OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Pere de Pierola

Sant Pere de Pierola és una església dels Hostalets de Pierola (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església edificada damunt les restes d'una capella romànica i edificada en direcció perpendicular a la primitiva. Típica església rural que incorpora la rectoria,el cementiri... l'església té una nau central amb quatre capelles laterals, entre els contraforts, la volta és de canó i amaga una coberta a dues vessants que té diferents alçades amb obertures. Destaca el campanar de paret de maó i cobert de teulada a quatre vessants edificat damunt les restes de l'antic campanar original de parets de pedra. La façana principal té aspecte de masia, ja que l'antiga rectoria engloba l'entra de l'església. Hi ha un rellotge de sol amb la data inscrita de 1828.

## Història

Es coneix l'existència d'una petita església romànica des del 1060 en ser llegat un alou a la parròquia de Sant Pera de Pierola. l'edifici s'alçava sobre la riera de Pierola, situat dalt d'un turó que en sofrir l'acció erosiva de les aigües, amb el pas dels anys amenaçava l'enrunament de la petita església. A mitjans del segle xviii es comencen les obres de refer les parets. Les obres s'acabaren a mitjans del segle xix.
El 1868 va ser traslladada la parroquialitat als hostalets de Pierola, i sant Pere va passar a ser-ne sufragània amb la disposició feta pel bisbe de Barcelona Pantaleó Montserrat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Pere de Pierola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Mateu Oliveras Blanch

Mateu Oliveras i Blanch (Tortellà, Garrotxa, 16 de març de 1929 - Caldes de Malavella, La Selva, 17 de juny de 2002), va ser un músic, fotògraf i compositor de sardanes català.

## Biografia

En Mateu Oliveras era fill del músic Narcís Oliveras i Guillamet, de qui rebé les primeres lliçons de solfeig i tenora. Quan tenia un any la seva família va anar a viure a Sant Joan de les Abadesses, on en Mateu residí fins a la dècada dels 50 del segle xx.
Anys després va completar els estudis de tenora de la mà del seu oncle matern, Ferran Blanch i Arché, que també el va ensenyar a construir canyes de tenora. Amb el temps es va especialitzar per a la formació d'orquestra i dominà a la perfecció el saxo tenor, el saxo alt, el clarinet, la flauta i el violí, mentre que amb la formació de cobla tocava amb una mestria impecable la tenora.
Als 14 anys formava part de la cobla-orquestra Piriné-Jazz (posteriorment aquesta formació va canviar el nom pel de Principal de Sant Joan de les Abadesses) de la qual el seu pare era director i flabiolaire.
El seu pare també va fundar i dirigir la Coral Colònia Llaudet, en la qual en Mateu i el seu germà Ramon, també músic, col·laboraven sovint amb arranjaments i tasques musicals.
L'any 1955, en Mateu feu el pas més important de la seva vida musical, integrant-se a l'Orquestra Internacional Maravella, formació a la qual va estar fins al febrer de 1972, fent de solista de tenora a totes les gravacions de sardanes de la cobla-orquestra. És en aquest moment quan passa a residir a Caldes de Malavella, amb la seva esposa, on s'estableixen definitivament, formen una família amb els seus dos fills i regenten un popular negoci de fotografia.
A partir de 1972, i per un període de tres temporades, en Mateu Oliveras va formar part del conjunt Estels de Cassà de la Selva.
Va ser un excel·lent compositor de sardanes i l'Agrupació de Sardanistes de Caldes de Malavella li va dedicar l'Aplec de la Sardana de 2003. En commemoració del músic, en aquesta data es va inaugurar un monument en el seu record, que es va instal·lar a l'entrada del Grup d'Habitatges Canigó de Caldes de Malavella, on havia viscut els darrers anys de la seva vida.

## Sardanes

* El general Bum-bum (1948)
* Gentil Maria Rosa (1949)
* Cors Catalans (1949)
* Comte Jofre (1950), obligada de tenora
* Quin parell (1950), sardana de lluiment de tenora i fiscorn
* Mar endins (1950). Declarada Sardana d'Honor el 8 de setembre de 2002, amb motiu de la Festa Major de Sant Joan de les Abadesses
* A l'avi Munells (1950)
* Llorenceta (1951)
* La Font dels Vermells (1951), dedicada a la Coral Colònia Llaudet
* Tempesta al Pirineu (1952)
* Bufa noi a Sant Joan, lluïment de tenora i dedicada a la vila de Sant Joan de les Abadesses.

## Referències

* ↑ https://ca.unionpedia.org/i/Llista_alfab%C3%A8tica_de_compositors_de_sardanes
* 1 2 3 4 5 6 7 https://musicsperlacobla.cat/compositor.php?autor_id=1257
* ↑ https://musicsperlacobla.cat/compositor.php?autor_id=1257
# Michael Bloomberg

Michael Rubens Bloomberg (Boston, Massachusetts, 14 de febrer de 1942) és un empresari, polític i filantrop estatunidenc. Fou alcalde de la ciutat de Nova York del 2002 al 2013, càrrec en el qual va succeir Rudy Giuliani. Segons la revista Forbes, el 2019 era la novena persona més rica del món.
Tot i que era un demòcrata, va presentar-se a les eleccions del 2001 com a republicà, i les va guanyar, i també el 2005. Bloomberg va abandonar el Partit Republicà per discrepàncies polítiques i ideològiques amb la cúpula del partit. El 2009 es va tornar a presentar, ara com a independent, i tornà a guanyar. Hagué de responsabilitzar-se de la reconstrucció de la ciutat després de la crisi de l'11 de setembre. El novembre de 2019, Bloomberg llançà la seva campanya per ser el candidat demòcrata a la presidència a les eleccions presidencials dels Estats Units de 2020, i la va retirar el març de 2020.
Va aparèixer representant-se a si mateix a l'espectacle Gossip Girl, ambientat en la ciutat de Nova York.

## Referències

* ↑ Flegenheimer, Matt «Bloomberg Named an Honorary Knight» (en anglès). The New York Times, 06-10-2014 [Consulta: 26 desembre 2018].
* ↑ «#9 Michael Bloomberg». Forbes. 2019. Consulta: 2020-03-04.
* ↑ Steinhauer, Jennifer «THE MAYORAL TRANSITION: OVERVIEW; Bloomberg Takes Oath as 108th Mayor of New York» (en anglès). The New York Times, 01-01-2002 [Consulta: 19 març 2020].
* ↑ Lisi, Clemente. «Bloomberg elected to a third term» (en anglès), 04-11-2009. [Consulta: 19 març 2020].
* ↑ Mehta, Seema. «Michael Bloomberg, after exiting race and endorsing Biden, says he's committed to beating Trump» (en anglès americà). LA Times, 04-03-2020. [Consulta: 16 desembre 2020].
# Meoto Iwa

Meoto Iwa (夫婦岩) són un parell de farallons rocosos al mar enfront de Futami, a la prefectura de Mie (Japó). Estan unides per un shimenawa (una pesada soga de palla d'arròs) i són considerades sagrades pels fidels del proper jinja Futami Okitama.
En el xintoisme, les roques representen la unió del creador de kami, Izanami. Les roques celebren la unió en matrimoni de l'home i la dona. El faralló més gran mesura 9 metres d'altura, mentre que el més petit te 3,6 metres. La corda, que pesa més d'una tona i mesura uns 35 metres, ha de ser substituïda diverses vegades a l'any en una cerimònia especial. La roca de major grandària, que es diu que és masculina, té un petit torii en el seu bec.
El millor moment per veure les roques és a l'alba durant l'estiu, quan el sol sembla elevar-se entre elles. El Mont Fuji és visible desde lluny durant els dies clars. En la marea baixa, les roques no arriben a quedar separades per l'aigua.
El jinja Okitama està dedicat a la deïtat terrenal Sarutahiko Ōkami. Hi ha nombroses estàtues de granotes al voltant del temple donades pels creients. El santuari i les roques estan prop del Santuari d'Ise, el lloc més sagrat del Xintoisme.

## Referències

* 1 2 3 «Meoto Iwa (Wedded Rocks)» (en anglès). japan-guide.com. [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «Ise-Shima National Park» (en anglès). Enciclopedia Británica. [Consulta: 28 setembre 2021].
* 1 2 3 4 «Las rocas casadas Meoto Iwa de Futami», 10-07-2021. [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «Meotoiwa (The Wedded Rocks)» (en anglès). [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «Meoto Iwa (Mie)». [Consulta: 28 setembre 2021].
# Cichlasoma scitulum

Cichlasoma scitulum és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Rosario (Uruguai) i afluents del tram inferior del riu Uruguai (Argentina, l'Uruguai i Brasil).

## Referències

* ↑ Swainson, W. 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Spottiswoode & Co., Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2: i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Australoheros scitulus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Rícan, O. i S.O. Kullander, 2003. Cichlasoma scitulum: a new species of cichlid fish from the Río de La Plata region in Argentina, Brazil, and Uruguay. Copeia (4):794-802.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rectoria de Sant Baldiri de Solius

La Rectoria de Sant Baldiri de Solius és una obra renaixentista de Santa Cristina d'Aro (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge amb l'entrada principal afrontada amb l'ermita de Sant Baldiri, formada per dos cossos rectangulars disposats ortogonalment i de dues plantes d'alçada. Destaca un finestral realitzat amb totxo formant dues arcades. El seu parament és fet de maçoneria i arrebossat. Conserva diversos elements corresponents a diverses modificacions al llarg del temps.

## Història

El conjunt de la casa rectoral i l'ermita de Sant Baldiri són datades per diversos historiadors dels segles XVII-XVIII, però algun autor ha indicat com a datació el segle xv i concretament la data 1464.

## Referències

* 1 2 «Rectoria de Sant Baldiri de Solius». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2018].
# Jin Midi

Jin Midi (134–86 aEC) (xinès tradicional: 金日磾, xinès simplificat: 金日䃅, pinyin: Jīn Mìdī, nom estilitzat Wengshu (翁叔), formalment Marquès Jing de Du (秺敬侯), va ser un oficial administratiu prominenat de la Dinastia Han Occidental xinesa de l'ètnia Xiongnu. Va servir com a corregent a principis del regnat de l'Emperador Zhao de Han.

## Vegeu també

* Xiongnu
* Huo Guang
* Emperador Zhao de Han

## Bibliografia

* Llibre de Han, vol. 68.
* Zizhi Tongjian, vols. 19, 20, 21, 22, 23.
* Han Ji, vols. 13, 15, 16

## Enllaços externs

* http://www.yangco.net/new0822/?doc=bbs/gnuboard.php&bo_table=koreaSa&page=11&wr_id=55
* http://daedongc.co.kr/read.php3?no=217&section=11 Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
# Mateu Martí i Miquel

Mateu Martí i Miquel, conegut com a Ateo Martí o Ateu Martí (Palma, 16 d'octubre de 1889 - Palma, coll de sa Creu, 29 de juliol de 1936), fou un polític i periodista mallorquí d'esquerres, maçó i anticlerical. D'origen modest, fou petit empresari i empleat de l'Ajuntament de Palma. Fou el primer mallorquí que viatjà a la Unió Soviètica. Milità des dels 15 anys en diversos partits republicans. Entre 1919 i 1923 estigué afiliat al PSOE. El 1924, ingressà a la lògia maçònica «Renovación», de Palma. El 1930 fundà i presidí la Lliga Laica de Mallorca. El 1931 dirigí les publicacions Nuestra Palabra i La Sotana Roja. Durant la Segona República milità de manera intermitent en el PCE i fou candidat a diputat per aquest partit a les eleccions de novembre de 1933. Fou detingut, jutjat i processat arran dels Fets d'Octubre del 1934. Resident durant una part de l'any a s'Arenal, el 1935 promogué la creació de la cooperativa de treball de la Unió de Trencadors. Les darreres recerques indiquen que fou assassinat el 29 de juliol de 1936 (abans s'havia donat la data incorrecta del 5-6 d'agost del mateix any). El 30 de juliol de 2020 l'Ajuntament de Palma aprovà una moció per a la reparació moral i la recuperació de la seva memòria.

## Referències

* ↑ «Mateu Martí i Miquel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 10. Palma: Promomallorca, p. 287. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ David Ginard. Ateu Martí (1889-1936): Anticlericalisme i compromís republicà, p. 140. ISBN 978-84-9191-112-8
* ↑ David Ginard. Ateu Martí (1889-1936): Anticlericalisme i compromís republicà, p. 19-48. ISBN 978-84-9191-112-8
* ↑ «L'Ajuntament de Palma fa un acte de reparació a la figura d'Ateu Martí, funcionari de la casa assassinat el juliol del 36». Palma.cat, 31-07-2020. [Consulta: 18 agost 2020].

## Bibliografia

* Gabriel Sirvent, Pere: «Socialisme, sindicalisme i comunisme a Mallorca (1929-1933)», Recerques 2 (1972), p. 163-189.
* Ginard Féron, David: «Anticlericalisme, maçoneria i moviment obrer a Mallorca. Notes sobre Ateu Martí i Miquel (1890-1936)», Randa 78 (2017), p. 151-173.
* Ginard Féron, David: «Ateo Martí un activista anticlerical en la Segunda República (1931-1936)», Hispania Nova 18 (2020), p. 147-172.
* Ginard Ferón, David. Ateu Martí (1889-1936): Anticlericalisme i compromís republicà. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2020.
* Nadal Soler, Antoni: «Notes sobre «Nuestra Palabra» (1931–1936)», Randa 28 (1991), p. 5-18.
* Tomàs Ramis, Pau: «Ateu Martí, un comunista a S'Arenal», Llucmajor, de pinte en Ample 403 (novembre 2017), p. 40-42.

## Enllaços externs

* Fideus.com
# Misty Mundae

Misty Mundae (anglès: Erin Brown) (East St. Louis, 16 d'octubre de 1979) nom artistic d'Erin DeWright és una actriu i realitzadora estatunidenca, germana de la també actriu Chelsea Mundae (n. 1974). Utilitza de vegades els pseudònims d'Erin Brown o de Sadie Lane, i fa principalment papers eròtics lèsbics.

## Filmografia

* Chantal

### Com a directora

* 2003: Confessions of a Natural Beauty (vídeo)
* 2003: Lustful Addiction (vídeo)
* 2004: Voodoun Blues (curt)

## Referències

* ↑ Erin Brown. Alternate Name: Misty Mundae Arxivat 2007-12-27 a Wayback Machine.. Movies.nytimes.com (2007-01-18). Consultat el 2012-02-08.
* ↑ B.L.. «Review of Vampire Strangler». Arxivat de l'original el 2013-03-25. [Consulta: 14 abril 2017].
* ↑ Jane, Ian. «Review of Vampire Strangler». [Consulta: 22 març 2013].
* ↑ F. de Mattos, João Marcelo. «Solidão, comédia romântica pop, terror: viva McKee, o jovem mestre» (en portuguès). Almanaque Virtual – Cultura em Movimento. Almanaque Virtual, 30-08-2006. [Consulta: 30 juliol 2012]. «- Jay dá detalhes das canções e lembra que ela e o diretor tiveram uma banda juntos na faculdade, a “The Detonauts”. (Brown tem uma também, a Homeward Band).»
* ↑ McKee, Lucky. Audio commentary track for the film "Sick Girl" In the Masters of Horror series, 2006.
# Meotes

Meotes (en grec antic Μαιῶται) era el nom genèric donat pels autors clàssics al poble que vivia a la regió de la mar d'Azov, que en època clàssica es deia Palus Maeotis.
Ja es troben mencionats pel logògraf Hel·lànic de Mitilene. Estrabó diu que vivien del peix i conreaven una mica la terra però eren tan guerrers com els nòmades veïns, i en dona diverses subdivisions: sindi, dandarii, toreatae, agri, arrechi, tarpetes, obidiaceni, sittaceni, dosci, i altres.
Algunes d'aquestes tribus eren tributàries de la factoria grega situada a la ciutat de Tanais o dels reis del Bòsfor, però el sotmetiment sempre va ser temporal i poc segur. El regne del Bòsfor Cimeri es va anar apoderant de les seves terres, especialment sota Farnaces II, Asandre i Polemó I.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Maeotae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 23 desembre 2020].
# Cichlasoma ramsdeni

Cichlasoma ramsdeni és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 24 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est de Cuba.

## Referències

* ↑ Swainson, W. 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Spottiswoode & Co., Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2: i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Cichlasoma ramsdeni» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ratpenat d'Anchieta

El ratpenat d'Anchieta (Hypsugo anchietae) és una espècie de ratpenat que viu a Angola, Madagascar, la República Democràtica del Congo, Sud-àfrica, Zàmbia i Zimbàbue.
Fou anomenat en honor de l'explorador i naturalista portuguès José Alberto de Oliveira Anchieta.

## Referències

* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 98. ISBN 978-0801893049.
* Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Hypsugo anchietae. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 25 desembre 2007 (en anglès).
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Jin Shengtan

Jin Renrui (金人瑞), també conegut com a Jin Shengtan i Jin Kui (Suzhou, 1610 －Nanquín, 7 d'agost de 1661) fou un editor xinès, escriptor i crític literari reconegut com al campió de la literatura en xinés vernacular. Es canvià el nom a Jin Shengtan ("Shengtan" significa "sospir profund") (en xinès simplificat: 金圣叹; en xinès tradicional: 金聖歎; en pinyin: Jīn Shèngtàn) quan caigué la dinastia Ming. Admirava els llibres antics.
Segons algunes fonts nasqué el 1608 i altres el 1610 aproximadament. Nasqué com a Jin Renrui. Tenia amistat amb un altre crític literari anomenat Mao Shengshan. El 1641 revisà i comentà la novel·la Marge d'Aigua. El 1644 escriví un prefaci a cada capítol d'una edició del Romanç dels Tres Regnes. El 1656 es publicà l'obra Xixiang ji comentada per ell. Morí executat junt a altres per ser considerat traïdor i les seus propietats foren confiscades i la seua família fou exiliada a la Manxúria.

## Referències

* 1 2 Hummel, Arthur W. Eminent Chinese of the Ch'ing Period (1644-1912). Washington: United States Government Printing Office, 1943, p. 164–166.
* 1 2 3 4 5 «Romance of the Three Kingdoms in Illustrations». World Digital Library. [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ Hegel, Robert E. «Imagined violence: Representing homicide in late imperial crime reports and fiction». Zhongguo wenzhe yanjiu jikan, 25, 2004, pàg. 64. Arxivat de l'original el 2017-03-23 [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ Church, Sally K. «Beyond the Words: Jin Shengtan's Perception of Hidden Meanings in Xixiang ji». Harvard Journal of Asiatic Studies, 59, 1, 1999, pàg. 6. DOI: 10.2307/2652683.
# Sieneke

Sieneke Ashley Kristel Baum-Peeters, més coneguda com a Sieneke, (Nimega, 1 d'abril de 1992) és una cantant neerlandesa. Va participar pels Països Baixos en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2010 amb la canço Ik ben verliefd (sha-la-lie). No va arribar a la final.
Sieneke està casada i té una filla i un fill.

## Referències

* ↑ «Sieneke niet in finale Songfestival» (en neerlandès). De Volkskrant, 27-05-2010. [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «Zangeres Sieneke bevallen van een dochter» (en neerlandès). Nu.nl, 07-09-2014. [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «Sieneke bevallen van zoontje» (en neerlandès). Omroep Gelderland, 03-02-2018. [Consulta: 19 abril 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial de Sieneke
# Rudolf Carnap

Rudolf Carnap (Ronsdorf, 18 de maig de 1891 - Santa Monica, 14 de setembre de 1970) va ser un influent filòsof nascut a Alemanya que va desenvolupar la seva activitat acadèmica a Europa fins al 1935 i, a partir d'aquesta data, als Estats Units, ja que va fugir dels nazis, a causa de les seves idees polítiques. Va ser un dels membres més destacats del cercle de Viena, i fou un destacat defensor del positivisme lògic, juntament amb Ernest Nagel.

## Biografia

Fill d'un comerciant enriquit que es va dedicar a la reforma educativa, Carnap va iniciar els estudis de física i matemàtiques a la Universitat de Jena. A partir de la seva recerca sobre l'espai i el temps, va començar a interessar-se per la filosofia, en què va acabar estudiant lògica, camp en què acabaria destacant amb obres com La sintaxi lògica del llenguatge.

## Pensament

La filosofia ha de tenir com a objectiu determinar què és ciència i què no és ciència a partir d'una anàlisi lògica del llenguatge que es fa servir en una determinada disciplina. Aquesta anàlisi permetrà, a més a més, analitzar la veritat o falsedat d'un enunciat científic. Carnap rebutja, doncs, la metafísica, que no pot reduir-se a termes de veritat, perquè és impossible comprovar l'adequació dels seus judicis a la realitat.

## Referències

* ↑ Diccionario de Filosofía (en castellà). Barcelona: SPES Editorial (edició especial per a RBA Editoriales), 2003, p. 33 (Biblioteca de Consulta Larousse). ISBN 84-8332-398-2.
* ↑ Hempel, Carl G. «Rudolf Carnap». Encyclopædia Britannica [Consulta: 25 setembre 2017].
* ↑ Murzi, Mauro «Rudolf Carnap (1891—1970)». The Internet Encyclopedia of Philosophy (IEP). ISSN: 2161-0002 [Consulta: 25 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina de Filoxarxa.
# Marió

* Aquest article tracta sobre el tirà de Tir. Si cerqueu el polític mallorquí, vegeu «Climent Garau Juan».
Marió (en llatí Marion, en grec antic Μαρίων) fou tirà de Tir, instal·lat al govern local pel favor del magistrat romà Cassi l'any 43 aC.
Va envair Galilea i es va apoderar de tres fortaleses de la regió però finalment en va ser expulsat pel governador del districte Herodes, el futur Herodes el Gran, segons diu Flavi Josep.

## Referències

* ↑ Marion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 952