OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Plouay

El cantó de Plouay (bretó Kanton Ploue) és una divisió administrativa francesa situat al departament d'Ar Mor-Bihan a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 6 comunes :
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Bubry | Bubri | 2.358 | 69,09 | 56310 | 56026 |
| Calan | Kalann | 719 | 12,29 | 56240 | 56029 |
| Inguiniel | An Ignel | 1.890 | 51,40 | 56240 | 56089 |
| Lanvaudan | Lanvodan | 725 | 18,30 | 56240 | 56104 |
| Plouay | Ploue | 4.759 | 67,33 | 56240 | 56166 |
| Quistinic | Kistinid | 1.312 | 42,95 | 56310 | 56188 |
| Kanton | Ploue | 11.763 | 261,36 | - | 5624 |

## Evolució demogràfica

| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 13.509 | 12.364 | 11.756 | 11.700 | 12.110 | 11.763 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Michel Poulin | Divers droite |
| 2008- | Jean-Rémy Kervarrec | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Andropterum

Andropterum és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Andropterum stolzii (Pilg.) C.E. Hubb.
* Andropterum variegatum Stapf
# Salmophasia boopis

Salmophasia boopis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rémécourt

Rémécourt és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 86 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rémécourt era de 86 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. 32 eren cases i 1 era un apartament. Dels 31 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Rémécourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 12 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 45 eren actives i 10 eren inactives. De les 45 persones actives 43 estaven ocupades (26 homes i 17 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 10 persones inactives 2 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Rémécourt hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rémécourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rémécourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Antoni Pou Reus

Antoni Pou Reus (Palma 1881-1934) va ser un advocat i polític mallorquí.
Antoni Pou militava durant la Restauració dins el Partit Liberal i va ser elegit regidor de Palma entre 1909 i 1911. Els anys 1912-1913 va aconseguir la batlia de Palma, destaca de la seva gestió assolir la titularitat pública de l'aigua de la Font de la Vila. També va ser senador el 1923.
Posteriorment transità políticament fins a apropar-se al corrent reformista que encapçalava Melquiades Álvarez. La proclamació de la Segona República Espanyola el portà a ser governador civil de les Illes Balears. A les eleccions de juny de 1931 no volgué participar en la Conjunció Republicano-socialista. Pou es posà al capdavant d'una candidatura moderada anomenada Concentració Republicana però no va treure representació (10.971 vots). Als comicis per triar les minories d'octubre de 1931 es tornà a presentar i encara que disposava del suport del Partit Republicà de Centre, tampoc sortí elegit diputat.
Formà part de diverses entitats socials. Entre 1927-1933 va ser president del Círculo Mallorquín. També presidí la Real Societa Hípica i el Club de Regates.
| Precedit per: Lluís Alemany | Batle de Palma 1912-1913 | Succeït per: comte d'Olocau |

## Referències

* Gran Enciclopèdia de Mallorca vol. 14, pàg. 8
* Fitxa d'Antoni Pou al web del Senat Arxivat 2012-01-18 a Wayback Machine. (castellà)
# Sinaloa

Sinaloa és un dels 31 estats de Mèxic. Limita al nord amb Sonora, al nord-est amb Chihuahua, a l'est amb Durango, al sud amb Nayarit, i a l'oest amb l'oceà Pacífic i el Golf de Califòrnia, el qual també és conegut com a Mar de Cortes.
La història geogràfica de Sinaloa s'emmarca en el límit nord de Mesoamèrica, amb un desenvolupament cultural especialment rellevant al sud i al centre, en zones vallenques i costaneres. Abans de l'arribada espanyola, el territori que avui dia ocupa Sinaloa va estar poblat per diversos pobles que es caracteritzaven per una diferenciació lingüística —si bé amb certs aspectes dialectals compartits.
Amb la independència de Mèxic, es va formar l'estat intern occidental. El 1830 aquest estat es va dividir en els estats actuals de Sinaloa i Sonora, al nord.
La principal activitat econòmica de l'estat és l'agricultura i la pesca; de fet, Sinaloa és considerat "El Graner de Mèxic". L'estat compta amb 11 rius i 11 preses, a més de nombrosos ports pesquers. Els productes agrícoles principals són blat de moro, blat, cigró, canya de sucre, patata, cacauet, meló, mango, tomàquet, cogombre, carabassa i síndria. La indústria processadora d'aliments de l'estat és una de les més importants, i per la seva localització, una de les més estratègiques de Nord-amèrica. El centre agrícola de l'estat és la ciutat de Los Mochis. La segona activitat econòmica és el turisme, concentrat a les costes, de la qual el port de Mazatlán és la primera destinació turística de l'estat.

## Referències

* ↑ «Sinaloa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Estado de Sinaloa» (en castellà). Enciclopedia de Los Municipios y Delegaciones de México. Arxivat de l'original el 2019-09-05. [Consulta: 15 setembre 2019].
# Cantó de Ploubalay

El cantó de Ploubalay (bretó Kanton Plouvalae) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Costes del Nord a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 9 comunes :
| Nom bretó | Nom francès | Nom gal·ló |
| Lanseeg | Lancieux | Lansioec |
| Langorlae | Langrolay-sur-Rance | --- |
| Plelin-Tregavoù | Pleslin-Trigavou | --- |
| Ar Genkiz-Yuzhael | Plessix-Balisson | --- |
| Plouvalae | Ploubalay | --- |
| Sant-Yagu-an-Enez | Saint-Jacut-de-la-Mer | --- |
| Tregon-Poudour | Trégon | --- |
| Tremereg | Tréméreuc | --- |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004- | Charles Josselin | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Impressió de construccions

La impressió de construccions fa referència a diverses tecnologies que utilitzen impressió 3D com a forma de construir edificis. Els avantatges potencials d'aquest procés inclouen una construcció més ràpida, costos de treball més baixos i la producció de menys residus.
Els desenvolupaments en tecnologies de fabricació additiva han fet possible la construcció d'habitatges mitjançant impressores 3D les quals són capaces de produir edificis estructurals, aquest avanç tecnològic ha aconseguit introduir un nou concepte en construcció barata i ràpida, l'empresa xinesa Xangai WinSun Decoration Design Engineering Co, ha arribat a construir 10 cases en un dia.

## Història

El desenvolupament tecnològic relacionat amb aquesta tècnica va començar en la dècada de 1960, amb el bombat de formigó i d'escumes d'isocianat.

## Construcció a l'espai

La impressió 3D a gran escala pot ser convenient per a la construcció d'estructures extraterrestres en la Lluna o altres planetes on les condicions mediambientals són menys adequades per a les pràctiques de construcció de treball humà intensiu. La NASA ha proposat fer construccions a l'espai amb aquest mètode.

## Vegeu també

* Construcció
* Hàbitat espacial
* Made in Space

## Referències

* ↑ Construyen-10-casas-en-un-dia-gracias-a-la-impresion-3d
* ↑ Papanek. Design for the Real World, 1971. ISBN 978-0897331531.
* ↑ «NASA - 3D Printing In Zero-G Technology Demonstration».

## Enllaços externs

* Projecte Contour Crafting de USC Arxivat 2012-04-22 a Wayback Machine., 2004
* El Futur dels Processos de Construcció: Impressió 3D de Formigó, 2010.
* La base lunar que utilitza impressió 3D, 2013.
* 3D Printing of a lunar base using lunar soil will print buildings at 3.5 meters per hour, NextBigFuture, 2013
# Antinòmia

Antinòmia (del grec ἀντί anti-, contra, i νόμος nomos, llei; antinomia, contradicció en la llei) és un terme emprat en la lògica i l'epistemologia que, en sentit lax, significa paradoxa o contradicció irresoluble.
Immanuel Kant va sostenir que quan la raó depassa l'experiència possible sovint cau en diverses antinòmies; és a dir, perspectives igualment racionals però contradictòries. Al vocabulari kantià, «raó» no remet a una facultat que compleixi la funció d'establir les veritats racionals, ja que segons el seu plantejament, aquesta supera l'experiència possible i esdevé transcendent. Per exemple, Kant pensava que s'hi podia arribar, a partir de la suposició que el món té un començament en el temps, a la conclusió que no en tenia, i viceversa. L'estudi d'aquests fenòmens forma part del programa crític de Kant per determinar els límits de la ciència i de la investigació filosòfica.
De fet, les antinòmies no tenen en compte les limitacions dabast del raonament lògic, com sovint es creu. Això és perquè la conclusió que hi ha una limitació es deriva (suposadament) d'una antinomia per raonament lògic; per tant, tota limitació de la validesa del raonament lògic imposa una limitació a la conclusió que el raonament lògic té una limitació (aquest és un argument per autoreferència). En resum, quant a la validesa del raonament lògic en la seva totalitat, les antinòmies s'aïllen soles; són com discontinuïtats disperses dins del camp de la lògica, incapaços de posar alguna cosa en dubte, excepte a si mateixes.
A la lògica, l'existència de dos enunciats contradictoris sobre un objecte, amb la fonamentació lògica convincent per igual és una antinomia. Algunes antinomias van ser plantejades per Zenón, filòsof grec antic (h. 490-430 a. C.): l'anomenada aporia d'Aquil·les, una d'elles. En lògica matemàtica es fan servir tres conceptes: «contradicció», «paradoxa» i «antinòmia». H. Curry i S. Kleene, destacats lògics nord-americans, els consideren sinònims.

## Les quatre antinòmies kantianes

En la Crítica de la raó pura (1781) el filòsof Inmanuel Kant descriu quatre antinòmies que el van portar a desconfiar profundament de la raó, relacionades amb:
* La finitud o no del Món.
* L'existència o no d'un ens simple indivisible.
* L'existència o no de la llibertat.
* L'existència o no de Déu.

## Referències

* 1 2 Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
* ↑ "Lógica en forma simple sobre lo complejo. Diccionario". ISBN 5-01-002821-2
* ↑ Op. cit
* ↑ S. Al-Azm, The Origins of Kant's Argument in the Antinomies, Oxford University Press 1972.
* ↑ M. Grier, Kant's Doctrine of Transcendental Illusion, Cambridge University Press 2001.
* ↑ M. Grier, "The Logic of Illusion and the Antinomies," in Bird (ed.), Blackwell, Oxford 2006, pp. 192-207.
* ↑ «antinomy | philosophy» (en anglès). Encyclopedia Britannica [Consulta: 4 setembre 2017].
# Sant Germà de Ribera d'Urgellet

Sant Germà de Ribera d'Urgellet és una església de Ribera d'Urgellet (Alt Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici religiós possiblement d'origen preromànic. Consta d'una nau trapezial, coberta amb volta que és sostinguda per arcs torals. L'edifici ha estat allargat per ponent en època moderna i aquest sector es cobreix amb encavallades de fusta. Està capçada per un absis rectangular.

## Referències

* ↑ «Sant Germà de Ribera d'Urgellet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2018].
# Répine (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Répino».
Répine (en (ucraïnès): Рєпіне, en rus: Репино, Répino) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 150 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1945 la vila es deia Biiuk-Iaixlav.

## Població

Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila de Répine d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Paula Arnal Vidal

Paula Arnal Vidal (València, 6 d'abril de 1991) és una futbolista valenciana, que juga com a migcampista a l'Aldaia CF.
Comença a jugar a futbol a l'equip de Benicalap, fins als 12 anys que va haver de buscar un equip femení. Juga al Parreta fins que als 15 anys el Col·legi Alemany la fitxa per al seu equip B. Està diversos anys amb fitxa al filial, jugant també partits amb l'equip de superlliga, consolidant-se al primer equip en 2009, just abans que l'equip es convertira en València CF.
Amb els merengots arribaria a ser una de les capitanes de l'equip, si bé també patiria diferents lesions que afectarien a la seua continuïtat en la plantilla. En 2015, el València CF anuncia que no continuaria a l'equip, després de 10 anys vinculada a l'entitat.

## Referències

* ↑ ABC. «Las chicas también juegan». Arxivat de l'original el 2016-09-11. [Consulta: 26 agost 2016].
* ↑ SL, Gurenet Teknologia. «PAU: Paula Arnal Vidal (Centrocampista) / Jugadora Fútbol Femenino». www.txapeldunak.com. [Consulta: 26 agost 2016].
* 1 2 3 4 Studios, Pixel. «Paula: "La fuerza que tenemos es priorizar el grupo a lo personal"». www.diariodemestalla.com. [Consulta: 26 agost 2016].
* ↑ González, Cesáreo Martín. «Paula Arnal: "La diferencia más grande es que se ha apostado por nosotras"». [Consulta: 26 agost 2016].
* ↑ Superdeporte. «El Valencia femenino perfila su plantilla para la próxima temporada». [Consulta: 26 agost 2016].
# Sinaiya

L'illa de Sinaia o Sinaiya és una illa de l'emirat d'Umm al-Qaiwan (Emirats Àrabs Units) propera a la costa, i que tanca el khor d'Umm al-Qaiwan. La ciutat queda enfront de la part oriental de la ciutat, i la costa sud s'orienta cap a la costa de l'emirat.
Té una superfície d'uns 22 km² i mesura 12 km de llarg i 3 km d'ample a la part occidental mentre que a l'oriental és només una llengua de terra d'uns 100 metres d'ample. És una illa arenosa amb circulació d'aigua interior on creixen els manglars. A la part sud-oriental hi ha un khor interior, part del khor al-Beidah que parteix l'illa en dos i de gran importància per a la vida marina.
A l'illa hi ha establerta la principal colònia de cormorans de Socotora dels Emirats (Phalacrocorax nigrogularis) amb unes 15.000 parelles, que es creu que és la tercera del món (al món hi ha 14 colònies més d'aquesta espècie, la major part als Emirats). S'hi va introduir la gasela àrab o de muntanya (Gazella gazella) i sembla que ha prosperat. La vida marina no ha estat estudiada però és abundant i diversa; s'hi detecta la presència de taurons i tortugues verdes.
S'han trobat restes d'ocupació del període islàmic tardà, probablement de pescadors temporals, i algunes monedes del primer mil·lenni.

## Referències

* ↑ Natural Emirates: Wildlife and Environment of the United Arab Emirates (en anglès). Trident Press Ltd, 1996. ISBN 9781900724029.
# Cantó de Saulx

El cantó de Saulx és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Lure. Té 17 municipis i el cap és Saulx.

## Municipis

* Abelcourt
* Adelans-et-le-Val-de-Bithaine (part)
* Betoncourt-lès-Brotte
* Châteney
* Châtenois
* La Creuse
* Creveney
* Genevrey
* Mailleroncourt-Charette
* Meurcourt
* Neurey-en-Vaux
* Saulx
* Servigney
* Velleminfroy
* Velorcey
* La Villedieu-en-Fontenette
* Villers-lès-Luxeuil

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | M. Poirot | Divers droite |
| 1958-1982 | M. Billing | radical, després MRG |
| 1982-1988 | Robert Diziain | RPR |
| 1988- | Michel Weyermann | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 2.679 | 2.909 | 2.767 | 3.082 | 3.314 | 3.477 | 3.765 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Impressió lenticular

La impressió lenticular és una tecnologia, també emprada en pantalles 3D, mediant la qual es crea una il·lusió de profunditat en imatges impreses, produït la sensació de moviment, segons com es vista la imatge des de diferents punts de vista.
Aquesta tecnologia va ser creada a la dècada de 1940, però ha evolucionat en els últims anys, mostrant més moviment i una gran profunditat.

## Procés i construcció

La impressió lenticular és un procés "multi-etapa" que consisteix en la creació de una imatge a partir de -al menys- dos imatges, i la combinació d'aquestes amb una lent lenticular.
Cada imatge està formada per "tires", que després s'entrellacen amb una o més imatges presentades de manera similar. Aquestes s'imprimeixen en la part superior d'una peça de plàstic, amb una sèrie de lents primes modelades en el costat oposat; per una altra part, les imatges es poden imprimir en paper, que després s'uneix al plàstic. Amb la nova tecnologia, les lents s'imprimeixen durant la mateixa operació d'impremta juntament a la imatge entrellaçada, ja sigui en els dos costats oposats d'un full pla de material transparent, o en el mateix costat d'un full de paper.
Les lents estan alineades amb precisió respecte els entrellaçats de la imatge, de manera que al llum reflectida per cada tira es dirigeix en una direcció lleugerament diferent, però la llum de tots els píxels procedents de la mateixa imatge original s'envia a la mateixa direcció. El resultat final és que un sol ull mirant la impressió veu una sola imatge completa, però els dos ulls veuran diferents imatges, la qual cosa ens condueix a la percepció estereoscòpica 3D.

## Vegeu també

* Anàglif
* Blu-ray
* Digital 3D
* Estereograma
* Barrera de paral·laxi

## Enllaços externs

* Video didáctic sobre gràficos lenticulars
* "Impresión lenticular" a hologramas.net Arxivat 2015-02-08 a Wayback Machine.
# Antinhac

Antinhac (topònim occità, el nom oficial francès és Antignac) és un municipi occità de Gascunya, situat al departament administratiu de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.
# Sant Gervais

Sant Gervais (en francès Saint-Gervais-sur-Mare) és un municipi occità del Llenguadoc, del departament de l'Erau a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Perot Gascó

Perot o Pere Gascó (Vic, ca. 1502/1505-1546) va ser un pintor renaixentista català, fill del navarrès Joan Gascó.
La seva activitat està documentada a partir de 1523 en el taller familiar, en el qual hauria assumit una responsabilitat progressivament més gran i que dirigirà a partir de la mort del seu pare, el 1528, fins a 1546, any de la seva pròpia mort, ja que consta que el 12 de juliol d'aquest any va ser enterrat a Vic.
El taller, fundat per Joan Gascó i assentat a la dècada de 1520 a Vic, des d'on monopolitzava els principals encàrrecs pictòrics de la comarca d'Osona i dels seus voltants, havia consolidat uns estilemes propis que, partint de models tardogòtics, se servia de la pintura a l'oli i incorporava personatges i tipus copiats d'estampes xilogràfiques de Martin Schongauer i Albrecht Dürer principalment. Perot, que podria haver completat la seva formació amb Aine Bru a Barcelona, incorporava als escenaris perspectives arquitectòniques renaixentistes, com les que es troben a la Resurrecció de sis morts davant les relíquies de sant Esteve, taula procedent del retaule major de l'església parroquial de La Vall d'en Bas, a la comarca de la Garrotxa, conservada en el MNAC.
La col·laboració de pare i fill s'ha estudiat particularment en Sant Bartomeu destruint els ídols (Museu Episcopal de Vic), única taula subsistent del retaule de la capella de Sant Bartomeu de l'Hospital dels Pelegrins de Vic, contractat el 1525.

## Referències

* ↑ Mirambell, pp. 334-335.
* ↑ Marías, p. 164.
* ↑ Ficha de la obra en el MNAC Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ Sureda Jubany, Marc, «Sant Bartomeu destruint l'ídol, de Joan i Perot Gascó (MEV 64).

## Bibliografia

* Marías, Fernando, El llarg segle XVI, Madrid, Taurus, 1989, ISBN 84-306-0102-3
* Mirambell i Abancó, Miquel, «Revisió del taller dels Gascó i de la pintura cinccentista vigatana. Estat de la Qüestió i perspectives de futur», Ausa, XXV nº 168 (2011), pàg. 333-375.

## Enllaços externs

* Pere Gascó en el MNAC Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.