OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 1600 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1600 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 4 de maig de 2005. Després de recordar les resolucions 1528 (2004), 1572 (2004), 1584 (2005) i 1594 (2005) sobre la situació a Costa d'Ivori, el Consell va estendre el mandat de l'Operació de les Nacions Unides a Costa d'Ivori (UNOCI) fins al 4 de juny de 2005.
El Consell de Seguretat va reafirmar el seu suport a l'acord de Linas-Marcoussis i la seva plena aplicació. Va encomiar a la Unió Africana, la Comunitat Econòmica dels Estats de l'Àfrica Occidental (ECOWAS) i les forces franceses pels seus esforços per promoure una solució pacífica a Costa d'Ivori, però va assenyalar els reptes existents a l'estabilitat del país i la seva amenaça a la pau i la seguretat internacionals a la regió.
Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, es va ampliar el mandat del MINUCI, juntament amb l'autorització concedida a l'ECOWAS i les forces franceses que operen al país durant un mes. Es va instar als partits de Costa d'Ivori a treballar per aconseguir una solució duradora a la crisi, especialment a través de la mediació dirigida per l'ex president sud-africà Thabo Mbeki, que va ser elogiada pel Consell.
Finalment, el Consell va donar la benvinguda a l'anunci del president de Costa d'Ivori, Laurent Gbagbo, que tots els candidats seleccionats per les parts en l'acord de Linas-Marcoussis podrien optar a la presidència.

## Referències

* ↑ «Security Council extends UN operation in Côte d'Ivoire mission until 4 June». United Nations, 04-05-2005.
* ↑ Juma, Monica Kathina; García, Rafael Velásquez; Kesselman, Brittany. Compendium of key documents relating to peace and security in Africa. PULP, 2006, p. 222. ISBN 978-0-9585097-3-2.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1501 a la 1600 (2003 - 2005)
* Primera Guerra Civil de Costa d'Ivori

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Riu Llyfni

El Riu Llyfni (Afon Llyfni en gal·lès) és un curs d'aigua que corre pel comtat de Gwynedd, al nord de Gal·les.
Té el seu origen entre les muntanyes de Mynydd Mawr i Mynydd Drws-y-Coed, a l'oest de l'Yr Wyddfa (Snowdon en anglès), la muntanya més alta del país. El curs principal del riu s'origina al llac Nantlle i passa per les grans pedreres de pissarra, ara inundades, de la vall del Nantlle (Dyffryn Nantlle). Segueix pel sud de Talysarn i Pen-y-Groes, creua el poblet de Llanllyfni, a qui dona nom, i desemboca al Mar d'Irlanda a Pontllyfni.

## Bibliografia

Excursions in North Wales: Including Aberystwith and the Devil's Bridge William Bingley (1839)
# Riu Lolo

El riu Lolo (també Lol) és un riu que neix a Guinea (prop de Gnegneyadi a uns 5 km al sud-est de Ouossou) però corre la major part del seu curs per territori de Sierra Leone on desaigua al riu Little Scarcies o Kaba.
En el conveni franco-britànic de 1889 el riu va marcar en algunes zones la frontera. El capità Brosselard-Faidherbe, quan va visitar la regió de Tamisso el 1881, va enfrontar prop del riu a Bilali, un fill i lloctinent de Samori Turé, i el va forçar a travessar el riu Lolo cap a les possessions britàniques.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899) pel Tinent Gatelet
# Resolució 209 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 209 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 4 de setembre de 1965, amb una situació de deteriorament al llarg de la línia d'alto el foc a Caixmir, el Consell va convidar tant a l'Índia com al Pakistan que adoptessin tots els passos necessaris per aturar immediatament la lluita i tornar als seus costats respectius de la línia. El Consell també va demanar als dos governs que cooperessin plenament amb Grup d'Observadors Militars de les Nacions Unides a l'Índia i Pakistan, i va demanar al Secretari General per informar sobre l'aplicació de la resolució en el termini de tres dies.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)
* Conflicte del Caixmir
* Guerra indopakistanesa de 1965

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Nerpio

Nerpio és un municipi de la província d'Albacete, limita amb Yeste i Letur, a la província d'Albacete; amb Huéscar i Puebla de Don Fadrique, a Granada; amb Moratalla, Múrcia; i amb Santiago-Pontones, a Jaén. Endemés, el terme municipal és el més meridional d'Albacete, i de tota Castella-la Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 1996 | 2001 | 2005 |
| 4.420 | 4.573 | 5.012 | 4.930 | 5.631 | 5.538 | 4.997 | 3.971 | 2.829 | 1.972 | 1.928 | 1.728 | 1.639 |

## Galeria d'imatges

* Parròquia de la Purísima (1602)
* Carrer de l'Arco
# Nesle-et-Massoult

Nesle-et-Massoult és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 87 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Nesle-et-Massoult era de 87 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 61 habitatges, 40 eren l'habitatge principal de la família, 18 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 61 habitatges eren cases. Dels 40 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Nesle-et-Massoult el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 16 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 59 persones, 41 eren actives i 18 eren inactives. De les 41 persones actives 40 estaven ocupades (23 homes i 17 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 18 persones inactives 7 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses immobiliàries, 1 d'una empresa de serveis i 2 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Nesle-et-Massoult hi havia 9 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.611 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Nesle-et-Massoult a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Nesle-et-Massoult a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Museu Whitney d'Art Americà

El Whitney Museum of American Art és una galeria d'art i un museu de New York, fundat el 1931 per Gertrude Vanderbilt Whitney.
El Whitney Museum és particularment reconegut per les seves col·leccions d'art contemporani, sovint encara més que les del Museum of Modern Art. La seva tradicional exposició biennal permet fer conèixer un gran nombre d'artistes americans emergents. Compta amb més de 18000 obres i una superfície de 17500 m².
El pintor Edward Hopper ha llegat bona part de les seves obres al Whitney Museum.
Un dels edificis va ser construït per Marcel Breuer, el 1966 conforme a l'Estil internacional.
El nou edifici, disseny de l'arquitecte italià Renzo Piano (1937) va ser inaugurat el maig de 2015,està ubicat en la zona de "Meatpacking District" a 99 Gasenvoort Street, a l'entrada sud del High Line.
L'any 2017 va fer una important retrospectiva de la pintora cubana instal·lada a Nova York Carmen Herrera Nieto, titulada "Carmen Herrera: Lines of Sight".

## Col·leccions

Al museu s'hi troba una important col·lecció de pintures d'Edward Hopper, i una sala sencera dedicada als mòbils d'Alexander Calder. Entre altres peces, al museu s'hi troben sobretot obres de Josef Albers, Donald Baechler, Thomas Hart Benton, Louise Bourgeois, Charles Burchfield, Greg Colson, Dan Christensen, Ronald Davis, Stuart Davis, Richard Diebenkorn, Arthur Dove, William Eggleston, Helen Frankenthaler, Arshile Gorky, Keith Haring, Grace Hartigan, Marsden Hartley, Robert Henri, Eva Hesse, Hans Hofmann, Jasper Johns, Franz Kline, Willem de Kooning, Lee Krasner, Ronnie Landfield, John Marin, Knox Martin, John McCracken, John McLaughlin, Robert Motherwell, Bruce Nauman, Louise Nevelson, Barnett Newman, Kenneth Noland, Jackson Pollock, Maurice Prendergast, Kenneth Price, Robert Rauschenberg, Man Ray, Mark Rothko, Morgan Russell, Albert Pinkham Ryder, Cindy Sherman, John Sloan, Andy Warhol…

## Referències

* ↑ Schjeldahl, Peter. «New York Odyssey» (en anglès), 27-04-2015. [Consulta: març 2016].
* ↑ White, Katie «These 8 Female Artists Only Saw Their Careers Catch Fire Well Into Their 80s. Here’s How They Finally Got Their Due» (en anglès). ArtNet News, 27-11-2019 [Consulta: 5 desembre 2019].

## Vegeu també

* Llista de museus i institucions culturals de Nova York

## Enllaços externs

* Museu Whitney d'Art Americà - Lloc web oficial
# Museu Zoològic de la Universitat de Copenhaguen

El Museu Zoològic de la Universitat de Copenhaguen (danès: Zoologisk Museum) és des del 2004 una part del Museu d'Història Natural de Dinamarca, que consisteix en quatre museus de ciències naturals. L'exposició permanent «de pol a pol» mostra animals d'arreu del món en grans imatges. Hi ha també una exposició semipermanent sobre Charles Darwin i una col·lecció completa de tots els animals del territori danès, incloent-hi Groenlàndia. El museu conserva molts vestigis importants d'ocells d'extinció recent, incloent-hi els ulls i els òrgans interns dels dos últims gavots gegants, diversos exemplars d'una varietat de corb de les illes Fèroe i un dels dos únics cranis de dodo complets que es coneixen, portats a Europa al segle xvii.

## Referències

* ↑ «Precious Things» (en anglès). Museu d'Història Natural de Dinamarca. Arxivat de l'original el 2015-05-25. [Consulta: 18 agost 2021].
# Riu de Sellente

El Riu de Sellente és un dels afluents de capçalera la Noguera de Cardós, riu que s'anomena Noguera de Lladorre en la seva part alta. Neix a la zona lacustre del Clot de Bords, a 2.350 metres d'altitud, i discorre de sud a nord per l'estreta vall que separa el massís que culmina en el Pic de les Canals de Sellente per l'oest i el massís que culmina en el Pic de Rovinets i el Pic de Becero per l'est. Com a riu d'alta muntanya, el seu pendent és pronunciat excepte en el curs mig, a uns 2.000 metres d'altitud, on es troba el Planell de Sant Pau i on es formen unes aigüestortes. Les seves aigües s'uneixen amb les del riu de Broate, més capdalós, a la cota dels 1.612 metres. A partir d'aquest punt el riu format pels dos corrents s'anomena riu de Broate.
El riu de Sallente es troba a la capçalera de la vall de Cardós, en el municipi de Lladorre, a la comarca del Pallars Sobirà, dins l'àrea protegida del Parc Natural de l'Alt Pirineu.
L'origen del nom Sallente és pre-romà, sembla que d'origen celta.

## Referències

* ↑ ICGC, 2024.
* ↑ Coromines, 1997, p. 91.

## Bibliografia

* Coromines, Joan. Onomasticon Cataloniae. Volum VII. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1997. ISBN 84-7256-331-6.
* ICGC. «Riu de Sellente» (HTML). Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2024. [Consulta: 2 octubre 2024].
# Newfield (desambiguació)

«Newfield» té aquests significats:
# Nevoľné

Nevoľné és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1487.
# Nevskita

La nevskita és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser anomenat en honor de la seva localitat tipus: el dipòsit de W-Sn de Nevskoe (Óblast de Magadan, Rússia).

## Característiques

La nevskita és un sulfur de fórmula química Bi(Se,S). Cristal·litza en el sistema trigonal en forma de grans iregulars, de fins a 2 mm de diàmetre. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nevskita pertany a «02.DC - Sulfurs metàl·lics, amb variable proporció M:S» juntament amb els següents minerals: hedleyita, ikunolita, ingodita, joseïta-B, kawazulita, laitakarita, paraguanajuatita, pilsenita, skippenita, sulfotsumoïta, tel·lurantimoni, tel·lurobismutita, tetradimita, tsumoïta, baksanita, joseïta-C, protojoseïta, sztrokayita, vihorlatita i tel·luronevskita.

## Formació i jaciments

La nevskita es sol trobar en filons de quarsita-cassiterita. Va ser descoberta a dipòsit de W-Sn de Nevskoe (Óblast de Magadan, Rússia). També ha estat descrita a Alemanya, el Canadà, altres indrets de Rússia, Suècia, Txèquia i l'Uzbekistan.
Sol trobar-se associada a altres minerals com la wolframita, cassiterita, laitakarita i guanajuatita.

## Referències

* 1 2 «Nevskite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Nevskite» (en anglès). Handbook of Mineralgoy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 30 novembre 2019].
# Rob Dyrdek

Rob Dyrdek (Kettering, Ohio, 28 de juny de 1974) és un skater professional, actor, empresari, productor, artista, humorista i una estrella de televisió. És conegut sobretot per presentar el programa Ridiculousness i Rob Dyrdek’s Fantasy Factory. Ha sigut el primer en dissenyar un calçat adequat per skate. A més a més, és conegut pels seus records amb l'skate.
# Nadéjdino (Sakhalín)

* Per a altres significats, vegeu «Nadéjdino».
Nadéjdino (en rus: Надеждино) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 tenia 7 habitants. Pertany al districte d'Uglegorsk.

## Referències

* ↑ «Закон Сахалинской области от 21 июля 2004 г. № 524 «О границах и статусе муниципальных образований в Сахалинской области»». Arxivat de l'original el 2013-07-19. [Consulta: 21 novembre 2019].
# Nils van 't Hoenderdaal

Nils van 't Hoenderdaal (Amsterdam, 3 d'octubre de 1993) és un exciclista neerlandès, especialista en el ciclisme en pista. Ha guanyat medalles en campionats del món i d'Europa. El 2021 es va retirar.

## Palmarès

* 2014
** Campió d'Europa sub-23 en Velocitat per equips (amb Jeffrey Hoogland i Matthijs Büchli)
* 2015
** Campió d'Europa de Velocitat per equips (amb Jeffrey Hoogland i Hugo Haak)

### Resultats a la Copa del Món

* 2013-14
** 1r a Guadalajara, en Velocitat per equips
* 2017-2018
** 1r a Pruszków, en Velocitat per equips

## Referències

* ↑ «Baanrenner Van ‘t Hoenderdaal feliciteert teamgenoten en stopt per direct» (en neerlandès). NOS, 03-08-2021. [Consulta: 28 juliol 2024].
* ↑ «Baansprinter Nils van ’t Hoenderdaal (27) stopt» (en neerlandès). Wielerflits, 04-08-2021. [Consulta: 28 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Onnion

Onnion és un municipi francès situat al departament de l'Alta Savoia i la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# Gu Yong

    En aquest nom xinès, el cognom és Gu.
Gu Yong (168-243 EC) va ser un ministre de Wu Oriental durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa. Ell va aprendre sobre la cal·ligrafia i els clàssics de Cai Yong quan aquest últim va arribar a Wu breument com un refugiat. La seva família era una de les quatre cases il·lustres de Wu (Zhu, Lu, Gu, Zhang). Ell es va convertir en governador de diverses prefectures d'arreu de la Província de Yang. Va tenir èxit pacificant i integrant els rebels i les minories sota la seva jurisdicció.
Quan Sun Quan es va convertir en el Rei de Wu, ell va conferir el títol de noblesa (Yang Xui Xiang Hou) sobre Gu Yong. Després que Sun Quan es va proclamar a si mateix emperador, Gu Yong va ser nomenat a l'alt rang de canceller.
Es deia que Gu Yong era una persona reticent i abstèmia, sent famós pels seus estàndards de conducta personal; cada vegada que parlava, això no obstant, parlava amb confiança i raó. Ell també era conegut per guardar silenci quan no estava d'acord amb alguna cosa; aquesta hi va ser la raó principal per la qual l'emperador sovint provava les seves idees davant Gu Yong per veure que pensava Gu dels conceptes - si Gu Yong es negava a comentar Sun Quan s'adonaria d'alguna cosa no s'havia besunyat bé. Gu Yong era una persona molt modesta que no va pagar als seus enemics amb malícia, però sempre ho va fer tot d'acord amb la llei.

## Nomenaments i títols en possessió

* Cacic de Hefei (合肥長)
* Cacic de Lou (婁長)
* Cacic de Qu'e (曲阿長)
* Cacic de Shangyu (上虞長)
* Assistent (丞) per l'Administrador de Kuaiji, Sun Quan
* Comandant de l'Esquerra (左司馬)
* Secretari Cap Imperial (尚書令)
* Marquès de Yangsui (陽遂鄉侯)
* Ministre de Cerimònies (太常)
* Marquès de Liling (醴陵侯)
* Canceller (丞相)
* Marquès Su (肅侯) - concedit a Gu Yong de forma pòstuma

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes

## Referències

* Chen Shou. Records of Three Kingdoms, Capítol 52, Biografia de Gu Yong. Yue Lu Shu She, 2002. ISBN 7-80665-198-5.
* Luo Guanzhong. Romance of the Three Kingdoms. Yue Lu Shu She, 1986. ISBN 7-80520-013-0.
* Lo Kuan-chung; tr. C.H. Brewitt-Taylor. Romance of the Three Kingdoms. Tuttle Publishing, 2002. ISBN 0-8048-3467-9.
# Cares

«Cares» té aquests significats:
* Geografia:
** Riu Cares, als Pics d'Europa.
* Etnografia
** Cares (grup humà), grup humà de Nigèria que parlen llengua cara (llengua).
* Onomàstica:
** Cares, general atenenc.
** Cares de Mitilene, oficial d'Alexandre el Gran.
** Cares de Lindos, escultor grec de Rodes autor del Colós.
** Opi Cares, gramàtic romà.
Viccionari
# Vorkutà

Vorkutà és una ciutat minera de carbó de la República de Komi, Rússia. El seu nom en komi és Вӧркута, Vörkuta i en rus és Воркута́, Vorkutà, i prové d'una paraula que en idioma nenets significa «Lloc amb ossos». Està situada just al nord del cercle Àrtic a la conca carbonífera del riu Petxora al riu Usa. Té una població de 84.917 habitants (2002).
Va tenir el seu origen en un camp de treball forçat del GULAG establert el 1932. Va ser a Vorkutà l'any 1937 quan el règim estalinista va liquidar l'oposició trotskista. Era el centre administratiu del GULAG.
El 1941 els presoners van construir la línia de ferrocarril que unia Konoixa i Kotlas, i els camps de Intà. Vorkuta va passar a ser una ciutat el 26 de novembre de 1943.
Durant la Guerra freda hi va haver una base avançada pels bombarders soviètics.
Gran part de les mines s'han anat tancant per qüestions de rendibilitat econòmica.
Disposa d'un aeroport.

## Clima

La temperatura mitjana anual és de -5,5 °C, els mesos més freds són gener i febrer amb -20 °C (la mateixa temperatura els dos mesos) i els més càlids juliol (13 °C) i agost (10 °C). Pot glaçar tots els mesos de l'any. La pluviometria anual és de 398 litres.

## Persones il·lustres

* Andrei Sokolov (n. 1963), Gran Mestre d'escacs

## Enllaços externs

* Web oficial de Vorkuta (rus)
* Vorkuta Arxivat 2007-05-16 a Wayback Machine. (rus)
# Glaucomys oregonensis

Glaucomys oregonensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels esciúrids. Fou descrit a mitjans del segle xix amb el nom de Pteromys oregonensis, però durant molt de temps se'l considerà una subespècie de l'esquirol volador d'Amèrica septentrional (G. sabrinus). Un estudi basat en dades genètiques publicat el 2017 demostrà que G. oregonensis era una espècie a part.

## Referències

* ↑ Bachman, J. (1839). «The following species must be added to the list of Mr. Townsend's quadrupeds». Journal of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 8: 101-103.
* ↑ ; Schumacher, Katelyn; Kerhoulas, Nicholas; Bidlack, Allison; Cook, Joseph; Kenagy, G. J.«Genetic data reveal a cryptic species of New World flying squirrel: Glaucomys oregonensis» (en anglès), 30-05-2017. [Consulta: 30 juny 2017].
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Guerra dano-sueca

Guerra dano-sueca pot referir-se a una de les moltes guerres que van enfrontar el Regne de Dinamarca i Noruega amb Suècia:
* Guerra dano-sueca (1470-1471)
* Guerra sueca d'alliberament (1521-1523)
* Guerra Nòrdica dels Set Anys (1563-1570)
* Guerra de Kalmar (1611-1613)
* Guerra de Torstenson (1643-1645)
* Guerra d'Escània (1675-1679)
* Gran Guerra del Nord (1700-1721)
* Guerra dano-sueca (1788-1789) (1788-1789)
# Guan negre

El guan negre (Chamaepetes unicolor) és una espècie d'ocell de la família dels cràcids (Cracidae) que habita la selva humida de les muntanyes de Costa Rica i oest de Panamà.

## Referències

* ↑ «Guan negre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Guan d'altiplà

El guan d'altiplà (Penelopina nigra) és una espècie d'ocell de la família dels cràcids (Cracidae) que habita la selva humida de les muntanyes del sud de Mèxic, Guatemala, El Salvador, Hondures i el nord de Nicaragua. És l'única espècie del gènere Penelopina Reichenbach, 1861.

## Referències

* ↑ «Guan d'altiplà». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Gran Premi de Vínnitsia

El Gran Premi de Vínnitsia és una competició ciclista d'un sol dia que es disputa a Vínnitsia (Ucraïna). Es va crear juntament amb el Gran Premi ISD que es corre l'endemà, per substituir el Gran Premi de Donetsk que es disputava als voltants de Donetsk. La primera edició data del 2007, i al cap de dos anys va entrar a formar part del calendari de l'UCI Europa Tour.

## Gran Premi de Donetsk

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2007 | Denís Kostiuk | | |
| 2008 | Denís Kostiuk | Iuri Agàrkov | Dmitrò Krivtsov |
| 2009 | Mart Ojavee | Serguei Kolésnikov | Volodímir Ribin |
| 2010 | Vitali Popkov | Dmitri Puzànov | Adriano Angeloni |
| 2011 | Iuri Agàrkov | Mikhailo Kononenko | Dmitri Kossiakov |
| 2012 | Ilnur Zakarin | Volodímir Homeniuk | Dmitri Kossiakov |
| 2013 | Anatoli Pàkhtussov | Mikhailo Kononenko | Maksim Pokidov |

## Gran Premi de Vínnitsia

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2015 | Vitali Buts | Anatoli Pàkhtussov | Andriy Khripta |
| 2016 | Siarhei Papok | Nurbolat Kulimbetov | Yuri Metlushenko |

## Gran Premi ISD

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2015 | Andriy Khripta | Oleksandr Polivoda | Maksym Vasilyev |
| 2016 | Nurbolat Kulimbetov | Samir Jabrayilov | Matvei Nikitin |

## Referències

* ↑ «Grand Prix of Vinnytsia and Grand Prix of ISD». Arxivat de l'original el 2016-06-17. [Consulta: 14 juny 2015].

## Enllaços externs

* Palmarès GP Donetsk a cyclebase.nl
* Palmarès GP Donetsk a sitiodeciclismo.net
* Palmarès GP Vínnitsia a cqranking.com
* GP ISD a cqranking.com