OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Residència Faber

La Residència Faber (del llatí faber, 'artesà', 'obrer', 'forjador'…) és una residència d'arts, ciències i humanitats ubicada a la ciutat d'Olot (Garrotxa) inaugurada la tardor de 2016 i dirigida per Francesc Serés. Més concretament, està ubicada a l'Hotel Riu Fluvià, des d'on es veu la Serra del Corb i el Puigsacalm.

## Història

La idea del projecte va sorgir del regidor de cultura d'Olot, Josep Berga, el 2012, qui volia establir una residència creativa que anés més enllà d'un escenari local, que pogués ser pensada en clau nacional. Berga va contactar qui posteriorment seria el director del centre, Francesc Serés, escriptor que ja havia visitat altres residències d'escriptors, com la Ledig House, als Estats Units, o a Bordeus, per a pensar el projecte.
La idea inicial era fomentar una retroalimentació entre professionals estrangers i catalans amb els garrotxins i la resta de catalans, abastant temàtiques artístiques, literàries, periodístiques, científiques o fins i tot religioses. El projecte va néixer amb un pressupost de 150.000 euros anuals, repartits al 50% entre l'Ajuntament d'Olot i el Departament de Cultura de la Generalitat.
Els primers residents van arribar-hi el setembre dels 2016, i entre els integrants es trobaven l'escriptora i periodista Anna Ballbona, autora de Joyce i les gallines, l'escriptor anglès Philip Hoare i el salvadoreny Jorge Galán, entre d'altres. Les estades duren aproximadament un mes. Les primeres tongades de residents es fan entre setembre i novembre de 2016 i la segona entre gener i febrer del 2017.

## Referències

* ↑ «Francesc Serés: ‘Volem que Faber, la residència de creadors, beneficiï Olot, les ciutats properes i tot el país'». VilaWeb.cat. [Consulta: 16 octubre 2016].
* 1 2 3 Cid, Cristina «Olot crea Faber, primera residencia creativa catalana» (en castellà). El País, 25-09-2016.

## Enllaços externs

* Residència Faber - Lloc web oficial
* Entrevista a la Cadena Ser
# Residència

Una residència és un establiment construït o utilitzat per acollir hostes de manera provisional mitjançant el lloguer d'una habitació. Arquitectònicament, una residència és habitualment una casa, una mansió o una casa de camp, però també pot ser un palau o un gran castell. Les habitacions són generalment moblades en l'estil que complementa el tipus d'arquitectura de l'edifici.
La residència pot més concretament referir a:
* Casa, un lloc de residència o refugi
** Casa de grup, residència privada dissenyada per atendre nens o adults amb incapacitats cròniques. Típicament una casa acull menys de set residents atesos durant tot el dia.
** Casa d'acollida, proporciona un tipus de cura residencial
* Allotjament
** Una casa, edifici, o estructura que funcions com a hàbitat per éssers humans o altres criatures.
** Allotjament residencial. Acull a persones que viatgen i estan lluny de casa i tenen diverses necessitats com dormir, estar segurs, refugiar-se de la pluja, suportar temperatures fredes, o guardar equipatge.
* Residència habitual, és un terme de llei civil que tracta l'estatus de refugiats
* Residència en llei familiar anglesa, és on haurien de viure els nens en cas de disputes
* Residència d'impost, serveix per determinar la ubicació d'algú per evitar impostos
Els Centres Residencials d'Educació Intensiva, també anomenats CREI, són un servei residencial d'acolliment que ofereix l'Administració de la Generalitat de Catalunya per a adolescents i joves (de 12 a 18 anys) que presenten alteracions de la conducta i requereixen una especialització tècnica alternativa en la seva cura i atenció. L'estada d'aquests nois/es en aquests centres és limitada. Tanmateix, es segueixen unes mesures estructurals de protecció per a la guarda i educació dels seus integrants, tutelats per la Generalitat.

## Referències

* ↑ ''Home Suite Home'' –.
* ↑ Elaine Stritch
* ↑ «Centres Residencials d'Educació Intensiva (CREI)». Arxivat de l'original el 2018-12-05. [Consulta: 11 desembre 2019].
# Residència Geriàtrica d'Horta

La Residència Geriàtrica d'Horta és un edifici de les darreres tendències de Barcelona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La residència geriàtrica, situat al barri de la Teixonera, té una forma semblant a la d'una fortalesa o acròpoli i està caracteritzada per la seva forma corba i el color terra de la ceràmica vista. Està localitzada en un fort pendent orientat al nord i domina l'Àrea Olímpica de la Vall d'Hebron. La meitat de l'edifici és una residència geriàtrica, mentre que la part restant està oberta a la gent gran del barri.
Degut a la forta pendent on se situa l'edifici, es va optar per construir una àmplia plataforma per accedir-hi, que constitueix també la plaça de l'immoble i que es localitza a tres metres per sota del nivell del carrer. En aquest nivell s'hi troben els accessos, tallers, sales de joc, gimnàs i un gran menjador; les habitacions i els serveis tècnics i administratius es troben als pisos superiors.
L'edifici s'obre en un arc convex per deixar un espai orientat al sud apte per a les activitats de lleure a l'aire lliure. Aquesta contracorba permet recollir la llum natural per les bandes laterals. La plataforma queda vinculada al paisatge obert a través d'un porxo en un tram, mentre que l'altre tram alberga les estances privades. El cercle inscrit al volum separa les dues parts del programa i articula l'entrada principal, que permet l'accés a les primeres plantes de l'immoble.

## Història

Edifici dissenyat pels arquitectes Emili Donato, Miguel Jiménez i Ramón Martí i construït entre els anys 1988 i 1992.

## Referències

* 1 2 3 4 «Residència Geriàtrica d'Horta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 abril 2021].
# Rechna Doab

Rechna Doab és una regió entre dos rius (doab, territori entre dos rius) situada entre els rius Ravi i el Chenab, al Panjab (Pakistan). Dins de la regió es troben els districtes de Sialkot, Gujranwala i Lyallpur, i parts dels de Gurdaspur, Lahore, Montgomery, Jhang, i Multan. El nom fou inventat per l'emperador mogol Akbar combinant les primeres lletres de cadascun dels dos rius, en orde aleatori.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Regió de Moesa

La Regió de Moesa és una de les 11 regions del cantó dels Grisons (Suïssa). És una regió amb l'italià com a llengua oficial i està formada per 17 municipis repartits en 3 cercles comunals. Té una població de 7778 habitants (cens de 2007) i una superfície de 496,03 km².

## Municipis

Cercle de Calanca :
| Nom | Població (Des. 2007) | Superfície in km² | Núm. OFS |
| Arvigo | 93 | 17.01 | 3801 |
| Braggio | 56 | 6.91 | 3803 |
| Buseno | 109 | 11.15 | 3804 |
| Castaneda | 225 | 3.96 | 3805 |
| Cauco | 39 | 10.89 | 3806 |
| Rossa | 119 | 58.88 | 3808 |
| Santa Maria in Calanca | 107 | 9.31 | 3810 |
| Selma | 39 | 2.91 | 3811 |
Cercle de Messoco :
| Nom | Població (Des. 2007) | Superfície in km² | Núm. OFS |
| Lostallo | 692 | 50.86 | 3821 |
| Mesocco | 1224 | 164.76 | 3822 |
| Soazza | 366 | 46.42 | 3823 |
Cercle de Messoco :
| Nom | Població (Des. 2007) | Superfície in km² | Núm. OFS |
| Cama | 487 | 15.00 | 3831 |
| Grono | 880 | 14.81 | 3832 |
| Leggia | 114 | 9.18 | 3833 |
| Roveredo | 2338 | 38.79 | 3834 |
| San Vittore | 731 | 22.06 | 3835 |
| Verdabbio | 159 | 13.13 | 3836 |

## Vegeu també

* Regions del Cantó dels Grisons
# Real Sociedad Atlética Stadium

La Real Sociedad Atlética Stadium fou un antic club de futbol aragonès de la ciutat de Saragossa.
Va néixer l'any 1919 com a Sociedad Atlética Stadium. El 1922 li fou atorgat el títol de Real. Fou un dels clubs fundadors de la Federació Aragonesa de Futbol i el primer club aragonès que jugà la Copa del Rei espanyola.
El 1925 es fusionà amb el Zaragoza Foot-Ball Club per donar vida al Real Zaragoza Club Deportivo.

## Palmarès

* Campionat d'Aragó de futbol:
** 1924, 1925

## Referències

* ↑ «El Arrabal quiere recuperar su gran historia futbolística». El Periódico de Aragón, 02-10-2013. [Consulta: 9 maig 2017].
* ↑ M. M. «El Arrabal reivindica su historia futbolística». Heraldo de Aragón, 17 enero 2015. [Consulta: 8 maig 2017].
* ↑ Orígenes y antecedentes del Real Zaragoza en LaFutbolteca.com

## Bibliografia

* Centenario del Campo del Arrabal. Peña Zaragocista La Convivencia "El Rabal". PROHIF Arrabal. Texto completo Arxivat 2019-12-21 a Wayback Machine.
* El sueño de ser grandes: Historia social del nacimiento del fútbol en Zaragoza, 1903-1936. Pedro Ciria Amores. ISSN 2254-7606. Tesis doctoral. Universidad de Zaragoza. Facultad de Filosofía y Letras. Departamento de Historia Moderna y Contemporánea. Zaragoza, 2012. Texto completo
* Zaragoza y su fútbol, un sentimiento histórico. 2012, Pedro Ciria Amores. Artículo en Rolde: revista de cultura aragonesa (nº 141, p. 1-19). Texto completo Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
# Resolució 1065 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1065 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de juliol de 1996. Després de reafirmar totes les resolucions sobre Geòrgia, en particular la 1036 (1996), el Consell ha discutit els esforços d'un arranjament polític entre Geòrgia i Abkhàzia i va estendre el mandat de la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Geòrgia (UNOMIG) fins al 31 de gener de 1997.
El Consell va expressar preocupació per la falta d'avanç en les converses entre ambdues parts, sobretot a causa de la posició adoptada per la part d'Abkhàzia. L'Acord d'Alto el Foc i Separació de Forces era generalment respectat per ambdues parts. Tot i reconèixer que la UNOMIG i les forces de [manteniment de la pau de la Comunitat d'Estats Independents (CEI) han contribuït en gran manera a la situació de seguretat, s'ha produït un deteriorament de la situació al districte de Gali.
Les negociacions per resoldre el conflicte es van retardar. La resolució referma la integritat territorial, la sobirania i la independència de Geòrgia, i la necessitat de definir Abkhàzia dins d'aquests principis. També es va prendre nota del dret de tots els refugiats i persones desplaçades a tornar a casa amb seguretat i els intents de la part abkhaz d'obstaculitzar aquest procés van ser condemnats. Els canvis demogràfics com a resultat del conflicte eren inacceptables, així com els homicidis i la violència per motius ètnics, i la col·locació de mines terrestres.
El mandat de la UNOMIG es va ampliar fins al 31 de gener de 1997 i hauria de ser revisat el mandat del canvi de la força de manteniment de la pau de la CEI. Finalment es va demanar al secretari general Boutros Boutros-Ghali que en els tres mesos següents que informi sobre la situació a Abkhàzia i les operacions de la UNOMIG.

## Referències

* ↑ Kohen, Marcelo G. Secessión: international law perspectives. Cambridge University Press, 2006, p. 117. ISBN 978-0-521-84928-9.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Guerra d'Abkhàzia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1067 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1067 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 26 de juliol de 1996. Després d'assenyalar diverses declaracions i resolucions pel President del Consell de Seguretat i l'Organització d'Aviació Civil Internacional (OACI) deplorant l'enderrocament de dos avions civils per la Força Aèria de Cuba el 24 de febrer de 1996, el Consell va demanar a Cuba que complís amb llurs obligacions internacionals relacionades amb l'aviació, en particular el Conveni sobre Aviació Civil Internacional.
El Consell de Seguretat va recordar la sobirania que tots els països tenien aen l'espai aeri sobre el seu territori i les seves aigües territorials. En aquest sentit, tots els països havien de complir amb principis, regles i normes de la Convenció sobre Aviació Civil Internacional (Conveni de Chicago), incloses les normes relatives a la intercepció i el no ús d'armes contra aeronaus civils.
La resolució va assenyalar que l'enderrocament dels dos avions, que formaven part de l'organització Germans al Rescat dirigida per exiliats cubans, va ser una violació del principi de no usar armes contra avions civils en vol i que quan s'intercepten aquests avions, no s'hauria de posar en perill les vides d'aquells a bord. Cuba havia argumentat que els vols eren actes de provocació en el seu espai aeri. Es van expressar leels condol a les famílies de les quatre persones mortes com a resultat de la intercepció, que va ser condemnada pel Consell. Es van cridar totes les parts respectar el dret i procediment internacional en aviació civil alhora que reafirma el dret dels estats a aplicar mesures apropiades contra avions que s'utilitzen amb propòsits contraris a la Convenció de Chicago.
Tots els estats que encara no havien ratificat el Conveni de Chicago van ser convidats a fer-ho, mentre que es va acollir amb beneplàcit la decisió de l'OACI d'investigar normes i pràctiques per evitar un incident semblant en el futur.
Xina i Rússia es van abstenir de votar per la Resolució 1067, que va ser aprovada per altres 13 membres del Consell. Els membres dissidents creien que la resolució tractava de condemnar Cuba i, en canvi, hauria d'haver emès una crida que instés als estats a que s'abstinguessin d'enderrocar avions civils i evitar l'ús indegut de l'aviació civil.

## Referències

* 1 2 «Security Council condemns use of weapons against civil aircraft; calls on Cuba to comply with international law». United Nations, 27-07-1996.
* ↑ Crossette, Barbara «U.N. Won't Punish Cuba in Downing of Planes». The New York Times, 27-07-1996.
* ↑ Diederiks-Verschoor, Isabella Henrietta Philepina; Butler, M. A.. An introduction to air law. 8th. Kluwer Law International, 2006, p. 39. ISBN 978-90-411-2458-6.
* ↑ United Nations Security Council. Resolutions and statements of the Security Council. United Nations, Dept. of Public Information, News Coverage Service, 1997, p. 55.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Relacions entre Cuba i els Estats Units

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1069 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1069 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 de juliol de 1996. després de recordar les resolucions anteriors sobre Croàcia inclosa la Resolució 1037 (1996) que va establir l'Autoritat Transitòria de les Nacions Unides per a Eslavònia Oriental, Baranja i Sírmia Occidental (UNTAES) i la Resolució 1043 (1996) que autoritza el desplegament d'observadors militars, el Consell va ampliar el desplegament de 100 observadors militars amb la UNTAES durant sis mesos més fins al 15 de gener de 1997.

## Referències

* ↑ «Security Council authorises deployment of 100 military observers with UNTAES for further six months, until 15 January 1997». United Nations, 30-07-1996.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Acord de Dayton
* Operació Tempesta
* Guerra de la independència croata

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1063 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1063 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de juny de 1996. Després de recordar totes les resolucions del Consell de Seguretat i de l'Assemblea General sobre Haití i l'acabament de la Missió de les Nacions Unides a Haití (UNMIH) el 30 de juny de 1996 segons la resolució 1048 (1996), el Consell va decidir establir la Missió de Suport de les Nacions Unides a Haití (UNSMIH) per entrenar a una força de policia nacional i mantenir un entorn estable.
El Consell de Seguretat va afirmar la importància d'una força policial haitiana professional en ple funcionament i la revitalització del sistema legal. En aquest sentit es va establir la UNSMIH per mantenir un entorn estable i ajudar en l'entrenament d'una nova força policial, inicialment fins al 30 de novembre de 1996. La missió inicialment consistia en 300 policies i 600 soldats. Per tant, Haití també havia de rebre ràpidament el suport financer addicional d'institucions internacionals per a la reconstrucció del país.
Finalment es va sol·licitar al secretari general Boutros Boutros-Ghali el 30 de setembre de 1996 l'informe sobre l'aplicació de la resolució actual i buscar més oportunitats per reduir els costos operatius de la UNSMIH.

## Referències

* ↑ «Security Council creates UN Support Mission in Haiti (UNSIMH) to assist government in professionalising its police». United Nations, 28-06-2010.
* ↑ Knight, W. Andy. Adapting the United Nations to a postmodern era: lessons learned. Palgrave Macmillan, 2001, p. 143. ISBN 978-0-333-80150-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Història d'Haití

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1232 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1232 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 30 de març de 1999 després de reafirmar totes les resolucions anteriors del Sàhara Occidental, el Consell el Consell va ampliar el mandat de la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO) fins al 31 d'abril de 1999.
El Consell de Seguretat va ampliar el mandat de la MINURSO per permetre una comprensió entre el Marroc i el Front Polisario i les Nacions Unides sobre la implementació dels protocols d'identificació i vot de votants i continuar parlant sobre el retorn dels refugiats, acollint amb beneplàcit la represa de les activitats de preinscripció de l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats a Tindouf, Algèria. Va donar la benvinguda a un acord entre el Govern del Marroc i el comandant de la Força de la MINURSO a les mines del territori i a munició sense explotar.
Finalment, el secretari general Kofi Annan fou encarregat de presentar un informe abans del 23 d'abril de 1999 sobre l'aplicació de la resolució actual.

## Vegeu també

* Zona Lliure
* República Àrab Sahrauí Democràtica
* Mur marroquí
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 – 2000)

## Referències

* ↑ «Security Council extends Western Sahara mission until 30 April». United Nations, 30-03-1999.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# René Schickéle

René Schickélé (Obernai, Baix Rin, 1883 - Vence, Alps Marítims, 1940) fou un escriptor alsacià en llengua alemanya. Era fill d'un propietari vitícola i policia alemany i d'una francesa. Estudià història i literatura a Estrasburg, Zúric, París i Berlín. Fou amic d'Otto Flake i Ernst Stadler.
Fou un poeta d'una gran riquesa verbal, palesa influències de Maurice Maeterlinck. Fou també traductor de Gustave Flaubert a l'alemany. Del 1915 al 1919 edità la revista expressionista Weissen Blätter (Papers blancs) a Zuric. Quan acabà la Primera Guerra Mundial, i Alsàcia passà a mans franceses, preferí quedar-se a Badenweiler (Alemanya). Nogensmenys, quan es va proclamar el Tercer Reich, va fugir cap a França, d'on en va prendre la nacionalitat poc abans de morir.
El 1968 es va fundar en honor seu el Cercle René Schickéle, grup de defensa de les tradicions i la llengua alsaciana.

## Obres

* Der Fremde (L'estranger, 1909).
* Hans im Schnakenloch (Hans en el forat Gnat, 1916) (comedia teatral en alsacià)
* Das Erbe am Rhein (L'herència al Rin, 1925-31)
* Maria Capponi (1925)
* Blick auf die Vogesen (1927)
* Der Wolf in der Hürde (el llop a la ploma, 1931)
* Le retour (el retorn, 1938, última obra de l'autor, traduït a l'alemany amb el títol Heimkehr,)
# Retorn de la inversió

El Retorn de la inversió, més conegut per les seves sigles en anglès ROI (Return On Investment) és una eina de planificació empresarial que permet calcular el retorn esperat de l'acció empresarial, que exigeix fer una valoració tant de la inversió prevista com dels beneficis que se n'esperen obtenir. La manera més simple de fer aquest càlcul seria calcular les quantitats que hauríem d'escriure a la següent fórmula:
    $r={\frac {V_{f}-V_{i}}{V_{i}}}$
on:
    $V_{f}$ = valor final
    $V_{i}$ = valor inicial

## Referències

* ↑ Darder Negre, Sebastià. «El joc del TERCETI : una unitat didàctica multimèdia sobre GNU/LINUX amb suport DVB-MHP i SCORM.». TFC. Universitat Oberta de Catalunya. [Consulta: 6 gener 2015].
# Resolució 1602 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1602 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 de maig de 2005. Després de recordar les resolucions 1545 (2004), 1565 (2004), 1577 (2004) i 1596 (2005) sobre la situació a Burundi, el Consell va ampliar el mandat de l'Operació de les Nacions Unides a Burundi (UNOB) durant un període de sis mesos fins l'1 de desembre de 2005.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va reiterar el seu suport a l'Acord de pau i reconciliació signat a Arusha el 2000, i va demanar a les parts interessades que respectessin els seus compromisos en virtut de l'acord. Va destacar els esdeveniments positius que s'havien produït des que es va desplegar la missió de l'UNOB, incloent l'aprovació d'una constitució en un referèndum i la signatura d'un acord de pau entre el president Domitien Ndayizeye i el líder del grup rebel Palipehutu-FNL. A més, es va acollir la imminent celebració d'eleccions, juntament amb la reforma del sector de la seguretat i es va fomentar la major participació de les dones en la política.
Mentrestant, totes les violències, violacions dels drets humans i la massacre de civils a Gatumba van ser condemnades. El Consell va considerar que posar fi a la impunitat era essencial per portar la pau a la regió dels Grans Llacs africans.

### Actes

Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell convida a les parts de Burundi a assegurar l'estabilitat del país durant el període de transició i la reconciliació nacional. Esperava un informe de l'informe del secretari general Kofi Annan sobre el paper de les Nacions Unides i Burundi i de quina manera podria donar suport al procés de pau, inclosa una possible reestructuració del mandat i força d'UNOB. A més, el Consell esperava amb interès la proposta del Secretari General d'establir un mecanisme de suport post-transicional a Burundi.
Finalment, el Consell de Seguretat va acollir amb beneplàcit els intents d'UNOB de posar en pràctica la tolerància zero en la política d'explotació sexual, i es va demanar al Secretari General que informés sobre la situació a Burundi en intervals regulars.

## Referències

* ↑ «Security Council extends UN Operation in Burundi until 1 December». United Nations, 31-05-2005.
* ↑ «UN peacekeeping mission's mandate in Burundi extended until beginning of December». United Nations, 31-05-2005.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Guerra Civil de Burundi
* Oficina Integrada de les Nacions Unides a Burundi

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 15 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 15 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 19 de desembre de 1946, en la qual s'establia una comissió per investigar la naturalesa i recomanar una solució a les suposades violacions frontereres al llarg dels límits de Grècia, Albània, Bulgària i Iugoslàvia. La comissió devia arribar a la zona no més tard del 15 de gener de 1947 i preparar un informe pel Consell de Seguretat tan aviat com fos possible.

## Referències

* ↑ Wellens, Karen; T.M.C. Asser Instituut. Resolutions and statements of the United Nations Security Council (1946-1989): a thematic guide. BRILL, 1990, p. 14. ISBN 978-0792307969.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1952)
* Resolució 12 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org