OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Georgios Bartzokas

Georgios Bartzokas és un entrenador de bàsquet grec.
Bartzokas ha dirigit, com a entrenador de bàsquet, el Maroussi BC (2009-10), en què va començar des de les categories inferiors i l'Olimpia Larissa (2006-2009).
Realitzà una gran temporada amb el Panionios BC, que el va portar a les semifinals de la lliga grega, en què van caure derrotats davant l'Olympiacos BC.
El 2012 Bartzokas es converteix en tècnic de l'Olympiacos BC i substitueix Dusan Ivkovic. Repeteix l'èxit que va tenir l'entrenador serbi, ja que va guanyar l'Eurolliga de l'any 2013 després de remuntar en la final al Reial Madrid de Pablo Laso.
L'octubre de 2014, el tècnic grec abandona l'equip del Pireu després de la derrota a la copa davant el Panathinaikos BC. En aquell partit va ser agredit i increpat per un grup radical de seguidors.
L'estiu de 2015 fitxa per un parell de temporades pel Lokomotiv Kuban de Krasnodar. Arriba a la Final Four de Berlín després de derrotar el Barça a quarts de final.
El 8 de juliol de 2016 va firmar un contracte amb el FC Barcelona bàsquet per ser-ne l'entrenador les tres temporades següents.
El 7 de juny de 2017 es fa oficial la seva destitució com a entrenador del FC Barcelona Lassa, després d'una decebedora temporada 2016-2017.

## Referències

* ↑ «Georgios Bartzokas, nuevo entrenador del FC Barcelona Lassa» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2016-07-10. [Consulta: 8 juliol 2016].
* ↑ «El Barça destituye a Bartzokas» (en castellà). http://www.lavanguardia.com.
# Eleccions regionals als Pirineus Orientals 2010

Les eleccions del Consell Regional del Llenguadoc-Rosselló al departament dels Pirineus Orientals van tenir lloc el 14 i 21 de març de 2010, amb el triomf del Partit Socialista.

## Candidatures dels Pirineus Orientals al Consell Regional del Llenguadoc-Rosselló

| Candidatura | Partits | Candidat |
| Fiers d'être catalans / L'avenir du Languedoc Roussillon | PS i CDC | Jacqueline Amiel-Donat |
| Tous pour les Pyrénées-Orientales | PRG i MRC | Christian Bourquin |
| Majorité présidentielle | UMP i Unitat Catalana | Jean Castex |
| | CNI, France Bonapartiste i PLD | Roger Foinels |
| | Front National | Louis Aliot |
| | PDF | Roger Chenaye |
| | Alliance écologiste indépendante | Maryse Lapergue |
| Europe Écologie | Les Verts, Partit Occitan, Nouvelle Gauche, CAP 21 i ERC | Agnès Langevine |
| | LO | Liberto Plana |
| à gauche maintenant | Front de Gauche (PG, PCF, NPA, GU, Alternatifs, FASE i M'PEP) | Jean Boucher |
| Ligue du Midi | BI | Thierry Dauriach |

## Enllaços externs

* Sorpreses d'última hora amb les onze llistes per les eleccions regionals, El Punt.
* Eleccions a Catalunya Nord: Tots contra Frêche Arxivat 2010-02-15 a Wayback Machine., VilaWeb.
* El PS condemna l'aliança del PS-bis amb la "dreta" de CDC, La Clau.
# Nika Kovač

Nika Kovač (1993) és una antropòloga i activista social eslovena. Va crear el 2016, juntament amb Simon Maljevac, l'Institut 8 de març (en eslovè: Inštitut 8. marec), una entitat no governamental que vol lluitar contra les desigualtats. Coordinadora de la campanya de l'oposició a la llei del referèndum de l'aigua que no es va aprovar finalment el 2021, és una de les activistes més atacades per discursos d'odi a Eslovènia.

## Referències

* ↑ «Slovenian Obama scholar fights for rights» (en anglès). DW, 09-10-2021. [Consulta: 23 juliol 2023].
* ↑ «Powerful men regularly incite hatred against her, so she mobilized volunteers to fight back with kindness» (en anglès). CNN, 23-07-2023. [Consulta: 23 juliol 2023].
# Flora (desambiguació)

«Flora» té aquests significats:
* Biologia:
** Flora, conjunt de plantes d'un determinat biòtop
*** Flora dels Països Catalans
*** Flora de les Illes Balears
*** Flora del País Valencià
** Flora intestinal, conjunt de microorganismes que viuen a l'intestí
** Flora ruderal, tipus de plantes que inicien la colonització de terrenys alterats o degradats
* Publicació
** Flora Brasiliensis, obra sobre la flora del Brasil, publicada entre 1840 i 1906 a Alemanya.
** Flora Graeca, obra sobre la flora grega publicada a principis del segle XIX.
** Flora Japonica, obra sobre la flora japonesa publicada en dos volums entre 1835-1870.
** Flore Française, obra sobre la flora francesa publicada a inicis del segle XIX.
* Mitologia:
** Flora (mitologia), deessa sabina incorporada al panteó romà que representava la potència vegetal
* Astronomia:
** Família Flora, conjunt d'asteroides establerta per l'astrònom japonès Kiyotsugu Hirayama
** (8) Flora, asteroide del cinturó d'asteroides
* Esport:
** FC Flora Tallinn, club de futbol de la ciutat de Tallinn (Estònia)
* Antropònims:
** Flora (nom), nom propi femení
** Flora Vilalta i Sospedra, mestra i política barcelonina
** Flora Sanabra i Villarroya, política igualadina
* Toponímia:
** Flora (Aude), municipi francès al departament de l'Aude (Llenguadoc-Rosselló)
** Flora (Illinois)
** Flora (Mississipi)
** Flora (Indiana)
Viccionari
# Sindicat de Periodistes de Catalunya

El Sindicat de Periodistes de Catalunya, també Sindicat de Professionals de la Comunicació, va néixer el 19 de juny de 1993 i des de llavors va desenvolupar una intensa activitat en els conflictes laborals i professionals que s'han produït en aquests anys. La missió fonamental de l'organització ha estat aconseguir condicions laborals i professionals dignes amb independència de la forma en què estiguin contractats i de la tecnologia de difusió dels mitjans per als quals treballin els periodistes i professionals. La reivindicació d'un Estatut del Periodista Professional i la regulació per llei dels drets dels periodistes autònoms són algunes de les demandes d'aquest sindicat.
L'organització sectorial compta amb un centenar de membres electes en els comitès d' empresa i delegats de personal que s'han presentat sota les seves sigles. El model de sindicat professional va impulsar el naixement d'altres sindicats arreu de l' Estat. El 2001, va néixer la Federació de Sindicats de Periodistes (FeSP) amb l'aportació dels sindicats de periodistes existents en aquell moment. La FeSP ha anat estenent la seva presència territorial a l' Estat espanyol i ara en formen part l'SPC, el Sindicato de Periodistas de Andalucía (SPA), el Sindicato de Periodistas de Madrid (SPM), el Sindicat de Periodistes de les Illes Balears (SPIB), el Sindicato de Profesionales de la información de La Rioja (SPIR), la Unión de Profesionales de la Comunicación de Canarias (UPCC), i el Sindicato de Xornalistas de Galicia (SXG). En total més de 2.500 treballadors de la comunicació afiliats i més de 200 representants sindicals a les empreses periodístiques.

## Referències

* ↑ «Sindicat de Periodistes de Catalunya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Beyrouth Fantôme

Beyrouth Fantôme (àrab: أشباح بيروت Ashbah bayroot) és una pel·lícula libanesa de 1998 del director libanès Ghassan Salhab.

## Trama

A finals de la dècada de 1980, sembla que el Conflicte libanès no acabarà mai. Khalil, un home d'uns trenta anys, torna a Beirut després de molts anys. Més de deu anys abans, durant una batalla, va aprofitar la confusió i va fer veure que estava mort. Després va desaparèixer i va adoptar una identitat falsa. Però Beirut és una ciutat petita i la gent comença a reconèixer-lo cada cop més.

## Repartiment

* Aouni Kawas
* Darina El Joundi
* Rabih Mroué
* Carol Abboud
* Hassan Farhat
* Younes Aoude
* Ahmad Ali Zein
* Nada Ali Zein

## Referències

* ↑ «BEYROUTH FANTÔME», TOUJOURS D’ACTUALITÉ, Le Quotidien
* ↑ Beyrouth Fantôme, cinema-françois.fr
* ↑ Beyrouth Fantôme a lesinrocks.com

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Grimes

«Grimes» té aquests significats:
* Toponímia:
** Grimes (Alabama)
** Grimes (Iowa)
* Biografies:
** Grimes (cantant) (1988), productora i cantant de música electrònica canadenca
** Ashley Grimes (Dublín, 1957), futbolista irlandés que ocupava la posició de migcampista i de defensa.
* Miscel·lània: Peter Grimes, òpera de Benjamin Britten sobre llibret adaptat per Montagu Slater sobre la secció Peter Grimes del poema de George Crabbe The Borough
# Eli Aristides

Publi Eli Aristides Teodor (grec antic: Πόπλιος Αἴλιος Αριστείδης Θεόδωρος, llatí: Publius Aelius Aristides; Hadrianos, Bitínia, 129 o 117 - Esmirna, 189), anomenat habitualment Eli Aristides, va ser un famós orador grec del segle ii, pertanyent al moviment de la Segona Sofística. Era fill d'Eudemó', sacerdot de Zeus.
Ja de ben jove va mostrar un talent extraordinari, i es va dedicar a l'estudi de la retòrica, que considerava l'ocupació més digna per una persona, i va dedicar-se a la poesia per diversió. A més del retòric Herodes Àtic, que va escoltar a Atenes, va estudiar amb Arístocles a Pèrgam, i amb Polemó Antoni i Alexandre el Gramàtic a Esmirna. Una vegada preparat, va viatjar per diversos llocs especialment per Egipte, Grècia i Itàlia. La fama que tenia era tan gran, que moltes de les ciutats a les quals va viatjar li van erigir estàtues en homenatge. Poc abans del seu retorn, i encara a Itàlia, va ser atacat per una malaltia que li va durar tretze anys, però això, tot i que sempre havia estat molt feble, no li va impedir seguir la seva activitat i els seus estudis, car tenia intervals de salut, i va marxar a Esmirna on es va instal·lar. En un llibre d'ell, ἱεροὶ λόγοι, una mena de dietari de la seva malaltia i la recuperació posterior, diu que sovint en somnis se li demanava de cultivar la retòrica i no preocupar-se d'altres branques del saber. Va residir a Esmirna on havia anat per la fama curativa dels seus banys, al final de la seva malaltia i després, un cop ja curat. Feia viatges esporàdics a Pèrgam i a altres poblacions.
Quan Esmirna va ser destruïda per un terratrèmol l'any 178, va aconseguir de Marc Aureli, amb el que s'havia fet amic a Jònia, que la ciutat fos reconstruïda, després de pintar a l'emperador amb un gran realisme, les condicions miserables dels seus habitants i l'estat lamentable de les cases i els temples. En agraïment la ciutat li va fer aixecar una estàtua a l'àgora i li va donar el títol de fundador. Li van oferir diversos honors, però només va acceptar el de sacerdot d'Asclepi, condició que va tenir fins a la seva mort el 180 o 189. Va tenir estàtues en altres ciutats. Es conserven 55 discursos seus, i dos tractats sobre temes de poc valor. Alguns dels seus discursos són elogis del poder de certes divinitats, altres, panegírics sobre ciutats, com ara Esmirna, i altres tracten temes relacionats amb la retòrica i l'eloqüència. L'obra citada anteriorment, ἱεροὶ λόγοι, conté curioses informacions sobre mètodes curatius als temples que han cridat l'atenció.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Aristeides, P. Aelius». A: Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown, & Comp., 1867, p. 295-296.
# Non-Linear Systems

Non-Linear Systems és una empresa estatunidenca fabricant de productes electrònics amb seu a San Diego, Califòrnia. L'empresa va ser fundada el 1952, per Andrew Kay, l'inventor del voltímetre digital. Més tard, la companyia va desenvolupar voltímetres digitals en miniatura i comptadors de freqüència. Durant la dècada del 1980, NLS va crear l'empresa Kaypro, que va desenvolupar el popular ordinador portàtil Kaypro II.
Des de l'any 1992, NLS és una subsidiària de Linear Measurements, Inc..

## Referències

* ↑ Company profile Arxivat 2009-04-13 a Wayback Machine.(anglès)

## Enllaços externs

* Non-Linear Systems - pàgina oficial(anglès)
# Fins que la mort ens separi

Fins que la mort ens separi (títol original: A Thin Line Between Love and Hate) és una pel·lícula estatunidenca de 1996 de comèdia romàntica. Va ser dirigida, escrita i protagonitzada per Martin Lawrence. A més va comptar amb les actuacions de Lynn Whitfield, Regina King, Bobby Brown i Della Reese. Ha estat doblada al català. Va ser estrenada l'abril de 1996 i va recaptar més de 30 milions de dòlars en taquilla contra un pressupost de 8 milions. La pel·lícula va ser rodada a la ciutat de Los Angeles (Califòrnia).

## Argument

Darnell (Martin Lawrence) és l'administrador d'un club o centre nocturn anomenat "Chocolate City". Li agrada ser un playboy, xovinista i casanova per enamorar i ficar-se al llit amb quanta dona sigui del seu grat i no accepta una negació per resposta. Aspira a ser copropietari del club que administra. Ofereix privilegis de passi VIP en el seu club a les dones que sedueix. No obstant això, sent simpatia per una amiga de la seva infantesa anomenada Mia (Regina King) que treballa a la força aèria i està disgustada pel seu càndid comportament.
La mare (Della Reese) de Darnell també el renya constantment amb la frase que hi ha "una prima línia entre l'amor i l'odi" ("a thin line between love and hate").

## Repartiment

* Martin Lawrence: Darnell Wright/Narrador
* Lynn Whitfield: Brandi Web
* Regina King: Mia Williams
* Bobby Brown: Tee
* Della Reese: Dt. Wright
* Malinda Williams: Erica Wright
* Daryl Mitchell: Earl
* Roger I. Mosley: Smitty
* Simbi Khali: Adrienne
* Tangie Ambrose: Nikki
* Wendy Raquel Robinson: Gwen
* Stacii Jae Johnson: Peaches
* Miguel A. Núñez, Jr.: Reggie
* Faizon Love: Manny
* Michael Bell: Marvis

## Referències

* ↑ «Fins que la mort ens separi». esadir.cat.
* ↑ «A Thin Line Between Love and Hate». The New York Times.
# Simàguino

Simàguino (en rus: Симагино) és un poble (possiólok) de l'óblast de Leningrad, a Rússia, que el 2017 tenia 18 habitants, pertany al districte de Víborgski.

## Referències

* ↑ Административно-территориальное деление Ленинградской области. — Лениздат, 1990, ISBN 5-289-00612-5, стр. 58
* ↑ https://www.komandirovka.ru/cities/gorkioku/
# Eduard Behm

Eduard Behm (Szczecin, 8 d'abril de 1862 - Bad Harzburg, 6 de febrer de 1946) va ser un pianista i compositor alemany.
Era fill d'un metge de Szczecin va assistir a l'institut de la ciutat de Szczecin fins que es va graduar de l'institut. A Stettin va rebre les seves primeres lliçons de piano de Carl Adolf Lorenz i Robert Seidel abans de ser alumne de Carl Reinecke i Oscar Paul al Conservatori de Leipzig. Després de mudar-se en va ser d'Oskar Raif i Friedrich Kiel a la Universitat de Berlín, Behm va prendre classes amb Johannes Brahms a Viena durant uns mesos. Després de dos anys a la seva ciutat natal de Stettin (com a revisor i director d’orquestra) i a Erfurt (com a professor a l’Acadèmia de Música), Behm va ser director del Conservatori Schwantzerscher de Berlín fins al 1901 i, posteriorment, també va treballar com a professor i acompanyant. El 1917 fou nomenat professor reial.
Behm, que va ser estilísticament proper al romanticisme alemany en les seves obres, va rebre el premi Mendelssohn per la seva simfonia i el premi Bösendorfer pel seu concert per a piano. Va escriure tres sonates per a violí, així com un concert per a violí, un trio per a piano, un quintet de clarinet i un sextet de corda (amb la viola construïda per Alfred Stelzner), algunes cançons i cors masculins, així com les òperes Der Schelm von Bergen (1899), Marienkind (1902) i The Vow (1914). També va escriure els Assajos de la meva vida (Deutsche Tonkünstlerzeitung IX) i una breu autobiografia (Musik in Pommern I, 1932).
Brehm va morir a casa, vivint del fons de pensions dels compositors alemanys a Bad Harzburg.

## Bibliografia

* Alfred Einstein: Hugo Riemanns Musiklexikon 11. Auflage. 2 Bände. Berlin 1929.
* Wilibald Gurlitt: Riemann-Musiklexikon. 4 Bände. Mainz 1959.
* Eckhard Wendt: Stettiner Lebensbilder (= Veröffentlichungen der Historischen Kommission für Pommern. Reihe V, Band 40). Böhlau, Köln/Weimar/Wien 2004, ISBN 3-412-09404-8, S. 52–53.
# Brigadírovo

Brigadírovo (en rus: Бригадирово) és un poble de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 19 habitants. Pertany al districte rural de Fatej.

## Referències

* ↑ «Прогноз погоды в д. Бригадирово (Курская область)». Arxivat de l'original el 2013-09-25. [Consulta: 1r desembre 2019].
# Non, ou a Vã Glória de Mandar

Non, ou a Vã Glória de Mandar és una pel·lícula portuguesa del 1990 dirigida per Manoel de Oliveira.

## Argument

La pel·lícula, protagonitzada per Luís Miguel Cintra i Miguel Guilherme, representa una sèrie de derrotes de tota la història militar de Portugal: l'assassinat de Viriat, la batalla de Toro, l'intent fallit de la Unió Ibèrica sota Alfons de Portugal i Isabel d'Aragó i de Castella i la batalla de Kasr al-Kabir – i l'episodi de l'Illa de l'amor d'Els Lusíades, que s'expliquen a través de salts enrere com els relata un tinent professor portuguès mentre marxa a través d'un territori d'ultramar africà portuguès el 1974, durant la Guerra colonial portuguesa (1961–74). Fàcilment atrau els seus companys a reflexions filosòfiques, mentre que el petit contingent pateix atacs sorpresa per part de grups de guerrillers independentistes.
Es va projectar fora de competició al 43è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Repartiment

* Luís Miguel Cintra – 2n tinent. Cabrita, Viriat, Dom João of Portugal
* Diogo Dória – Soldat Manuel, guerrer lusità, cosí de Dom João
* Miguel Guilherme – Soldat Salvador, guerrer lusità, guerrer a Kasr al-Kabir
* Luís Lucas – Caporal Brito, guerrer lusità, noble de Kasr al-Kabir
* Carlos Gomes – Soldat de Pedro, guerrer d'Alcàsser
* António S. Lopes – Soldat, guerrer lusità, guerrer d'Alcàsser
* Mateus Lorena – Dom Sebastião
* Lola Forner – Princesa Dona Isabel
* Raúl Fraire – Dom Afonso
* Ruy de Carvalho – Predicador al funeral, guerrer suïcida (com a Rui de Carvalho)
* Teresa Menezes – Venus (com Teresa Meneses)
* Leonor Silveira – Tetis
* Paulo Matos – Operador de ràdio, Vasco da Gama, Camões
* Francisco Baião – Príncep Dom João
* Luís Mascarenhas – Dom Afonso V
* Duarte de Almeida – Baró d'Alvito

## Referències

* ↑ Non, ou a Vã Glória de Mandar a Lexikon des internationalen Films. Filmdienst
* ↑ «No, or the Vain Glory of Command». Festival de Cannes. [Consulta: 8 agost 2009].

## Enllaços externs

* Non, ou a Vã Glória de Mandar a YouTube
# Filagri de l'Epir

* Per a altres significats, vegeu «Filagri (metge)».
Filagri (en llatí Philagrius, en grec antic Φιλάγριος) era un metge grec nadiu de l'Epir que va viure després de Galè i abans que Oribasi, probablement al segle iii. Aeci, Oribasi i altres el mencionen i era considerat un metge dels més eminents, segons diu Ciril (Cyrilus) al seu Cronicó. Segons Suides va ser deixeble d'un metge anomenat Naumaqui i va exercir a Tessalònica. Se l'anomenava περιοδευτής, cosa que segurament significa que viatjava d'un lloc a un altre en l'exercici de la seva professió.

## Obres

Era molt conegut dels escriptors mèdics àrabs de l'edat mitjana, que sovint el citen, i donen com a obres seves les següents:
* De Impetigine
* De iis quae Gingivae Dentibusque accident
* De iis qui Medico destituuntur
* De Morborum Indiciis
* De Arthritidis Morbo
* De Renum vel Vesicae Calculo
* De Hepalis Morbo
* De Morbo Colico
* De Morbo Icterico
* De Cancri Morbo
* De Morsu Canis.

## Referències

* ↑ El seu nom es presenta de diverses formes en els manuscrits: Filoycrius, Filogoriseus, Faneligoris, i fins i ton en una versió moderna, Phylagoraus, segons William Smith
* ↑ Philagrius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 261
# Cal Sant (Ivars d'Urgell)

* Aquest article tracta sobre la masia de'Ivars d'Urgell. Vegeu-ne altres significats a «Cal Sant».
Cal Sant és un monument del municipi d'Ivars d'Urgell (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa feta de carreus de pedra, dividida en tres plantes. A la planta baixa de la façana principal hi ha la porta principal amb una guarnició esculpida en tot el seu marc i rematada a la part inferior per dos grans peus de pedra. Damunt la porta hi ha una placa sense inscripció i una fornícula buida. A la planta noble hi ha tres portes balconeres amb baranes de ferro forjat. A la planta superior es troben quatre obertures quadrades.
A la part de l'edifici que dona al pati trobem, a la planta baixa un arc de mig punt i dos més tapats per a suportar el pes de la casa. A la planta noble hi ha quatre finestres d'arc de mig punt i a la planta superior quatre finestres quadrades.
Hi ha una nau afegida amb entrada porticada i amb obertures balconeres al pis superior.

## Història

Aquesta casa va ser fundada pel Marquès de Cruïlles l'any 1777. aquesta família va entrar en decadència i la casa va ser venuda l'any 1910 als avantpassats de l'actual propietari, la família Sant.
Al lloc on es troba la casa hi havia abans una altra construcció que va enderrocar-se el dia de Sant Antoni, quan la gent estava celebrant la benedicció dels animals. Per aquesta raó no va haver-hi víctimes.
La casa annexa a la construcció original és posterior. El Marquès la va fer edificar per al seu fill, que estava foll.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Cal Sant». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Bourke-White (cràter)

Bourke-White és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 33,6 km de diàmetre. Porta el nom de Margaret Bourke-White (1905-1971), fotògrafa estatunidenca, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1991.

## Referències

* ↑ «Bourke-White». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Gobiopterus lacustris

Gobiopterus lacustris és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,4 cm de longitud total.
* Les femelles són més grosses que els mascles.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Luzon (Filipines).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Néerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9: 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Gobiopterus lacustris». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1927. The Philippine Bureau of Science monographic publications on fishes: gobies of the Philippines and China Sea. Monogr. Bur. Sci. Manila 23:1-352.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Vallejo, A.N., 1985. Fishes of Laguna de Bay. Nat. Appl. Sci. Bull. 37(4):285-346.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.

## Bibliografia

* Blanco, G.J., 1947. Artificial fertilization and embryology of Mirogobius lacustris (Herre). Philipp. J. Sci. 77(1):83-87.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Eleccions legislatives sueques de setembre de 1914

Les eleccions legislatives sueques de setembre de 1914 es van celebrar el 25 de setembre de 1914. L Els més votats foren els moderats i Hjalmar Hammarskjöld fou nomenat primer ministre de Suècia.
| Partit | % Vots | + – des Març 1914 |
| Lliga Electoral General (Allmänna Valmansförbundet) | 36,5% | ▼1,2% |
| Partit Socialdemòcrata de Suècia Socialdemokraterna | 36,4% | ▲6,3% |
| Partit Coalició Liberal Liberal samlingspartiet | 26,9% | ▼ 5,3% |
| Lliga Agrària (Bondeförbundet) | 0,2% | -- |
| Altres partits | -- |
Font: «Historisk statistik över valåren 1910-2006. Procentuell fördelning av giltiga valsedlar efter parti och typ av val - Statistiska centralbyrån».