benfeld és desplaçat a Schlestadt
* 1800: creació dels districtes de: Barr, Saverne, Estrasburg, Wissembourg
* 1806: la sotsprefectura de Barr és desplaçada a Schlestadt
* 1871: supressió del departament, és annexat a l'Imperi Alemany. Creació del Districte de Baixa-Alsàcia, un dels tres de la regió d'Alsàcia-Lorena
* 1919: retorna a França i es restaura el departement: Erstein, Haguenau, Molsheim, Saverne, Sélestat, Strasbourg-Ville, Strasbourg-Campagne, Wissembourg
* 1974: els districtes de Sélestat i Erstein són reagrupats en el districte de Sélestat-Erstein (sotsprefectura à Sélestat)
* 2015: Desapareixen els districtes de Haguenau, Strasbourg-Campagne, Strasbourg-Ville i Wissembourg; i es creen els districtes d'Estrasburg i el de Haguenau-Wissembourg
# J-2 (motor de coet)

El motor de coet J-2 de Rocketdyne fou el motor de coet amb combustible d'hidrogen líquid més gran produït als Estats Units abans dels motors principals del transbordador espacial (SSME), i se l'està revivint per donar suport al retorn de la NASA a la Lluna.
El J-2 era un dels components principals del coet Saturn V. Es feien servir cinc motors J-2 a l'S-II, el segon tram del Saturn V. Es feia servir un motor J-2 a l'S-IVB, el tercer tram del Saturn V i segon tram del Saturn IB. Hi havia propostes per utilitzar un nombre variable de motors J-2 als trams superiors del coet Nova, finalment abandonat.
Una característica única del motor J-2 (en aquell temps) era la seva capacitat de tornar-se a engegar després d'haver estat apagat. El motor J-2 de l'S-IVB estava dissenyat per engegar-se dues vegades. La primera, en què romania encès durant uns dos minuts, posava la nau Apollo en òrbita terrestre, i després s'apagava. Després d'una revisió per part de la tripulació que la nau funcionava com calia, es tornava a encendre el J-2 per a la injecció translunar. Aquesta engegada de sis minuts i mig accelerava la nau Apollo fins a la velocitat d'escapament i la posava rumb a la Lluna.
# Ranel·la

Ranella és un gènere de gastròpodes marins de la família Ranellidae propis d'aigües càlides de mars tropicals.

## Característiques

La seva conquilla és sòlida, llarga, espiralada, amb una obertura arrodonida, amb un canal sifonal conspicu, inclinat cap a l'esquerra. Posseïx varices, costelles, arrodonides i cridaneres, la qual cosa dota d'una textura especial aquesta conquilla.

## Taxonomia

* Ranella gigantea. Corn rugós, espècie de la família dels tritònids que viu a profunditats superiors a 50 m, a les zones de coralls. La closca presenta rugositats en forma de petits punts en relleu, que formen línies concèntriques perpendiculars a l'eix longitudinal del cargol.
* Ranella olearius Linnaeus, 1758.
* Ranella parthenopaeum von Salis, 1793. Alguns autors no la consideren Ranella, sinó d'un gènere distint, en el qual rebria el nom de Cymatium parthenopeum (von Salis, 1793)
* Ranella australasia australasia (Perry, G, 1811).

## Referències

* R.Tucker Abbott & S. Peter Dance, 1982, Compendium of Seashells, Duttin, New York
* ↑ Enciclopèdia de Menorca, Tom III, pàgs. 98-112
# Porchères

Porchères és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 475 | 524 | 531 | 541 | 668 | 726 | 865 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Barrau | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Musaranya lleonada

La musaranya lleonada (Crocidura fulvastra) és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae) que viu a la sabana. oriünda d'Etiòpia, Kenya, Mali, Nigèria, el Sudan i, possiblement també, Benín, Burkina Faso, Camerun, República Centreafricana i Txad. Es va extingir a Egipte. Actualment no hi ha amenaces greus per aquesta espècie molt estesa.

## Referències

* 1 2 3 Hutterer, R.; Jenkins, P. (2016). "Crocidura fulvastra (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]
* ↑ The Taxonomicon (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Saumac

Saumac (Saumacus) fou un rei dels escites de la zona del Bòsfor Cimmeri. Les seves exigencies de tribut al Regne del Bòsfor no van poder ser satisfetes i vers el 108 aC Saumac es va apoderar del regne posant fi a la dinastia espartòquida. El rei Parisades V llavors va cedir la sobirania a Mitridates VI Eupator del regne del Pont, que va enviar una expedició que va eliminar a Saumac (vers 107 aC).

## Referències

* ↑ E. I. McQueen. Diodorus Siculus: The reign of Philip II : the Greek and Macedonian narrative from Book XVI : a companion. Bristol Classical Press, 1995. ISBN 978-1-85399-385-5.
* ↑ M CLEMENT HALL. THE CRIMEA. A VERY SHORT HISTORY. Lulu.com, març 2014, p. 21–. ISBN 978-1-304-97576-8.
* ↑ Martha Ross. Rulers and Governments of the World: Earliest Times to 1491. Bowker, 1978. ISBN 978-0-85935-021-1.
# Ducat de Noailles

El comtat de Noailles fou un títol francès lligat al domini de Noailles, creat vers el 1540 pel rei de França en favor d'Antoni primer comte de Noailles (1540-1562) fill de Lluís senyor de Noailles (+1540)

## Llista de comtes de Noailles

* Antoni, comte de Noailles 1540-1562
* Enric I, comte de Noailles 1562-, comte d'Ayen 1593-1632
* Francesc I, comte de Noailles, comte d'Ayen 1632-1663 (fill)
El comtat fou elevat a ducat (sense pairia) amb l'agregació de tres altres senyories (Arches, Terrasson i Mansac) pel rei el 1883

## Llista de ducs de Noailles

* Anne, duc de Noailles, comte d'Ayen 1663-1678
* Anne Juli, duc de Noailles i mariscal de França, comte d'Ayen 1678-1708 (fill)
* Adrià Maurici, duc de Noailles (1708-1766) i mariscal de França, comte d'Ayen 1708-1737
* Lluís, duc d'Ayen 1737-1766, duc de Noailles (1766-1793)
* Joan Lluís, duc d'Ayen 1766-1793, duc de Noailles (1793-1824) (després de 1789 només el títol)
* Pau, duc d'Ayen 1793-1824, duc de Noialles (1824-1885)
* Juli Carles, duc d'Ayen 1824-1885, duc de Noailles (1885-1895)
* Adrià Maurici, duc d'Ayen 1885-1895, duc de Noailles (1895-1953)
* Joan Maurici, duc d'Ayen 1895-1945
* Francis Agenor, duc d'Ayen 1945-1953, duc de Noailles (1953-2009)
* Heli Maria, duc d'Ayen 1953-2009, duc de Noailles (2009-)
* Emmanuel Paul Lluís Maria, duc d'Ayen 2009- (hereu del títol de Noailles)

## Vegeu també

* Comtat d'Ayen
* Ducat d'Ayen

## Fonts

* Jean Baptiste Pierre Jullien de Courcelles, 'Histoire généalogique et héraldique des pairs de France, 1827, pàgines 75-77.
# Ima Garrastatxu Urbaneja

Ima Garrastatxu Urbaneja (Valle de Trápaga-Trapagaran, 8 de desembre de 1963) és una periodista i política basca. Va esdevenir alcalde de Durango després de les eleccions municipals del 2019 com a cap de llista de la candidatura d'Euskal Herria Bildu.

## Referències

* ↑ Ferreras, Belén. «Ima Garrastatxu, candidata de EH Bildu en Durango: "No sé si el lehendakari va al ambulatorio del pueblo. Yo sí y sé cuáles son las necesidades"» (en castellà), 24-05-2023. [Consulta: 24 abril 2024].
* ↑ «Ima Garrastatxu es ya la primera alcaldesa independentista de izquierdas de Durango» (en castellà). Naiz, 15-06-2019. [Consulta: 24 abril 2024].
# Alcippe

Alcippe és un gènere d'ocells passeriformes que forma la monotípica família dels alcipeids (Alcippeidae). Recentment s'ha reestructurat el gènere, que ha estat inclòs a altres famílies com els pel·lorneids i els timàlids.

## Taxonomia

Al gènere Alcippe s'incloïen moltes espècies que actualment s'han ubicat a la família dels paradoxornítids o sílvids i un grup de set espècies es va transferir al nou gènere Schoeniparus de la família dels pel·lorneids. Amb la reordenació de les espècies, actualment es troben antigues espècies d'aquest gènere a tres famílies: als gèneres Lioparus i Fulvetta en Paradoxornithidae, Schoeniparus en Pellorneidae, i Alcippe en Alcippeidae.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021) el present gènere està format per 10 espècies:
* alcipe rogenca (Alcippe poioicephala).
* alcipe cellanegra (Alcippe grotei).
* alcipe bruna (Alcippe brunneicauda).
* alcipe de Java (Alcippe pyrrhoptera).
* alcipe del Nepal (Alcippe nipalensis).
* alcipe de David (Alcippe davidi).
* alcipe de Huet (Alcippe hueti).
* alcipe caragrisa (Alcippe morrisonia).
* alcipe de Yunnan (Alcippe fratercula).
* alcipe muntanyenca (Alcippe peracensis).

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela, eds. (Gener 2021). "Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes". IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union
* ↑ Cai, T.; Cibois, A.; Alström, P.; Moyle, R.G.; Kennedy, J.D.; Shao, S.; Zhang, R.; Irestedt, M.; Ericson, P.G.P.; Gelang, M.; Qu, Y.; Lei, F.; Fjeldså, J. (2019). "Near-complete phylogeny and taxonomic revision of the world's babblers (Aves: Passeriformes)". Molecular Phylogenetics and Evolution. 130: 346–356.