OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere Marcet i Salom

Pere Marcet i Salom (Terrassa, 1945) és un educador estudiós de la filologia catalana.

## Biografia

Es llicencià en dret, economia i en filologia catalana. Ha dedicat la seva vida a la docència i a la investigació. Ha treballat de professor de català en diverses institucions: a l'Institut de Ciències de l'Educació de la Universitat de Barcelona (1977-1988), al Col·legi Casp (1979-2009), professor a la Divisió dels Centres Universitaris del Camp de Tarragona de l'assignatura de Literatura catalana medieval III, etc.
A més de l'activitat docent ha estat membre de la Junta Permanent de Català, Jurat dels Premis Baldiri Reixac; ha participat en innombrables col·loquis, jornades i taules rodones; ha donat conferències en tot l'àmbit dels Països Catalans sobre història de la llengua, i ha obtingut els premis: M. Sanchis Guarner a la unitat de la llengua (1988), el Premi d'investigació d'Enciclopèdia Catalana (1991) i el Premi de la Crítica de "Serra d'Or" (1999).
Després de dedicar bona part de la seva vida a la investigació que va culminar l'any 1998 amb la publicació d'Història de la lingüística catalana (1775-1900), una obra momunental escrita conjuntament amb Joan Solà, en l'elaboració de la qual va treballar 24 anys, que ha rebut tota mena d'elogis de la crítica especialitzada de tot el món. Pere Marcet s'ha endinsat en el món de la ficció amb la novel·la Per companyia, el silenci.

## Bibliografia

* Importància de la premsa en l'afer lingüístic, publicat dins de «Cultura Economia Societat», 1979
* Aportació dels jesuïtes a la gramàtica catalana del segle XIX, 1981
* Polèmica entre P. Pi i Vidal i I. Ferrer i Carrió sobre la lletra X, «Estudis de Llengua i Literatura Catalanes», I
* Història de les idees lingüístiques als Països Catalans durant el segle xix, 1981
* Traducció de L'exigència de la llibertat, de Sean Mac Bride, fundador d'Amnesty International i Premi Nobel de la Pau
* Primers indicis de recuperació lingüística als Països Catalans entre finals del segle xviii i principis del segle xix, Actes del I Congrés de Llengua i Literatura Catalanes al Segon Ensenyament, 1983
* Josep Bodria corresponsal del País Valencià a «Lo Gay Saber», Miscel·lània Sanchis Guarner, I, (València), 1983
* Història de la llengua catalana, 2 volums (Premi M. Sanchis Guarner a la unitat de la llengua). Ressenyes crítiques al "Diari de Barcelona" (1988-1990)
* Literatura i varietats no-estàndard, 1991
* Història de la lingüística catalana (1775-1900), 2 volums (amb la col·laboració de Joan Solà i Cortassa). (Premi de la Crítica de "Serra d'Or"), 1998
* Bibliografia de Pompeu Fabra (amb la col·laboració de Joan Solà), 1998
* Ressenyes i crítiques al Suplement Llibres de "El Periódico", 1998-1999, etc.
# Pere Fages

Pere Fages és el nom dels següents personatges:
* Pere Fages i Beleta, militar català que va participar en la conquesta de Califòrnia al S. XVIII
* Pere Ignasi Fages i Mir, productor cinematogràfic, polític i periodista català S. XX-XXI
# Santa Cruz del Comercio

Santa Cruz del Comercio és un municipi andalús situat en la part centre-nord de la comarca de Alhama (província de Granada), a uns 49 km de la capital provincial. El terme municipal és un enclavament en Alhama de Granada. L'ajuntament està format pels nuclis de Santa Cruz del Comercio i Valenzuela.
# Pellroja

Pellroja (en plural pellroges) és una descripció racial per als pobles d'Amèrica i una de les metàfores del color de la raça utilitzades a Europa i Amèrica del Nord des de la colonització Europea de l'hemisferi occidental.
Aquest terme o etnònim és considerat per alguns com a ofensiu. D'acord amb l'Oxford English Dictionary (OED), el terme redskin, com els termes «indi vermell» o «home vermell», ve del color vermellós d'alguns natius americans. L'OED parla de l'ús del vermell referint-se al color de la pell des del 1587. Moltes teories defensen una nova versió de l'origen de la paraula, però encara no hi ha una conclusió definitiva.
Hi ha una aparició dels pellroges al còmic Tintín a Amèrica, en què Tintín es troba els nadius tractant de fugir d'una organització mafiosa de Chicago.
# Pellofa (beguda)

La pellofa o pallofa és una beguda típica de Menorca, que s'obté mesclant ginebra de Menorca (Gin Xoriguer) amb una pell de llimona per got i un raig de sifó (aigua gasificada). Una beguda semblant, però diferent, és la pomada.

## Bibliografia

* Conèixer i gaudir els aliments de les Illes Balears, Universitat Illes Balears, 2003, ISBN 9788476327913

## Vegeu també

* Cuina i begudes de Menorca
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
Viccionari
# Payback

«Payback» té aquests significats:
* Operation Payback
* Termini de recuperació
* Payback (pel·lícula) (pel·lícula de 1999)
# Scarfaced Charley

Scarfaced Charley o Chikchikam Lupatkue-latko (Oregon, 1851-1896) fou un cabdill modoc, dit així per un tall que duia a la cara, no se sap com se’l va fer. Era un reputat artesà. Va lluitar a la Guerra Modoc juntament amb Captain Jack i es destacà a Lost River el 1872. Va rebutjar participar en la mort de Canby, raó per la qual fou reconegut més tard com a cap dels modoc. El 1873 fou traslladat a la Reserva Quapaw, i el 1874 fou substituït com a cap per Bogus Charley. El 1880 fou convertit pels quàquers i el 1896 va morir de tuberculosi.
# Setge de Tortosa

Setge de Tortosa té aquests significats:
* 1148: Conquesta catalana de Ramon Berenguer IV. Vegeu Setge de Tortosa (1148)
* 1642: Setge fallit francocatalà durant la Guerra dels Segadors. Vegeu Setge de Tortosa (1642)
* 1648: Setge reeixit francocatalà durant la Guerra dels Segadors. Vegeu Setge de Tortosa (1648)
* 1650: Setge reeixit castellà durant la Guerra dels Segadors. Vegeu Setge de Tortosa (1650)
* 1708: Setge fallit francocastellà durant la Guerra de Successió Espanyola. Vegeu Setge de Tortosa (1708)
* 1810: Setge francès durant la Guerra del Francès. Vegeu Setge de Tortosa (1810)
# Santa Eugènia del Congost

Santa Eugènia del Congost, és un poble i cap del municipi de Tagamanent, Vallès Oriental (Catalunya).

## Definició

És un poble del municipi de Tagamanent, en gran part disseminat, centrat per l'església parroquial de Santa Eugènia, a la dreta del Congost, prop del mas Santaeugènia.

## Història

L'església existia l'any 1037; era la capella de l'antic casal del Congost, transformat després en el mas Santaeugènia. La formació d'un notable grup de masos al Congost, les Casetes del Congost, prop del camí ral, feu que els rectors de Tagamanent hi celebressin missa el diumenge des del segle xvii.
Un punt d'inflexió fou l'any 1599 quan un privilegi reial de Felip II d'Aragó i Catalunya, n'autoritzà l'exportació de vi de collita pròpia. Aquesta cessió marcà l'inici d'un important impuls econòmic que girà entorn del conreu de la vinya i l'obertura de nous mercats per a aquest producte, aquest bon cicle econòmic feu que s'hi establissin al segle xvii un munt de masos al voltant del veral del Congost. Es calcula que la producció de vinya era d'una mitjana de tres-centes càrregues de vi anuals a tota la vall del Congost, per tant el pes a l'economia d'aquest cultiu en fou molt important per a tots els masos tagamanentins.
L'any 1855 es transformà en parròquia amb certa vinculació a Santa Maria de Tagamanent (fou ampliada al mateix segle xix i renovada modernament). L'abandonament de Santa Maria de Tagamanent després del 1936 motivà que l'església es convertís en parroquial i que el lloc esdevingués cap del municipi.
Modernament és un dels tres pobles que formen el municipi de Tagamanent.

## Referències

* ↑ Gomez Bach, Anna. Inventari del Patrimoni Cultural de Tagamanent. Diputació de Barcelona, 2001-2008, p. 16-21-22-25 [Consulta: 17 desembre 2012]. Arxivat 2013-11-11 a Wayback Machine.
* ↑ Parella, M. Aproximació històrica al cultiu de la vinya a la Vall del Congost. Monografies del Montseny, 1989, p. 4.
* ↑ «Santa Eugènia del Congost». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Santa Eulàlia

«Santa Eulàlia o Santa Eulalia» té aquests significats:
* Hagiografies:
** Santa Eulàlia de Barcelona, màrtir cristiana barcelonina del segle iii o IV
** Santa Eulàlia de Mèrida, màrtir del segle IV
** Toponímia:
*** Santa Eulàlia (Conca de Dalt), paratge al municipi de Conca de Dalt (Pallars Jussà)
** Entitats de població:
*** Santa Eulàlia (Areny de Noguera), despoblat al municipi d'Areny de Noguera (Baixa Ribagorça)
*** Santa Eulàlia (Cantal), municipi francès al departament del Cantal
*** Santa Eulàlia (barri de l'Hospitalet), al Barcelonès
*** Santa Eulàlia (Palau de Santa Eulàlia), cap del municipi de Palau de Santa Eulàlia, a l'Alt Empordà
*** Santa Eulàlia (Vivarès),un municipi francès, situat al departament de l'Ardecha
*** Santa Eulàlia d'Éller,entitat de població d'Éller al municipi de Bellver de Cerdanya
*** Santa Eulàlia de Puig-oriol, cap del municipi de Lluçà, a Osona
*** Santa Eulàlia de Riuprimer, municipi d'Osona
*** Santa Eulàlia de Ronçana, municipi del Vallès Oriental
*** Santa Eulalia del Campo, municipi de la província de Terol (Espanya)
*** Santa Eulalia la Mayor, vila del municipi de la Foia d'Osca (província d'Osca, Espanya)
*** El Raval de Santa Eulàlia, nucli de població del municipi de Santa Maria d'Oló, al Bages
*** La Colonia de Santa Eulalia, pedania de l'Alt Vinalopó
** Edificis:
*** Santa Eulàlia de Begues
*** Església de Santa Eulàlia, diversos indrets
*** Església de Santa Eulàlia de Mèrida, església parroquial a l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès)
*** Estació de Santa Eulàlia, estació del Metro de Barcelona al barri de Santa Eulàlia de l'Hospitalet de Llobregat
*** Institut Santa Eulàlia, edifici a l'Hospitalet de Llobregat
* Miscel·lània:
** Santa Eulàlia (alta costura), boutique de moda barcelonina desapareguda
** Creu de Santa Eulàlia, peça dels escuts d'armes
** Bandera de Santa Eulàlia, bandera de la ciutat de Barcelona
** Santa Eulàlia (pailebot 1919), veler històric restaurat pel Museu Marítim de Barcelona
** Santa Eulàlia (bergantí), o El Primero de Cataluña, bergantí català, prototipus de vaixell corsari lloretenc
** Festa Major de Santa Eulàlia
# Partit de Lluita Unida dels Africans a Angola

El Partit de Lluita Unida dels Africans a Angola (en Portuguès: Partido da Luta Unida dos Africanos de Angola), un partit polític d'Angola format el 1953 per Viriato Clemente da Cruz. El 1956 el PLUA va emergir amb el Partit Comunista Angolès per formar el Moviment Popular per a l'Alliberament d'Angola (MPLA).

## Referències

* ↑ Irene Pimentel. «O «4 de Fevereiro» e o início da guerra colonial».
* ↑ Africa Year Book and Who's who, 1977, p. 238.
* ↑ Tvedten, Inge. Angola: Struggle for Peace and Reconstruction, 1997, p. 29.
# Peter Cochrane

Peter John Cochrane (15 d'abril de 1950) és un escriptor independent establert a Sydney, Austràlia. Professor d'història a la Universitat de Sydney entre el 1981 i el 1995. Escriu crítica i assaigs acadèmics i periodístics. El seu últim llibre és Australians at War (2001). Durant el 2002 publica un llibre a la col·lecció de la Biblioteca Nacional d'Austràlia, anomenat Remarkable Ocurrences. Treballa pel National Centre for History Education, on treballa com a escriptor i editor del seu diari online Ozhistorybytes.

## Referències

* ↑ «Peter Cochrane». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Peter Collins

Peter John Collins va ser un pilot de curses automobilístiques anglès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Peter Collins va néixer el 6 de novembre del 1931 a Kidderminster, Worcestershire, Anglaterra i va morir el 3 d'agost del 1958 disputant una cursa al circuit de Nürburgring, Alemanya.

## A la F1

Va debutar a la tercera temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1952, disputant el 18 de maig el GP de Suïssa, que era la prova inaugural de la temporada.
Peter Collins va participar en trenta-cinc curses (amb 3 victòries i 8 podis) puntuables pel campionat de la F1, repartides en set temporades, les que van entre 1952 i 1958.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Posició | Punts |
| 1952 | HW Motors Ltd | HWM | Alta | SUI Ret | 500 | BEL Ret | FRA 6 | GBR Ret | ALE | HOL DNQ | ITA | | | | - | 0 |
| 1953 | HW Motors Ltd | HWM | Alta | ARG | 500 | HOL 8 | BEL Ret | FRA 13 | GBR Ret | ALE | SUI | ITA | | | - | 0 |
| 1954 | G A Vandervell | Vanwall Special | Vanwall | ARG | 500 | BEL | FRA | GBR Ret | ALE | SUI | ITA 7 | ESP | | | - | 0 |
| 1955 | Owen Racing Organisation | Maserati | Maserati | ARG | MON | 500 | BEL | HOL | GBR Ret | | | | | | - | 0 |
| 1955 | Officine Alfieri Maserati | Maserati | Maserati | | | | | | | ITA Ret | | | | | - | 0 |
| 1956 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | ARG Ret | | | | | | | | | | | 3r | 25 |
| 1956 | Scuderia Ferrari | Lancia - Ferrari | Ferrari | | MON 2* | 500 | BEL 1 | FRA 1 | GBR 2* | ALE Ret | ITA 2* | | | | 3r | 25 |
| 1957 | Scuderia Ferrari | Lancia - Ferrari | Ferrari | ARG 6* | | | | | | | | | | | 9è | 8 |
| 1957 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | | MON Ret | 500 | FRA 3 | GBR 4* | ALE 3 | PES | ITA Ret | | | | 9è | 8 |
| 1958 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | ARG Ret | MON 3 | HOL’’ Ret | 500 | BEL Ret | FRA 5 | GBR 1 | ALE MORT | POR | ITA | MAR | 6è | 14 |
(*) Cotxe compartit.

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 35 | 3 | 8 | 0 | 0 | 47 |

## Referències

* 1 2 F1, STATS. «Peter COLLINS • STATS F1» (en francès). [Consulta: 27 febrer 2021].
* ↑ F1, STATS. «Peter COLLINS • STATS F1» (en francès). [Consulta: 27 febrer 2021].
# Segimon de Wittelsbach

Segimon de Wittelsbach o de Baviera (26 juliol 1439 fins a 1 febrer 1501) fou un membre de la dinastia Wittelsbach que va governar com duc de Baviera-Múnic des 1460 a 1467, i després com a duc de Baviera-Dachau fins a la seva mort.

## Biografia

Segimon era fill d'Albert III el Pietós duc de Baviera-Múnic i de la duquessa Anna de Brunswick-Grubenhagen. Va pujar al tron el 1460 i fins al 1463 va governar junt al seu germà Joan IV de Wittelsbach, que va morir de pesta. Després va governar junt amb un tercer germà, Albert IV de Wittelsbach, que tenia 18 anys. El 1467 va decidir repartir el ducat, quedant-se només un territori relativament petit, formant la línia Baviera-Dachau, on es va mantenir fins a la seva mort, que al no deixar fills, va retornar a la branca matriu de Baviera-Múnic.
El 1468 va posar la primera pedra de l'Església de la Mare de Déu de Múnic. També va ordenar ampliar el castell de Blutenburg i construir l'església de sant Wolfgang prop de Pipping, i va començar a redissenyar l'Alter Hof (la residència ducal a Múnic), sent en general un mecenes del renaixement de les arts gòtiques a Baviera.

## Referències

* Sigmund von Riezler: Sigmund, Herzog von Baiern-München a: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB), Duncker & Humblot, Leipzig 1892
# Santa María de la Isla

Santa María de la Isla és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Tierra de la Bañeza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 813 | 746 | 670 | 639 |
# Petropàvlovka (Balakhtà)

* Per a altres significats, vegeu «Petropàvlovka».
Petropàvlovka (en rus: Петропавловка) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 403 habitants. Pertany al districte de Balakhtà.

## Referències

* ↑ «Чистопольский сельсовет на официальном портале Красноярского края». Arxivat de l'original el 2012-05-24. [Consulta: 26 març 2020].
# Pimelodella dorseyi

Pimelodella dorseyi és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,4 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Servei de porta

Durant un partit de futbol, el servei de porta es realitza quan l'equip contrari tira la pilota fora del camp, per la línia de fons, o després que el porter hagi aturat la pilota.

## Tipus

Hi ha dos tipus de servei de porta, aquests són:
* Quan la pilota surt per la línia de fons, el Porter (dins l'àrea petita) ha de deixar la pilota a terra, i posteriorment agafar embranzida (si ho desitja) per treure.
* Quan el davanter de l'equip contrari llança la pilota i aquesta és aturada pel porter. En aquesta ocasió el porter podrà treure llançant la pilota amb la mà a un jugador del seu mateix equip. També es podrà treure llançant la pilota a l'aire i xutant-lo el més lluny possible de la seva àrea, en el moment en què aquest s'aproxima a terra. No obstant això, aquest últim fet no s'ha de recollir amb el nom servei de porta estrictament, ja que la pilota no ha acabat l'acció i segueix en joc, ja que no ha sortit del terreny de joc. És important diferenciar els dos serveis, ja que se li apliquen regles diferents. Per exemple, de servei de porta (sentit estricte) no hi pot haver fora de joc, i en l'altre cas sí.

## Vegeu també

* Córner
* Servei de banda
# Sint-Joost-ten-Node

* Per a altres significats, vegeu «Saint-Josse-sur-Mer».
Sint-Joost-ten-Node (en francès cooficial Saint-Josse-ten-Noode), sovint denominada Saint-Josse, és un dels dinou municipis de la Regió de Brussel·les-Capital. Limita amb els municipis de Brussel·les i Schaarbeek, i comparteix alguns serveis municipals amb Evere i Schaarbeek.

## Demografia

El municipi tenia 23.142 habitants (11.837 homes i 11.305 dones) l'1 de gener del 2005. Ocupa una superfície d'1,12 km². És el més petit dels dinou municipis que formen la regió de Brussel·les, però el més densament poblat.

### Municipi amb més immigració de Bèlgica

| País d'origen | 1979 | 1995 |
| Bèlgica | 12 222 (54,5%) | 9 231 (42,1%) |
| Turquia | 2 304 (10,3%) | 3 904 (18,1%) |
| Marroc | 2 664 (11,9%) | 3 761 (17,5%) |
| Itàlia | 1 661 (7,4%) | 785 (3,6%) |
| Espanya | 840 (3,7%) | 443 (2,1%) |
| Portugal | ... | 209 (1%) |
| Congo (RDC) | 198 (0,9%) | |
| Població total | 22 409 | 21 522 |
Font: Institut National de Statistiques, xifres de l'1 de gener.

## Burgmestres

* 1800 - 1808: André-Étienne-Joseph O'Kelly
* 1808: Jacques-Joseph De Glimes (Glim)
* 1813: Théodore-Nicolas-Joseph Aerts
* 1815: Jacques-Joseph De Glimes
* 1813 - 1823: Jean-François Wauvermans
* 1823 - 1842: Urbain-Henri Verbist
* 29 de desembre 1842 - 1846: Léonard-Constant Willems
* 18 d'abril 1846 - 1867: Jacques-Joseph-Damas Gillon
* 13 de febrer 1867 - 1870: Louis-Guillaume-Félix Sainctelette
* 1870 - 1884: Fritz Jottrand
* 1885 - 1899: Armand Steurs
* 1900 - 1926: Henri Frick
* 1926 - 1942: Georges Petre, destituït i assassinat pels Rexistes el 1942
* 1944 - 1947: Joseph Déry
* 1947 - 1953: André Saint-Rémi
* 1953 - 1999 : Guy Cudell
* Des del 1999 : Jean Demannez

## Fills il·lustres

* Maurice Kufferath (1852-1919) musicòleg.
* Albert-André Lheureux (1943), fundador del teatre avantguardista Théâtre de l'Esprit Frappeur (1963-1990)

## Referències

* 1 2 «Sint-Joost, gisteren, vandaag, morgen» (en neerlandès). Ajuntament de Sint-Joost.
* ↑ Van Bemmel, Eugène. Histoire de Saint Josse Ten Noode et de Schaerbeek (en francès). Sint-Joost-ten-Node: E. van Bemmel, 1869, p. 226. i altres no publicades disponibles a la Biblioteca del municipi
# Signatura (codicologia)

La signatura és un senyal que serveix per indicar l'ordre dels plecs o quaderns d'un còdex, manuscrit o llibre imprès per a poder-los relligar en l'ordre correcte, ja que no se solien numerar ni les pàgines ni els folis. En general consisteix en una lletra i un nombre que apareixen en la part inferior dreta del recte de les primers fulls (fins a la meitat) de cada quadern o plec.

## Gramàtica de Mates

La Gramàtica de Mates (si s'arriba a un acord sobre la data del colofó de 1468) Hans Gherlinc seria el primer en haver emprat signatures als set quadernets que la componen (60-2 fulls): a-aii (8 fulls)-b-bii (8 fulls)-c-cii (8 fulls)-d-dii (8 fulls)-e-eii (8 fulls)-f-fii (8 fulls)-[g]-gii-giii (12-2 fulls). Be de fet només té 6 signatures, ja que li manquen dos fulls en blanc de la "g").

## Mides de llibres

D'una forma general i depenent de la mida del full inicial (encara que n'hi ha d'altres):
| - | in-plano | in-folio | in-4° | in-8° | in-16 | in-18 |
| - | 63 × 90 | 45 × 63 | 31,5 × 45 | 22,5 × 31,5 | 15,7 × 22,5 | 15 × 21 |
| - | 55 × 70 | 35 × 55 | 27,5 × 35 | 17,5 × 27,5 | 13,7 × 17,5 | 11,6 × 13,8 |
| - | 50 × 65 | 32,5 × 50 | 25 × 32,5 | 16,2 × 25 | 12,5 × 16,2 | 10,8 × 16,6 |
| - | 45 × 56 | 28 × 45 | 22,5 × 28 | 14 × 22,5 | 11,2 × 14 | 9,3 × 15 |
| - | 40 × 52 | 26 × 40 | 20 × 26 | 13 × 20 | 10 × 13 | 8,6 × 13,3 |
| - | 36 × 46 | 23 × 36 | 18 × 23 | 11,5 × 18 | 9 × 11,5 | 7,7 × 12 |

## Referències

* ↑ signatura a Optimot
* ↑ Ramón Miquel y Planas. El incunable barcelonés de1468. Real Academia de Buenas Letras de Barcelona, 1930.

## Vegeu també

* Bartomeu Mates
* Konrad Haebler

## Bibliografia

* Torres i Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 411 [Consulta: 4 octubre 2013].
* Vicente Calvo Fernández; «Latinum cum romancio concordare» En torno a la Grammatica prouerbiandi; Cuadernos de Filología Clásica, Estudios latinos, 1998, nº 15, págs. 489-507.
* Manuel Llanas i Pont, L'edició a Catalunya: segles XV a XVII. Gremi d'Editors de Catalunya, Barcelona 2002, ISBN 84-932300-2-2
* Belanger, Heartsill (1983). The ALA Glossary of Library and Information Science. Edicions Díaz de Santos. p. 316. ISBN 9780838903711.
# Sobrado (Lleó)

Sobrado' és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'El Bierzo i és un dels municipis en els quals es parla gallec. Comprèn els nuclis de:
* Cabarcos
* Cabeza del Campo
* Cancela
* Friera
* Aguiar
* Portela de Aguiar
* Requejo de Portela de Aguiar
* Sobrado
* Sobredo

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 632 | 570 | 521 | 494 |

## Referències

* ↑ El plurilingüismo en España. María Teresa Turell, 2007. p 154
Viccionari