OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ovídio Martins

Ovídio de Sousa Martins (17 de setembre de 1928 a Mindelo, São Vicente – 29 d'abril de 1999 a Lisboa, Portugal) va ser un poeta i periodista de Cap Verd. Va assistir a institut en el seu país i va seguir estudiant a Portugal, però no va acabar els estudis per motius de salut. Fou un dels fundadors del Cultural Supplement Bulletin of Cape Verde el 1958. Va viure l'exili als Països Baixos a causa de les seves activitats pro-independentistes, on va escriure 100 poemes. Els seus poemes Flagelados vento leste i Comunhão estan al CD Poesia de Cabo Verde e Sete Poemas de Sebastião da Gama per Afonso Dias

## Obres

* Caminhada, 1962 – Poemas
* 100 Poemas - Gritarei, Berrarei, Matarei - Não ou para pasárgada, 1973 (Poemes en portuguès i en crioll de São Vicente)
* Tchutchinha, 1962

## Referències

* 1 2 Lobban and Saucier, p. 146
* ↑ «Na Morte de Ovídio Martins». Poeta e militante Cabo-Verdiano. Arxivat de l'original el 2016-02-02. [Consulta: 16 juliol 2016].
* ↑ «Objectos do quotidiano de Cabo Verde mostram-se em Lisboa na "Casa Fernando Pessoa». A Semana, 25-06-2007. Arxivat de l'original el 3 de febrer 2016. [Consulta: 16 juliol 2016].

## Bibliografia

* Richard Lobban i Paul Khalil Saucier, "Ovidio Martins" en Diccionari Històric de la República de Cap Verd, Lanham, Md; Toronto; Plymouth, Regne Unit, Scarecrow Press, 2007, p. 146 ISBN 9780810849068.
# Olivella (Serradell)

Olivella és un paratge format per camps de conreu del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Serradell.
Està situat al sud-est de Serradell, a l'esquerra de la llau de la Font. Es troba al sud de lo Rengueret i a llevant de la partida de Salers, al nord-oest del Rodal d'Espaser.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Olivella (desambiguació)

«Olivella» té aquests significats:
* Geografia: Municipi del Garraf: Olivella
* Botànica: Planta: Olivella (planta)
* Antroponímia: Joan Olivella, futbolista català
* Antroponímia: Ferran Olivella, futbolista català
# Odenville

Odenville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 1.131 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Odenville tenia 1.131 habitants, 421 habitatges, i 333 famílies. La densitat de població era de 134,4 habitants/km².
Dels 421 habitatges en un 39,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 20,9% no eren unitats familiars. En el 19,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones hi havia 95 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.473 $ i la renda mediana per família de 40.694 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.429 $ mentre que les dones 21.736 $. La renda per capita de la població era de 17.330 $. Aproximadament el 5% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Odenville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 1r juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Odenville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 1r juliol 2010].
# Odense Boldklub

L'Odense Boldklub, també conegut com a Odense BK o OB, és un club danès de futbol de la ciutat d'Odense.

## Història

L'OB va ser fundat el 12 de juliol de 1887 amb el nom d'Odense Cricketklub, essent el criquet l'únic esport. Dos anys més tard foren introduïts el futbol i el tennis i s'adoptà l'actual nom d'Odense Boldklub.
L'any 1916 guanyà el campionat provincial per primer cop i es classificà per les semifinals del campionat nacional. Després de la II Guerra Mundial el campionat danès fou reorgantizat i l'OB fou inclòs a la tercera divisió. Ràpidament ascendí a Primera Divisió. Aquells anys, els altres dos clubs de la ciutat, el B 1909 i el B 1913 eren més reeixits que l'OB. A partir de 1975, però, l'OB es converteix en el primer club de la ciutat. Des d'aquell any i fins al 2008, guanya 3 lligues daneses i cinc copes.
Debutà en una competició europea el 1978. A nivell internacional destacà el triomf assolit a la Copa Intertoto el 2006, però sobretot és recordada la seva actuació a la Copa de la UEFA de la temporada 1995-96.

### Copa de la UEFA 1994-95

A la Copa de la UEFA 1994-95, l'OB va arribar a quarts de final del torneig. A la primera ronda derrotà els estonians del FC Flora Tallinn per 3-0 i 3-0. A la segona ronda es desfeu dels nord-irlandesos del Linfield per 1-1 i 5-0.
La tercera ronda l'enfrontà a un dels grans d'Alemanya, el 1. FC Kaiserslautern, i l'OB assolí la classificació després de dos emptas 1-1 i 0-0 i el valor doble dels gols en camp contari.
L'apoteosi, però, arribà a la quarta ronda. L'OB s'enfrontà al Reial Madrid, que aquells anys comptava amb el capità de la selecció danesa Michael Laudrup. En el primer partit, el Madrid guanyà a Odense per 2 a 3, deixant mig resolta l'eliminatòria. En el partit de tornada, però, l'Odense guanyà per 0-2 a l'estadi Santiago Bernabeu en un partit que fou conegut com "El miracle de Madrid", eliminant els blancs de la competició.
L'aventura finalitzà a quarts de final. Els italians del Parma FC van derrotar l'OB per un global 1 a 0 en els dos partits.

## Jugadors destacats

* Kasper Bøgelund
* Jesper Christiansen
* Lars Elstrup
* Thomas Helveg
* Lars Høgh
* Viggo Jensen
* Allan Nielsen
* Brian Steen Nielsen
* Thomas Sørensen
* Mwape Miti
* Ulrik Laursen
* Christian Bolaños
* Richard Møller Nielsen

## Palmarès

* Lliga danesa de futbol (3): 1977, 1982, 1989
* Copa danesa de futbol (5): 1983, 1991, 1993, 2002, 2007
* Copa Intertoto (1): 2006
* 50 temporades a la primera divisió danesa
* 16 temporades a la segona divisió danesa
* 1 temporades a la tercera divisió danesa

## Enllaços externs

* Odense Boldklub - Lloc web oficial
# Oraingoz izen gabe

Oraingoz izen gabe (en basc Sense nom per ara) és una pel·lícula de migmetratge basc dirigida per José Julián Bakedano el 1986.
El guió escrit per Bernardo Atxaga, basat en una història de Jorge Luis Borges, s'ha hagut de traduir al basc biscaí, ja que els dos protagonistes eren d'una granja de Duranguesat.

## Argument

Dos germans, tots dos pagesos, viuen en pau construïda a la costa. Un dia, però, acolliran una prostituta a la seva granja. L'arribada de les dones canviarà completament l'estil de vida dels homes.

## Repartiment

* Luis Iriondo
* Felix Arkarazo
* Iro Landaluze
* Elene Lizarralde

## Referències

* ↑ Josu Barambones Zubiria. «Una mirada telescópica al cine en euskera: versiones originales dobladas y subtituladas». Hermēneus: Revista de la Facultad de Traducción e Interpretación de Soria p. 25-59, 2011.
* ↑ Ganbara. Euskal Zinearen Gordailua. «Oraingoz izen gabe».

## Bibliografia

* El hermano amado. Oraingoz izen gabe per Nekane Zubiaur Gorozika, A: Jose Julian Bakedano: sin pausa. Jorge Oter González (ed. lit.), Santos Zunzunegui Díez (ed. lit.), Irene Hurtado (trad.), 2016, ISBN 978-84-9082-408-5, págs. 75-82

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a Vimeo
# Paleoecologia

La paleoecologia és una especialització de la paleontologia que utilitza dades de fòssils i subfòssils per a reconstruir els ecosistemes del passat. Inclou l'estudi d'organismes fòssils i els seus bromalits (menjar fossilitzat) i altres fòssils indicatius dels seus cicles biològics, les seves interaccions quan estaven vius amb el medi ambient natural, la manera com van morir i com van quedar enterrats. La paleoecologia vol construir el model més detallat possible de l'ambient ecològic d'aquests organismes vius que actualment es presenten com a fòssils; aquesta reconstrucció implica complexes interaccions entre factors ambientals (temperatura, aliments, grau d'il·luminació solar, etc.). Naturalment moltes d'aquestes dades complexes s'han modificat o destruït pel procés de fossilització afegint un altre nivell de complexitat a aquesta ciència.
Els factors mediambientals s'elaboren amb anàlisi estadística sobre les dades numèriques disponibles i l'estudi del procés postmortem pertany al camp de la tafonomia.
Molts estudis paleoecològics se centren en els passats dos milions d'anys (el període Quaternari), ja que els períodes més antics estan menys representats com a fòssils. Molts estudis es concentren en l'Holocè (els darrers 11.000 anys) o en el darrer estadi del Plistocè (entre 50.000 i 10.000 anys enrere). Aquests estudis són útils per entendre la dinàmica dels canvis en els ecosistemes i per a la reconstrucció dels ecosistemes preindustrials. Moltes polítiques públiques prenen com a base la paleoecologia per tal de prendre decisions en programes de conservació mediambiental.

## Enllaços externs

* Fox, D. Dig Deeper Arxivat 2007-02-10 a Wayback Machine.. Conservation in Practice 7(3):15-21.
* Taylor, P.D. and Wilson, M.A., 2003. Paleoecologia i evolució en comunitats sobre substrats marins durs Arxivat 2009-03-25 a Wayback Machine.. Earth-Science Reviews 62: 1-103
* Grup d'Estudis Paleoecològics i Geoarqueològics Arxivat 2013-10-08 a Wayback Machine.
# Pal de barber

El pal de barber és un senyal que identifica una barberia per a homes. Situat a la façana de l'establiment, consisteix en un tub vertical pintat amb franges helicoïdals, normalment de colors vermell, blanc i blau. Pot ser fix o giratori, i en aquest cas fa la il·lusió òptica de que les franges pugen o baixen al voltant del pal.

## Història

A l'edat mitjana els barbers, a més d'afaitar la barba i tallar els cabells, feien serveis de dentista, petites cirurgies i sagnies (aplicant sangoneres). Al segle xviii a Anglaterra el pal de barber era blanc i vermell, el vermell simbolitzant la sang i el blanc les benes per tapar les ferides. La simbologia prové del bastó que el client havia d'agafar fermament per a fer ressaltar les venes, i el barber-cirurgià li aplicava les sangoneres, i lligava o embolicava les benes al bastó. El pal amb les benes al voltant, unes ensangonades i altres no, esdevindria el símbol de l'ofici de barber.
El 1745, a Anglaterra, es van separar els gremis de cirurgians i de barbers. El gremi de cirurgians va mantenir el símbol amb les franges blanques i vermelles, i els barbers hi van afegir la franja blava.

## Referències

* 1 2 «Saps per què a les barberies hi ha un cilindre de colors? Un origen curiós (i sagnant)». RAC 1, 26-10-2022.
* ↑ «Per què els pals de barber són vermells, blancs i blaus?». Triniradio.
* ↑ «The Barbers' Company» (en anglès). The Worshipful Barbers' Company.
# Pal excavador

Un pal o bastó excavador és una de les eines, que l'home va utilitzar, per l'afluixament del sòl, excavació. Es fabricava de pedra o fusta, i tenia la punta punxeguda.
Està present en exposicions dels museus arqueològics, així com descrita en els llibres i llibres de text. S'ha conservat en algunes tribus que viuen al cinturó equatorial o tropical.

## Referències

* ↑ GDLC. Bastó.
* ↑ Статья «Собирательство» в БСЭ с упоминанием палки-копалки
* 1 2 Инки в энциклопедии «Кругосвет»
# Oreneta de mar

«Oreneta de mar» té aquests significats:
# Orient

* Per a altres significats, vegeu «Orient (desambiguació)».
Orient prové del llatí orior, aixecar-se, néixer, d'on prové oriens, matí, lloc d'on surt el Sol (Est). És un terme ambigu que s'ha utilitzat històricament per representar el conjunt de cultures contraposades a les d'Occident. Actualment, s'empra per designar aproximadament Àsia tot i que es considera un terme inexacte i etnocèntric.
S'acostuma a utilitzar la separació entre:
* Orient Pròxim.
* Extrem Orient (Orient més pròpiament dit en termes culturals)

## Vegeu també

* Orientalisme.
* Llevant (geografia).

## Referències

* ↑ Diccionari de Llatí (anglès)
Viccionari
# Out Run

Out Run és un videojoc de curses programat el 1986 per Yu Suzuki i Sega-AM2 en un principi per a màquines recreatives.

## Concepte

La idea era recórrer cinc etapes abans que no s'acabés el temps, per aconseguir-lo es dona la possibilitat d'agafar els comandaments d'un Ferrari Testarossa descapotable vermell amb una dona rossa com a acompanyant.

## Etapes

Per arribar a la meta s'ha de recórrer cinc etapes, al final de cadascuna el camí es divideix en dos i es pot escollir la següent etapa entre dues de possibles, només la primera (Coconut Beach) estava present en totes les partides. Un cop agafada la bifurcació del final de cada estapa es creua una meta volant (Check Point) que augmenta el temps restant de partida. Quan aquest temps arriba a zero, la partida acaba i un mapa descrivint les etapes recorregudes hi apareix. Si s'aconsegueix finalitzar la cinquena etapa abans que s'acabi el temps, apareix un final, cada final és diferent en funció de quina sigui l'última etapa.

## Plataformes

En poc temps aquest joc es convertí en referència del gènere i aparegueren versions per a la majoria de sistemes de l'època:
* Spectrum
* Sega Master System
* Sega Mega Drive
* Commodore 64
* Amstrad
* MSX
* PC
* Turbo Grafx / PC Engine
* PS2
* Sega Saturn
* Atari
* Sega Game Gear
* Xbox

## Enllaços externs

* Out Run.org (en anglès)
# Parc nacional Cedar Bay

Cedar Bay és un parc nacional que es troba a Queensland (Austràlia), situat a 1522 km al nord-oest de Brisbane i al sud de Cooktown. El parc té una àrea de 56,50 km² i fou creat l'any 1977. Era conegut com el Parc Nacional de la Muntanya Finnigan abans de ser ampliat. Actualment és administrat pel Servei per a la Vida Salvatge de Queensland.
L'any 1986 va ser inclòs dins de la llista de llocs del Patrimoni de la Humanitat de la Unesco sota la denominació conjunta Tròpics humits de Queensland.
Aquesta regió, coberta principalment per boscos humits, tropicals s'estén al llarg de la costa nord-est d'Austràlia. Aquest biòtop alberga un conjunt molt complet i variat de plantes, marsupials i ocells cantaires, així com tot un seguit d'espècies rares, vegetals i animals, en perill d'extinció.
La major part del parc nacional està coberta per selva humida.

## Activitats

El parc conté algunes de les selves tropicals més al nord d'Austràlia. L'observació dels ocells més comuns és una activitat popular. Es permet acampar al parc, però, la pesca i la recol·lecció estan prohibits. La pista única per caminar al parc era una antiga pista utilitzada pels miners d'estany. És inaccessible per a tots els caminants, però són utilitzats.

## Referències

* ↑ Reid, Greg. Australia's National and Marine Parks: Queensland. South Yarra, Victoria: Macmillan Education Australia, 2004, p. 21. ISBN 0-7329-9053-X.
* ↑ Hema Maps. Discover Australia's National Parks. Milsons Point, New South Wales: Random House Australia, 1997, p. 168. ISBN 1-875992-47-2.
* ↑ Informació sobre els boscos tropicals humits de Queesland a la pàgina de la UNESCO
* ↑ «Cedar Bay (Mangkal-Mangkalba) National Park». Environmental Protection Agency. Arxivat de l'original el 2007-12-31. [Consulta: 29 gener 2008].
# Pasquale Del Vecchio

Pasquale Del Vecchio (Manfredonia, 17 de març de 1965) és un dibuixant de còmics italià. Va començar a publicar els seus primers treballs el 1984 a Il Giornalino. Des de 1991 dibuixa juntament amb Davide Toffolo el còmic Memphis Blue que es publica a Cyborg, amb guió de Daniele Brolli.

## Referències

* ↑ «Scheda dedicata a Pasquale Del Vecchio sul sito ufficiale della Sergio Bonelli Editore». Arxivat de l'original el 2013-04-13. [Consulta: 16 maig 2014].
# Partit Verd Eto-Ecologista

El Partit Verd Eto-Ecologista (les sigles són PVEE) fou un partit polític de l'Uruguai. Es va fundar el 1987 com a resultat del moviment ecologista que s'havia desenvolupat en altres parts del món. El seu líder històric va ser el científic Rodolfo Vicente Tálice.
El PVEE es va presentar a les eleccions generals del 1989 amb un resultat aproximat d'11.000 vots, la qual cosa no va ser suficient per obtenir un lloc al parlament. Poc temps després, el partit es va dividir bàsicament en dos moviments: el Moviment Ecologista Pacifista de l'Uruguai (MEPU), encapçalat per Fernando Estévez Griego, i el Partit del Sol Federal i Pacifista (PSFP), d'Homero Mieres.
Pel que fa a les eleccions del 1994, el PVEE va aconseguir 5.500 vots. Quant a les eleccions presidencials del 1999 i les nacionals del 2004, els Eto-Ecologistes van donar suport a la Unió Cívica (UC). El 2008 van ratificar una aliança amb l'UC i amb el Partit Nacional (PN), participant amb la llista nacionalista 80.

## Referències

* ↑ (castellà) La República: "Muestra por Rodolfo Tálice"
* ↑ (castellà) Diario del Este: "Sumar a los desencantados"
* ↑ (castellà) Pàgina web oficial del Partit del Sol Ecologista Arxivat 2009-09-28 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) El Partido del Sol alumbrará a Larrañaga
# Partit Verd d'Anglaterra i Gal·les

Partit Verd d'Anglaterra i Gal·les (gal·lès Plaid Werdd Cymru a Lloegr) és un partit polític ecologista britànic fundat el 1973. Té un representant a Westminster, i també té representació al Parlament europeu i a nivell local. Té bona relació amb el Partit Verd Escocès i amb el Partit Verd d'Irlanda del Nord. El seu cap és Caroline Lucas.

## Ideari

De manera paral·lela a altres grups ecologistes i ambientalistes, ha promogut un manifest per a una societat sostenible. També s'oposen als experiments amb animals i a la mutació genètica dels aliments, alhora que dona suport la ratificació del conveni de Kyoto i s'oposa a l'ús de l'energia nuclear. També manté marges de representació interna a diversos col·lectius, com el LGTB

## Història

Fou fundat el 1973 com a PEOPLE Party, el 1975 canvià el nom per Ecologic Party, el 1985 per Green Party i el 1990 adoptà el nom actual. A les eleccions europees de 1999 va obtenir 2 eurodiputats (Caroline Lucas i Jean Lambert), que ha mantingut a les eleccions europees de 2004.
No han tingut èxit en les eleccions a l'Assemblea Nacional de Gal·les de 2007, ni a les eleccions al Parlament del Regne Unit de 2005, a les que no va obtenir cap escó, però sí a les de l'Assemblea del Gran Londres, on tenen 2 de 25 membres (Darren Johnson i Jenny Jones). A les eleccions de 2005 van obtenir 281.750 vots, i Keith Taylor va treure el 22% a Brighton Pavilion. A les eleccions locals de 2008 va obtenir 116 regidors (cinc més dels que ja tenia), i mantenen una representació significativa a Brighton, Lancaster (on governen en coalició amb laboristes i liberal demòcrates), Norwich, Lewisham i Oxford, així com al comtat d'Oxford.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Siân Berry per Alcalde de Londres - Green Party Arxivat 2009-02-07 a Wayback Machine.
* Partit Verd a Gal·les
* Young Greens:
* Web no oficial del partit
# Pascual Amat y Esteve

Pascual Amat y Esteve (Iecla, Regió de Múrcia, 20 d'octubre de 1856 - Madrid, 10 d'agost de 1928) fou un advocat, militar i polític espanyol, va ser ministre de Gràcia i Justícia durant el regnat d'Alfons XIII.

## Biografia

Va iniciar la seva carrera política com a membre del Partit Liberal Fusionista amb el qual participarà en les eleccions generals espanyoles de 1893 a 1898 obtenint acta de diputat en el Congrés per la circumscripció d'Arévalo (Àvila). En 1899 passa a militar en el Partit Conservador amb el qual novament obtindrà un escó per Àvila en els processos electorals celebrats entre 1903 i 1914 passant en 1916 al Senat com a representant d'Àvila. Entre 1918 i 1923 torna al Congrés per finalitzar la seva carrera política, novament com a senador en 1923.
Fou ministre de Gracia i Justícia entre el 20 de juliol i el 12 de desembre de 1919 en un govern conservador presidit per Joaquín Sánchez de Toca Calvo. Actualment, un carrer a la seva ciutat natal porta el seu nom.

## Referències

* ↑ «Ministros y miembros de organismos de gobierno. Regencias, Juntas de Gobierno, etc (1808-2000)». Centro de Ciencias Humanas y Sociales (CCHS) del CSIC. Arxivat de l'original el 2020-04-07. [Consulta: 31 maig 2015].
* ↑ Virginia Tovar Martín. El Palacio del Ministerio de Justicia y sus obras de arte. Ministeri de Justícia d'Espanya, p. 314.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
# Parablennius sierraensis

Parablennius sierraensis és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba des de Cap Verd fins a Angola.

## Referències

* ↑ Miranda Ribeiro A. de 1913-1915. Fauna brasiliense. Peixes. Tomo V. [Eleutherobranchios aspirophoros]. Physoclisti. [A summary and index appeared in Miranda-Ribeiro 1918; Serranidae, Haemulidae and Sciaenidae published in 1913]. Arq. Mus. Nac. Rio de Janeiro v. 17. [1-679].
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bath, H. 2008: Review of the genus Parablennius Miranda-Ribeiro from Australia and New Caledonia (Pisces: Blenniidae: Salariinae). Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde A, Neue Serie, 1: 77-94.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Parablennius ruber

Parablennius ruber és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Portugal, incloent-hi les Açores i Madeira.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bath, H. 2008: Review of the genus Parablennius Miranda-Ribeiro from Australia and New Caledonia (Pisces: Blenniidae: Salariinae). Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde A, Neue Serie, 1: 77-94.
* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1836. Histoire naturelle des poissons. Tome onzième. Livre treizième. De la famille des Mugiloïdes. Livre quatorzième. De la famille des Gobioïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 11: i-xx + 1-506 + 2 pp., Pls. 307-343.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Zander, C.D., 1986. Blenniidae. p. 1096-1112. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (editors) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean, volume 3. UNESCO, París, França.