OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diamond Tour

El Diamond Tour, conegut també com a Flanders Diamond Tour és una cursa ciclista femenina d'un dia que es disputa anualment als voltants de Nijlen, a Bèlgica.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2014 | Jolien D'Hoore | Beatrice Bartelloni | Kelly Druyts |
| 2015 | Jolien D'Hoore | Kelly Druyts | Lisa Brennauer |
| 2016 | Jolien D'Hoore | Christine Majerus | Monique van de Ree |
| 2017 | Nina Kessler | Monique van de Ree | Chiara Consonni |
| 2018 | Janine van der Meer | Kathrin Schweinberger | Chiara Consonni |
| 2019 | Lorena Wiebes | Elisa Balsamo | Lotte Kopecky |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Lorena Wiebes | Chiara Consonni | Amber van der Hulst |
| 2022 | Chiara Consonni | Marthe Truyen | Georgia Danford |
| 2023 | Julie De Wilde | Kathrin Schweinberger | Katrijn De Clercq |
| 2024 | Chiara Consonni | Anniina Ahtosalo | Kathrin Schweinberger |

## Referències

* ↑ «Diamond Tour 2014 - CyclingFever - The International Cycling Social Network - Get the Cycling fever!» (en anglès). women.cyclingfever.com.

## Enllaços externs

* Palmarès a siteducyclisme.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Drimys andina

Drimys andina és una espècie d'arbust de la família de les winteràcies nativa del Sud de Xile i l'Argentina. És localment coneguda com a canelo enano.

## Descripció

Arbust perennifoli de mida mitjana que pot atènyer els 1,5 m. Les seves fulles són alternes, de marge enter, el·líptiques o lanceolades, àpex d'agut a redondeado, base aguda o apicada. Limbe de 4-9 x 1,4-3cm, d'anvers verd llustrós i de revers glauc. Presenta unes flors hermafrodites de 2-2,5cm de diàmetre solitàries o bé agrupades en umbel·les de 4 a 6 flors. El seu calze el formen 2 sèpals membranosos, mentre que la corol·la està composta de 4 a 9 pètals blancs. Té nombrosos estams (15-40) culminats amb anteres grogues. Fruit en forma de baia globosa d'1 cm de longitud, color negrós o blanc amb taques negres.

## Ecologia

Drimys andina habita els boscos andins de Lenga, Araucaria araucana i Fitzroya cupressoides dels 800 als 2.300 metres d'altitud. Present a les regions del Bío-Bío, Los Lagos, Llanquihue i Araucania. També hi ha algunes localitats al vessant argentí dels Andes. És una espècie present en zones molt plujoses i no tolera ni la sequera ni l'excés d'insolació. Aquesta espècie té la particularitat que es l'única planta hoste del lepidòpter Ithutomus formosus de la família Yponomeutidae.

## Referències

* ↑ «Drimys andina». The Plant List.
* ↑ «Drimys andina». ChileBosque.
* 1 2 «Drimys andina». Enciclopedia de la Flora Chilense. Arxivat de l'original el 2011-07-05. [Consulta: 23 novembre 2018].
* ↑ «Drimys andina». ChileFlora.
# Drimys

Drimys és un gènere de plantes amb flor de la família de les winteràcies. Comprén 7 espècies acceptades, totes distribuïdes a Amèrica, des del sud de Mèxic fins al con sud de Sud-amèrica.
Són arbusts o arbres petits perennifolis, sovint aromàtics, amb flors flairoses. L'escorça i les fulles tenen propietats medicinals i algunes espècies s'utilitzen les seves llavors o l'escorça per condimentar o obtenir olis essencials. Tenen creixement monotípic, i les flors presenten un caliptra protector, que es desprén amb l'antesi. Com les winteràcies, són plantes associades a la flora Antàrtica, s'originaren fa milions d'anys al supercontinent Gondwana, i d'allà s'expandiren a Amèrica.
Antigament el gènere Tasmannia, d'Australàsia, era considerat una secció del gènere Drimys, degut a les seves semblances morfològiques. Actualment se'ls considera dos gèneres separats, el gènere Drimys engloba les espècies neotropicals del gènere mentre que Tasmannia les d'Australàsia.

## Taxonomia

* Drimys andina (Reiche) R.A.Rodr. i Quez. - Sud de Xile i l'Argentina.
* Drimys angustifolia Miers - Endèmica del Brasil.
* Drimys brasiliensis Miers - Present des del sud de Mèxic fins al sud de Brasil.
* Drimys confertifolia Phil. - Endèmica de les illes de Juan Fernández.
* Drimys granadensis L.f. - Present del sud de Mèxic fins al sud del Perú.
* Drimys roraimensis (A.C.Sm.) Ehrend., Silberb.-Gottsb. i Gottsb.
* Drimys winteri J.R.Forst. i G.Forst. - Sud de Xile i Argentina

## Etimologia

* Drimys, en grec clàssic, significa picant, en al·lusió al gust de l'escorça i les fulles.

## Referències

* ↑ «Drimys». The Plant List. [Consulta: 11 novembre 2018].
* 1 2 Andrew N. Doust; Andrew N. Drinnan «Floral development and molecular phylogeny support the generic status of Tasmannia (Winteraceae)». American Journal of Botany, 91, 3, 01-03-2004, pàg. 321-331.
* ↑ Stevens, P.F. «Winteraceae». Angiosperm Phylogeny Website.
# Die Tageszeitung

* No s'ha de confondre amb Taz.
die tageszeitung, sovint citat com a die taz és un diari d'esquerres d'Alemanya, publicat a Berlín. Va ser fundat el 1978. En la declaració de principis s'ha declarat a contracorrent de l'opinió dominant (en alemany Gegenöffentlichkeit). Vol donar l'atenció a temes, problemes o grups socials desatesos per la premsa dels corrents majoritaris. És un de les cinc diaris supraregionals d'Alemanya.

## Referències

* ↑ «Quartalsauflagen» (alemany), Informationsgemeinschaft zur Feststellung der Verbreitung von Werbeträgern, (en català: estadístiques trimestrals de la Federació per a la verificació de la tirada de mitjans de propaganda) [consulta 25 de juliol de 2013]
* ↑ «Sonderausgabe Gegenöffentlichkeit: 50 Jahre gegen den Strom» (en alemany). Die Tageszeitung: taz, 18-05-2017. ISSN: 0931-9085.
* ↑ Hanke, Katja «Die Tageszeitungen Deutschlands». Goethe.de, 01-11-2011. Arxivat de l'original el 2016-02-09 [Consulta: 4 maig 2024].
* ↑ «Zeitungsgattungen» (en alemany). Die Zeitungen. BDZV – Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger. [Consulta: 4 maig 2024].

## Enllaços externs

* Pàgina Web de Die Tageszeitung' (alemany)
# Drysdal·lita

La drysdal·lita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la molibdenita. Va ser anomenada en honor d'Alan Roy Drysdall, geòleg i director del Servei Geològic de Zàmbia.

## Característiques

La drysdal·lita és químicament selenur de molibdè (IV) amb fórmula química MoSe₂. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Els seus cristall tenen forma de piràmides escarpades que mesuren fins a 0,5 mm, incrustades en altres minerals. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la drysdal·lita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Cu, Ag, Au», juntament amb els minerals següents: molibdenita, silvanita, calaverita, kostovita, krennerita, berndtita, kitkaita, melonita, merenskyita, moncheita, shuangfengita, sudovikovita, verbeekita, jordisita i tungstenita.

## Jaciments

La drysdal·lita va ser descoberta a Kampijimpanga, a Solwezi (Província del Nord-Oest, Zàmbia) en la zona d'oxidació d'un dipòsit d'urani en in esquist de talc. També ha estat descrita al dipòsit de seleni de Yutangba, a Enshi (Hubei, Xina).

## Referències

* 1 2 3 «Drysdallite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Drysdallite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 2 juny 2019].
# Federico Torrico

Federico Torrico Mendiburu (Arequipa, 1830 - Lima, 1879) va ser un periodista i pintor peruà, reconegut per la seva tasca com a crític d'art i periodista. Federico és germà de Rufino Torrico i fill del President Juan Crisóstomo Torrico i María Manuela de Mendiburu.
Entre artistes com Luis Montero (1826-1869) i Francisco Laso (1828-1869), Torrico va pertànyer a la generació de pintors republicans, l'ambició acadèmica dels quals els va orientar cap a gèneres de major jerarquia; com la pintura de tema històric o bíblic. Però la seva labor va destacar com a crític d'art i periodista, escrivint en el seu periòdic La Patria i en La Revista de Lima.
A més d'haver estat un primerenc valoritzador de l'obres de Laso, Montero i Merino, el 1860, va ser director de l'Escola d'Arts i Oficis de la Municipalitat (actual, Instituto José Pardo), qui al costat de Leonardo Barbieri, va suplir la falta d'educació artística formal.

## Referències

* ↑ Enciclopedia Temática del Perú - Fascículo XV: Arte y Arquitectura.
* ↑ Tello Garust Guillermo (1997), Pinturas y pintores del Perú.
# Brassomys albidens

Brassomys albidens és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic d'Indonèsia, on viu a altituds d'entre 2.800 i 3.225 msnm. El seu hàbitat natural són les landes situades per sobre del límit arbori. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, albidens, significa ‘dent blanca’ en llatí.

## Referències

* ↑ Helgen, K.; Wright, D. Brassomys albidens. UICN 2017. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2017, consultada el 23 gener 2018.
* ↑ Entrada «Brassomys» d'Animalia (en anglès).
# Estilommatòfors

Els estilommatòfors (Stylommatophora) són ordre de gastròpodes eupulmonats que inclou la majoria dels caragols i dels llimacs terrestres i moltes espècies d'aigua dolça. És un grup molt divers amb 23.072 espècies descrites, moltes de les quals són endemismes.

## Característiques

Els estilommatòfors no tenen opercle; tenen dos parells de tentacles cefàlics retràctils, amb els ulls situats a l'extrem del parell superior. Amb freqüència posseeixen una glàndula suprapodial. L'urèter és llarg i, normalment, tenen un sol gonòpor (obertura genital).

## Taxonomia

Subinfraordre Orthurethra
* Superfamília Achatinelloidea Gulick, 1873
* Superfamília Cochlicopoidea Pilsbry, 1900
* Superfamília Partuloidea Pilsbry, 1900
* Superfamília Pupilloidea Turton, 1831
Subinfraordre Sigmurethra
* Superfamília Acavoidea Pilsbry, 1895
* Superfamília Achatinoidea Swainson, 1840
* Superfamília Aillyoidea Baker, 1960
* Superfamília Arionoidea J.E. Gray en Turnton, 1840
* Superfamília Buliminoidea Clessin, 1879
* Superfamília Camaenoidea Pilsbry, 1895
* Superfamília Clausilioidea Mörch, 1864
* Superfamília Dyakioidea Gude & Woodward, 1921
* Superfamília Gastrodontoidea Tryon, 1866
* Superfamília Helicoidea Rafinesque, 1815
* Superfamília Helixarionoidea Bourguignat, 1877
* Superfamília Limacoidea Rafinesque, 1815
* Superfamília Oleacinoidea H. & A. Adams, 1855
* Superfamília Orthalicoidea Albers-Martens, 1860
* Superfamília Plectopylidoidea Moellendorf, 1900
* Superfamília Polygyroidea Pilsbry, 1894
* Superfamília Punctoidea Morse, 1864
* Superfamília Rhytidoidea Pilsbry, 1893
* Superfamília Sagdidoidera Pilsbry, 1895
* Superfamília Staffordioidea Thiele, 1931
* Superfamília Streptaxoidea J.E. Gray, 1806
* Superfamília Strophocheiloidea Thiele, 1926
* Superfamília Trigonochlamydoidea Hese, 1882
* Superfamília Zonitoidea Mörch, 1864
* ? Superfamília Athoracophoroidea P. Fischer, 1883 (= Tracheopulmonata)
* ? Superfamília Succineoidea Beck, 1837 (= Heterurethra)

## Galeria

* Megalophaedusa martensi
* Limax maximus
* Sphincterochila candidissima

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Stylommatophora». [Consulta: 3 agost 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 3 agost 2021].
* ↑ Altaba, C. R. et al., 1991. Invertebrats no artròpodes. Història Natural dels Països Catalans, 8. Enciclopèdia Catalana, S. A., Barcelona, 598 pp. ISBN 84-7739-177-7
# Gustavo Adolfo Cabrera

Gustavo Adolfo Cabrera (Ciutat de Guatemala, 13 de desembre de 1979) és un exfutbolista guatemalenc de la dècada de 2000.
Fou 104 cops internacional amb la selecció de Guatemala.
Pel que fa a clubs, destacà a Comunicaciones, Real Salt Lake i AGF Aarhus.
L'any 2012 fou suspès de per vida al seu país natal per participar en la manipulació de partits, juntament amb companys de selecció com Yony Flores i Guillermo Ramírez.

## Referències

* ↑ Un equipo con tumbao Arxivat 16 juny 2007 at Archive.is – Prensa Libre
* ↑ Guatemala - Record International Players a rsssf.com
* ↑ Gustavo Adolfo Cabrera - Century of International Appearances
* ↑ (castellà) Gustavo Cabrera cumplió 100 juegos con la selección de Guatemala
* ↑ Ruiz, Fernando «Cabrera jugará en Dinamarca» (en castellà). Prensa Libre, 11-06-2008.
* ↑ «Renunciaron tres jugadores de Comunicaciones» (en castellà). www.lared.com.gt. La Red Deportiva, 02-05-2008. Arxivat 4 de juny 2008 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-06-04. [Consulta: 25 abril 2019].
* ↑ Gustavo Adolfo Cabrera a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 4 març 2016. [Consulta: 10 octubre 2012].
* ↑ Three Guatemalan players banned for life Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. - FIFA
# Mikhàilovo

Mikhàilovo (en rus: Михайлово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 30 habitants. Pertany al districte municipal de Múrom.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Llista de monuments de l'Àmbit Metropolità de Barcelona

Llista de monuments de l'Àmbit Metropolità de Barcelona inclosos en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català per l'àmbit funcional territorial Metropolità. Inclou els inscrits en el Registre de Béns Culturals d'Interès Nacional (BCIN) amb una classificació arquitectònica, els Béns Culturals d'Interès Local (BCIL) immobles i la resta de béns arquitectònics integrants del patrimoni cultural català.
L'any 2009, l'àmbit Metropolità tenia 376 béns culturals d'interès nacional, entre ells 348 monuments històrics, 9 conjunts històrics, 2 llocs històrics i 1 jardí històric, a més de les zones arqueològiques i paleontològiques.
Diverses obres modernistes estan declarades Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO en dos conjunts:
* Obres d'Antoni Gaudí: Parc Güell, Palau Güell, Casa Milà, Cripta i façana del Naixement de la Sagrada Família, Casa Vicens, Casa Batlló, Cripta de la Colònia Güell
* Obres de Lluís Domènech i Montaner: Palau de la Música Catalana, Hospital de la Santa Creu i Sant Pau
Està protegit com a jardí històric el Parc de la Ciutadella i com a llocs històrics el Fossar de les Moreres i zones de la vila de Sitges.
* Mapa clicable de les comarques de l'Àmbit Metropolità de Barcelona
Les llistes estan dividides per comarques, desglossades en llistes municipals en els casos més estesos i per districtes o barris en els casos de Barcelona i Mataró. S'inclouen les comarques de l'Alt Penedès i Garraf que per llei del 14 de juliol del 2010 passaran al nou àmbit territorial del Penedès, pendent de constituir.
* Llista de monuments de l'Alt Penedès
* Llista de monuments del Baix Llobregat
* Llista de monuments del Barcelonès
** Llista de monuments de Barcelona
* Llista de monuments del Garraf
* Llista de monuments del Maresme
** Llista de monuments de Mataró
* Llista de monuments del Vallès Occidental
* Llista de monuments del Vallès Oriental
* Casa Batlló
* Hospital de la Santa Creu i Sant Pau
* Esglésies de Sant Pere de Terrassa
* Basílica de Santa Maria de Mataró

## Referències

* ↑ «Anuari estadístic de Catalunya: Béns culturals d'interès nacional». Institut d'Estadística de Catalunya, 28-06-2011. [Consulta: 28 març 2012].
# Filí d'Acragant

Filí (en grec antic: Φιλῖνος, llatí: Philinus) fou un historiador grec nadiu d'Acragant. Impressionat per la destrucció de la seva ciutat natal pels romans a la Primera Guerra Púnica, es va allistar amb Hanníbal a la Segona Guerra Púnica, i va participar en la campanya d'Itàlia. Va escriure una història de les guerres púniques, en la qual, segons Polibi, mostrava molta de parcialitat a favor de Cartago. Encara que en general és considerat historiador de la primera guerra, Corneli Nepot diu que va escriure també sobre la campanya d'Anníbal. Probablement fou l'autor de l'obra Περὶ Φοινίκης, que la Suda assigna a Filist.

## Referències

* ↑ Smith, William; Smith, Philip. «Philistus». A: Dictionary of Greek and Roman Geography, 1867, p. 268.
# Filí d'Atenes

Filí (grec:Φιλι̂νος; llatí: Philinus) fou un orador atenenc contemporani de Demòstenes i Licurg d'Atenes. Demòstenes l'esmenta en un discurs contra Mídies on l'anomena fill de Nicòstrat i diu que tenia el càrrec de trierarca (que també ostentava el mateix Demòstenes). Valeri Harpocratió esmenta tres discursos de Filí:
* Πρὸς Αἰσχύλου καὶ Σοφοκλέους καὶ Εὐριπίδου εἰκόνας, contra una proposició de Licurg sobre la dedicació d'estàtues a Èsquil, Sòfocles i Eurípides
* Κατὰ Δωροθέου, també atribuïda a Hipèrides.
* Κροκωνιδω̂ν διαδικασία πρὸς Κοιρωνίδας, que alguns autors van atribuir a Licurg.

## Referències

* ↑ 2.Philinus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 268
# Filí de Cos (atleta)

Filí de Cos (grec antic: Φιλῖνος ὁ Κῷος), fill d'Hegèpolis, va ser un atleta grec que va viure al segle iii aC i va guanyar cinc vegades a les carreres a peu a Olímpia.
Va obtenir cinc victòries als Jocs Olímpics, a les curses anomenades estadi i a la diaulos (cursa de mig fons, amb una llargada de dos estadis). A la 129a Olimpíada de l'any 264 aC, va guanyar tant a l'estadi com a la diaulos. Va repetir la victòria a la 130a Olimpíada, al 260 aC, on també va guanyar tant a l'estadi com a la diaulos. La seva cinquena victòria podria haver estat l'any 256 aC, i hauria guanyat a la diaulos.
A més de les seves victòries als Jocs Olímpics, va guanyar onze vegades als Jocs Ístmics, quatre als Jocs Pítics i unes altres quatre als Jocs Nemeus. En total va obtenir 24 victòries. Els seus compatriotes de l'illa de Cos li van fer l'ofrena d'una estàtua a Olímpia.

## Referències

* 1 2 Pausànias. Descripció de Grècia, VI, 17,2
* ↑ Golden, Mark. Sport in the ancient world from A to Z. Londres: Routledge, 2003, p. 133. ISBN 9780415248815.
# Fagnano Castello

Fagnano Castello és un municipi italià, dins de la província de Cosenza, que limita amb els municipis d'Acquappesa, Cetraro, Malvito, Mongrassano, San Marco Argentano i Santa Caterina Albanese a la mateixa província.

## Evolució demogràfica

Població censada al municipi de Fagnano Castello :
| Notes: | Elaboració gràfica per part de la Viquipèdia |
| | Font: ISTAT (Institut Nacional d'Estadística) |

## Referències

* ↑ «CensimentoPopolazione» (en italià). ISTAT - Istituto nazionale di statistica, 2011.

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial de Fagnano Castello» (en italià).
* «Sito dell' Associazione Culturale Fagnanoinvento» (en italià). Arxivat de l'original el 2018-08-29. [Consulta: 8 març 2021].
# Falcon

«Falcon» té aquests significats:
* Toponímia:
** Falcon (Carolina del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord
** Falcon (Mississipi), població dels Estats Units a l'estat de Mississipi
** Falcon Heights (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota
** Falcon Heights (Texas), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas
** Falcon Lake Estates és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas
** Falcon Mesa, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas
** Falcon Village és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas
** New Falcon, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas
* Vehicles:
** Falcon 1, vehicle de llançament parcialment reutilitzable dissenyat i manufacturat per SpaceX
** Falcon 9, vehicle de llançament mitjà de dues etapes dissenyat i fabricat per l'empresa SpaceX
** Falcon Heavy o Falcon 9 Heavy, vehicle de llançament reutilitzable que dissenya i fabrica SpaceX
** Dassault Falcon 900, avió de negocis trireactor construït per Dassault Aviation
** Dassault Falcon 2000, avió de negocis bireactor francès construït per Dassault Aviation
** Ford Falcon, diversos vehicles
** Lockheed Martin F-16 Fighting Falcon, avió de caça polivalent monomotor de la companyia estatunidenca General Dynamics per a la Força Aèria dels Estats Units
* Miscel·lània:
** Falcon Entertainment o Falcon Studios, productora de pel·lícules pornogràfiques amb seu a San Francisco, Califòrnia
** Jean-Baptiste Falcon, inventor d'un sistema de targetes de perforació per al control de màquines tèxtils, que va ser assumit pels telers Jacquard
** Marie Cornélie Falcon (París, 1814 - 1897), cantant d'òpera francesa
** Soprano falcon o mezzosoprano falcon, veu intermèdia entre la soprano dramàtica i la mezzosoprano lírica, gairebé equivalent a la mezzosoprano
# Falciot pitblanc

El falciot pitblanc (Cypseloides lemosi) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae).

## Hàbitat i distribució

Vola sobre zones rocoses i canyons, localment al sud-oest de Colòmbia, nord-est de l'Equador i nord-oest del Perú.

## Referències

* ↑ «Falciot pitblanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
* ↑ Roesler, Peruby Ignacio; Kirwan, Guy M; Agostini, M Gabriela; Beadle, David; Shirihai, Hadoram; Binford, Laurence C «First sight records of White- chested Swift Cypseloideslemosi in Bolivia, with documented records of C. lemosiand White- chinned Swift C. cryptus» (en anglès). Bull. B.O.C, 209, 4, 2, pàg. 222.
# F/X2: Efectes especials

F/X2, efectes especials (títol original: F/X 2) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Richard Franklin i estrenada l'any 1991. És la continuació del film F/X, efectes de xoc, estrenada l'any 1986. Ha estat doblada al català.

## Argument

L'expert en efectes especials Rollie Tyler és contactat per l'ex-marit de la seva amiga, un policia, que necessitat els seus serveis i de les seves coneixements per ajudar-lo a atrapar un assassí en sèrie. Però el policia és mort i Rollie sospita de policies corruptes. Truca llavors el seu amic Leo McCarthy. Rollie és igualment amenaçat per un assassí que desitja fer-lo desaparèixer.

## Repartiment

* Bryan Brown: Roland "Rollie" Tyler
* Brian Dennehy: Leo McCarthy
* Rachel Ticotin: Kim Brandon
* Joanna Gleason: Liz Kennedy, l'ajudant
* Philip Bosco: Tinent Ray Silak, NYPD
* Kevin J. O'Connor: Matt Neely
* Tom Mason: Mike Brandon, NYPD
* Dominic Zamprogna: Chris Brandon, el fill de Mike
* Jossie DeGuzman: Marisa Velez, l'expert en informàtica de la Policia
* John Walsh: Rado
* Peter Boretski: Carl Becker
* Lisa Fallon: Kylie, el model per Decoy
* Lee Broker: DeMarco
* Philip Akin: Detectiu McQuay
* Tony De Santis: Detectiu Santoni
* James Stacy: Cyborg

## Al voltant de la pel·lícula

* El film és produït per Dodi Al-Fayed, famós per la seva relació amb Lady Di. Ha produït igualment films com Carros de foc, Breaking Glass, Hook o Els Amants del nou món i F/X, efectes de xoc.
* El 1996, una sèrie de televisió adaptada dels dos films veurà la llum: FX, efectes especials. Durarà dues temporades.
* En una escena, Rollie truca Chris per telèfon. Chris està mirant una pel·lícula, que no és una altra que F/X, efectes de xoc.

## Referències

* ↑ «F/X2: Efectes especials». esadir.cat.
* ↑ «F/X 2». The New York Times.
* 1 2 «trivia». ImdB.