OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hypsipetes

Hypsipetes és un dels gèneres d'ocells, de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae).

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional 13.2 (2023), aquest gènere conté 25 espècies:
* Hypsipetes affinis - Bulbul becllarg cuadaurat.
* Hypsipetes platenae - Bulbul becllarg de les Sangihe.
* Hypsipetes aureus - Bulbul becllarg de les Togian.
* Hypsipetes harterti - Bulbul becllarg de les Banggai.
* Hypsipetes longirostris - Bulbul becllarg de les Sula.
* Hypsipetes chloris - Bulbul becllarg de Halmahera.
* Hypsipetes lucasi - Bulbul becllarg de l'illa d'Obi.
* Hypsipetes mysticalis - Bulbul becllarg de Buru.
* Hypsipetes catarmanensis - Bulbul de Camiguin.
* Hypsipetes crassirostris - Bulbul fumat de les Seychelles.
* Hypsipetes borbonicus - Bulbul fumat de la Reunió.
* Hypsipetes olivaceus - Bulbul fumat de l'illa de Maurici.
* Hypsipetes madagascariensis - Bulbul fumat de Madagascar.
* Hypsipetes parvirostris - Bulbul fumat de les Comores.
* Hypsipetes leucocephalus - Bulbul negre.
* Hypsipetes ganeesa - Bulbul fumat dels Ghats.
* Hypsipetes philippinus - Bulbul de les Filipines
* Hypsipetes mindorensis - Bulbul de Mindoro.
* Hypsipetes guimarasensis - Bulbul de les Visayas.
* Hypsipetes rufigularis - Bulbul gorja-rogenc.
* Hypsipetes siquijorensis - Bulbul pit-ratllat.
* Hypsipetes everetti - Bulbul d'Everett
* Hypsipetes amaurotis - Bulbul d'orelles brunes.
* Hypsipetes moheliensis - Bulbul fumat de Moheli.
* Hypsipetes thompsoni - Bulbul capblanc.
Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019), compten que Hypsipetes té 24 espècies, car consideren les següents divergències taxonòmiques:
- El Bulbul de Mindoro i el Bulbul de les Visayas es consideren subespècies del Bulbul de les Filipines (H. philippinus mindorensis i H. philippinus guimarasensis, respectivament)
- Una subespècie del bulbul d'Everett (H. everetti haynaldi) és considerat una espècie separada:
* Hypsipetes haynaldi - bulbul de les Sulu.

## Referències

* 1 2 Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List v13.2. Congrés Ornitològic Internacional, 2023. [Consulta: 17 setembre 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 617-619. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Monastir (Sardenya)

Monastir (en sard, Muristeni) és un municipi italià, dins de la Província de Sardenya del Sud. El nom de la vila prové del català monestir. L'any 2007 tenia 4.496 habitants. Es troba a la regió de Campidano di Cagliari. Limita amb els municipis de Nuraminis, San Sperate, Serdiana, Sestu, Ussana i Villasor.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Ignazio Puddu | Llista cívica |

## Referències

* ↑ «I Comuni della Sardegna in Rete - Monastir - Regione Autonoma della Sardegna». [Consulta: 13 maig 2022].
# Dundalk

Dundalk (/ˌdʌnˈdɔːlk/, en irlandès: Dún Dealgan, fortificació de Dalgan) és una ciutat, capital del comtat de Louth a la província de Leinster, situada al nord-est de la República d'Irlanda. La ciutat es troba aproximadament al punt mitjà entre les ciutats de Dublín i Belfast. El seu lema és Mé do rug Cú Chulainn cróga (Vaig veure néixer al valent Cú Chulainn).
La població que hi ha en un voltant de 50 km, s'eleva a 425000 habitants, però a la ciutat pròpiament dita només hi viuen 35.086 persones.

## Personatges coneguts

* The Corrs: Andrea Corr, Caroline Corr, Sharon Corr i Jim Corr. Músics.
* Peter Rice: (1935-1992). Notable enginyer que va treballar a l'Opera House de Sydney, a la piràmide del Louvre i al Centre Pompidou a París entre altres importants construccions.
* John Moore, Director de cine, productor, i escriptor. De la seva filmografia en destaca Behind Enemy Lines.
* Dundalk F.C., equip de futbol de la ciutat

## Agermanaments

* Rezé (Reudied)

## Galeria d'imatges

* Carrer Clanbrassil
* Església de St Patrick

## Enllaços externs

* Web de l'oficina de turisme de Dundalk Arxivat 2011-02-07 a Wayback Machine.
# Hypsiboas varelae

Hypsiboas varelae és una espècie de granota que viu a l'Argentina.

## Referències

* Céspedez, V. & Baldo, D. 2004. Hypsiboas varelae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Josep Poch i Garriga

Josep Poch i Garriga, conegut com a "Mestre Poch" (Martorell, Baix Llobregat, 14 de març de 1914 - Barcelona, Barcelonès, 5 d'abril de 2017) fou un músic, compositor i pedagog musical català.

## Referències

* ↑ «Josep Poch Garriga». La Vanguardia, 06-04-2017 [Consulta: 9 gener 2023].
* ↑ «Poch i Garriga, Josep». Portal Sardanista. Confederació Sardanista de Catalunya. [Consulta: 9 gener 2023].
# Adiós con el corazón

Adiós con el corazón és una pel·lícula espanyola de comèdia del 2000 dirigida per José Luis García Sánchez, autor del guió amb Rafael Azcona i protagonitzada per Juan Luis Galiardo.

## Argument

Juan Peñasco (Juan Luis Galiardo) és un home que supera els cinquanta anys, amb la seva panxa pròpia de l'edat, amb cabells blancs, etc. que viu només... però, així i tot, continua sent atractiu per a les dones... La inesperada arribada de la seva suposada filla cubana coincideix amb el seu últim fracàs amorós.

## Repartiment

* Juan Luis Galiardo - Juan
* Laura Ramos - Caty
* Jesús Bonilla - Pozueta
* Neus Asensi - Carmela
* Juan Echanove - Pepe
* María Luisa San José - Paulina
* Teresa Gimpera - Alicia
* Aurora Bautista - La marquesa
* Teté Delgado - Noelia
* Ruth Núñez - Donzella
* Ángel Alcázar - Policia

## Comentaris

És continuació de la saga de cinema còmic iniciat amb Suspiros de España (y Portugal) i seguida després amb Siempre hay un camino a la derecha.

## Palmarès cinematogràfic
### XV Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor interpretació masculina protagonista | Juan Luis Galiardo | Guanyador |

### Festival de Màlaga

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actor | Juan Luis Galiardo | Guanyador |
| Millor guió | Rafael Azcona José Luis García Sánchez | Guanyadors |

## Referències

* ↑ Adiós con el corazón a Fotogramas
* ↑ La trilogía de "Suspiros de España (y Portugal)" en Dcine Español a mundoplus.tv
* ↑ Adiós con el corazón al web dels Premis Goya
* ↑ 'Adiós con el corazón', primera película favorita del Festival de Cine de Málaga, El País, 28 de maig de 2000
# Imperi de Kilwa

L'imperi de Kilwa és el nom donat a un suposat estat format al sud de Pèrsia per la família del bazràngides (també bazrangis o badhràngides), una dinastia local de les muntanyes de Pèrsia que governaven al temps dels arsàcides parts. Se suposa que van establir bases a Mazun i Suhar a Oman. Algunes informacions assenyalarien que es van estendre cap a la costa africana, però tot s'ha d'agafar amb molta cautela, ja que totes les informacions estan basades només en interpretacions de troballes arqueològiques i conjectures.

## Bibliografia

* Frye, R. N. (1990), "BĀZRANGĪ", Encyclopaedia Iranica (Nova York, Londres)
# Monatshefte für Mathematik

El Monatshefte für Mathematik, en català: Butlletí Mensual de Matemàtiques, és una revista matemàtica fundada el 1890 per Emil Weyr i Gustav von Escherich amb el títol de Monatshefte für Mathematik und Physik. La revista encara es publica en l'actualitat tot i que es va deixar de publicar durant la Segona Guerra Mundial (1944), sent editada novament a partir de 1947 per Johann Radon amb el seu títol actual.
Tot i que, inicialment, la majoria d'autors eren austríacs, la revista es va fer ràpidament internacional.
Entre els seus editors successius es compten Leopold Gegenbauer, Franz Mertens, Wilhelm Wirtinger, Hans Hahn, Philipp Furtwängler, Johann Radon i altres matemàtics il·lustres. En el 1931 va publicar el teorema d'incompletesa de Gödel.

## Referències

* ↑ Hafner, 2009, p. 338-339.

## Bibliografia

* Hafner, Wolfgang. «Monatshefte für Mathematik und Physik — A Showcase of the Culture of Mathematicians in the Habsburgian-Hungarian Empire During the Period from 1890 until 1914». A: Hafner W., Zimmermann H. (eds). Vinzenz Bronzin's Option Pricing Models (en anglès). Springer, 2009, p. 337-358. ISBN 978-3-540-85710-5.
# El cas de l'assassinat al Club Caní

El cas de l'assassinat al Club Caní (títol original: The Kennel Murder Case) és una pel·lícula de misteri estatunidenca de 1933 adaptada de la novel·la homònima de 1933 de S. S. Van Dine. Dirigida per Michael Curtiz per a Warner Bros., és protagonitzada per William Powell i Mary Astor. El paper de Powell com a Philo Vance no és la primera actuació de l'actor com a detectiu aristocràtic; que també va interpretar el personatge en tres pel·lícules produïdes per Paramount el 1929 i el 1930. Està doblada al català.

## Argument

Philo Vance, acompanyat del seu terrier escocès, investiga l'assassinat d'un destacat col·leccionista molt odiat.

## Repartiment

* William Powell com Philo Vance
* Mary Astor com Hilda Lake
* Eugene Pallette com detectiu Heath
* Ralph Morgan com Raymond Wrede
* Robert McWade com fiscal Markham
* Robert Barrat com Archer Coe
* Frank Conroy com Brisbane Coe
* Etienne Girardot com Dr. Doremus
* Paul Cavanagh com Sir Thomas MacDonald
* Arthur Hohl com Gamble
* Helen Vinson com Doris Delafield
* Jack La Rue com Eduardo Grassi

## Producció

El cas de l'assassinat al Club Caní va ser la primera adaptació d'una de les novel·les de Philo Vance de S. S. Van Dine que va ser filmada per la Warner Bros. Les primeres pel·lícules de Vance havien estat realitzades per Paramount Pictures, i les posteriors serien fetes per Warner, Paramount i MGM. Vance seria interpretat per Warren William, Paul Lukas, Edmund Lowe i James Stephenson.
El director Michael Curtiz va cobrir la xerrameca de la pel·lícula, endèmica d'aquest tipus, utilitzant una càmera mòbil en algunes escenes, i va mantenir el ritme de la pel·lícula amb foses i transicions.

## Recepció

L'historiador del cinema William K. Everson, que va declarar que la pel·lícula era una "obra mestra" al número d'agost de 1984 de Films in Review, considera que El cas de l'assassinat al Club Caní és una de les majors adaptacions a la pantalla d'una novel·la de misteri de l'Edat d'Or; Everson la classifica amb la pel·lícula de 1946 Green for Danger.
La pel·lícula va obtenir un benefici de gairebé 400.000 dòlars. Segons els registres de Warner Bros, la pel·lícula va guanyar 441.000 dòlars nacionals i 241.000 dòlars a l'estranger.

## Remake

Warners va tornar a fer El cas de l'assassinat al Club Caní el 1940 com Calling Philo Vance, amb James Stephenson interpretant a Vance.

## Referències

* ↑ «El cas de l'assassinat al Club Caní». esadir.cat. [Consulta: 11 juny 2024].
* 1 2 3 4 Miller, Frank "The Kennel Murder Case (1933)" TCM.com
* ↑ Warner Bros financial information in The William Shaefer Ledger. See Appendix 1, Historical Journal of Film, Radio and Television, (1995) 15:sup1, 1-31 p 15 DOI: 10.1080/01439689508604551
# Miniopterus majori

Miniopterus majori és una espècie de ratpenat que viu a Madagascar. Està amenaçat d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.
Fou anomenat en honor del mastòleg i metge suís Charles Immanuel Forsyth Major.

## Referències

* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 258. ISBN 978-0801893049.

## Bibliografia

* Chiroptera Specialist Group 2000. Miniopterus majori. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. 30 d'abril del 2008.
# Hypsiboas wavrini

Hypsiboas wavrini és una espècie de granota que viu al Brasil, Colòmbia, Veneçuela i, possiblement també, a Bolívia i Guyana.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Acosta-Galvis, A. & Azevedo-Ramos, C. 2004. Hypsiboas wavrini. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Juan Kalvellido

Juan Kalvellido (Cadis, 1968) és un dibuixant espanyol, autor de nombrosos treballs, com ara fanzines, portades de CDs i il·lustracions en diferents llibres. El seu darrer treball en solitari és Pazlestina, i entre les seves obres compromeses destaquen El manifiesto comunista i La Constitución de la II República. Kalvellido publica habitualment en webs i mitjans alternatius com Insurgente, Kaosenlared, La República i Rebelión. També col·labora a les revistes El Viejo Topo, El Batracio Amarillo, Mundo Obrero i Rojo y Negro.

## Referències

* 1 2 3 4 «Exili». Memorial Democràtic. [Consulta: 30 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Kalvellido (castellà)
# Infoli

L'infoli o in-folio (del llatí in folio), abreujat com a in-2n, és un terme tècnic utilitzat en enquadernació per indicar la mida d'un llibre, on el full imprès s'ha plegat només una vegada sobre el costat menor, per la qual cosa dona lloc a dos folis que equivalen a quatre pàgines.
Quan el full es plega en quatre parts, el plegat s'anomena en quart, com ara dins la frase "volum en quart", o, en llatí, in-quarto (abreujat in-4t), si en 8, en octau, com ara en la frase "volum en octau", o in-octau (abreujat in-8è), si en 16, en setzè o in-decimosexto (abreujat in-16è), si en 32, in-32è i si en 64, in-64è.

## Història

El in-folio era més o menys gran segons la mida del full de paper. Sobretot durant el període d'impressió manual, els fulls de paper es fabricaven en grandàries molt variades que depenien del país, el taller o l'època en què es feia. Així, la mida de l'alçada de la pàgina pot variar entre 30,49 i 38,1 cm.
Durant els segles xvii i xviii, els in-folio són generalment llibres de referència, molt voluminosos (podien pesar al voltant de 10 kg per tom) i amb un format de paper proper l'estàndard A3. Pel seu alt cost de producció, el tiratge estava generalment limitat a un nombre reduït d'exemplars. La filigrana se solia situar en el centre del foli.

## Vegeu també

* Quadern (plegat)

## Referències

* ↑ «infoli». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Maria Josepa Arnall i Juan.El llibre manuscrit, Edicions de la Universitat de Barcelona, 2002, Volum 4 de Diccionaris d'especialitat, pp. 196-197.
* ↑ El llibre manuscrit, de M. Josepa Arnall i Juan, Edicions de la Universitat de Barcelona, 2002, Volum 4 de Diccionaris d'especialitat, p. 197.
* ↑ Gaskell, Philip. A New Introduction to Bibliography (en anglès). Oxford University Press, 1972, p. 67-70, 73-75.
# El casament de la Dama Grisa

El casament de la Dama Grisa (títol original en anglès, The Good Witch's Gift) és un telefilm del 2010 dirigit per Craig Price. Es va estrenar al canal canadenc Hallmark Channel el 13 de novembre de 2010. S'ha doblat al català central per a TV3.
La pel·lícula és la seqüela de The Good Witch's Garden i la tercera entrega de la franquícia de mitjans de la Dama Grisa.

## Referències

* ↑ «The Good Witch su Raidue» (en italià), 27-12-2011.
* ↑ «Breaking News - Hallmark Channel 2010 Fall TV Preview».
* ↑ «El casament de la Dama Grisa». ésAdir. [Consulta: 19 octubre 2023].
# MoEDAL

L'experiment MoEDAL (Monopole and Exotics Detector At the LHC, «Detector de Monopols i Exòtics al GCH») és un experiment de física de partícules al Gran Col·lisionador d'Hadrons (LHC) al CERN. Està instal·lat a la caverna del punt d'interacció número 8 junt amb l'experiment LHCb. El seu objectiu principal és descobrir la hipotètica existència del monopol magnètic (MM) i noves partícules massives estables (o pseudoestables) altament ionitzants (SMP). Per detectar aquestes partícules, el projecte utilitza detectors d'estat sòlid de traces nuclears (SSNTD), que enregistren traces de mida nanomètrica quan són travessades per partícules elementals d'alta càrrega. Com el MM i SMP són altament ionitzants, generen defectes als SSNTD que es poden mesurar fent una mena de revelat fotogràfic (similar a l'aiguafort) dels detectors.
L'experiment MoEDAL és una col·laboració internacional de recerca d'una vintena de laboratoris i universitats de món (inclòs l'Institut de Física Corpuscular de València), i va ser aprovat com el setè experiment del GCH pel consell d'investigació del CERN al maig de 2010. Les seves primeres preses de dades de prova van ser el gener de 2011.

## Referències

* ↑ Pinfold, James; Soluk, R.; Yao, Y.; Cecchini, S.; Giacomelli, G. Technical Design Report of the MoEDAL Experiment, 2009.
* ↑ Acharya, B.; Alexandre, J.; Bernabéu, J.; Campbell, M.; Cecchini, S. «The physics programme of the MoEDAL experiment at the LHC». International Journal of Modern Physics A, 29, 23, 04-09-2014, pàg. 1430050. DOI: 10.1142/S0217751X14300506. ISSN: 0217-751X.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la col·laboració MoEDAL al CERN (anglès)
# Pas cobert del carrer de l'Església (Montornès de Segarra)

El Pas cobert del carrer de l'Església és una obra de Montornès de Segarra (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta, en realitat d'un pas cobert delimitat per dos portals que segueix una tipologia bastant comuna en aquest tipus de construccions defensives aprofitant els baixos de les cases. El primer portal exterior del pas, presenta una estructura modificada i restaurada. El pas cobert està realitzat mitjançant un entramat de fusta. El portal interior del pas presenta una estructura d'arc de mig punt adovellada, i recorda més a la seva estructura primitiva respecte al portal exterior del mateix.

## Referències

* ↑ «Pas cobert del carrer de l'Església». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 març 2019].
# Ian Fleming (químic)

* Per a altres significats, vegeu «Fleming».
Ian Fleming (1935 - present) és un químic orgànic anglès, professor emèrit de la Universitat de Cambridge. Va ser el primer a determinar l'estructura completa de la clorofil·la (el 1967), i va estar involucrat en el desenvolupament de la síntesi de Cianocobalamina per Robert Burns Woodward. Ell ha fet grans contribucions a la utilització de compostos de Organosilicona estereospecific de síntesi; reaccions que han trobat aplicació en la síntesi de compostos naturals. És també un prolífic autor, i ha escrit una sèrie de llibres de text, enciclopèdia capítols i influents articles de revisió.
Ian Fleming va néixer a Staffordshire i es va criar a Stourbridge, Worcestershire. Va rebre un B.A. el 1959 i un doctorat el 1962. Els seus estudis post-doctorals els va fer a la Universitat Harvard en la síntesi de la vitamina B12. Ha fet avenços en el tema de l'Estereoquímica, el desenvolupament de noves reaccions sintètiques. També ha estat pioner en les aplicacions de la química de Organosilicona per síntesi orgànica, especialment per a la producció de molècules quirals.
El professor Fleming té una àmplia llista de publicacions, incloses les contribucions completes a l'enciclopèdia de química "la Química Orgànica", i articles molt influents de revisió. També ha escrit llibres de text de pregrau populars sobre mètodes espectroscòpics determinació de l'estructura, síntesi orgànica, i les aplicacions de la teoria orbital frontera als problemes en la química orgànica.

## Referències

* ↑ Ian Fleming «Absolute Configuration and the Structure of Chlorophyll» (en anglès). Nature, 216, 5.111, 1967, pàg. 151–152. DOI: 10.1038/216151a0.
* ↑ «About Ian Fleming» (en anglès). Universitat d'Illinois a Urbana-Champaign. [Consulta: 26 setembre 2021].
# El cas de la Hana i l'Alice

El cas de la Hana i l'Alice (花とアリス殺人事件, Hana to Arisu Satsujin Jiken) és una pel·lícula d'animació per rotoscòpia japonesa escrita i dirigida per Shunji Iwai. Va ser estrenada al Japó el 20 de febrer de 2015 i en català va sortir als cinemes el 26 d'octubre de 2017. També existeix una adaptació en manga feta per Dowman Sayman que va començar a publicar-se a la revista Yawaraka Spirits de Shogakukan el 16 de febrer de 2015. És una preqüela de la pel·lícula de 2004 Hana to Arisu.

## Argument

Alice és una alumna nova a l'institut Ishinomori del Japó. Des de la seva arribada s'estén un rumor: un alumne, de nom Judas, hauria desaparegut l'any anterior. Tot fent neteja de la classe, l'Alice descobreix una cosa estranya a sota de la seva taula. Es tracta d'un cercle ritual por sortir o entrar de l'infern.
Un dia, l'Alice torna a casa seva amb una companya de classe i, pel camí, l'amiga li diu que té por de la casa floral que es troba just al costat de la de l'Alice. En aquesta casa hi viu tancada una jove noia anomenada Hana i l'Alice es fa tot de preguntes sobre ella. L'endemà, decideix començar a investigar les causes de la desaparició de Judas i comença per anar a la casa de la Hana per saber que va passar, però ella no li respon pas. L'Alice li demana que l'ajudi amb les seves investigacions i la Hana decideix de seguir al pare d'en Judas però el perd de vista.
Com es tard i perden el tren, decideixen dormir a sobre d'un camió i s'expliquen històries. La Hana explica el que realment li va passar a en Judas: Ella mateixa li va ficar una abella a la esquena, sent ell al·lèrgic, i possiblement matant-lo per la reacció.
L'endemà al despertar-se, la Hana i l'Alice decideixen tornar a casa. En el camí de tornada, es troben amb un noi que s'assembla a en Judas i que al cridar-ho certifiquen que és ell. En Judas reconeix a la Hana i li crida "No et perdonaré mai". Tot i això, les noies son contentes d'haver-ho trobat i la Hana ja no viu reclusa.

## Doblatge

* Estudi de doblatge: Dubbing Films
* Direcció: Azucena Díaz
* Repartiment:
| Personatge | Veu catalana | Veu japonesa |
| Tetsuko "Alice" Arisugawa | Carme Calvell | Yuu Aoi |
| Hana Arai | Elisa Beuter | Anne Suzuki |
| Kayo Arisugawa | Ana Pallejà | Shouko Aida |
| Mutsumi Mutsu | Lourdes Fabrés | Ranran Suzuki |
| Kotaro Yuda | Masumi Mutsuda | Ryo Katsuji |
| Yuki Sakaki "Fuko" | Carla Torres | Tae Kimura |
| Pare de l'Alice | Albert Roid | Sei Hiraizumi |
| Satomi Ogino | Cristal Barreyro | Haru Kuroki |
| Kenji Kuroyanagi | Domènech Farell | Sei Hiraizumi |
| Tomonaga Asanaga | Cesc Martínez | Tomohiro Kaku |
| Chiba | Jaume Aguiló | |
| Tomomi Arai | Azucena Díaz | Midoriko Kimura |
| Companya de classe | Carmen Ambrós | |

## Referències

* ↑ Ma, Kevin. «Iwai Shunji to direct first anime feature» (en anglès). Film Business Asia, 17-10-2014.
* ↑ «Llistat cronològic d'anime emès en català». Animelliure, 12-01-2014. [Consulta: 12 abril 2020].
* ↑ «Hana & Alice Anime Prequel Film Gets Manga Adaptation» (en anglès). Anime News Network, 26-10-2014.
* ↑ «The Case of Hana & Alice (movie)». Anime News Network.
# Pas cobert del carrer Major (Talavera)

El Pas cobert del carrer Major és una obra de Talavera (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pas cobert delimitat per dos portals que segueix una tipologia bastant comuna i està situat al C/Major de la vila. Ambdós portals d'aquesta estructura han estat modificats i restaurats. Tots dos presenten estructura amb arc de mig punt i la coberta interior del pas és de volta d'aresta.

## Història

Es tractaria d'un únic pas d'accés a la població de Talavera, possiblement bastit entre els segles xvi i xvii. La situació d'aquest portal, situat a la part baixa, respondria al creixement urbanístic que ha anat experimentat amb el pas del temps la vila de Talavera, engrandint el seu espai seguint les corbes de nivell i resguardat dins d'un clos murallat on l'únic accés al seu interior és mitjançant aquest portals.

## Referències

* 1 2 «Pas cobert del carrer Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 març 2019].