OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Monument historique (França)

Un monument historique (MH, monument històric en francès) és una figura jurídica francesa de protecció d'un monument pel seu interès històric, artístic o arquitectònic. Es tracta d'un reconeixement de l'interès públic d'un immoble (edifici, jardí o parc, zona arqueològica, etc.), conjunt d'immobles o parts d'aquest. El títol de MH es pot aplicar tant a béns públics com a privats i estableix una sèrie de privilegis, al mateix temps que d'obligacions de cara a la seva correcta conservació i gaudi públic. La primera llei que va regular els monuments a França es va publicar el 1913.

## Categories

Existeixen dos nivells de protecció:
* Catalogat (classement au titre des monuments historiques, o simplement classé). La declaració correspon al Consell d'Estat.
* Inventariat (inscription au titre des monuments historiques, o simplement inscrit). La declaració correspon a l'autoritat administrativa, normalment a escala regional.
La protecció pot ser total de l'immoble o parcial d'alguns elements, amb la combinació de parcialment catalogat i parcialment inventariat.

## Conseqüències
### Drets

Quan un bé és inscrit o classificat com a MH, les seves despeses de manteniment i restauració poden ser cofinanciats per l'estat fins a un 40%. El propietari (si és privat) pot triar l'arquitecte i l'empresa adjudicatària de l'obra, tot i que aquesta està sotmesa a la supervisió i control de l'administració.
A més, es permet la deducció del 100% de les despeses de qualsevol reforma, així com els que resultin de l'obertura al públic (malgrat sigui de pagament) del monument. Qualsevol altre tipus de despesa (treballs no subvencionats, despeses de gerència, vigilància, etc.) és deduïble en un 50% (i en un 100% si el monument és obert al públic).

### Deures

A canvi, el propietari es compromet a informar a l'Estat amb quatre mesos d'antelació de qualsevol intent de reforma, a no destruir ni traslladar l'edifici o les seves parts; a no vendre, cedir, llogar o regalar el bé sense autorització estatal; i a no construir ni modificar cap construcció que hi hagi a 500 m de perímetre de l'edifici (camp de co-visibilitat).

## Referències

* ↑ Llei del 31 de desembre de 1913 sobre els monuments històrics.
* ↑ Villarroya, Anna; Joan Subirats i Humet (coord) Eduard Gonzalo i David Roselló. Universitat de Barcelona. Marcos institucionales y fundamentos de política cultural (en castellà). Barcelona: Universitat de Barcelona, 2003 [Consulta: 25 desembre 2013].
* ↑ «Article L621-1 du code du patrimoine», 09-09-2005. [Consulta: 10 juliol 2011].
* ↑ «Article L621-25 du code du patrimoine», 09-09-2005. [Consulta: 10 juliol 2011].

## Vegeu també

* Casa Europea de la Fotografia

## Enllaços externs

* Base de dades sobre Arquitectura i Patrimoni al Ministeri de Cultura Francès(francès)
* Índex de fitxes tècniques del Ministeri de Cultura Francès Arxivat 2008-10-11 a Wayback Machine. (francès)
* La Demeure Historique, associació de monuments històrics privats (francès)
# Moustier-en-Fagne

Moustier-en-Fagne és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 73 habitants. Limita amb els municipis Eppe-Sauvage, Baives i Wallers-en-Fagne.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 184 | 166 | 171 | 193 | 264 | 263 | 275 | 281 | 260 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 235 | 195 | 181 | 169 | 186 | 172 | 172 | 149 | 131 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 118 | 116 | 115 | 102 | 118 | 116 | 104 | 106 | 93 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 87 | 72 | 70 | 72 | 67 | 72 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1983-1995 | André Motte |
| 1995-2001 | Paul Bertaux |
| 2001-2007 | Henry Houard |
| 2007- | Jean Michel Hancart |
# Morton (Minnesota)

Morton és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 442 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Morton tenia 442 habitants, 199 habitatges, i 118 famílies. La densitat de població era de 141 habitants per km².
Dels 199 habitatges en un 24,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,2% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 40,7% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 20,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.298 $ i la renda mediana per família de 37.396 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.938 $ mentre que les dones 21.397 $. La renda per capita de la població era de 16.899 $. Entorn de l'11,5% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Morton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Morton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Verona (Droma)

Verona (nom occità, en francès Véronne) és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2020 tenia 44 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Véronne era de 42 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 27 habitatges, 20 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 25 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 20 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 2 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 10 en tenien cinc o més. 15 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Véronne el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 30 persones, 20 eren actives i 10 eren inactives. De les 20 persones actives 17 estaven ocupades (8 homes i 9 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 10 persones inactives 7 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Véronne hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Véronne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Véronne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Tuc de Roques Negres

El Tuc de Roques Negres és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.498,1 metres, està situat al sud-est de la Bretxa de Pauss, en la carena que de nord-oest a sud-est separa l'occidental Estany Cloto de l'oriental Estany de Tumeneia de Dalt.

## Rutes

El punt més propici per ascendir al cim és des de la collada que, al seu nord-oest, domina els estanys Cloto i Tumenia de Dalt. Aquest coll és molt a prop del camí que des del Refugi Joan Ventosa i Calvell, via la riba meridional de l'Estany de Travessani, els Estanys de Tumeneia i l'Estany Cloto, porta a la Bretxa Peyta o a la de Pauss.
Una altra opció és anar a trobar aquest camí, des del Pletiu de Riumalo; ja sigui pel barranc de l'Estany Cloto, o pels barrancs de les Llastres i de l'Estany de Tumeneia de Dalt.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Tuc de Roques Negres. [Consulta: 22/09/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Digital Classicist

La Digital Classicist és una comunitat formada per acadèmics i estudiants interessats en l'aplicació de les humanitats digitals en la investigació del món antic i els clàssics. El seu propòsit és oferir un espai virtual per al debat, la col·laboració i la comunicació. El projecte té el doble objectiu de fomentar la interconnexió dels estudiosos del món antic amb interès en la informàtica i en el món antic, la difusió dels seus avenços i la seva experiència. La Digital Classicist va ser fundada l'any 2005 com a projecte de col·laboració entre el King's College de Londres i la Universitat de Kentucky, amb editors i assessors de la comunitat acadèmica en general. Es tracta d'una comunitat descentralitzada i no és propietat de cap institució.

## Referències

* 1 2 Bodard & Garcés (setembre, 2005), 'The Digital Classicist' Arxivat 2007-06-09 a Wayback Machine., Digital Resources for the Humanities conference, Universitat de Lancaster
* ↑ Initial announcement and discussion of the project's charter

## Vegeu també

* Perseus Project
* Thesaurus Linguae Graecae

## Enllaços externs

* The Digital Classicist wiki
* Digitalclassicist discussion list (@JISCmail)
* Centre for Computing in the Humanities Arxivat 2006-08-05 a Wayback Machine., King's College London
* UCL Centre for Digital Humanities, University College London
# Troumouse

El Troumouse és una muntanya de 3.085 m d'altitud, amb una prominència de 50 m, que es troba al massís de la Múnia, entre la província d'Osca (Aragó) i els Alts Pirineus (França).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Coll, Xavier; Coll, Joan. Ordesa Vignemale Mte Perdido, Esc. 1:40.000. 4a. ed.. Granollers: Editorial Alpina, 1976 (E-25). ISBN 84-7011-067-5.
# VESA Local Bus

El bus VESA va ser creat el 1992 amb l'aparició dels microprocessadors de 32 bits, per diferents fabricants reunits en la Video Electronics Standard Association (VESA) on van desenvolupar el VESA VLB. Actualment en desús, aquest tipus de bus va revolucionar el mercat, a causa del fet que podia funcionar a velocitats de 33 MHz arribant fins als 50 Mhz. La seva amplada de banda és de 32 bits i posteriorment en la següent versió 2.0 va arribar als 64 bits.
El 1993 es va començar a utilitzar el bus Peripheral Component Interconnect i el VESA VL va quedar obsolet, tot i que encara es pot trobar en alguns ordinadors antics. El principal motiu que va portar als fabricants a desenvolupar aquestes noves solucions basades en tecnologia de bus local va ser que els dispositius connectats en els busos d'expansió VESA Local Bus enviaven i rebien les dades mitjançant un camí molt estret, lent i ineficaç mentre que en el PCI les dades poden circular a tota velocitat a través d'un camí directe.

## Vegeu també

* European Imaging and Sound Association
* PCI Express

## Referències

* 1 2 Valdivia Miranda, Carlos. Arquitectura de Equipos y Sistemas Informáticos (en castellà). 3ª ed.. Madrid: Paraninfo, S.A., 2004, p. 209. ISBN 9788497321624.
# Tsna

El Tsna - Цна (rus) - és un riu de Rússia, un afluent del riu Mokxa. Té una llargària de 451 km i una superfície de 21.500 km². Passa per l'óblast de Tambov i per l'óblast de Riazan.
El riu Tsna neix a la part meridional de l'óblast de Tambov, prop de la vila de Rasskàzovo. Discorre en un primer tram en direcció oest, i en arribar a Kotovsk emprèn direcció nord, que no varia al llarg de més de 400 km. Poc després travessa la capital de la regió, Tambov, i a uns 100 km passa davant de Morxansk. Després rep per l'esquerra el riu Kasma i s'endinsa per la part meridional a l'óblast de Riazan. Rep, també per l'esquerra, el riu Vixa i després passa per les viles de Khambirno i Sàssovo. A uns 20 km al nord d'aquesta última ciutat, desemboca per la part esquerra al curs baix del Mokxa, que uns 40 km més endavant desemboca a l'Okà.
El Tsna es glaça durant un llarg període que va des de finals de novembre fins a abril.
# Tskhumi Sukhumi

El FC Tskhumi Sukhumi és un club de futbol de Geòrgia, que juga actualment a la Regionuli Liga (concretament a la lliga regional est), el cinquè nivell del sistema de lligues georgianes.
El club va tenir la seu a Sukhumi entre el 1990 i el 1993, però després de la Guerra d'Abkhàzia (1992-1993) va ser refundat i desplaçata des d'Abkhàzia a Tbilisi.

## Història

Va ser fundat l'any 1990 a la ciutat de Sukhumi unint-se a diversos equips de Geòrgia que van abandonar el sistema de lligues de la Unió Soviètica per formar la Umaglesi Liga en aquest any, temporada en la qual va acabar en el setè lloc i, a més, va arribar a la final de la primera Copa de Georgia com a país independent on va caure en la final contra el FC Guria a la pròrroga. També va arribar a la segona final de la Copa de Geòrgia, perdent en aquest cas contra el Dinamo Tbilssi per 3 a 1.
Dues temporades després va ser subcampió de lliga només darrere del Dinamo Tbilssi però a causa de la Guerra d'Abkhàzia el Tskhumi Sukhumi va haver de deixar de participar en el campionat juntament amb tots els altres clubs de la regió, acabant en últim lloc de la lliga.
A la temporada 2014/15 el club és refundat com a membre de la Regionuli Liga, l'aleshores quarta divisió nacional de la qual va sortir campió en aquesta temporada ascendint a la Meore Lliga, on va estar per dos anys però per problemes financers van ser descendits a la divisió regional el 2017.

## Palmarès

* Subcampionat Copa de Georgia: 2
** 1990, 1992
* Subcampionat Lliga de Georgia: 1
** 1991-92
* Lliga Regional: 1
** 2014/15

## Referències

* ↑ Georgia 1990
* ↑ Georgia 1991
* ↑ Georgia 1991/92
* ↑ Georgia 1992/93
* ↑ «Georgian League Two 2014-15». Soccerway.
# Vaettir

Els Vættir són esperits de la natura en la Mitologia nòrdica. Aquests esperits estan dividits en "ættir", terme que es pot traduir com família, raça, o clan. Entre les principals famílies dels Vættir destaquen els Dvergar(nans), Álfar (elfs) i els Jötnar (gegants), inclòs les dues famílies divines, els Æsir i els Vanir, que són compresos com les famílies més destacades i importants dels Vættir. Altres entitats Vættir són el Tomte, una mena de follet protector i temperamental, els Sjövættir, esperits de l'aigua, o els Landvættir, esperits de la terra i la fertilitat

## Dvergar

El nans de la mitologia nòrdica són entitats relacionades amb la terra i les muntanyes, reconegudes per la seva saviesa, i l'habilitat en la ferreria, la mineria i altres arts manuals. Usualment són descrits com a criatures més baixes que un home, amb barba abundant, i lletjos.

## Álfar

Els elfs en la mitologia germànica no comparteixen l'aspecte petit, còmic i afable que se'ls donarà en representacions posteriors. Els álfar són entitats sobrenaturals amb poders màgics, i amb actituds ambivalents cap als éssers humans, sent a vegades beneficioses o perjudicials, disparant o assassinant els ramats. Amb l'arribada del cristianisme els elfs adquiriren progressivament una llum més sinistra.

## Jötnar

Els gegants nòrdics Jötnar, són entitats de força sobrehumana, i generalment de gran dimensió. Són la representació de les forces naturals i del caos, i els i rivals principals dels déus, tot i els freqüents matrimonis que s'han donat entre ambdues races. Els trols són sovint associats als gegants, però representen un conjunt de criatures petites, generalment peludes i desagradables.

## Referències

* ↑ «POPULAR RELIGION IN THE VIKING AGE» (en anglès). The Viking World, 31-10-2008, pàg. 259–272. DOI: 10.4324/9780203412770-27.
* ↑ Feldt, Laura. Wilderness in Mythology and Religion (en anglès). De Gruyter, 2012-10-01, p. 189. DOI 10.1515/9781614511724. ISBN 978-1-61451-172-4.
* ↑ Thun, Nils «The malignant elves: Notes on Anglo‐Saxon Magic and Germanic Myth» (en anglès). Studia Neophilologica, 41, 2, 01-01-1969, pàg. 378–396. DOI: 10.1080/00393276908587447. ISSN: 0039-3274.
* ↑ Jakobsson, Ármann «The Extreme Emotional Life of Vǫlundr the Elf». Scandinavian Studies, 78, 3, 2006, pàg. 227–254. ISSN: 0036-5637.
* ↑ Alive, History Brought. Norse Mythology: Captivating Stories & Timeless Tales Of Norse Folklore. The Myths, Sagas & Legends of The Gods, Immortals, Magical Creatures, Vikings & More (en anglès). History Brought Alive.
# Two Girls and a Sailor

Two Girls and a Sailor és una pel·lícula musical estatunidenca de Richard Thorpe estrenada el 1944.

## Argument

Un mariner ajuda dues germanes a obrir un bar. Amb el temps s'enamorarà de Jean, una de les germanes, sense ser conscient que el seu germà Patsy també sent alguna cosa per la jove.

## Repartiment

* June Allyson: Patsy Deyo
* Gloria DeHaven: Jean Deyo
* Van Johnson: John Dyckman Brown III
* Tom Drake: Sergent Frank Miller
* Henry Stephenson: John Dyckman Brown I
* Henry O'Neill: John Dyckman Brown II
* Ben Blue: Ell mateix
* Carlos Ramirez: Ell mateix
* Albert Coates: Ell mateix
* Donald Meek: Mr. Nizby
* Amparo Iturbi: Ella mateixa
* José Iturbi: Ell mateix
* Jimmy Durante: Billy 'Junior' Kipp
* Gracia Allen: Ella mateixa
* Lena Horne: Ella mateixa
* Virginia O'Brien: Ella mateixa
* Harry James: Ell mateix
* Buster Keaton: El fill de Billy Kipp (escenes suprimides)
* Ava Gardner: no surt als crèdits
* Xavier Cugat i la seva Orquestra

## Nominacions

* Oscar al millor guió original per Richard Connell i Gladys Lehman

## Rebuda

Segons la MGM la pel·lícula va aconseguir 2.852.000 dòlars als Estats Units i Canadà i 1.724.000 a la resta del món, suposant uns 156.000 dòlars de benefici pels estudis.

## Referències

* ↑ «Two girls and a sailor». The New York Times.
* ↑ Margaret Herrick Library, Center for Motion Picture Study. [llengua =anglès The Eddie Mannix Ledger]. Los Angeles: Margaret Herrick Library, Center for Motion Picture Study.
# Vall d’obi

Una vall d'obi és una vall de fons pla i vessants de pendent pronunciat.
Se sol descriure com una vall de perfil en "U", en forma d'obi, i associar-se al modelat glacial.

## Referències

* ↑ «.xml Vall d’obi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Vall d'obi». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «Vall d'obi». Diccionari de geografia física. Termcat [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ Vila i Comaposada, Marc-Aureli. «Obi». A: Aportació a la terminologia geogràfica catalana. Institut d'Estudis Catalans, 1998, p. 163. ISBN 978-84-7283-400-2 [Consulta: 11 gener 2020].
# Tàngara de coroneta canyella

La tàngara de coroneta canyella (Creurgops verticalis) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial dels Andes de Colòmbia i sud-oest de Veneçuela, cap al sud, a través de nord-oest i est de l'Equador fins l'est del Perú.

## Referències

* ↑ «Tàngara de coroneta canyella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Tàngara de clatell verd

La tàngara de clatell verd (Tangara fucosa) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial de les muntanyes de l'est de Panamà.

## Referències

* ↑ «Tàngara de clatell verd». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# USS Voyager

En l'univers de la sèrie televisiva Star Trek, la USS Voyager NCC-74656 és una nau estel·lar de classe Intrèpid, pertanyent a la Flota Estel·lar, de la Federació Unida de Planetes, que va ser enviada a l'espai l'any 2371.
És una nau la massa de la qual és d'aproximadament 700000 t, que compte amb 15 cobertes i una tripulació original de 141 persones. És capaç de desenvolupar una velocitat d'hiperespai factor 9,975. Té la capacitat d'aterrar i enlairar-se en planetes Classe M. La seva capitana és Kathryn Janeway
Aquest mateix any va ser enviada a l'Espai Profund 9 amb la missió de capturar la nau dels Maquis Val Jean en les Terres Balderes. No obstant això, ambdues naus són desplaçades, per un ésser conegut com el Guardià, a 70000 anys llum de l'espai de la federació, a una regió de la galàxia coneguda com el Quadrant Delta (lloc on es desenvolupa gran part de la sèrie televisiva Star Trek: Voyager).

## Referències

* ↑ Primer capítol de la primera temporada de Star Trek: Voyager El guardià Arxivat 2007-03-22 a Wayback Machine.