OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iekaterina Riabova

Iekaterina Vassilievna Riabova, rus: Екатерина Васильевна Рябова (prop de Gus-Jelezni, óblast de Riazan, 14 de juliol de 1921 - Moscou, 12 de setembre de 1974) fou una aviadora militar russa, tinent del 46è Regiment «Taman» de Guàrdies de Bombarders Nocturns de la Força Aèria Soviètica.
El 23 de febrer de 1945 fou guardonada amb el títol d'Heroïna de la Unió Soviètica. Al llarg de la seva carrera militar emprengué 860 missions nocturnes a bord d'un Polikàrpov Po-2. El comandant del seu regiment l'envià, juntament amb Maria Smirnova, a l'Acadèmia de la Força Aèria Russa (actual Acadèmia de les Forces Aèries Iuri Gagarin) però no fou admesa perquè la institució tenia vetada l'entrada a dones.

## Referències

* ↑ Soviet Military Review (en anglès). Krasnaya Zveda Publishing House, 1985 [Consulta: 9 setembre 2014]. «La tardor de 1943 Grigori es va trobar a Iekaterina Riabova, aviadora militar, del d'aleshores 46è Regiment Aeri Femení de Guàrdies Taman.»
* ↑ Sakaida, Henry. Heroines of the Soviet Union (en anglès). Cwmbran, UK: Osprey Publishing, 2003. ISBN 1-84176-598-8 [Consulta: 8 setembre 2014].
# El fill de Monte Cristo

El fill de Monte Cristo (The Son of Monte Cristo) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Rowland V. Lee el 1940. Ha estat doblada al català.

## Argument

1865, el General Gurko Lanen es converteix entre bastidors en dictador del Gran Ducat de Lichtenburg situat als Balcans. Gurko suprimeix el clergat i la premsa lliure i empresona el Primer Ministre Baró Von Neuhoff i intenta aconseguir la mà de la Gran Duquesa Zona, que és la legítima governant del Gran Ducat, que espera rebre ajuda de Napoleó III de França i s'escapa seguida a prop per una tropa d'Hússars lleials a Gurko. És rescatada pel Comte de Monte Cristo, de cacera per la zona. El Comte l'escorta a un país neutral, però els hússars de Gurko violen la neutralitat internacional per tornar la Gran Duquessa a Lichtenburg.

## Repartiment

* Louis Hayward: Edmond Dantes Jr.
* Joan Bennett: Gran Duquessa Zona de Lichtenburg
* George Sanders: General Gurko Lanen
* Florence Bates: Comtessa Mathilde Von Braun
* Lionel Royce: Coronel Zimmerman
* Montagu Love: Primer ministre Baron Von Neuhoff
* Ian Wolfe: Conrad Stadt
* Clayton Moore: Tinent Fritz Dorner
* Ralph Byrd: William Gluck
* Georges Renavent: Marqués de Chatante, ambaixador de França
* Michael Visaroff: Prince Paul Pavlov, ambaixador de Rússia
* Rand Brooks: Hans Mirbach
* Theodore von Eltz: Capità
* James Seay: Tinent Stone
* Henry Brandon: Sergent Schultz
* Charles Trowbridge: Capellà
* Lionel Belmore: Hercules Snyder, Propietari de l'hostal
* Wyndham Standing: Chambellan

### Actors que no surten als crèdits

* Lawrence Grant: Baró
* Alberto Morin: Amic de Von Neuhoff

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1942: Oscar a la millor direcció artística per John DuCasse Schulze i Edward G. Boyle

## Referències

* ↑ esadir.cat. El fill de Monte Cristo. esadir.cat.
* ↑ «The son of Monte Cristo». The New York Times.
# Calvert Watkins

Calvert Watkins (13 març de 1933 - 20 de març de 2013) va ser un professor de lingüística i clàssics a la Universitat Harvard i professor resident a la Universitat de Califòrnia a Los Angeles (UCLA).
Amb la seva tesi doctoral, Indo-European Origins of the Celtic Verb I. The Sigmatic Aorist, que reflecteix l'enfocament estructuralista de Jerzy Kuryłowicz, i obre una era nova de treball creatiu en la lingüística comparativa de les llengües cèltiques i l'estudi del sistema verbal de les llengües indoeuropees.
Watkins, en cert sentit, va completar la seva contribució a aquesta àrea amb la seva Indogermanische Grammatik III/1: Geschichte der Indogermanischen Verbalflexion (1969). Mentrestant, el seu treball en vocabulari i poètica indoeuropea va produir un gran nombre d'articles sobre material (entre altres) cèltic, anatòlic, grec, itàlic i indoiranià, presentats més a fons en el seu llibre How to Kill a Dragon: Aspects of Indo-European Poetics (Oxford University Press, 1995).
Va contribuir amb la seva experiència en llengües indoeuropees en a la primera edició de The American Heritage Dictionary of the English Language i edità The American Heritage Dictionary of Indo-European Roots (ISBN 0-618-08250-6).
Era casat amb la prominent sanscritista Stephanie Jamison.

## Referències

* 1 2 3 Reuell, Peter «Calvert Watkins dies at 80». Harvard Gazette, 28-03-2013 [Consulta: 10 maig 2013].
* ↑ Watkins, Calver. Indo-European Origins of the Celtic Verb: I. the Sigmatic Aorist (en anglès). Dublín: Dublin University Press, 1969, p. 210.

## Enllaços externs

* Assaig de Calvert Watkins sobre l'indoeurpèu, per The American Heritage Dictionary of the English Language Arxivat 2017-03-14 a Wayback Machine.
* How to Kill a Dragon: Aspects of Indo-European Poetics, visualització limitada.
# Vilamosa

Vilamosa és una masia situada al municipi de Castellar de la Ribera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Vegeu també

* Collada de la Fusta (Castellar de la Ribera).

## Enllaços externs

* Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia
# Bibikha

Bibikha (en rus: Бибиха) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Novossibirsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 65 habitants, pertany al districte de Novossibirsk.

## Referències

* ↑ «детский сад "Лукоморье"».
# Francesc Calero Roger

Francesc Calero Roger (Reus, 1715 - 1762), conegut com "lo Venecià", va ser un mestre d'obres català.
Fill d'un destacat mestre de cases, va ser un reconegut artesà i el 1751 se li va confiar, a ell i a altres mestres de cases, la construcció del Quarter de Cavalleria de Reus. Va construir altres edificis a la ciutat. Se suposa que va iniciar la construcció del Palau Bofarull, ja que al morir va nomenar marmessor a Josep de Bofarull, l'iniciador del llinatge reusenc dels Bofarull.
Es conserva al Museu Comarcal de Reus la seva làpida mortuòria. Josep Olesti diu que Cèsar Martinell a la seva obra Arquitectura i escultura barroques a Catalunya, explica que la família Calero tenia un destacat interès en mantenir el renom de "Lo Venecià" per als seus primogènits.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 165.
# Chambonchard

Chambonchàrd (en francès Chambonchard) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.
La seva població al cens de 1999 era de 84 habitants. Està integrada a la Communauté de communes d'Évaux-les-Bains et de Chambon-sud-Voueize.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 175 | 155 | 129 | 116 | 84 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gérard Rouffet | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Icarus Verilog

Icarus Verilog és una implementació del compilador de llenguatge de descripció de maquinari Verilog que genera llistes de xarxa en el format desitjat (EDIF) i un simulador. Admet les versions 1995, 2001 i 2005 de l'estàndard, parts de SystemVerilog i algunes extensions.
Icarus Verilog està disponible per a Linux, FreeBSD, OpenSolaris, AIX, Microsoft Windows i Mac OS X. Llançat sota la Llicència Pública General de GNU, Icarus Verilog és programari lliure, una alternativa al programari propietari com el Verilog-XL de Cadence.
A partir de la versió 0.9, Icarus es compon d'un compilador Verilog (incloent un preprocessador de Verilog) amb suport per a plug-in backends i una màquina virtual que simula el disseny. Per visualitzar les formes d'ona, es pot utilitzar un programa com GTKWave. La versió v10.0, a més de millores generals i correccions d'errors, va afegir suport preliminar per a VHDL, però el suport de VHDL s'ha abandonat a partir del 2018.

## Història

Ni tan sols l'autor recorda ben bé quan es va iniciar el projecte, però els registres de CVS es remunten al 1998. Hi ha hagut versions 0.2 fins a la versió estable actual 10.0.
El desenvolupament d'Icarus Verilog el realitza principalment l'únic autor habitual, Stephen Williams. S'han aportat algunes porcions no trivials com a pedaços acceptats.

## Referències

* ↑ «Icarus Verilog for Windows» (en anglès). [Consulta: 6 abril 2024].
* ↑ «Getting Started With Icarus Verilog — Icarus Verilog documentation» (en anglès). [Consulta: 6 abril 2024].
* ↑ «steveicarus/iverilog» (en anglès), 05-04-2024. [Consulta: 6 abril 2024].
* ↑ «Icarus Verilog — Icarus Verilog documentation» (en anglès). [Consulta: 6 abril 2024].
# Enzo Bearzot

Vincenzo "Enzo" Bearzot (Aiello del Friuli, 26 de setembre de 1927 - Milà, 21 de desembre de 2010) va ser un entrenador i jugador de futbol italià, va jugar com a defensa o migcampista. Va ser el seleccionador de l'equip nacional italià que va guanyar la Copa del Món de la FIFA 1982.
# Callionymus luridus

Callionymus luridus és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Belén Rodríguez Palomino

Belén Rodríguez Palomino (Madrid, 6 de maig de 1962) és una política espanyola del Partit Popular (PP).
Nascuda el 6 de maig de 1962 a Madrid, es va llicenciar en Psicologia per la Universitat Autònoma de Madrid (UAM). Candidata al número 2 de la llista del PP per a les eleccions municipals de 1991 a Villa del Prado, va ser escollida regidora. Des de 1991 fins a 2007 va exercir de primera tinenta d'alcalde de l'ajuntament del municipi. El 2007 va ser investida com a alcaldessa de Villa del Prado.
Inclosa como a número 73 de la llista del PP per a les eleccions a l'Assemblea de Madrid de 2015, no va resultar llavors escollida diputada (la candidatura del PP va obtenir 48 escons). No obstant això, el 5 d'octubre de 2017 va prendre possessió com a diputada a l'Assemblea de Madrid, ocupant l'escó vacant per la renúncia d'Isabel Díaz Ayuso, que es va incorporar llavors al govern de Cristina Cifuentes.
Presidenta del PP a Villa del Prado, a l'abril de 2019, després de l'obertura de diligències a instàncies d'una querella presentada pel Ministeri Públic, el Tribunal Superior de Justícia de Madrid (TSJM) va imputar a Rodríguez Palomino un delicte de prevaricació administrativa continuada entre 2014 i 2015.
Acabà la seva carrera com a alcaldessa de Villa del Prado l'any 2019, després d'un acord de coalició entre el PSOE i VEïNS.

## Referències

* ↑ «Ilma. Sra. D.ª Belén Rodríguez Palomino». Assemblea de Madrid. [Consulta: 7 abril 2019].
* 1 2 3 «La Fiscalía interpone querella contra la alcaldesa Belén Rodríguez». A21 Periódico mensual independiente y gratuito de la Sierra Oeste de Madrid y alrededores, X, 131, 01-12-2018, pàg. 6 [Consulta: 7 abril 2019].
* ↑ Juntas Electorales de Zona: «Elecciones Locales 1991. Zona de Madrid. Candidaturas proclamadas». Boletín Oficial de la Comunidad de Madrid, 101, 30-04-1991, pàg. 120.
* 1 2 Pérez Mendoza, Sofía «La Justicia imputa a una diputada regional del PP elegida por Díaz Ayuso para revalidar una alcaldía». eldiario.es, 04-04-2019 [Consulta: 7 abril 2019].
* ↑ «Elecciones a la Asamblea de Madrid 2015. Publicación candidaturas. Fase proclamación». Boletín Oficial de la Comunidad de Madrid, 99, 28-04-2015. Arxivat 2015-06-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Mariño, nueva secretaria primera de la Asamblea en una votación donde Podemos propone "cargos sospechosos"». Europa Press, 05-10-2017. [Consulta: 7 abril 2019].
* ↑ «Promesa o juramento ante el Pleno de la Asamblea, de fecha 5 de octubre de 2017, por el que adquiere la plena condición de Diputada de la Asamblea la Ilma. Sra. Dña. Belén Rodríguez Palomino, del Partido Popular, en sustitución por renuncia de la Ilma. Sra. Dña. Isabel Natividad Díaz Ayuso». Boletín Oficial de la Asamblea de Madrid, 142, 11-10-2017, pàg. 18012. Arxivat de l'original el 2019-04-07 [Consulta: 7 abril 2019]. Arxivat 2019-04-07 a Wayback Machine.
* ↑ Pérez Mendoza, Sofía «La Fiscalía denuncia a una diputada del PP en Madrid por fraccionar contratos como alcaldesa». eldiario.es, 14-11-2018 [Consulta: 7 abril 2019].
# Plaça de la Vila

* No s'ha de confondre amb Plaça Major.
«Plaça de la Vila» té aquests significats:
* Plaça de la Vila (Amer)
* Plaça de la Vila (Anglès), plaça d'Anglès
* Plaça de la Vila (l'Arboç), plaça de l'Arboç
* Plaça de la Vila (Badalona), plaça de Badalona
* Plaça de la Vila (Cornudella de Montsant), plaça de Cornudella de Montsant
* Plaça de la Vila de Gràcia, plaça del barri de Gràcia de Barcelona
* Plaça de la Vila de Sant Celoni
* Plaça de la Vila (Santa Maria del Camí), plaça de Santa Maria del Camí, a Mallorca
* Plaça de la Vila (Torroella de Montgrí), plaça de Torroella de Montgrí
* Plaça de la Vila (Vila-real), plaça de Vila-real
* Plaça de la Vila (Vilanova i la Geltrú), plaça de Vilanova i la Geltrú
# Catolicisme a São Tomé i Príncipe

L'Església Catòlica de São Tomé i Príncipe és part de l'Església Catòlica, sota el lideratge espiritual del Papa i Cúria pontifícia a Roma i constitueix la religió més practicada al país. La majoria dels residents de São Tomé i Príncipe són adherits a l'Església Catòlica.
En 2005 uns 118.000 (88%) residents de São Tome i Príncipe eren membres de l'Església Catòlica. El país té una única diòcesi, la Diòcesi de São Tomé i Príncipe, de la que n'és bisbe Manuel António Mendes dos Santos des de 2006. El bisbe és membre de la Conferència Episcopal d'Angola i São Tomé el president de la qual és Filomeno do Nascimento Vieira Dias, bisbe de Lubango (Angola). D'altra banda, és un dels membres de la Reunió Inter-Regional de Bisbes d'Àfrica Meridional i del Simposi de Conferències Episcopals d'Àfrica i Madagascar.
El Nunci apostòlic de São Tome i Príncipe és l'arquebisbe Novatus Rugambwa, qui també és nunci per Angola. El principal temple catòlic del país és Sé Catedral de Nossa Senhora da Graça de São Tomé.

## Nunciatura apostòlica

La nunciatura apostòlica de São Tomé i Príncipe fou instituïda el 21 de desembre de 1984 amb el breu Ex ipso quo fungimur del papa Joan Pau II.

### Nuncis apostòlics

* Fortunato Baldelli † (4 de maig de 1985 - 20 d'abril de 1991 nomenat nunci apostòlic a la República Dominicana)
* Félix del Blanco Prieto (31 de maig de 1991 - 4 de maig de 1996 nomenat nunci apostòlic a Camerun)
* Aldo Cavalli (2 de juliol de 1996 - 28 de juny de 2001 nomenat nunci apostòlic a Xile)
* Giovanni Angelo Becciu (15 de novembre de 2001 - 23 de juliol de 2009 nomenat nunci apostòlic a Cuba)
* Novatus Rugambwa (6 de febrer de 2010 - 5 de març de 2015 nomenat nunci apostòlic a Hondures)
* Petar Rajič, dal 15 de juny de 2015

## Enllaços externs

* (llatí) Breu Ex ipso quo fungimur, AAS 77 (1985), p. 288
* Conferência Episcopal de Angola e São Tomé Arxivat 2009-03-01 a Wayback Machine.
* Església catòlica a São Tomé i Príncipe
* Església catòlica a São Tomé i Príncipe - Catholic-Hierarchy
# Hostalets (Ivorra)

Els Hostalets és un conjunt de dos edificis del municipi d'Ivorra (Segarra) inclosos en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Estan situats en una important cruïlla de camins, prop d'Ivorra, al coll de la carena que tanca la vall del Llobregós pel sud. La carretera LV-3003 de Sant Ramon a Torà separa els dos edificis i de l'indret en surten, cap a ponent, una carretera a Guissona i vers llevant una pista que ressegueix el llom de la costa.

## Descripció

Aquest tipus d'establiments naixien de la necessitat d'aixopluc dels pastors que realitzaven rutes de llarg recorregut de transhumància o de traginers.
Hi trobem un conjunt de dues edificacions, situades una a cada costat de la carretera i segeixen un mateix model constructiu.
L'edifici situat més a l'oest, exceptuant el cos afegit al costat esquerre de la façana, està realitzat amb grans carreus de pedra calcària col·locats en sec, amb coberta a dues aigües i estructurat amb planta baixa i primera planta. A la planta baixa trobem la porta principal d'accés amb llinda superior de pedra d'una sola peça, per sobre de la qual apareix un arc de descàrrega. A la primera planta trobem tres úniques obertures simètriques amb represa de pedra i llinda superior de fusta. El cos afegit al costat esquerre, presenta unes característiques similars, exceptuant el fet que està realitzat amb paredat unit amb morter, presentant una porta de menors dimensions que l'anterior a la planta baixa, i una única obertura a la primera planta amb represa i llinda de maó.
La resta de dependències que s'hi adossen, algunes cobertes i altres descobertes, servien per aixoplugar el ramat i les cavalleries.
La segona de les edificacions, situada a l'altre costat de la carretera i probablement posterior, està realitzada amb paredat i arrebossat superficial, amb coberta a dues aigües i estructurada amb planta baixa i primera planta. Igual que l'anterior, presenta un cos afegit amb porta i finestra superior, ambdues amb llinda de fusta. A la planta baixa, centrada a la façana primerenca, trobem la porta principal amb llinda superior de fusta, i dues obertures a la primera planta, una finestra i un petit balcó també amb llinda de fusta. Entre el cos afegit i la porta de la façana primerenca trobem un contrafort atalussat.
Entre ambdós edificis trobem un pou que recull les aigües d'un dels aqüífers més importants de la comarca, realitzat amb paredat de pedra col·locada en sec i llinda superior de fusta.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Hostalets». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Epanteris

Els epanteris (en llatí epanterii) eren un poble lígur que només menciona Titus Livi, que el descriu com una tribu situada a les muntanyes dels Alps marítims, a tocar dels ingauns. Quan Magó Barca va arribar a Ligúria l'any 205 aC els epanteris estaven en guerra amb els ingauns.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Epanterii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 28 febrer 2021].
# Cal·lus

Cal·lus o call (en anglès: callus) És un terme derivat del llatí: callus i en plural calli) que descriu en biologia cel·lular, una massa de cèl·lules indiferenciada. En biologia vegetal les cèl·lules del cal·lus són aquelles que es formen sobre la ferida d'una planta.

## Disseny

Un cultiu de cal·lus es fa normalment sobre un medi gelificat, en gran manera de la mateixa manera com proliferen els bacteris al laboratori. Un medi suficient consta d'agarosa i la barreja normal de macronutrients i micronutrients per cada tipus de cèl·lula. Per les cèl·lules de les plantes és especialment important enriquir amb nitrogen, fòsfor i potassi. L'aigua la proporciona el medi gelificat.

## Usos

Un cal·lus de planta consta de cèl·lules somàtiques indiferenciades provinents d'una planta adulta.
Un cal·lus no és necessàriament homogeni genèticament perquè sovint està fet de teixit estructural no pas de cèl·lules individuals. Però sovint es consideren el cal·lus suficient similars a efectes de les anàlisis estàndards científiques.
Els cal·lus vegetals presenten el fenomen regeneratiu complet de la planta conegut com a totipotència quan s'afegeixen fitohormones o enzims.
Un cal·lus és sovint l'objectiu d'una pistola genètica (gene gun) per experiment d'inserció d'ADN.
En micropropagació de plantes es fa servir el cal·lus per obtenir clons de plantes.
El cultiu de cal·lus és molt important en biotecnologia.

## Referències

* ↑ What is Plant Tissue Culture?
# Freqüència de rellotge

La freqüència de rellotge és la velocitat a la qual un ordinador efectua les seves operacions més bàsiques, com sumar dos nombres o transferir el valor d'un registre a un altre. Es mesura en cicles per segon (hertz). Els diferents circuits integrats d'un ordinador poden funcionar a diferents freqüències de rellotge, de manera que quan s'usa el terme freqüència de rellotge aplicat a un ordinador, se sol sobreentendre que es refereix la velocitat de funcionament del processador principal.
La freqüència de rellotge es fa servir per comparar la velocitat dels ordinadors. Això només és cert si els dos ordinadors tenen un processador de la mateixa família. Per poder fer una comparació vàlida hi ha millors tècniques com les comparatives de rendiment (benchmark)
Típicament en els anys 70 les velocitats de rellotge eren de l'ordre de magnitud de kHz. En els 80-90 eren MHz i en els 2000 en GHz. A partir dels 2006 l'estratègia per guanyar velocitat de procés es va encaminar cap a la de tenir processadors de diversos nuclis (multi-core), més que no augmentar la velocitat, a causa de les limitacions de la física.
En el context de l'electrònica digital seqüencial, és la freqüència del senyal de rellotge que, enviada a tots els dispositius, sincronitza l'operació d'aquests.

## Vegeu també

* Llei de Moore

## Enllaços externs

* Freqüència de rellotge
* Why You Can't Use CPU Clock Speed to Compare Computer Performance
# Prairie City (Iowa)

Prairie City és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.365 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Prairie City tenia 1.365 habitants, 553 habitatges, i 388 famílies. La densitat de població era de 458,3 habitants/km².
Dels 553 habitatges en un 32% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,2% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 19,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.750 $ i la renda mediana per família de 54.205 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.389 $ mentre que les dones 25.500 $. La renda per capita de la població era de 19.864 $. Entorn del 3,4% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Prairie City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Prairie City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Iguana cubana

La iguana cubana (Cyclura nubila) és una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família Iguanidae endèmica del Carib occidental.

## Subespècies

Existeixen dues subespècies:
* Cyclura nubila nubila - Cuba i illes satèl·lits
* Cyclura nubila caymanensis - illes Caiman

## Referències

* ↑ The Reptile Database -
# Buzan

«Buzan» té aquests significats:
* Municipi francès de l'Arieja, en occità Busanh
* Kan de Txagatai, vegeu Buzan Khan