OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Només sexe, res més

Només sexe, res més (títol original en hongarès: Csak szex és más semmi) és una pel·lícula còmica hongaresa dirigida per Krisztina Goda. Ha estat doblada al català.

## Argument

Daura, dramaturga en un teatre de Budapest, descobreix que el seu promès està casat i amb un fill, així que trenca amb ell. Frustrada i decebuda, decideix no tornar a tenir res a veure amb els homes i continuar amb la seva vida sola. Amb l'objectiu de quedar-se embarassada i criar al seu fill ella sola, comença a buscar cites per internet, visita un banc d'esperma i fins i tot queda amb aquest noi tan maco que treballa en el local de menjar ràpid turc. La seva vida es torna miserable a causa de Tamas, el nou membre del teatre que interpreta el paper principal masculí en l'obra 'Les Amistats Perilloses', adaptada per Daura per al teatre. Tamás és l'encarnació de tot el que Daura no pot suportar en els homes: arrogant, cruel i insofrible, encara que encantador i faldiller. El profund dilema de Daura és com fer les paus amb el seu passat (ple de relacions fallides) estant, no obstant això, oberta a futures oportunitats.

## Repartiment

* Judit Schell: Dóra
* Kata Dobó: Zsófi
* Sándor Csányi: Tamás
* Károly Gesztesi: Paskó
* Adél Jordán: Saci
* Zoltán Seress: Péter
* Zoltán Rátóti: András

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Només sexe, res més». [Consulta: 18 gener 2019].
* ↑ «Just Sex and Nothing Else (Csak szex és más semmi) (2007)» (en anglès). [Consulta: 18 gener 2019].
* ↑ «Just Sex and Nothing Else». [Consulta: 18 gener 2019].
# Francesc Ricomà de Castellarnau

Francesc Ricomà de Castellarnau (Tarragona, 27 de gener de 1960) és un polític català, diputat al Congrés dels Diputats de la V a la IX legislatures.
Diplomat en Graduat Social i professor de formació professional, ha treballat a l'Institut Nacional d'Estadística.
Ha estat secretari general provincial del PP de Tarragona, delegat provincial de la Fundació Cánovas del Castillo, conseller de Tarragona de 1996 a 1999 i primer tinent d'alcalde de 1999 a 2003.
Ha estat diputat pel PP per la província de Tarragona a les eleccions generals espanyoles de 1993 (on el 1994 va substituir en el seu escó Juan Manuel Fabra Vallés, 1996, 2000, 2004 i 2008. Ha estat suplent de la Delegació espanyola en l'Assemblea Parlamentària de l'OTAN i portaveu adjunt de la Comissió d'Afers Exteriors.
Nomenat president del PP a Tarragona per Alejandro Fernández Álvarez a mitjans de 2021 va dimitir del càrrec en arribar el mes de setembre.

## Referències

* ↑ Candidats a les eleccions municipals de Tarragona en 2003 a El Mundo
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, IX Legislatura
* ↑ Fuertes, Albert «Dimiteix Francesc Ricomà, president del PP a Tarragona». TarragonaDigital, 16-09-2021 [Consulta: 16 setembre 2021].
# Simone Laudehr

Simone Melanie Laudehr (Regensburg, 12 de juliol de 1986) és una centrocampista de futbol internacional per Alemanya des del 2007, amb la qual ha guanyat un Mundial, un bronze olímpic i dues Eurocopes. Ha guanyat 1 Lliga de Campions i 3 Copes d'Alemanya amb el Duisburg i el Frankfurt.

## Trajectòria

* Bayern de Múnic (03/04)
* FCR Duisburg (04/05 - 11/12)
* 1.FFC Frankfurt (12/13 - act.)

## Referències

* ↑ DFB
# Boralsilita

La boralsilita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom per la seva composició, que conté BOR, ALumini i SILici.

## Característiques

La boralsilita és un silicat de fórmula química Al$_{16}$B₆Si₂O$_{37}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la boralsilita pertany a «09.BD: Estructures de sorosilicats (dímers); grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació tetraèdrica [4] o major» juntament amb els següents minerals: bertrandita, hemimorfita, junitoïta, axinita-(Fe), axinita-(Mg), axinita-(Mn), tinzenita, vistepita i werdingita.

## Formació i jaciments

Aquesta espècie va ser descrita gràcies a les mostres obtingudes en dos indrets: Almgjotheii, a Flatestøl, al comtat de Rogaland, Noruega, i a la península d'Stornes, a l'Antàrtida. També ha estat descrita en altres dos indrets: a Horní Bory, a la regió de Vysočina (República Txeca), i a Manjaka, a la regió de Vakinankaratra, a la província d'Antananarivo (Madagascar).

## Referències

* ↑ «Boralsilite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Guix (desambiguació)

«Guix» té aquests significats:
* Guix, mineral format per sulfat de calci dihidratat. A València es diu guix de la barreta de marcar, mentre que com a material és dit ges o algeps.
* Guix (construcció) és un material de construcció que serveix per enlluir les parets.
* Guix (medicina), sistema d'embenatge per immobilitzar les extremitats amb fractures.
* Toponímia:
** El Guix (Guixers), masia al municipi de Guixers a la comarca del Solsonès
** Coll de Guix (Pontils), coll de muntanya de Pontils de la comarca de la Conca de Barberà
** Turó de Can Guix, muntanya al municipi de Torrelles de Foix a la comarca de l'Alt Penedès
* Biografies:
** Josep Guix, diversos personatges
** Josep Maria Guix Sugranyes (Barcelona, 1911 - Reus, 1993), escriptor reusenc
** Manu Guix (1979), compositor, director musical i intèrpret català
* Informàtica:
** GNU Guix, gestor de paquets pel sistema GNU
** GuixSD (Guix System Distribution), distribució del sistema GNU basada en GNU Guix
* Miscel·lània:
** Guix. Elements d'Acció Educativa, publicació editada per l'Editorial Graó des de l'any 1977
** Traç de guix, còmic de Miguelanxo Prado guardonat amb el premi a millor obra estrangera al Festival de còmic d'Angoulême (1994)
Viccionari
# Enargita

L'enargita (del grec enarges, evident) és un mineral de la classe dels sulfurs. És un mineral dimorf de la luzonita.

## Característiques

Químicament és un sulfur d'arsènic i coure, amb fórmula Cu₃AsS₄, semblant a la tennantita la qual, però, no té exfoliació. Presenta com a aspecte típic un hàbit massiu negre, tot i que també pot adoptar la forma de cristalls allargats tabulars ratllats. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa és de 3 en l'escala de Mohs. S'extreu industrialment de les mines per ser una mena del coure.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «02.KA: Sulfarsenats i sulfantimonats, amb (As, Sb)S₄ tetraedre» juntament amb els següents minerals: petrukita, briartita, famatinita, luzonita, permingeatita, barquillita i fangita.

## Formació i jaciments

L'enargita és un mineral secundari format en roques metamòrfiques mitjançant metamorfisme hidrotermal de temperatura mitjana, per la qual cosa apareix en vetes hidrotermals. Els minerals associats solen ser: quars, bornita, galena, esfalerita, tennantita, calcocita, calcopirita, covel·lita, pirita i altres sulfurs. Va ser descrita per primera vegada el 1850 al Perú. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Calabona (L'Alguer, Sardenya) i a la mina Eureka (La Torre de Cabdella, Pallars Jussà).

## Varietats

* L'enargita argèntica és una varietat que conté plata, trobada a la mina Chala, Khaskovo Oblast, Bulgària.
* La stannoenargita és una varietat d'enargita que conté estany.

## Referències

* ↑ «Enargite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 juny 2014].
* ↑ De Michele, V. Guida mineralogica d'Italia. Istituto Geografico De Agostini, Novara, 1974 [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «Enargite from Eureka mine, Castell-estaó, La Torre de Cabdella, La Vall Fosca, El Pallars Jussà, Lleida, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «Argentian Enargite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 juny 2014].
* ↑ «Stannoenargite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 juny 2014].
# Ca l'Isidre (Castellfollit del Boix)

Ca l'Isidre és una masia situada al municipi de Castellfollit del Boix a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ «Castellfollit del Boix». Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya p. 255, 2017. Arxivat de l'original el 2023-07-11. [Consulta: 11 juliol 2023].
# Slavica (pel·lícula)

Slavica és una pel·lícula dramàtica i històrica iugoslava en blanc i negre dirigida per Vjekoslav Afrić i estrenada el 1947 que també és la primera pel·lícula de partisans.
És el primer llargmetratge produït al nou estat de Iugoslàvia, immediatament després de la Segona Guerra Mundial. Filmat el 1946 durant un període de dos mesos, produït per la companyia sèrbia Avala, gairebé exclusivament amb personal croat, la pel·lícula es va estrenar el 29 d'abril de 1947. Els actors només cobraven per diem, com ara Irena Kolesar que interpreta el paper principal.
Slavica va tenir molt bona acollida per part del públic, malgrat diverses mancances tècniques i ingenuïtat en la narració. La pel·lícula va ser vista per prop de dos milions de persones a l'antiga Iugoslàvia.

## Sinopsi

A Dalmàcia, joves pescadors, entre ells Marín i la seva dona Slavica, van crear una cooperativa i van construir un vaixell. La Segona Guerra Mundial va esclatar i la regió va ser ocupada per Itàlia. Les tropes italianes intenten apoderar-se del vaixell, però els Cooperadors aconsegueixen ocultar-lo. La jove parella està empresonada. Alliberats pels Partisans, Slavica i Marin s'allisten a les seves files i participen en diverses accions de resistència.
Durant una batalla al mar, Slavica va morir i, en la seva memòria, el vaixell dels partisans va rebre el seu nom i es va convertir en un dels primers vaixells de l'armada iugoslava.

## Repartiment

* Dubravko Dujšin : Sime
* Milica-Carka Jovanovic : Luce
* Irena Kolesar : Slavica
* Marijan Lovric : Marin
* Ljubiša Jovanović : Ivo Marusic
* Jozo Laurencic : Stipe
* Boza Nikolic : Barba Tone
* Ivka Rutic : Marija
* Branko Pivnicki : Jure
* Braslav Borozan : Stanko
* Joza Rutic : Niksa
* Dejan Dubajic : Paron
* Predrag Milanov : Zupnik
* Tjesivoj Cinotti : Franjo Zamola
* Junus Medjedovic : Djidji Zamola
* Danka Paljetak : Amalija
* Olga Skrigin : Rosa
* Aleksandar Zlatkovic : Sef policije
* Marko Marinkovic : agent
* Andro Marjanovic : De Scarpi
* Jozo Bakotic :
* Maria Gotsky :
* Tana Mascarelli : Tina Maskarelli
* Ivo Marjanovic :
* Zharko Pavlovich :
* Karlo Bulic :
* Pavica Bencic :
* Bozo Alfirevic :
* Ljubo Dijan :
* Masa Malesevic :
* Ante Ivelja :
* Volga Kalina :

## Notes i referències

* ↑ «Nenad Polimac: Kako se Irena Kolesar proslavila Slavicom i upropastila filmsku karijeru, Objavljeno u Nacionalu br. 356, 2002-09-11». Arxivat de l'original el 29. svibnja 2010.. [Consulta: 13. studenoga 2009.].
* ↑ David A. Norris. Belgrade: A Cultural History. Oxford University Press, 2009, p. 149. ISBN 978-0-19-537608-1.

## Bibliografia

* Zoran Tasić, Jean-Loup Passek (sous la direction), Le Cinéma yougoslave, Centre Georges-Pompidou, 1986, collection Cinéma/pluriel, p. 113 ISBN 2-85850-334-6

## Enllaços externs

* Fragment de Slavica a mojtv.hr
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1953

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1953 es va celebrar a Zúric (Suïssa) del 21 al 26 d'agost de 1953.
Les competicions es van celebrar al Oerlikon Velodrome de Zúric. En total es va competir en 5 disciplines, 3 de professionals i 2 d'amateurs.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Arie van Vliet Països Baixos | Enzo Sacchi Itàlia | Reginald Harris Regne Unit |
| Persecució individual | Sydney Patterson Austràlia | Kay-Werner Nielsen Dinamarca | Antonio Bevilacqua Itàlia |
| Darrere moto | Adolph Verschueren Bèlgica | Roger Queugnet França | Henri Lemoine França |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Marino Morettini Itàlia | Cesare Pinarello Itàlia | Werner Potzernheim RFA |
| Persecució individual | Guido Messina Itàlia | Loris Campana Itàlia | Daniel de Groot Països Baixos |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Itàlia | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 2 | Països Baixos | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| - | Bèlgica | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | França | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 | Dinamarca | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | RFA | 0 | 0 | 1 | 1 |
| - | Regne Unit | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Habitatge al carrer de la Font de la Salut, 11-13 (Tortosa)

L'Habitatge al carrer de la Font de la Salut, 11-13 és una obra del municipi de Tortosa (Baix Ebre) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa entre mitgeres dividida en dos habitatges diferents, però que per estructura sembla que en principi n'era només un. Consta només de planta, amb molt poca alçada, i un pis. La coberta és a doble vessant. El mur és de maçoneria a la planta baixa, sobresortint visiblement a l'exterior pel seu major gruix. En aquest nivell s'obren dues portes, una allindanada i l'altra d'arc escarser possiblement de maó.
A nivell del pis, tant a la façana com en el lateral ara visible, és de maó ordinari posat de cantell, amb un pilar central de maó pla posat com a reforç i que és clarament visible a l'exterior. Per al pis només s'obren a l'exterior dues finestres grans allindanades. A la teulada, els caps de les bigues, sense cap mena de treball, formen un voladís que permet veure l'estructura de llistons de fusta prims posats sobre els cabirons per a sostenir les rajoles que a la vegada sostindran les teules. A l'extrem del ràfec, una banda de casa conserva les teules de canal que recollien l'aigua de la pluja.

## Història

Malgrat trobar-se en el bell mig del barri jueu de la ciutat medieval, es tracta d'una construcció relativament moderna, possiblement de les darreries del segle xix o principis del XX. El seu interès rau en el fet que és una de les poques construccions que no han estat modernament modificades ni en la distribució interior ni a la façana. Representa el tipus d'habitatge popular de l'època a la comarca, enfront de les construccions d'altres barris com el de la catedral, més conformes amb l'estructura que predominava en els nuclis de poblament grans.

## Referències

* 1 2 3 «Habitatge al carrer de la Font de la Salut, 11-13». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 desembre 2015].
# Bout de Zan et le Cigare

Bout de Zan et le Cigare és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 13 de febrer de 1914.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bout de Zan.

## Repartiment

* René Poyen : Bout de Zan

## Notes

* ↑ Bout de Zan et le Cigare, bifi.fr
# Enar Jääger

Enar Jääger (Kohila, 18 de novembre de 1984) és un futbolista estonià de la dècada de 2010.
Fou 126 cops internacional amb la selecció d'Estònia.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Torpedo Moscou, Ascoli, Lierse, i Vålerenga.

## Referències

* ↑ «Eesti võitis Liechtensteini 3:0» (en estonian). Estonian Football Association, 19-11-2013.
* 1 2 «Jääger, Enar».
* ↑ «Enar Jääger allkirjastas Torpeedoga lepingu» (en estonian). Eesti Päevaleht, 03-02-2005.
* ↑ «Jääger, Enar» (en estonian). ESBL.
* ↑ «Enar Jääger sõlmis Itaalia klubiga lepingu» (en estonian). Postimees, 19-07-2009.
* ↑ «Jääger sõlmis Belgia kõrgliigaklubiga lepingu» (en estonian). ERR Sport, 15-07-2013.
* ↑ «FC Flora kapten Enar Jääger siirdub Norra kõrgliigasse» (en estonian). ERR Sport, 18-08-2015.
* ↑ «Enar Jääger» (en estonian). Estonian Football Association.
* ↑ «Enar Jääger» (en norwegian).
# Noguera de Albarracín

Noguera de Albarracín és un municipi d'Aragó, situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Serra d'Albarrasí.
# Ca l'Isidre (Torrefeta)

Ca l'Isidre és una casa de Torrefeta, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de tres plantes de pedra, tot arrebossat amb restes de pintura blanca.
A la planta baixa s'obre una porta rectangular amb motllura de pedra. Una inscripció ens indica "ISIDRO 1816 xxx" nom del seu primer propietari i renom que encara avui conserva.
A la primera planta s'hi pot observar dues portes balconeres amb motllura de pedra i un balcó corregut de forja. En aquestes motllures hi trobem dues mènsules, en una hi ha un escut heràldic, mentre que en l'altra es troben les inicials "JB".
A l'última planta de l'edifici només hi ha una finestra rectangular senzilla i la cornisa que la corona.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ca l'Isidre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# Fontaines-sur-Marne

Fontaines-sur-Marne és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 163 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Fontaines-sur-Marne era de 163 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 76 habitatges, 64 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 74 habitatges eren cases. Dels 64 habitatges principals, 58 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 22 en tenien quatre i 34 en tenien cinc o més. 42 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 32 habitatges hi havia un automòbil i a 30 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Fontaines-sur-Marne el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 12 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 12 | 30 a 34 | 12 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 95 persones, 67 eren actives i 28 eren inactives. De les 67 persones actives 64 estaven ocupades (33 homes i 31 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 28 persones inactives 9 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 12 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Fontaines-sur-Marne hi havia 64 unitats fiscals que integraven 159,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.499 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa extractiva.
L'any 2000 a Fontaines-sur-Marne hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Fontaines-sur-Marne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Fontaines-sur-Marne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Habitatge al carrer Major, 37 (Hostalric)

L'edifici situat al carrer Major, 37 és una obra del municipi d'Hostalric (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa entre mitgeres situada al nucli urbà, al carrer Major. Consta de planta baixa, dos pisos i terrat. A la planta baixa hi ha un encoixinat. Actualment hi ha la galeria d'art de la família Dauder i una porta. Al segon pis la façana és arrebossada hi ha un gran finestral (amb llinda que imita un arc conopial però invertit) amb balcó que ocupa gran part de la façana, amb una barana de ferro forjat i sostingut per mènsules. El segon pis segueix la mateixa estructura del primer, però les dimensions són més reduïdes. Als laterals de l'edifici unes pilastres estriades amb uns capitells amb uns motius ovulars que sostenten falsament, les cornises horitzontals que separan cada pis visualment. L'edifici està per un terrat amb una barana feta d'obra.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Major, 37». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 novembre 2014].
# Escriptura (desambiguació)

«Escriptura o escriptures» té aquests significats:
* Escriptura, mètode de comunicació humana
* Escriptura (document), representació escrita d'un negoci jurídic
* Escriptura (impost), impost romà
* Escriptures o text sagrat
# North East England

North East England és una de les nou àrees administratives d'Anglaterra. Està formada pels comtats de Northumberland, Durham, Tyne i Wear i parts de North Yorkshire. Només hi ha tres ciutats a la regió; Newcastle upon Tyne és la ciutat més gran amb una població de 280.000 habitants, seguida per Sunderland, totes dues del comtat de Tyne i Wear. La ciutat de Durham és la capital del comtat de Durham. Altres pooblacions destacables de la regió són Darlington, Gateshead, Hartlepool, Middlesbrough i Redcar.

## Història

La regió fou creada el 1794 i dividida originàriament en Northumberland, Tyne i Wear, Durham i Cleveland. Després d'una reforma del govern local es van suprimir diversos districtes, i d'altres van ser creats.
Ara està formada per quatre comtats: Durham, Northumberland, Tyne i Wear i Tees Valley.

## Referències

* ↑ «Live and Work North East England». One Northeast. Arxivat de l'original el 19 de juliol 2013. [Consulta: 16 agost 2013].
# Fork

* Aquest article tracta sobre la creació d'una nova branca d'un projecte informàtic. Vegeu-ne altres significats a «Fork (Unix)».
En informàtica, un fork (de l'anglès, en el sentit de ramal) és una nova branca d'un procés o un projecte que inicia una nova versió, paral·lela a l'original, amb la seva pròpia evolució.
La funció fork és molt emprada entre les aplicacions client servidor amb molts clients simultanis.
La utilització d'aquest anglicisme té l'origen en el Fork (Unix) fork de UNIX, a causa del seu paral·lelisme: es crea un projecte nou a partir d'un altre d'idèntic sense destruir l'original. Això implica que els autors del projecte inicial han d'autoritzar la modificació, la utilització i la redistribució del codi font. Per això els forks de projecte són produïts habitualment entre els projectes de programari lliure. Són percebuts per alguns com una espasa de Damocles sobre els autors dels projectes menys bons i també com un mètode per apropiar-se d'un projecte per part d'un grup.

## Forks coneguts

* La majoria de distribucions linux són descendents d'altres distribucions, la majoria a partir de Debian, Red Hat o Slackware. Donat que la major part del contingut d'una distribució és programari lliure, les idees i el lliure intercanvi de codi aporten profit a cada distribució. Les mescles (com ara United Linux o Mandriva) són rares.
* LinuxMint és un fork d'Ubuntu.
* OpenBSD va ser un fork de NetBSD 1.0, per Theo de Raadt.
* LibreOffice és un fork d'OpenOffice.org.
* LibreCad és un fork de QCad.
* Mageia és un fork de Mandriva.

## Referències

* Forking Arxivat 2006-04-05 a Wayback Machine. (David A Wheeler)
* Right to fork
# Grimpa-soques de ratlles blanques

El grimpa-soques de ratlles blanques (Lepidocolaptes leucogaster) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) que habita boscos subtropicals, altres formacions forestals i matolls del sud-oest i sud de Mèxic.