OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parmenisc de Metapontum

Parmenisc de Metapontum (en llatí Parmeniscus, en grec antic Παρμενίσκος) fou un filòsof pitagòric grec nadiu de Metapontum que va viure segurament cap a la meitat del segle V aC.
Iàmblic l'anomena Παρμίσκος (Parmiskos) i el situa entre els més famosos filòsofs pitagòrics. Ateneu de Naucratis parla d'un Parmenisc que va escriure una carta en la qual descrivia un banquet entre filòsofs cínics. Un incident de la seva vida relacionat amb l'Oracle de Trofoni diu que era ric i de bona família. L'esmenta també Diògenes Laerci.

## Referències

* ↑ 2.Parmeniscus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 127
# Gospa od Škrpjela

Nostra Senyora de les Roques, o Gospa od Škrpjela pronounciat [ɡɔ̌ːspa ɔd ʃkř̩pjɛla]), és un dels dos illots de la costa de Perast a la badia de Kotor, Montenegro (l'altre és l'illa de Sveti Đorđe). És una illa artificial creada per un baluard de roques i per l'enfonsament de vaixells vells i capturats carregats de roques. L'església catòlica de Nostra Senyora de les Roques (italià: Chiesa della Madonna dello Scarpello) és l'edifici més gran de l'illot; té un museu annex. També hi ha una petita botiga de regals prop de l'església i un far de navegació a l'extrem occidental de l'illot.
Segons la llegenda, l'illot va ser construït al llarg dels segles per mariners locals que van mantenir un antic jurament després de trobar la icona de la Mare de Déu amb el Nen en una roca del mar el 22 de juliol de 1452. En tornar de cada viatge amb èxit, posaven una roca a la badia. Amb el pas del temps, l'illot va sorgir gradualment del mar. El costum de llençar pedres al mar és viu encara avui dia. Cada any, a la posta de sol del 22 de juliol, té lloc un esdeveniment anomenat fašinada en dialecte local, quan els residents locals agafen les seves barques i llencen pedres al mar, ampliant així la superfície de l'illa.
L'església va ser renovada el 1722. Conté 68 pintures de Tripo Kokolja, un famós artista barroc del segle XVII de Perast. El seu quadre més important, de deu metres de llargada, és La mort de la Mare de Déu. També hi ha pintures d'artistes italians, i una icona (vers 1452) de Nostra Senyora de les Roques, de Lovro Dobričević de Kotor. L'església també alberga una col·lecció de tauletes votives de plata i un famós tapís votiu brodat per Jacinta Kunić-Mijović de Perast. Va trigar 25 anys a acabar-lo mentre esperava que el seu estimat vingués d'un llarg viatge i, finalment, es va quedar cega. Va utilitzar fibres daurades i plata, però cosa que fa que aquest tapís sigui tan famós és el fet que també hi brodava els seus propis cabells.

## Referències

* ↑ discover-montenegro.com: Gospa od Skrpjela Arxivat 2010-07-18 a Wayback Machine.
* 1 2 http://www.montenegro.com: Fašinada (by Nebojša Mandić)
* 1 2 http://www.montenegro.travel: Montenegro, Multicultural Heritage Arxivat 2018-04-23 a Wayback Machine.
* 1 2 3 : Gospa od Skrpjela (Our Lady of the Rocks), 25 abril 1997
* ↑ Adriatic Travel Club: Bay of Boka Kotorska
# Les Baquis

* Per a altres significats, vegeu «Baquis (endeví)».
Les baquis és una obra del comediògraf romà Plaute. Duu el títol de Les baquis perquè les dues heroïnes de la comèdia són dues òrfenes nascudes a l'illa de Samos, els pares de les quals veneraven especialment el déu Bachus. Es tracta d'una fabula palliata amb personatges arquetípics de nom grec, com les dues baquis ('meretrius'), Menesíloc és el jove enamoradís (adulescens amans), Nicòbul, pare de Menesíloc, el vell (senex), Cleòmac, el soldat (miles gloriosus) i Crísal, l'esclau espavilat (servus callidus). Sembla que Plaute s'inspirà força directament en l'obra Dues vegades trampós (δις εξαμαρτών), de Menandre, per a escriure Les baquis.

## Argument

Les baquis són dues bessones idèntiques, que pel fet de ser òrfenes i pobres es veuen obligades a prostituir-se. Menesíloc, fill del vell i ric Nicòbul, s'enamora d'una d'elles, però mentre ell s'està a Èfes en viatge de negocis, la baqui se'n va amb Cleòmac, un soldat que l'ha contractada per 20 mines. Quan Menesíloc se n'assabenta, li demana al seu amic Pistocler que intenti buscar la seva enamorada. Ell troba l'altra baqui, que el sedueix i durant un temps els dos amics creuen que estan enamorats de la mateixa dona. Per a alliberar la baqui que estava amb el soldat, necessiten pagar-li 20 mines. Crísal, el criat de Menesíloc, s'encarrega d'aconseguir els diners enganyant Nicòbul, el seu amo. Però, com que Menesíloc creu que Pistocler està enamorat de la seva baqui, torna les 20 mines al seu pare que, al seu torn, es disposa a castigar Crísal. Finalment, es descobreix que hi ha dues baquis i que cada una està enamorada d'un dels amics. Al final, els dos amics es queden amb les seves respectives noies i la comèdia s'acaba amb un alegre banquet.
# Laloret e era Fitau

Laloret e era Fitau (francès Lalouret-Laffiteau) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Plegafulles muntanyenc

El plegafulles muntanyenc (Anabacerthia striaticollis) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) que habita la selva humida de les muntanyes de Colòmbia i nord de Veneçuela, cap al sud, a través dels Andes per l'est de l'Equador i del Perú fins a l'oest de Bolívia.
# Llista d'alcaldes d'Aiguafreda

Llista d'alcaldes d'Aiguafreda:
* Joan Garriga i Griñé (1900 - 1902)
* Nicolau Colomer i Bellit (1902 - 1904)
* Ramon Fitó i Mora (1904 - 1906)
* Bonaventura Bassas i Aregall (1906 - 1914)
* Miquel Salgot i Morell (1914 - 1916)
* Daniel Cruells i Aregall (1916 - 1920)
* Joan Aregall i Soler (1920 - 1922)
* Ignasi Nadal i Camps (1922 - 1923)
* Pere Grifell i Vilardaga (1923 - 1924)
* Daniel Cruells i Aregall (1924 - 1925)
* Joan Aregall i Soler (1925 - 1925)
* Ramon Figueras i Pinós (1925 - 1930)
* Ignasi Nadal i Camps (1930 - 1931)
* Joan Puigdollers i Fontseré (1931 - 1934)
* Jaume Sobrevias i Bou (1934 - 1936)
* Josep Baqué i Font (1936 - 1937)
* Francesc Casacuberta i Roca (1937 - 1939)
* Rupert Roldós i Gómez (1939 - 1940)
* Josep Felius i Riera (1940 - 1941)
* Miquel Salgot i Morell (1941 - 1942)
* Pere Soldevila i Siurans (1942 - 1952)
* Joan Salgot i Garriga (1952 - 1970)
* Jaume Soldevila i Molist (1970 - 1979)
* Ramon Fondevila i Cunillera (1979 - 1983)
* Ramon Mir i Sala (1983 - 1999)
* Joan Vila i Matabacas (1999 - 2007)
* Jordi Sambola i Serres (2007 - 2011)
* Joan Vila i Matabacas (2011 - 2019)
* Miquel Parella i Codina (2019 - )

## Enllaços externs

* Diccionari biogràfic d'alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental, del Museu de Granollers, amb les biografies dels alcaldes
# Bothmer

«Bothmer» té aquests significats:
* Carlota Sofia de Bothmer, (1697-1748). Era filla de Joan Gaspar de Bothmer.
* Joan Gaspar de Bothmer, membre de la noblesa de la Baixa Saxònia (1656-1732).
# Pere Costa

Pere Costa és el nom dels següents personatges:
* Pere Costa i Batllori, (Barcelona, 1933), veterinari i professor universitari català
* Pere Costa i Cases, arquitecte
* Pere Costa i Musté, director i productor de cinema
* Pere Costa Amigó, jugador, entrenador i directiu de basquetbol
# Lliga neerlandesa de futbol 1915-16

La Lliga neerlandesa de futbol 1915–1916 va ser disputada per 26 equips que participaven en tres divisions. El campió nacional seria determinat per un play-off amb els guanyadors de la divisió de futbol de l'est, el sud i l'oest dels Països Baixos. El Willem II va guanyar el campionat en vèncer als play-off el Go Ahead i l'Sparta Rotterdam.

## Nous equips

Eerste Klasse Sud: (retorn després d'una temporada de suspensió a causa de la Primera Guerra Mundial).
* MSV Maastricht
* NAC Breda
* RVV Roermond

## Divisions
### Eerste Klasse Est

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | Go Ahead | 14 | 9 | 3 | 2 | 32 | 17 | +15 | 21 | Classificat per als play-offs del campionat |
| 2 | Quick Nijmegen | 14 | 9 | 2 | 3 | 20 | 9 | +11 | 20 | |
| 3 | Koninklijke UD | 14 | 6 | 3 | 5 | 27 | 23 | +4 | 15 | |
| 4 | HVV Tubantia | 14 | 6 | 2 | 6 | 28 | 31 | −3 | 14 | |
| 5 | Robur et Velocitas | 14 | 6 | 1 | 7 | 37 | 36 | +1 | 13 | |
| 6 | Vitesse Arnhem | 14 | 5 | 1 | 8 | 31 | 35 | −4 | 11 | |
| 7 | Be Quick Zutphen | 14 | 4 | 2 | 8 | 29 | 37 | −8 | 10 | |
| 8 | GVC Wageningen | 14 | 4 | 0 | 10 | 17 | 33 | −16 | 8 | |

### Eerste Klasse Sud

L'Eerste Klasse Sud va tornar després d'haver estat suspeda durant una temporada a causa de la Primera Guerra Mundial.
| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | Willem II | 14 | 12 | 2 | 0 | 65 | 15 | +50 | 26 | Classificat per als play-offs del campionat |
| 2 | NAC Breda | 14 | 7 | 3 | 4 | 35 | 20 | +15 | 17 | |
| 3 | CVV Velocitas | 14 | 7 | 2 | 5 | 36 | 29 | +7 | 16 | |
| 4 | MSV Maastricht | 14 | 6 | 4 | 4 | 26 | 29 | −3 | 16 | |
| 5 | MVV Maastricht | 14 | 7 | 1 | 6 | 22 | 21 | +1 | 15 | |
| 6 | RKVV Wilhelmina | 14 | 3 | 4 | 7 | 20 | 33 | −13 | 10 | |
| 7 | RVV Roermond | 14 | 2 | 5 | 7 | 22 | 44 | −22 | 9 | No participa la següent temporada |
| 8 | VVV Venlo | 14 | 1 | 1 | 12 | 12 | 47 | −35 | 3 | |

### Eerste Klasse Oest

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | Sparta Rotterdam | 18 | 11 | 3 | 4 | 55 | 28 | +27 | 25 | Classificat per als play-offs del campionat |
| 2 | DFC | 18 | 11 | 2 | 5 | 45 | 34 | +11 | 24 | |
| 3 | HBS Craeyenhout | 18 | 8 | 4 | 6 | 37 | 37 | 0 | 20 | |
| 4 | HC & CV Quick | 18 | 8 | 3 | 7 | 37 | 28 | +9 | 19 | |
| 5 | VOC | 18 | 7 | 5 | 6 | 26 | 30 | −4 | 19 | |
| 6 | Koninklijke HFC | 18 | 6 | 5 | 7 | 35 | 38 | −3 | 17 | |
| 7 | UVV Utrecht | 18 | 6 | 4 | 8 | 35 | 43 | −8 | 16 | |
| 8 | USV Hercules | 18 | 6 | 3 | 9 | 25 | 38 | −13 | 15 | |
| 9 | HVV Den Haag | 18 | 6 | 2 | 10 | 32 | 41 | −9 | 14 | |
| 10 | HFC Haarlem | 18 | 3 | 5 | 10 | 27 | 37 | −10 | 11 | |

### Play-off del campionat

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | WIL | GOA | SPA |
| 1 | Willem II | 4 | 2 | 1 | 1 | 6 | 6 | 0 | 5 | | 1–1 | 4–1 |
| 2 | Go Ahead | 4 | 1 | 2 | 1 | 6 | 4 | +2 | 4 | 0–1 | | 3–0 |
| 3 | Sparta Rotterdam | 4 | 1 | 1 | 2 | 7 | 9 | −2 | 3 | 4–0 | 2–2 | |

## Enllaços externs

* Campionats de la Lliga de futbol dels Països Baixos RSSSF 1898-1954
* RSSSF Eerste Klasse Oost
* RSSSF Eerste Klasse Zuid
* RSSSF Eerste Klasse West
# Lalola

Lalola va ser una sèrie argentina que va sortir el 28 d'agost de 2007 i va acabar el 29 d'abril de 2008. Es va transmetre pel canal d'aire América TV, sent l'única ficció d'aquest senyal al moment de la seva transmissió. Va estar protagonitzada per Carla Peterson i Luciano Castro.
La comèdia tractava sobre el director d'una popular revista (Lalo Padilla) que després de deixar plantada una de les seves amants va rebre els efectes d'un encanteri que ella li va fer com a venjança. Al despertar-se, Lalo va descobrir que el seu cos s'havia canviat pel d'una dona, fent així una sèrie d'embolics d'identitat que es mantindrien al llarg de la serie.
El programa va aconseguir nou Premis Martín Fierro en l'edició corresponent a l'any 2007, alçant-se també amb el Martín Fierro d'Or.

## Referències

* ↑ De la redacción de espectáculos. «La pantalla en siete cuestiones y media: Media: Lalola, un éxito latino». Buenos Aires: La Nación, 2008. Arxivat de l'original el 2008-12-01. [Consulta: 27 gener 2008].
* ↑ El final de la teleserie argentina "Lalola" no será el de sus guionistas
* ↑ Lalola se despidió a todo romance y delirio Arxivat 2018-03-20 a Wayback Machine., 30 d'abril de 2008

## Enllaços externs

* Web oficial a América 2
* Web oficial a Brasil
* Web oficial a Mèxic Arxivat 2008-04-09 a Wayback Machine.
# Lou Roe

Louis "Lou" Marquel Roe, (Atlantic City, Nova Jersey, 14 de juliol de 1972), és un exjugador de bàsquet professional de nacionalitat estatunidenca i amb passaport espanyol. La major part de la seva carrera esportiva va transcórrer en clubs europeus, principalment d'Espanya. Amb 2,00 metres d'altura i 114 quilos de pes, ocupava la posició de pivot.

## Biografia

Va iniciar la seva carrera a la Universitat de Massachusetts, la qual amb el pas del temps va acabar distingint-lo com un dels jugadors més importants que hi van passar, en incloure'l en el seu Hall of fame. El 1994 va ser internacional amb els Estats Units que va competir en els Goodwill Games.
Va ser escollit pels Detroit Pistons com a primera elecció de la 2a ronda (lloc 30 del global) del draft de 1995. A l'NBA hi va disputar dues temporades, la 1995-96 amb els Pistons i la 1996-97 amb els Golden State Warriors. En total va jugar-hi 66 partits, anotant 130 punts.
El 1997 jugà per primera vegada a Espanya, lloc on fet i fet desenvoluparia la major part de la seva carrera, després de fitxar per l'Unicaja Màlaga de la lliga ACB, lliga de la qual es va convertir en un dels jugadors més destacats, arribant a obtenir un total de 19 nominacions com a jugador de la setmana, 9 com a jugador del mes i el guardó de MVP de l'ACB de la temporada 2000-2001.
Va anunciar la seva retirada a principis de maig de 2012, després de jugar les dues últimes temporades de la seva carrera en el Regatas de Corrientes de la LNB argentina posant fi a una trajectòria de 17 anys competint a nivell professional.

## Trajectòria esportiva

* 1991-95 NCAA. University of Massachusetts.
* 1995-96. NBA. Detroit Pistons.
* 1996-97. NBA. Golden State Warriors.
* 1997-98. ACB. Unicaja de Málaga.
* 1998. CBA. Rockford Lightning.
* 1998-99. LEGA. Poli Cantú.
* 1999. NBA. Minnesota Timberwolves.
* 1999-00. CBA. Quad City.
* 2000. LEB. Club Basquet Inca.
* 2000-02. ACB. Gijón Baloncesto. (mvp)
* 2002-04. ACB. Lucentum Alacant.
* 2004-06. ACB. CB Sevilla.
* 2006-07. Seoul SK Knights.
* 2007. LEB. Palma Aqua Mágica.
* 2007. ACB. Tau Vitoria.
* 2007-08. LEB. Palma Aqua Mágica.
* 2008. ACB. CB Murcia.
* 2008-09. ACB. Bruesa GBC.
* 2009-10. LEB. Tenerife Club de Baloncesto.
* 2010-11. LNBP. Halcones UV Xalapa.
* 2010-12. LNB. Club de Regatas Corrientes.

## Referències

* ↑ «Lou Roe desembarca en la liga mexicana para seguir siendo el 'rey'» (en castellà). solobasket.com.
* ↑ «Fitxa del jugador» (en anglès). basketball-reference.com.
* ↑ «Confirmado: Lou Roe, refuerzo de lujo de Tenerife Rural» (en castellà). solobasket.com. Arxivat de l'original el 2009-11-09. [Consulta: 12 agost 2012].
* ↑ «Lou Roe, el adiós de un profesional con mayúsculas» (en castellà). solobasket.com.

## Enllaços externs

* Fitxa de Roe a NBA.com
* Lou Roe estadístiques NBA, fitxa, dades personals, draft, finals, premis, all-stars
* Lou Roe jugador a l'ACB
# Calla palustris

Calla és un gènere de plantes amb flors pertanyent a la família Araceae, conté una sola espècie Calla palustris. És nativa de les regions fredes de l'hemisferi nord, en l'est, nord i Europa central, França i Noruega, nord d'Àsia i Amèrica del Nord (Alaska, Canadà, nord-est d'EE. UU.).
És una planta rizomatosa, herbàcia perenne que creix en aiguamolls i pantans. Les fulles són arrodonides gairebé semblants a un cor amb 6-12 cm de llarg i 4-12 cm d'ample amb un pecíol de 10-20 cm. Les flors es produeixen en espàdix amb inflorescències de color groc verdós. El fruit és un raïms de vermelles cireres, contenint cadascuna diverses llavors.
La planta és molt verinosa quan està fresca a causa de l'àcid oxàlic que conté, però els rizomes són comestibles una vegada bullits o secs.

## Bibliografia

* Neltje Blanchan (2002). Wild Flowers: An Aid to Knowledge of our Wild Flowers and their Insect Visitors. Project Gutenberg.
# Pere Costa i Batllori

Pere Costa i Batllori (Barcelona, Barcelonès, 11 de gener de 1933) és un veterinari i professor universitari català.
Llicenciat en Veterinària per la Universitat de Saragossa el 1955 i Doctor en Veterinària per la Universitat Complutense de Madrid, és especialista en nutrició animal per la Facultat de Veterinària de la Universitat Complutense de Madrid. També és diplomat en Programació Lineal aplicada a la formulació de pinsos per la Facultat de Veterinària de Saragossa. Becari-Tècnic col·laborador del Laboratori Pecuari Regional Català de Barcelona.
El 1933 fou elegit president de l'Acadèmia de Ciències Veterinàries de Barcelona, precedent de l'Acadèmia de Ciències Veterinàries de Catalunya. L'any 1977 també fou president del Col·legi Oficial de Veterinaris de Barcelona, des d'on promogué la creació de la Federació de Col·legis Veterinaris de Catalunya el 1981, convertida en Consell de Col·legis Veterinaris de Catalunya el 1985. És professor de zootècnica de l'Escola Superior d'Agricultura de Barcelona, l'actual Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Agrària de la Universitat Politècnica de Catalunya entre 1984 i 1988, i professor de la Facultat de Veterinària de la Universitat Autònoma de Barcelona des del 1982.
També és membre de diferents acadèmies, entre les quals la Reial Acadèmia de Medicina de Barcelona, la Reial Acadèmia Europea de Doctors des del 1973, la Reial Acadèmia de Ciències Veterinàries de Madrid des del 1978, l'Acadèmia de Ciències Veterinàries de Catalunya, l'Acadèmia de Ciències Veterinàries de València, l'Acadèmia Sevillana de Ciències Veterinàries. Ha estat l'impulsor de l'Associació Catalana de Ciències de l'Alimentació i autor de més d'un centenar de publicacions sobre qüestions de nutrició animal. A més ha estat membre de Comitè Organitzador d'Expoaviga, president de l'Associació Espanyola de Cunicultura i membre del Consell d'Agricultura de la Generalitat de Catalunya.

## Reconeixements

* Premi Epidèmies i Epizoòties (1962)
* Comendador de l'Ordre Civil de Mèrit Agrícola del Ministeri d'Agricultura, Ramaderia i Pesca
* Medalla d'Or de Col·legi Oficial de Veterinaris de Barcelona
* Medalla d'Or de l'Acadèmia de Medicina de Barcelona
* Medalla del Departament d'Agricultura de la Generalitat de Catalunya
* Medalla d'Or de l'Associació Espanyola de Cunicultura

## Referències

* 1 2 3 «.xml Pere Costa i Batllori». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 «Costa i Batllori, Pere». Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2021].
* ↑ «Excm. Sr. Dr. Pere Costa Batllori». Reial Acadèmia Europea de Doctors. [Consulta: 18 febrer 2021].
* ↑ «Pere Costa Batllorí». Real Academia de Ciencias Veterinarias de España. [Consulta: 18 febrer 2021].
# Gos de presa

El gos o ca de presa o ca de bou és un gos utilitzat i entrenat per a capturar amb les seves mandíbules animals grossos, per exemple senglars, ossos, etc. Tals gossos històricament també van ser útils en el treball amb el bestiar i en la fustigació d'animals.
En el treball amb el bestiar, els gossos de presa utilitzen llur pes i dents per a immobilitzar animals vivents de manera que poden ser capturats i fins i tot sacrificats per la persona responsable, que poden ser criadors de bestiar, caçadors, carnissers, o pagesos.

## Races de gos de presa

La major part dels gossos de presa són descendents de l'antic bulldog anglès o alà i altres gossos de tipus molós. El dog argentí és un exemple de gos de presa que fou específicament criat per a caçar senglars a l'Argentina.
El dog argentí és generalment creuat amb pit bull terriers al sud dels Estats Units, específicament per a la caça del senglar, així i tot ocasionalment els caçadors utilitzaran pit bulls purs.
Altres races utilitzades com a gossos de presa o utilitzats per a criar gossos de presa inclouen:
* Presa Canari
* Alà espanyol
* Dog espanyol
* Pitbull terrier americà
* Bulldog americà
* Americà Staffordshire Terrier
* American Staghound
* Bandog
* Bòxer
* Bullmastiff
* Cane Corso
* Catahoula Bulldog
* Dog argentí
* Dog de Bordeu
* Bull terrier
* Mastí anglès
* Mastí brasiler
* Gran danès, també conegut com a Boarhound
* Mastí napolità
* Staffordshire Bull terrier

## Referències

* ↑ «The Official Southern Cross Cut Gear Product Line». Hogdogvests.com. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ «El Perro de Presa Canario». ElPresa.com. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ «American Bulldog (History and Origins)». Bulldoginformation.com. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ «Hunting Pigdogs of Australia – Australian Bandog». Huntingpigdog.com. Arxivat de l'original el 12 de juliol de 2011. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ «Short History of the Boxer Breed». American Boxer Club. [Consulta: 29 juliol 2012].
* ↑ «Cane Corso Breed Info». Stormywinnscanecorso.com. Arxivat de l'original el 16 de juliol de 2011. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ «Catahoula Bulldog by Bulldog Information». Bulldoginformation.com. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ «Pagina niet gevonden – Online». Home.wanadoo.nl, 27-12-2010. Arxivat de l'original el 8 de juny de 2009. [Consulta: 30 juny 2011].

## Vegeu també

* Gos de caça
* Gos de mostra
* Saús
* Gos aixecador
* Gos cobrador
* Llebrer
* Gos tofoner
* Gos pastor
# Ricardo Baroja y Nessi

Ricardo Baroja y Nessi (Minas de Riotinto, Huelva, 12 de gener de 1871 - Bera, Navarra, 19 de desembre de 1953), pintor, gravador i escriptor espanyol, germà del novel·lista Pío Baroja. Pertanyé a la Generació del 98, en un estil assimilable a l'impressionisme. Com a escriptor escrigué teatre, novel·les i contes. Participà com a col·laborador amb el Diario de Madrid construint a partir d'aquestes el nucli de l'obra “Gente del 98” publicat el 1952. El 1926 fundà i dirigí el teatre “El Mirlo Blanco”.

## Referències

* ↑ «Ricardo Baroja y Nessi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Llavanera

«Llavanera» té aquests significats:
* Per al poble de l'Alt Empordà, vegeu Lladó.
* Per al veïnat de Pardines, al Ripollès, vegeu Llavanera (Pardines).
* Per al riu de l'Alta Cerdanya, vegeu Riu Vanera.