OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Karl Nordström

Karl Fredrik Nordström (Stenkyrka, 11 de juliol de 1855 - Västra Götaland, 16 d'agost de 1923), va ser un pintor suec i un dels membres capdavanters de l'Associació d'Artistes Suecs, un grup d'oposició a la Reial Acadèmia Sueca de les Arts, el qual va presidir de 1896 fins a la seva dissolució dins 1920.

## Biografia

Nascut a l'illa de Tjörn a la Costa oest de Suècia, Nordström va estudiar a principskolan, l'escola preparatòria de l'Reial Acadèmia Sueca de les Arts a Estocolm i a l'escola de pintura privada d'Edvard Perséus, però mai va ser promogut a l'"escola Antiga" de l'Acadèmia i va haver de seguir pel seu compte. Va viatjar a París el1881, on va ser influït pels impressionistes. Va dedicar un parell d'anys en Grez-sur-Loing, lloc d'una colònia important d'artistes escandinaus, practicant la seva pintura pleinairista amb la forta llum solar francesa. El 1885, es va unir a un grup d'artistes joves que protestaven contra les polítiques i lideratge de l'Acadèmia, i va ser com va començar el 1886 la formalització d'un grup d'oposició anomenat "Associació d'Artistes Suecs" (Konstnärsförbundet, en suec), un procés que Nordström va liderar i va ser el seu president des de 1896 fins a la seva dissolució dins 1920.
El 1886, es va casar amb la xilògrafa i fotògrafa Tekla Lindeström a París. Més tard el mateix any, es va instal·lar a Tjörn, utilitzant tot allò què havia après a França sobre la llum i els colors per descriure el paisatge on hi havia crescut. L'estiu de 1889 el va passar a Visby.
* Pintures
* La meva esposa (1885)
* Crocus blaus
* En el jardí

## Estil

Al voltant 1890, va passar del seu inicial impressionisme cap a un estil sintetista. La seva influència va venir de l'art japonès, que havia trobat a París, i de Gauguin, les pintures del qual les havia conegut per fotografies que li havia proporcionat Ivan Aguéli.
Un dels vells amics de Nordström del temps a l'Acadèmia i a l'escola Perséus, Nils Kreuger, hi havia viscut a la ciutat de Varberg des de 1888, i va convèncer Nordström per traslladar-se allà el 1892 on també es van reunir amb un altre dels seus amics, Richard Bergh, el 1893. Va renovar la seva relació amb l'obra de Gauguin a Copenhaguen el 1892, i, amb obres de Van Gogh, exhibides a Varberg el 1893. Els seus paisatges de Varberg i l'entorn de Halland van ser sovint representats per la càlida llum del sol de l'alba o el capvespre o la llum de les nits d'estiu nòrdics, un estil cada vegada més sintetista.
* Paisatges
* La tempesta que sorgeix
* Nit d'hivern
* Alleberg
* Regnbågen/L'Arc de Sant Martí
* Camp de civada a Grez
* Skäret/El Skerry
* Kyrkesund

## Bibliografia

* Rausing, Birgit: "Måleriet", dins: Signums svenska konsthistoria. Konsten 1890-1915, Lund: Signum, 2001, pp. 203-335.
* Schaffer, Barbro: "Nordström, Karl Fredrik", Svenskt biografiskt lexikon, 27, pp. 465-472.
# Kfar Etzion

Kfar Etzion (en hebreu: כפר עציון) és un assentament israelià i un quibuts religiós situat en els turons de Judea, entre Jerusalem i Hebron, en el sud de Cisjordània, en l'Àrea de Judea i Samaria. El poble està situat a 4 quilòmetres i mig de la Línia verda, a l'oest del mur de seguretat. El municipi pertany a la jurisdicció del Consell Regional de Gush Etzion. En 2016, Kfar Etzion tenia una població d'1.099 habitants. La comunitat internacional considera il·legals sota la llei internacional, als assentaments israelians en la Cisjordània ocupada per Israel, però el govern israelià no comparteix aquesta opinió.

## Referències

* ↑ Yahav, Nir; Breiner, Yehoshua «he:נוהל שכן: בין העיירה בית אומר להתנחלות כפר עציון» (en hebrew). Walla! News, 12-06-2012 [Consulta: 8 setembre 2012].
* ↑ «Gush Etzion». Gush Etzion. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2011. [Consulta: 24 agost 2011].
* ↑ «The Geneva Convention». BBC News, 10-12-2009 [Consulta: 27 novembre 2010].
# L'Orador

L'Orador també coneguda com L'Arringatore, és una de les escultures més importants i admirades de l'art etrusc, data del Segle I aC, i representa a un orador, el noble anomenat Aule Metel (Aulus Metellus en llatí, Aule Metel en etrusc).

## Lloc de la troballa

L'escultura va ser trobada l'any 1566 prop del Llac Trasimè, pertanyent a la província de Perusa, a la regió d'italiana d'Úmbria.

## Autor

Es desconeix l'autoria de l'escultura, però durant llarg temps es creia que era romana, però a la part inferior de la túnica apareix un nom en caràcters etruscs (AULESI.METELIS.VEU.VESIAL.CLENSI CEN.JRELES.TECE.SANSL.TERINE EL TEU INES. CHISVLICS), pel que es creu que va poder ser un exvot.

## Estil i característiques tècniques

* Aquesta escultura pertany a l'art etrusc, amb estil hel·lenístic i influència romana.
* Estàtua de cos sencer.
* Material: bronze de fosa.
* Altura: 1,80 m.
* Llueix una toga romana.

## Conservació

Actualment es troba al Museu Arqueològic de Florència.

## Referències

* ↑ Larissa Bonfante. Etruscan Life and Afterlife: A Handbook of Etruscan Studies. Wayne State University Press, 1986, p. 139–. ISBN 0-8143-1813-4.
* ↑ Thesaurus Linguae Etruscae 651; Corpus Inscriptionum Etruscarum 4196
* ↑ Koen Wylin. Il verbo etrusco: ricerca morfosintattica delle forme usate in funzione verbale. L'ERMA di BRETSCHNEIDER, 2000, p. 112–. ISBN 978-88-8265-084-1.

## Enllaços externs

* Museu Nacional Etrusc de Vila Giulia, a Roma (en italià)
* Etruscs. Déus i Homes. Text sobre la religió etrusca. cervantesvirtual.
* Alfabet etrusc.
# L'Oració d'Acció de Gràcies

L'Oració d'Acció de Gràcies es el setè llibre del Còdex VI dels Manuscrits de Nag Hammadi (7, 63-65). És un fragment escrit en llengua copta del Discurs perfecte atribuït a Asclepi. La traducció llatina de l'obra es coneix amb el nom De Hermes Trismegist: llibre sagrat dedicat a Asclepi. El text grec original d'El Discurs Perfecte existia a començaments del segle iv, ja que la pregària final, el text contingut a l'Oració d'Acció de Gràcies, es troba inclosa als Papirs màgics (PGM III 551). També la cita Lactanci a Divinae Institutiones. Però la data real de la composició d'aquest text és desconeguda.
El llibre va acompanyat d'una Nota de l'escriba escrita en copte, de la mateixa mà de la persona que va copiar el Còdex VI. És un text molt curt que demana disculpes de forma planera per haver copiat aquest còdex si fos el cas que el lector ja en tingués una còpia. Afegeix que l'escriba posseeix molts discursos d'aquesta mena.

## Referències

* ↑ Brashles, James, (et al.). "The Prayer of Thanksgiving and Scribal note". A: The Nag Hammadi Library in english. Leiden. E.J. Brill, 1996, p. 328 ISBN 9004088563
# LCL

LCL té els següents significats:
* Le Crédit Lyonnais, banc amb seu a Lió (França)
* Loeb Classical Library, col·lecció de textos de filologia clàssica publicats a la Universitat Harvard
* Làser de cristall líquid, làser que utilitza un cristall líquid com a ressonador
* Llibreria del Component Lazarus, llibreria informàtica de l'entorn integrat de desenvolupament Lazarus
* LCL també és el nom d'un fluid fictici que té protagonisme a Neon Genesis Evangelion, sèrie d'anime i manga japonesa
# Koyukuk

* Aquest article tracta sobre la població d'Alaska. Si cerqueu l'afluent del riu Yukon, vegeu «riu Koyukuk».
Koyukuk és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 91 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Koyukuk tenia 101 habitants, 39 habitatges, i 24 famílies La densitat de població era de 6,2 habitants/km².
Dels 39 habitatges en un 41% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 30,8% hi vivien parelles casades, en un 20,5% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 35,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,7% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 36,6% entre 25 i 44, un 12,9% de 45 a 60 i un 6,9% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 30 anys. Per cada 100 dones hi havia 98 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 144,4 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 19.375 $ i la renda mitjana per família de 31.250 $. Els homes tenien una renda mitjana de 30.000 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era d'11.341 $. Aproximadament el 20,8% de les famílies i el 35,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Koyukuk». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Koyukuk». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# La Torre dels Xuts

La Torre dels Xuts és la muntanya més alta de l'antic terme de Tremp, que se circumscrivia quasi exclusivament al nucli urbà actual. És un turó situat al nord-est de la ciutat, i des d'ell es domina la ciutat i el seu entorn més immediat.
Antigament havia estat motiu de disputa entre Tremp i Talarn, i havia estat seu d'una quadra rural, anomenada Quadra de Margarit.
La Torre dels Xuts conté el vèrtex geodèsic 259088001.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# La miraculosa

La miraculosa és una tragèdia en tres actes, original d'Ambrosi Carrion, estrenada al teatre Principal de Figueres, el dia 17 d'abril de 1920, per la companyia dramàtica de Maria Vila i Pius Daví. Carrion que fugia els espctacles comercials de massa, se sentia marginat per la política teatral de l'empresari Josep Canals al Romea, que imposaria un «teatre blanc, sense conflictes vius».
L'acció té lloc a la darreria de l'edat mitjana al món dels pirates.

## Personatges

* La miraculosa Marta
* Marc, el capità pirata
* L'epilèptic
* El Timoner
* El Neòfit Martinet
* Hug, el contramestre
* Cap de Foc
* El Guaita
* El Vell Creient Simó
* Dues donzelles: Agnès i Maria
* Els tres Novicis: Jaume, Baptista i Esteve
* Un pirata vell
* Un altre Pirata
* La Veu de les Vergues
* Els Captius
* Els Pirates
* El cor dels Captius

## Referències

* ↑ «La miraculosa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Camps i Arbós, Josep; Foguet i Boreu, Francesc «Domènec de Bellmunt, una veu contundent de l'exili català». Mascançà: revista d'estudis del Pla d'Urgell, 5, 2014, pàg. 159-160. ISSN: 2013-9462.
* ↑ La Dama de Reus. Barcelona: Teatre Nacional de Catalunya, 2008.
* ↑ Vàzquez, Eva «Brau dona nova vida a Carme Montoriol». El Punt Avui, 03-01-2022.
# Pletori Nepot

Pletori Nepot (en llatí Plaetorius Nepos) va ser un senador romà del segle ii. Formava part de la gens Pletòria, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser senador i amic de l'emperador Hadrià, fins al punt que aquest va pensar en fer-lo el seu successor, segons Deli Espartià.

## Referències

* ↑ Deli Espartià. Hadrianus IV,23
# Aissús

Aissús (oficial Issus) és un municipi occità del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Région Pays de la Loire Tour femenina

La Région Pays de la Loire Tour femenina és una cursa femenina de ciclisme d'un dia que es celebra a França des de l'any 2024. Està integrada dins el calendari femení de l'UCI com a cursa 1.2.
Des de l'any 2023 també es fa una cursa masculina com a cursa per etapes amb el mateix nom; la cursa femenina se celebra un dia durant la cursa masculina.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2024 | Michaela Drummond | Victorie Guilman | Lucinda Stewart |

## Referències

* ↑ «Région Pays de la Loire Tour Féminin 2024 : Les équipes engagées» (en francès). cyclingnews, 14-03-2024. [Consulta: 2 abril 2024].
* ↑ «Région Pays de la Loire Tour. Parcours, épreuve féminine... ce que l'on sait de l'édition 2024» (en francès). cyclingnews, 02-12-2023. [Consulta: 2 abril 2024].

## Enllaços externs

* [ Région Pays de la Loire Tour femenina - Lloc web oficial]
# Serralada Costera de Makran

Serralada Costera de Makran o Serralada de la Costa de Makran (Makran Coast Range) són una cadena de muntanyes al Pakistan, província de Balutxistan, conegudes localment com a Bahr-i-Garr, que es desenvolupen properes a la mar d'Aràbia durant 450 km amb una amplada entre 55 i 110 km. Les principals derivacions són: Dhrun (1.605 metres), Gurangatti (1.211 metres), Taloi (937) i Gokprosh, amb el cim a Janzat (1.347 metres). Gokprosh fou famosa com escenari de la derrota dels rebels balutxis del Principat de Makran el 1898 a mans dels britànics.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Merluça amb alhòli

La merluça amb alhòli o bacallà amb allioli a l'estil provençal és un plat tradicional occità a base de bacallà (que en occità es diu merluça) amb patates bullides, verdures -normalment mongetes tendres i pastanagues- i cargols que es mengen amb allioli. En francès es diu aïoli garni (allioli guarnit), o de vegades simplement aïoli, i és el plat en el qual es coneix l'allioli a França.
Aquest plat no és únicament occità puix que una recepta pràcticament idèntica, amb petites variants segons cada família, es fa arreu de Catalunya, el País Valencià i Portugal. Als Països Catalans, com a Provença, és un plat de pescadors més que d'interior. A casa nostra s'hi sol afegir ceba, col, etc. D'altra banda, la unió dels ingredients bacallà, oli d'oliva i all és molt habitual en tota la Mediterrània en receptes com bacallà gratinat amb allioli, bacallà a la borrida, a la brandi colloni, al pil-pil, etc. Als Països Catalans és força habitual d'afegir allioli al peix blanc bullit o al vapor, així com en alguns plats com el rossejat.

## Primeres referències escrites

L'escriptor provençal Climent-Màrius Morard inclou l'any 1886 aquest plat al seu llibre Les secrets de la cuisine o Manual complet de la cuinera provençal. Onze anys més tard l'inclou el xef provençal J.B. Reboul al seu llibre La cuisinière provençale.

## Elaboració

Feu bullir tots els ingredients en una mateixa olla o separadament, tenint en compte que, per exemple, que pels cargols cal una hora mentre que el bacallà s'hauria d'afegir a la fi, car al cap d'alguns minuts està llest. S'hi sol afegir fonoll o una fulla de llorer. També s'hi poden afegir altres hortalisses mediterrànies, com cebes o fins i tot carxofes. Finalment feu un allioli, que a Provença acostuma ser gairebé sempre amb rovell d'ou; serviu-lo a part.

## Vegeu també

* Cuina occitana
* Cuina catalana

## Referències

* ↑ Jaume Fàbrega a La cuina del país dels càtars, pàg 249

## Bibliografia

* REBOUL, J.B. La cuisinière provençale. P. Tacussel, (1897), 2000.
* FÀBREGA, JAUME. La cuina del país dels càtars: cultura i plats d'Occitània, de Gascunya a Provença. Cossetània Edicions. 2003. ISBN 84-96035-80-8
# Termografia

La termografia és una tècnica que permet mesurar temperatures exactes a distància i sense necessitat d'estar en contacte amb l'objecte a estudiar. Mitjançant la captació de la radiació infraroja de l'espectre electromagnètic, utilitzant càmeres termogràfiques o de termovisió, es pot convertir l'energia radiada en informació sobre temperarura.

## Utilitats

* Observació de l'espai
* Manteniment predictiu de maquinària industrial
* Salvament d'accidentats
* Detecció de gasos
* Medicina
* Veterinària
* Meteorologia
* Reconeixement biomètric de persones

## Vegeu també

* Infraroig
* Efecte hivernacle
* Radiació Infrarroja

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.266. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 8 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Empresa de manteniment preventiu amb exemples d'aplicacions
* Portal sobre la termografia
* termografia aplicada a medicina i veterinària
# Tobacco Plains

La banda índia Tobacco Plains (ktunaxa: ʔakink̓umǂasnuqǂiʔit) és una Primera Nació basada en la regió d'East Kootenay de la Colúmbia Britànica. En el Procés del Tractat de la Colúmbia Britànica formen part del Consell Tribal Ktunaxa Kinbasket. El seu cap tribal és Mary Mahseelah i els consellers són Dan Gravelle, Robert Luke, Cory Letcher i Jason Gravelle.

## Procés del Tractat

Està en la fase 4 del Procés del Tractat de la Colúmbia Britànica.

## Referències

* ↑ «2nd Annual Ktunaxa Challenge 2012». Aboriginal Services - College of the Rockies, BC, Canada. Arxivat de l'original el 2012-10-13. [Consulta: 10 setembre 2012].
* 1 2 «Ktunaxa Kinbasket Tribal Council». Executive Council of British Columbia, 2009. [Consulta: 26 juliol 2009].
# Tobago Cycling Classic

El Tobago Cycling Classic és una competició ciclista d'un sol dia que es disputà entre el 1986 i el 2017 al començament de la temporada ciclista a Tobago, una de les illes que forma l'estat de (Trinitat i Tobago). Formava part de l'UCI Amèrica Tour.
La primera edició es disputà el 1986 i va començar com una cursa local. El 2001 la prova va guanyar importància amb l'entrada de ciclistes estrangers i el 2011 va entrar a formar part del calendari de l'UCI Amèrica Tour en categoria 1.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2001 | Emile Abraham (TRI) | | |
| 2002 | Emile Abraham (TRI) | | |
| 2003 | Emile Abraham (TRI) | | |
| 2004 | John Lieswyn (USA) | Scott Zwizanski (USA) | Emile Abraham (TRI) |
| 2005 | Ivan Stević (SRB) | | |
| 2006 | Bruno Langlois (CAN) | Emile Abraham (TRI) | Phil Cortes (CAN) |
| 2007 | Andreas Henig (GER) | Erik Mohs (GER) | Nico Schneider (GER) |
| 2008 | Heath Blackgrove (NZL) | Timo Scholz (GER) | Emile Abraham (TRI) |
| 2009 | Peter Williams (GBR) | Lisban Quintero (COL) | Timo Scholz (GER) |
| 2010 | James Sparling (CAN) | Martin Lang (GER) | Dan Craven (NAM) |
| 2011 | Riccardo Zoidl (AUT) | Nick Daems (BEL) | Matthias Wiele (GER) |
| 2012 | Darren Matthews (BAR) | Andrew Bajadali (USA) | Michael Cuming (GBR) |
| 2013 | Jaime Ramírez Bernal (COL) | Michael Olheiser (USA) | Calixto Manuel Bello (USA) |
| 2014 | Óscar Pachón (COL) | Adderlyn Félix Cruz (DOM) | Carlos Ospina (COL) |
| 2015 | Adderlyn Félix Cruz (DOM) | Darren Matthews (BAR) | Aurélien Daniel (FRA) |
| 2016 | James Piccoli (CAN) | Jaime Ramírez Bernal (COL) | Adderlyn Félix Cruz (DOM) |
| 2017 | Peter Schulting (NED) | Nicklas Amdi Pedersen (DEN) | Marcel Weber (GER) |

## Referències

* 1 2 «Tobago Cycling Classic (Tri) - Cat.1.2». [Consulta: 19 desembre 2022].
* ↑ Archives, Cycling. «Tobago International» (en anglès). [Consulta: 19 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Web de la cursa
* Campions
# The Unseen

The Unseen és un grup de música punk rock format el 1993 a Hingham (Massachusetts). Aquest grup, inicialment anomenat "The Extinct", és un dels grups que s'encarregà de reviure el moviment punk, i més especialment el subgènere street punk.

## Components

* Mark Civitarese (Mark Unseen): bateria i veu (1993–2003), veu (2003–present)
* Tripp Underwood: baix i veu (1993–present)
* Scott Unseen: guitarra principal i veu (1993–present)
* Pat Melzard: bateria (2003–present)
* Jonny Thayer: guitarra rítmica (2006–present)

### Past members

* Paul Russo. veu, guitarra rítmica, baix, bateria (1995-1997, 1998–2003)
* Marc Carlson: veu (1993–1995)
* Brian "Chainsaw" Riley: guitarra rítmica i veu (1997-1999)
* Ian Galloway: guitarra rítmica (2003-2004, 2006,2008)

## Discos

* Lower Class Crucifixion (1997, VML Records, reeditat el 1998 per A-F Records)
* So This Is Freedom (1999, A-F Records)
* The Anger & The Truth (2001, BYO Records)
* Explode (2003, BYO Records)
* State of Discontent (2005, Hellcat Records)
* Internal Salvation (2007, Hellcat Records)

## Compilacions

* Totally Unseen: The Best Of The Unseen (2000, Step-1 Records)
* The Complete Singles Collection 1994-2000 (2002, Punkcore Records)

## Referències

* ↑ «The Punk Site. Com | Punk. Respect It.», 11-03-2007. Arxivat de l'original el 2007-03-11. [Consulta: 1r agost 2019].
* ↑ «TRUEPUNK.COM - Interview with punk rock band The Unseen», 12-06-2007. Arxivat de l'original el 2007-06-12. [Consulta: 1r agost 2019].
* ↑ «The Unseen». Discogs. [Consulta: 1r agost 2019].
# Titus Software

Titus Software va ser una empresa publicadora de videojocs francesa, coneguda per la creació del videojoc Superman 64 i Carmageddon 64 que van tenir un resultat d'1,3 a IGN, va produir videojocs per diversos sistemes al llarg dels anys. Creada pels germans Eric i Hervé Caen a França el 1985 van començar a llançar títols per Commodore Amiga i ordinador abans de continuar amb les consoles com la Game Boy i Nintendo 64, finalment van publicar títols per la Nintendo Gamecube i la consola de Sony, PlayStation 2. Titus va ser comprada per BlueSky Software.

## Videojocs

Alguns del videojocs de Titus Software es poden incloure:
* Blues Brothers 2000.
* Blues Brothers
* Blues Brothers 2000
* Prehistorik
* Prehistorik 2
* Prehistorik Man
* F/A-18E Super Hornet
* Automobili Lamborghini
* Superman 64
* Xena: Warrior Princess: The Talisman of Fate
* Top Gun - Combat Zones
* Virtual Kasparov
* Hercules: The Legendary Journeys
* Blues Brothers 2000
* Crazy Cars
* RoboCop (videojoc)
# Titus Mulama

Titus Mulama (Nairobi, 6 d'agost de 1980) és un exfutbolista kenyià de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Kenya.
Pel que fa a clubs, destacà a Mathare United, Nakuru AllStars, FC Saint Eloi Lupopo, in Rwanda for APR, CS Herediano, Västerås SK i Sofapaka FC.

## Referències

* ↑ Titus Mulama Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «No Giovanni Rodriguez as Gor Mahia submit final list to KPL on deadline day of transfer | Goal.com» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-04-28.
* ↑ «Mulama leaves St Eloi Lupopo». SuperSport official website.
* ↑ «Mulama confirms his abroad move | Futaa.com». Arxivat de l'original el 2016-04-27. [Consulta: 26 febrer 2020].
* ↑ Wandera, By Gilbert. «KPL Transfer window closes» (en anglès).
* ↑ Titus Mulama a National-Football-Teams.com (anglès)
# Tonalita

La tonalita és una roca ígnia plutònica composta de quars i plagioclasa, hornblenda i biotita. També conté ortosa però en quantitats menors. Va ser descrita per primera vegada al mont Adamello, als Alps italians, i el seu nom prové del poblat de Tonale, proper al lloc de la seva primera descripció. La plagioclasa pot arribar a compondre més de la meitat de la roca.
Una varietat de la tonalita és la trondhjemita, la qual es caracteritza per no tenir hornblenda.

## Referències

* ↑ Gill, Robin, 2010. Igneous rocks and magmatic processes. Pàg 242. (en anglès)

## Enllaços externs

* Tonalite a l'edició de 1911 de l'Enciclopèdia Britànica