OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gràcies per la propina (pel·lícula)

Gràcies per la propina és una pel·lícula de comèdia dramàtica dirigida pel català Francesc Bellmunt i estrenada el novembre de 1997. Es tracta d'una adaptació al cinema del llibre homònim de l'escriptor valencià Ferran Torrent que va escriure també els guions junt al director.
Entre les localitzacions del rodatge està la localitat d'Alcanar (Montsià), Barcelona, València, Granollers (Vallès Oriental), Càlig (Baix Maestrat), Cervera del Maestrat (Baix Maestrat), el Prat de Llobregat (Baix Llobregat) i Matadepera (Vallès Occidental).

## Argument

La història transcorre entre el poble de ficció valencià de Benicorlí durant els anys de la postguerra franquista, en una època de repressió. Narra els records d'infància i joventut dels germans Ferran i Pepín Torres, al si d'una peculiar família de formació liberal en la qual dos oncles aparentment solters fan les funcions de pare i mare dels seus dos nebots orfes.
En el film es mostra la peculiar iniciació a la vida d'aquests dos joves dintre d'un món ple de convencionalismes socials i morals. Una pel·lícula personal i intimista que oferix una història tendra plena d'humor i seducció.

## Repartiment

* Santiago Ramos (tio Tomás)
* Juli Mira (tio Ramonet)
* Lluís Ferrer (Ferran adult)
* Francesc Mas (Ferran adolescent)
* Sergi Ruiz (Ferran nen)
* Jorge Esteban (Pepín adult)
* Naím Thomas (Pepín adolescent)
* Pau Herrero (Pepín nen)
* Saturnino García (Carraca)
* Màgic Andreu (Tono)
* Montse Guallar (Elisa)
* Mercè Lleixà (Mare)
* Jesús Bonilla (Caporal)
* Joan Crosas (Manolo)
* Pilar Barrera (Flora)
* Dani Mateo (Extra)

## Vegeu també

* Gràcies per la propina (llibre)

## Referències

* ↑ «Històries d'Alcanar: Francesc Bellmunt: "La crítica diu que Gràcies per la propina és la millor pel·lícula que he fet"», diumenge, 5 juny 2016. [Consulta: 17 maig 2021].
# Constantin Sterea

Constantin Sterea (Constanța, 2 de gener de 1951) és un jugador de voleibol romanès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Constantin Sterea». [Consulta: 24 agost 2023].
# Comtat de Carlow

El Comtat de Carlow (gaèlic irlandès: Contae Cheatharlach) és un comtat de la República d'Irlanda situat en la província de Leinster. Rep aquest nom per la vila de Carlow, que es troba als marges del riu Barrow.

## Geografia i divisions administratives

Carlow o "Catherlough" formava part originàriament del comtat palatí Hiberno-Normand de Leinster, i esdevingué un comtat separat des de 1306. Aleshores la seua mida era més gran que l'actual, estenent-se fins a la zona costanera al voltant d'Arklow, que fou objecte de disputa entre els caps irlandesos de l'època i finalment fou atribuïda al comtat de Wicklow el 1606-1607.

### Baronies

Hi ha set baronies històriques al comtat: Carlow, Forth, Idrone East, Idrone West, Rathvilly, St Mullin's Lower i St Mullin's Upper.

### Ciutats i viles

* Ballinkillin
* Ballon
* Ballymurphy
* Borris
* Carlow
* Clonmore
* Clonegal
* Fennagh
* Hacketstown
* Kildavin
* Muine Bheag
* Myshall
* Nurney
* Old Leighlin
* Rathvilly
* Royal Oak
* St Mullin's
* Tinryland
* Tullow

## Galeria d'imatges

* Borris
* Molí de Rudkins
* Ballymurphy
* Església de Saint Mary a Bennekerry

## Referències

* ↑ Desmond Roche, Local Government in Ireland, Dublin, 1982

## Enllaços externs

* Autoritats locals de Carlow Arxivat 2013-05-30 a Wayback Machine.
* Co Carlow Football Club
* Carlow GAA Arxivat 2011-02-19 a Wayback Machine.
* Myles Keogh Website
# Leimbach (França)

Leimbach (en alsacià Laimbàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2004 tenia 813 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 551 | 554 | 656 | 716 | 734 | 740 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| -2000 | Jean Fischer |
| 2000-2001 | Jean-Claude Lienert |
| 2001-2008 | Claude Welcklen |
| 2008- | René Kippelen |
# Setchellanthus caeruleus

Setchellanthus caeruleus és una espècie de planta arbustiva espinosa amb grans flors blaves. Està dins (monotípica) el gènere Setchellanthus,el qual és dins (monotípica) de la família Setchellanthaceae. És endèmica de Mèxic.

## Referències

* http://www.mobot.org/MOBOT/Research/APweb/orders/brassicalesweb.htm#Setchellanthaceae
* Neotropical Plant Families Database Arxivat 2011-10-04 a Wayback Machine.
# Jitsuroku: Rengōsekigun Asama-Sansō e no dōtei

Jitsuroku: Rengōsekigun Asama-Sansō e no dōtei (títol original en japonès: 実録・連合赤軍 あさま山荘への道程, “Història real: el viatge de l'Exèrcit Roig Unit a Asama Sansō”, també distribuïda internacionalment pel seu nom simplificat en anglès United Red Army) és una pel·lícula de 2007 escrita, dirigida i produïda per Kōji Wakamatsu. Dos dels principals intèrprets del repartiment són Akie Namiki com a Hiroko Nagata i Go Jibiki com a Tsuneo Mori, els líders del grup armat comunista japonès Exèrcit Roig Unit. Namiki va ser nominada a la millor interpretació d'una actriu als premis Asia Pacific Screen de 2008.

## Història

La pel·lícula s'explica en tres actes, començant amb un rerefons històric del moviment estudiantil japonès dels anys 1960 i principis dels 1970, principalment utilitzant un narrador i imatges d'arxiu. El segon acte segueix la formació del grup als seus camps d'entrenament a les Muntanyes Akaishi, al sud dels Alps Japonesos. Subratlla l'assetjament dogmàtic, a voltes hipòcrita, del grup per part de Mori i Nagata, amb 12 membres assassinats. El tercer acte mostra la divisió del grup després de la fugida de dos membres. L'obra continua amb el seguiment d'un grup de cinc membres a Karuizawa, a la prefectura de Nagano, i una presa d'ostatges amb enfrontament policial conegut com a incident Asama-Sansō.

## Producció

Per fer la pel·lícula, Wakamatsu va hipotecar la seva casa (que va destruir al mateix film) i la va distribuir ell personalment. Els actors havien d'arribar al plató ja caracteritzats i no se'ls va permetre maquillar-se ni comptar amb la presència dels seus agents ni mànagers durant el rodatge. El pressupost total de la producció va rondar els 200 milions de iens (prop de 1,2 milions d'Euro). La banda sonora va anar a càrrec del compositor i músic estatunidenc Jim O'Rourke.

## Recepció

La pel·lícula va obtenir un 93% d'aprovació a Rotten Tomatoes, basat en 14 crítiques i, a Metacritic, una mitjana de 67/100. L'obra va ser elegida per Jordan Hoffman a la llista del 2018 d'IndieWire de les millors pel·lícules japoneses del segle xxi.

## Referències

* ↑ Schilling, Mark. «The final days of revolutionary struggle in Japan» (en anglès). JapanTimes.co.jp, 20-03-2008. [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «United Red Army (Japan, 2007)» (en anglès). SubwayCinema.com. Arxivat de l'original el 8 abril 2009. [Consulta: 20 abril 2009].
* ↑ «若松監督私費２億投入「連合赤軍－」初日» (en japonès). NikkanSports.com. [Consulta: 20 abril 2009].
* ↑ Lim, Dennis. «Soft-Core Auteur Turns Attention to Radicals» (en anglès). NYTimes.com, 22-06-2008. [Consulta: 4 gener 2010].
* ↑ «United Red Army» (en anglès). Metacritic.com. [Consulta: 10 gener 2021].
* ↑ Ehrlich, David. «The Best Japanese Films of the 21st Century — IndieWire Critics Survey» (en anglès). IndieWire.com, 26-03-2018. [Consulta: 10 gener 2021].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube (japonès) (anglès)
# Gran Premi de Bahrain del 2011

El Gran Premi de Bahrain de Fórmula 1 de la temporada 2011 s'havia previst disputar al circuit de Sakhir, l'11 al 13 de març del 2011.
Hauria estat la primera prova de la temporada 2011 de Fórmula 1, però va ser ajornada a causa de les revoltes a Bahrain al febrer de 2011. Però finalment, vista la complicada situació, els organitzadors van decidir renunciar a disputar la cursa.
Fernando Alonso va ser el guanyador de l' edició anterior, seguit de Felipe Massa i Lewis Hamilton. Dels pilots en actiu en aquell moment, Felipe Massa, Fernando Alonso, Jenson Button i Michael Schumacher havien guanyat a Bahrain.
Per a aquesta edició estava planejat que el Gran Premi es disputés en la configuració de circuit que es va usar fins a la temporada 2009, ja que una gran quantitat de pilots es van manifestar en contra dels canvis realitzats en el traçat per a la cursa de l'any anterior.
Aquest Gran Premi va ser inicialment posposat a causa de les protestes suscitades en alguns països àrabs, entre ells Bahrain, que exigeixen reformes democràtiques en els sistemes polítics de la regió. Finalment es va cancel·lar definitivament.

## Reincorporació i cancel·lació provisional

Després d'una reunió del Consell Mundial de l'Esport Automobilístic a París el dimarts 8 de març es va anunciar que la decisió sobre la possible reprogramació del Premi de Bahrain d'aquest any es posposava fins a l'1 de maig. Quan se li va preguntar si podria celebrar-se en una altra banda, Ecclestone va dir: "No necessitem una carrera alternativa en qualsevol lloc d'Europa o en qualsevol altre lloc. Necessitem una carrera a Bahrain. Si el Príncep de la Corona és de l'opinió que el seu país és capaç d'albergar una carrera, aquesta tornarà a Bahrain ".
A l'últim moment, els organitzadors del Gran Premi de Bahrain van desistir de dur a terme la carrera després de la polèmica generalitzada dels seus problemes interns i que va causar molta confusió arran de la seva possibilitat d'ajornament i la filtració d'informació sobre la idea de dur-se a terme en el mes de desembre.

## Referències

* ↑ Pau Elizade. «FIA reinstates Bahrain Grand Prix» (en anglès). Autosport, 3 juny. [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ «Official: Bahrain Grand Prix cancelled» (en anglès). gpupdate, 10 juny. [Consulta: 10 juny 2011].
* ↑ Iván Illán. «Bahrain tornarà a la seva antiga configuració el 2011» (en espanyol). F1 al dia. [Consulta: 24 octubre 2010].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-10-23. [Consulta: 23 agost 2019].
* ↑ Bahrain renúncia a organitzar la seva Gran Premi en 2011, f1aldia.com , tot el que vols saber de la Fórmula 1.
# Conquesta

Una conquesta és el procés de fer propi quelcom (un poble, un país, un territori, etc.), per part d'una persona o institució, per la força de les armes. En altres paraules, és la subjugació militar d'una població per la força de les armes. El mot català "conquesta" és el participi femení de "conquistar", que prové del llatí conquirĕre, amb el mateix significat. La primera font coneguda és del segle xiii, per Bernat Desclot.A moltes civilitzacions es produeix mitjançant guerres a gran escala i alguns dels resultats més habituals són l'expropiació de territoris, el pillatge, violacions a dones i esclavatge. A més, freqüentment, els conqueridors s'apoderen de la cultura, usos i costums dels súbdits conquerits. El dret de conquesta és el dret que té un conqueridor d'un territori pres d'aquesta manera. Alguns models econòmics (com l'imperial o el feudal) i el pillatge són dos motors que solen portar a polítiques de conquestes. D'altra banda, les conquestes han estat una de les causes més comunes de migració humana.
Les conquestes produeixen una nova separació entre classes socials i drets, els conqueridors i els conquerits, que no tenen per què ser al mateix territori. Sovint la seva relació es torna entre persones més o més lliures o independents i esclaus o serfs. Els esclaus podien ser forçats a treballar per les classes dominants, al poder a causa directa o indirecta de les conquestes i per les quals la guerra era el seu negoci principal. L'estat sorgia com a producte d'aquesta guerra i la pau era forçada per la dominància dels conqueridors envers els conquerits. Molts sistemes econòmics es basaven en l'esclavatge i aturar les conquestes va suposar un col·lapse del model. Més tard, s'han usat mètodes de dominació econòmics i fiscals. A partir de l'edat moderna, amb la revolució industrial i la consegüent aparició de nous models econòmics, com el capitalisme, les conquestes responen sobretot a l'explotació de recursos naturals, mentre altres formes de guerres serveixen per a alimentar la indústria de l'armament, per exemple, i altres mètodes més sofisticats que inclouen violència, política i poder econòmic, s'usen per a subjugar poblacions i augmentar, o almenys mantenir, la riquesa dels poderosos.

## Vegeu també

* Colonització

## Referències

* ↑ Dale Miquelon,Society and Conquest, 1977. ISBN 0-7730-3132-4 (anglès)
* ↑ David Day,Conquest: How Societies Overwhelm Others, 2008. ISBN 0-19-923934-7 (anglès)
* ↑ H. Spencer,Principles of Sociology I , 1969. ISBN 0-208-00849-7 (anglès)
* ↑ E. Jenks, The State and the Nation, 1919. (anglès)
* ↑ C. Wissler, Man and Culture, 1923. (anglès)
* ↑ A. Howitt, Native Tribes, 1010. (anglès)
* ↑ L. Gumplowicz, Der Rassenkampf, 1909. (alemany)
* ↑ G. Keller,Homeric society, 1902. (anglès)
* ↑ H. Nieboer,Slavery as an industrial system, 1900. (anglès)
* ↑ S. Boyden, Western civilization in biological perspective. Patterns in Biohistory., 1987. ISBN 0198577427 (anglès)
* ↑ J. Xercavins i E. Carrera, Sostenibilitat, globalització i medi ambient, 1998. ISBN 84-8301-278-2 (català)
# Cornelia Adrichomia

Cornelia Adrichomia (Delft, Holanda, segle XVI) fou una religiosa agustina i poetessa holandesa.
Fou filla d'un cavaller holandès de la família noble dels Adrichem i entrà com a monja a l'orde de Sant Agustí. Assolí molta fama per les seves poesies, que tracten en exclusiva de temes religiosos. És coneguda per la seva publicació d'una versió poètica dels Salms de David, un text que traslladà en vers. També escrigué molts altres poemes de temàtica sagrada. Pel seu saber i erudició, tingué admiradors entre els estudiosos de l'època, entre ells es trobaven el francès Jacques Lefèvre d'Étaples, així com l'italià Cornelio Musso, amb qui mantingué amistat i una llarga correspondència mística.

## Referències

* 1 2 Betham, Matilda. A biographical dictionary of the celebrated women of every age and country (en anglès). Londres: B. Crosby, 1804, p. 2-3.
* ↑ Stevenson, Jane. Women Latin Poets (en anglès). Oxford i Nova York: Oxford University Press, 2006, p. 429.
* ↑ Platts, John. A New Universal Biography (en anglès). Vol. V. Londres: Sherwood, Jones & Company, 1826, p. 456.
* ↑ Díez Canseco, Vicente. Diccionario biográfico universal de mujeres célebres (en castellà). Tom I, 1844, p. 31.
# Leilani Reklai

Leilani Reklai (nascuda el 27 de desembre de 1966) és una política i empresària palauana. Ha exercit com a presidenta del consell d'administració de la Corporació Nacional de Comunicacions del Palau.
Leilani Reklai va ser elegida provisionalment com a governador de l'estat d'Aimeliik a les eleccions estatals del 13 de novembre de 2007. Els resultats van mostrar que Reklai va guanyar la seva oponent (i la seva cosina), Abina Etpison, amb només 35 vots. Reklai va obtenir 218 vots mentre que Etpison, legisladora de Palau, va tenir 183 vots.
Leilani Reklai es va convertir en la primera dona governadora d'Aimeliik i la tercera dona governadora de la història de Palau. Les altres dues dones governants de Palau van ser la governadora Vicky Kanai (de l'estat d'Airai) i la governadora Akiko Sugiyama (de Ngardmau).

## Referències

* 1 2 3 4 5 Miho, David «Leilani Reklai Leads Aimeliik Governor’s Early Count» (en anglès). Pacific Magazine, 16-11-2007.

## Vegeu també

* Dones a Palau
# Asarum

Asarum és un gènere de plantes de la família Aristolochiaceae, Es coneix com a gingebre salvatge. L'espècie Asarum canadense és nativa dels boscos de l'est d'Amèrica del Nord. Es troba dels grans plans de l'est a la costa atlàntica, i del Canadà del sud-est del sud aproximadament a la línia de frontera dels Estats Units del sud-est.

## Taxonomia

* Asarum arifolium
* Asarum bashanense
* Asarum campaniflorum
* Asarum canadense
* Asarum caudatum
* Asarum caudigerellum
* Asarum caudigerum
* Asarum caulescens
* Asarum chengkouense
* Asarum chinensis
* Asarum controversum
* Asarum crassisepalum
* Asarum crassum
* Asarum crispulatum
* Asarum debile
* Asarum delavayi
* Asarum dimidiatum (sinònim de Asiasarum dimidiatum)
* Asarum epigynum (sinònim de Geotaenium epigynum)
* Asarum europaeum
* Asarum forbesii (sinònim de Heterotropa forbesii)
* Asarum fukienense
* Asarum geophilum (sinònim de Geotaenium geophilum)
* Asarum gusuk
* Asarum hartwegii
* Asarum hayatanum
* Asarum heterotropioides (sinònim de Asiasarum heterotropiodes)
* Asarum himalaicum
* Asarum hongkongense
* Asarum hypogynum
* Asarum ichangense
* Asarum inflatum
* Asarum insignis
* Asarum kooyanum
* Asarum lemmonii
* Asarum leptophyllum
* Asarum longerhizomatosum
* Asarum macranthum
* Asarum magnificum
* Asarum majale
* Asarum marmoratum
* Asarum maruyamae
* Asarum maximum
* Asarum mikuniense
* Asarum mitoanum
* Asarum nanchuanense
* Asarum nobilissimum
* Asarum petelotii
* Asarum porphyronotum
* Asarum pulchellum
* Asarum renicordatum
* Asarum sagittarioides
* Asarum senkakuinsulare
* Asarum sieboldii (sinònim de Asiasarum sieboldii)
* Asarum splendens
* Asarum taipingshanianum
* Asarum tohokuense
* Asarum tongjiangense
* Asarum wagneri
* Asarum wulingense
* Asarum yunnanense (sinònim de Geotaenium yunnanse)
# Dècim Novi Prisc

Dècim Novi Prisc (segle I dC - valor desconegut) en llatí Decimus Novius Priscus va ser un magistrat romà del segle i. Formava part de la gens Nòvia, una gens romana d'origen plebeu.
L'any 66 va ser desterrat per Neró per ser amic de Sèneca. La seva dona Artòria Flacil·la el va acompanyar a l'exili del qual Galba el va fer tornar l'any 68. Els Fasti diuen que l'any 78, durant el regnat de Vespasià, hi havia un cònsol amb aquest nom, que probablement era el mateix.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/535?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=PriscusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+L'ttle,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 527. ]
# Jackson (Califòrnia)

Jackson és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2007 tenia 4.317 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jackson tenia 3.989 habitants, 1.746 habitatges, i 1.023 famílies. La densitat de població era de 438,8 habitants/km².
Dels 1.746 habitatges en un 24% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,8% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 41,4% no eren unitats familiars. En el 36,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 21,9% entre 25 i 44, un 22,9% de 45 a 60 i un 28,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.944 $ i la renda mediana per família de 45.887 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.444 $ mentre que les dones 35.083 $. La renda per capita de la població era de 21.399 $. Entorn del 4,1% de les famílies i el 8,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jackson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jackson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Gregolry Panizo

Gregolry Alves de Freitas Panizo (Tupãssi, Estat de Paranà, 12 de maig de 1985) és un ciclista brasiler professional del 2010 i 2014.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Santa Catarina
* 2008
** 1r a la Volta a l'Estat de São Paulo
* 2010
** 1r al Tour de Brasil-Volta de l'Estat de São Paulo i vencedor d'una etapa
* 2011
** Campió Panamericà en ruta
* 2012
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Guatemala
* 2013
** Vencedor d'una etapa al Tour de Rio
* 2014
** 1r al Giro a l'Interior de São Paulo

## Referències

* ↑ «Gregolry Panizo é bicampeão da Volta Ciclística de São Paulo de 2010» (en portuguès brasiler). globoesporte. Globo, 24-10-2010. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «Vitória em SP põe Panizo na luta por vaga Olímpica - Esportes» (en portuguès brasiler). O Diario, 29-04-2008. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «Gregolry Panizo - Olimpíadas Londres 2012» (en portuguès brasiler). R7. Rede Record. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 juny 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Conques petrolíferes i gasíferes del Kazakhstan

Les conques petrolíferes i gasíferes del Kazakhstan es poden agrupar en quatre províncies conegudes o potencials de la República del Kazakhstan. A data de 2010, les exploracions dutes a terme a les províncies on ja s'han extret petroli i gas havien revelat més de 200 dipòsits de petroli, gas natural, petroli i gas o condensats. Els jaciments de Khaixagan, Tenguiz i Kharaixiganakh es consideren camps gegants.
El Kazakhstan té les onzenes reserves de petroli més grans del món, amb uns 30.000 milions de barrils de petroli. En cas que donés fruit un projecte d'inversió de 36.800 milions de dòlars realitzat per Chevron i altres empreses petrolieres per a desenvolupar el camp de petroli de Tenguiz, el Kazakhstan podria entrar en el «top 10» dels productors mundials d'aquest hidrocarbur.
Les tres grans refineries del país, situades a Atirau, Ximkent i Pavlodar, tenen una capacitat de refinament total d'aproximadament 350.000 barrils diaris. Tanmateix, la degradació de les infraestructures fa que funcionin a menys de dos terços de la seva capacitat potencial, per la qual cosa l'Estat ha invertit un import significatiu en la modernització d'aquestes refineries.

## Conques

El Kazakhstan té una participació en quatre províncies petrolíferes i gasíferes:
1. La conca precàspia es troba a la part occidental del país, darrere de les muntanyes Mugaljar. La geologia d'aquesta província consisteix en un sòcol proterozoic cobert per sediments del Paleozoic.
* Iembi meridional
* Iembi septentrional
* Iembi oriental
* Iembi marítima
* Precàspia septentrional
* Precàspia occidental
* Càspia septentrional
* Precàspia central
2. La conca de Manguistau-Ustirt se situa a la zona de Manguistau i Aktobé.
* Manguistau meridional
* Buzaixi septentrional
* Ustirt septentrional
3. La conca central kazakh es troba a les parts orientals i meridionals del Kazakhstan.
* Torgai meridional
* Aral oriental
* Sir Darià
* Txu-Sarissú
* Teniz
* Alakol
* Balkhaix
* Zaissan
* Ili
4. La conca de la Sibèria occidental ocupa la regió septentrional i nord-oriental del Kazakhstan, més enllà de les muntanyes Kokxetauskikh. La seva geologia és de tipus plataforma, amb un sòcol paleozoic cobert per sediments del Mesozoic.
* Kazakhstan septentrional
* Irtix
Les conques es troben a sis de les 15 províncies que conformen el Kazakhstan: Aktobé, Atirau, Kazakhstan Occidental, Kharagandí, Khizilordà i Manguistau.

## Referències

* ↑ «Oil and Gas Industry in Kazakhstan» (en anglès). kazbao.com. Arxivat de l'original el 2016-12-14. [Consulta: 6 novembre 2016].
* ↑ «Central Asia's Energy Risks. Asia Report No. 133» (PDF) (en anglès). International Crisis Group, 24-05-2007 [Consulta: 26 maig 2007].
* ↑ «Kazakhstan Moves Towards Becoming A Top 10 Oil Producer». oilprice.com.
* ↑ «Company Overview of Atyrau Refinery LLP». Arxivat de l'original el 2016-10-26. [Consulta: 7 novembre 2016].
* ↑ «Oil and gas sector» (en anglès). kmgep.kz.

## Enllaços externs

* «Kazakhstan's Gas: Export Markets and Export Routes», de Xamil Ienikéiev, Oxford Institute for Energy Studies, novembre del 2008