OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pressió d'aigua de porus

La pressió de l'aigua dels porus (de vegades abreujat com PWP de l'anglès: Pore water pressure) es refereix a la pressió de les aigües subterrànies produïda dins d'un sòl o roca, en els buits entre les partícules (porus). Les pressions d'aigua de porus per sota del nivell freàtic es mesuren en piezòmetres. La distribució de la pressió de l'aigua intersticial vertical en els aqüífers es pot suposar, en general, que és propera a la pressió hidroestàtica.
A la zona no saturada, la pressió de porus està determinada per capil·laritat i també es coneix com la tensió, succió o pressió matricial. Les pressions d'aigua de porus en condicions no saturades (zona no saturada) es mesuren amb tensiòmetres. Els tensiòmetres funcionen en permetre que l'aigua dels porus entri en equilibri amb un indicador de pressió de referència a través d'una tassa de ceràmica permeable que es col·loca en contacte amb el terra.
El coneixement de la pressió de porus resulta imprescindible per a poder calcular l'estat de tensió en la mecànica de sòls, per l'expressió de Terzaghi de la tensió efectiva d'un sòl.

## Principis generals

La pressió es desenvolupa a causa de:
* La diferència d'elevació d'aigua, l'aigua flueix des de la major altitud a la menor altitud i causa una càrrega de velocitat, o amb el flux d'aigua, com s'exemplifica en les equacions energètiques de Bernoulli.
* La pressió hidroestàtica de l'aigua, com a resultat del pes del material per sobre del punt que es mesura.
* La pressió osmòtica, l'agregació no homogènia de concentració d'ions, la qual cosa provoca una força d'atracció entre les partícules d'aigua.
. * La pressió d'adsorció, l'atracció entre les partícules del sòl a causa dels films d'aigua adsorbits

## Referències

* ↑ Das, Braja. Principles of Foundation Engineering. Stamford, CT: Cengage Learning, 2011. ISBN 9780495668107.
* ↑ Mitchell, J.K. «Components of Pore Water Pressure and their Engineering Significance». Arxivat de l'original el 2013-06-07. [Consulta: 17 febrer 2013].
# Doerfel (cràter)

Doerfel és un cràter d'impacte que es troba pròxim al pol sud, just a la cara oculta de la Lluna, aproximadament a mig camí entre el gran cràter Hausen a l'est-nord-est i l'encara més gran cràter Zeeman al sud-oest.
La paret exterior de Doerfel conserva gran part de la seva forma original, però ha estat arrodonida i lleugerament erosionat per una història de bombardeig posterior. Molts petits cràters es troben en la vora o molt a prop, especialment al llarg de la vora oest. Posseeix una lleugera extrusió cap a l'exterior a la vora sud, amb la vora nord una mica difusa i erosionada.
L'interior del Doerfel també està marcat per diversos petits cràters en la superfície d'una altra manera relativament plana. Presenta una molt lleugera elevació central prop del punt mitjà.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt mitjà del cràter que està més prop de Doerfel.
| Cràters satèl·lit | Doerfel Coordenades Diàmetre R 71° 18′ S, 119° 24′ O﻿ / ﻿71.3°S,119.4°O﻿ / -71.3; -119.4 32 km S 69° 54′ S, 119° 36′ O﻿ / ﻿69.9°S,119.6°O﻿ / -69.9; -119.6 32 km O 68° 48′ S, 117° 12′ O﻿ / ﻿68.8°S,117.2°O﻿ / -68.8; -117.2 34 km I 67° 48′ S, 108° 48′ O﻿ / ﻿67.8°S,108.8°O﻿ / -67.8; -108.8 68 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Sent Desier de las Reinas

Sent Desíer las Reinas (en francès Saint-Dizier-Leyrenne) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.
La seva població al cens de 1999 era de 882 habitants. Està integrada a la Communauté communes de Bourganeuf-Royère-de-Vassivière.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.247 | 1.094 | 931 | 902 | 882 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Hervé Guillaumot | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net proposa Sent Desíer.
# Cucut de les Moluques

El cucut de les Moluques (Cacomantis aeruginosus) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita els boscos de les Moluques Septentrionals.
# Resclosa de Sant Jaume de Llierca

La resclosa de Sant Jaume de Llierca és una zona humida de 8,28 hectàrees de superfície. Sembla que la resclosa ja no s'utilitza actualment, però encara deriva l'aigua vers un canal que torna a desguassar al riu Fluvià uns 400 metres aigües avall.
Pel que fa a la vegetació, hi ha claps de Potamogeton al fons de l'aigua, canyissar i bogar a les riberes i una verneda relativament ben constituïda, especialment a l'illa davant mateix de la resclosa, així com retalls de salzeda i albereda L'espai es ressent de l'afluència de gent (hi ha un càmping aigües amunt), la pressió dels herbívors, l'eutrofització, la contaminació de l'aigua, la pesca i la caça, entre altres factors negatius.
El tram de riu inclòs a la zona humida de la Resclosa de Sant Jaume de Llierca forma part de l'espai de la Xarxa Natura 2000

## Referències

* 1 2 3 «Resclosa de Sant Jaume de Llierca». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (nota). [Consulta: 27 març 2014].
* ↑ Hàbitat d'interès comunitari prioritari, codi 91E0
* ↑ Hàbitats d'interès comunitari, codi 92A0
* ↑ ES5120021 "Riu Fluvià"
# Ankhesenpepi I

Ankhesenpepi I, també anomenada Ankhenespepi o Ankhenesmerire, (ˁnḫ n=s Ppj, "La seva vida pertany a Pepi/Merire"; ˁnḫ n=s Mrj-Rˁ(.w), "La seva vida pertany a Merire") va ser una reina egípcia durant la VI dinastia. Era filla de la djati Nebet i del seu marit Khui, nomarca d'Abidos. La seva germana també es deia Ankhesenpepi (Ankhesenpepi II per a l'egiptologia) i el seu germà era el djati Djau.
Ankhesenpepi en jeroglífic :
Ankhenesmerire en jeroglífic :
Ambdues germanes, Ankhesenpepi I i II, estaven casades amb el faraó Pepi I, el nom del tron del qual era Merire. El seu nom probablement el van adoptar quan es va celebrar el matrimoni, ja que significa "La seva vida pertany a Pepi/Merire". Ambdues reines van donar a llum successors de Pepi: el fill d'Ankhesenpepi I va ser Merenre Nemtiemsaf I, que va governar només uns quants anys, i el d'Ankhenespepi II va ser Pepi II, que va succeir a Nemtiemsaf. També es diu que Neith, una de les esposes de Pepi II, era la filla d'Ankhesenpepi II.
S'esmenta a Ankhesenpepi I, juntament amb la seva germana homònima, a l'estela del seu germà trobada a Abidos, en una inscripció de la seva piràmida que ara es troba avui a Berlín i en un decret també trobat a Abidos.
Els seus títols eren:
* Esposa del rei
* Mare del rei
* Gran de ceptre.
* Companya d'Horus

## Referències

* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 16, 73.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 71.
* ↑ Clayton, 2006, p. 61-63.
* ↑ Verner, 2014, p. 255.
* ↑ de-Gaia, 2018, p. 36.
* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 74.
* ↑ Grajetzki, 2005, p. 22-23.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Clayton, Peter. Chronicle Of The Pharaohs By Samy Salah (en anglès). Thames & Hudson Ltd, 2006. ISBN 0-500-28628-0.
* de-Gaia, Susan. Encyclopedia of Women in World Religions: Faith and Culture across History (en anglès). ABC-CLIO, 2018. ISBN 9781440848506.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Grajetzki, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary (en anglès). Golden House Publications, 2005. ISBN 978-0954721893.
* Verner, Miroslav. The Pyramids (en anglès). Atlantic Books Ltd, 2014. ISBN 9781782396802.

## Enllaços externs

* Família de Pepi I. (alemany)
# Premi Extraordinari Futurs Advocats i Advocades de Barcelona

* No s'ha de confondre amb Premi Joves Advocats Antonio Hernández-Gil.
El Premi Extraordinari Futurs Advocats i Advocades de Barcelona (ICAB) és un premi regional d'àmbit barceloní atorgat per l'Il·lustre Col·legi de l'Advocacia de Barcelona i el Grup de l'Advocacia Jove de Barcelona (GAJ Barcelona). Premia la formació acadèmica dels estudiants d'advocacia d'àmbit barceloní.
El premi reconeix l'excel·lent formació dels futurs advocats que fan el màster d'advocacia i s'atorguen els següents premis:
* Quatre premis a l'estudiant amb el millor treball final de màster, en les especialitats de dret penal, civil-mercantil, laboral i administratiu.
* Un premi a l'estudiant amb millor qualificació en la Prova d'Estat d'Accés a l'Advocacia
* Un premi a la millor carrera acadèmica.
Només hi poden participar alumnes d'universitats barcelonines (Universitat de Barcelona, Universitat Pompeu Fabra, Universitat Abat Oliba i ESADE).

## Guardonats
### I Premi Extraordinari Futurs Advocats i Advocades de Barcelona (2020)

Luis-Jesús Fernández Cuadras (millor qualificació en la prova d'accés), Roger Barat i Rubio (millor carrera acadèmica), Xavier Pajuelo Centeno (millor TFM Dret penal), Júlia Vizcaino Serrano (millor TFM Dret civil-mercantil), Gemma Villalbí Tomàs (millor TFM Dret laboral) i Paula Rodríguez Jiménez (millor TFM Dret administratiu).

### lI Premi Extraordinari Futurs Advocats i Advocades de Barcelona (2021):

Carmen Hans González (millor qualificació en la prova d'accés), Jorge Fernàndez Garcia (millor carrera acadèmica), Belén Hernández Moura (millor TFM Dret penal), Laura Vinielles Soler (millor TFM Dret civil-mercantil), Júlia Rubio Rihuete (millor TFM Dret laboral) i Beatriz García Quiroga (millor TFM Dret adminnistratiu).

## Referències

* ↑ «Neix el I Premi Extraordinari Futurs Advocats i Advocades de Barcelona | El Jurista», 04-12-2020. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ Press, Europa. «ICAB presenta la primera edición del 'Premio Extraordinario Futuros Abogados y Abogadas de Barcelona'», 04-12-2020. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ «NOTA DE PRENSA: Proclamados los ganadores del I Premio Extraordinario Futuros Abogados y Abogadas de Barcelona» (en castellà). [Consulta: 31 juliol 2022].
* ↑ «Entregados en el ICAB los diplomas a los ganadores y finalistas de la II edición del Premio Extraordinario Futuros Abogados y Abogadas de Barcelona» (en castellà). [Consulta: 31 juliol 2022].
# René Schickele-Gesellschaft

René Schickele-Gesellschaft (Societat René Schickéle) és un grup de defensa de l'alsacià i de l'alemany com a llengües de cultura a Alsàcia, fundat el 1965 a Estrasburg com a Cercle René Schickéle (René Schickéle Kreis) per Pierre Gabriel. Publica el diari Land und Sproch (País i llengua), òrgan de l'associació des del 1975, així com Klapperstei 68 i Uss'm Follik. El 1968 va editar el Notre avenir est bilingue. Zweisprachig unsere Zukunft, manifest amb un mapa lingüístic d'Alsàcia-Lorena. El 1971 el seu president fou Gustave Woytt i el 1975 afirmava tenir 3.000 socis, entre ells André Weckmann, Alfred Kastler, Eugène Philipps, Raymond Matzen i Claude Vigée. El 1978 endegà una campanya per a obrir Kindergarte on l'ensenyament es fes en alsacià i s'implicà en totes les campanyes a favor de l'ensenyament de la llengua..
El 14 de març del 1990 va formar amb altres organitzacions semblants l'Haut Comité de Réference pour la Langue alémanique et francique d'Alsace et de Moselle FER UNSRI ZUAKUNFT, amb vocació de salvaguarda de la llengua. Adoptà el nom Culture et bilinguisme d'Alsace et de Moselle/René Schickele-Gesellschaft. Ha participat en simposis sobre bilingüisme, ha publicat algunes enquestes d'ús de la llengua al diari Les Dernières Nouvelles d'Alsace i organitza els concursos Junge Schriftsteller per a joves escriptors i traductors a qualsevol de les varietats locals alsacianes.
Amb l'Institut d'Estudis Occitans, Ar Falz, Scola Corsa, Ikas i el Grup Rossellonès d'Estudis Catalans forma un front comú de suport a les llengües regionals de França i també forma part de l'Oficina Europea per a les Llengües Menys Emprades. El seu secretari actual és François Schaffner.

## Vegeu també

* ABCM-Zweisprachigkeit

## Enllaços externs

* Web de la René Schickele-Gesellschaft Arxivat 2009-01-05 a Wayback Machine.
# Ducat de Baena

El Ducat de Baena és un títol nobiliari espanyol concedit pel rei Felipe II el 19 d'agost de 1566 a Gonzalo Fernández de Còrdova i Fernández de Còrdova, VII Senyor de Baena, V Comte de Cabra, III Duc de Sessa, III duc de Sant'Ángelo, III duc de Terranova, III duc de Andría, de la Casa d'Aguilar, net de Gonzalo Fernández de Còrdova, el "Gran Capità", .
El seu nom es refereix al municipi andalús de Baena, a la província de Còrdova.

## Ducs de Baena

* 1566-1578: Gonzalo Fernández de Còrdova
* 1578-1597: Francisca Fernandez de Cordoba
* 1597-1606: Antonio Fernández de Còrdova i Cardona
* 1606-1642: Luis Fernández de Córdova
* 1642-1659: António Fernández de Córdova
* 1659-1688: Francisco Fernández de Córdova
* 1688-1709: Félix Fernandez de Cordoba i Cardona
* 1709-1750: Francisco Javier Fernández de Córdova
* 1750-1768: Buenaventura Francisca Fernández de Còrdova Folch de Cardona
* 1768-1776: Ventura Osorio de Moscoso i Fernández de Còrdova
* 1776-1816: Vicente Joaquín Osorio de Moscoso i Guzmán
* 1816-1837: Vicente Ferrer Isabel Osorio de Moscoso i Alvarez de Toledo
* 1837-1864: Vicente Pio Osorio de Moscoso
* 1864-1918: María Rosalia Osorio de Moscoso i Carvajal
* 1918-1953: Mariano Ruiz d'Arana i Osorio de Moscoso, XII marquès de Villamanrique.
* 1953-1985: José María Ruiz d'Arana i Bauer, XIV marquès de Villamanrique, Gentilhombre Gran d'Espanya amb exercici i servitud del Rei Alfonso XIII.
* 1985-2004: José Maria Ruiz d'Arana i Montalvo, XV marquès de Villamanrique, XVII duc de Sanlúcar la Major, V marquès de Brenes, XIV marquès de Castromonte, XI comte de Sevilla la Nova, V vescomte de Mamblas).
** Va casar amb María Teresa Marone-Cinzano, filla de Enrico Eugenio Marone-Cinzano i de María Cristina de Borbó i Battenberg (filla d'Alfonso XIII). Li va succeir la seva filla:
* 2004-: María Cristina Carmen Margarita Ruiz d'Arana i Marone-Cinzano
# Seuss (cràter)

Seuss és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 64 km de diàmetre. Porta el nom de l'escriptor i il·lustrador estatunidenc Theodor Seuss Geisel (1904-1991), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2012.

## Referències

* ↑ «Seuss». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 13-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Cécile Brunschvicg

Cécile Brunschvicg (pronunciat [sesil bʁœ̃svik]), nascuda amb el nom de Cécile Kahn, (Enghien-les-Bains, 19 de juliol de 1877 - Neuilly-sur-Seine, 5 d'octubre de 1946) fou una política feminista francesa, militant del Partit Radical.
Des de la dècada de 1920 fins a la seva mort, va ser considerada com "la gran dama del moviment feminista" a França.
Va néixer el 19 de juliol de 1877 en una família republicana jueva de classe mitjana instal·lada a Enghien-les-Bains. El seu entorn familiar no estava disposat a deixar que les dones estudiessin, sobretot quan tenien més de 17 anys. Fou una dona "alliberada" (segons l'època) quan va començar a sortir i casar-se amb Léon Brunschvicg, filòsof antisexista i membre de la Lliga dels Drets de l'Home, que la va impulsar en l'activisme feminista, arribant a ser vice-presidenta de la Lliga d'Electors pel sufragi de les dones.
Va ser nomenada sosts-secretària d'Estat d'Educació Nacional en el primer govern de Léon Blum, càrrec de desenvolupà entre 1936 i 1937.

## Referències

* ↑ Newhall, David S. «Brunschvicg, Cécile». A: Women in World History|Women in World History, Vol. 3: Brem-Cold (en anglès). Waterford: Yorkin Publications, 1999, pàgs. 145–147. ISBN 0-7876-4062-X.

## Enllaços externs

* Biografia a la Universitat d'Angers Arxivat 2014-01-03 a Wayback Machine. (francès)
* Biografia a la Jewish Women's Archive (anglès)
# Resclosa de Saladic

La Resclosa de Saladic és un petit embassament que pertany a la riera de Sant Joan, creat per una petita presa d'obra, situada en el terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Fou construïda en època indeterminada per tal de dur aigua al Molí de Saladic i als Horts de Saladic; la conducció d'aigua en bona part és soterrada, i travessa tot el Camp de l'Illa pel seu costat de ponent.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Resclosa de la riera de Sant Joan Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació Barcelona
# Arhâ

Arhâ és una llengua austronèsica parlada majoritàriament a l'àrea tradicional d'Ajië-Aro, al municipi de Poya, a la Província del Nord, Nova Caledònia. Té 170 parlants nadius i es considera una llengua amenaçada.

## Referències

* ↑ Fitxa del Arhâ a Ethnologue
# Premi FIPRESCI

«Premi FIPRESCI» té aquests significats:
El Premi FIPRESCI és el que atorga la Federació Internacional de la Premsa Cinematogràfica (FIPRESCI) en alguns festivals de cinema:
* Premi FIPRESCI (Berlinale), atorgat al Festival Internacional de Cinema de Berlín
* Premi FIPRESCI (Festival de Canes), atorgat al Festival Internacional de Cinema de Canes
* Premi FIPRESCI (Festival de Moscou), atorgat al Festival Internacional de Cinema de Moscou
* Premi FIPRESCI (Festival de Toronto), atorgat al Festival Internacional de Cinema de Toronto
* Premi FIPRESCI (Mostra de Venècia), atorgat al Festival Internacional de Cinema de Venècia
* Grand Prix de la FIPRESCI, atorgat al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià
# Motiejus Valančius

Motiejus Valančius (16 de febrer de 1801, Narsėnai - 29 de maig de 1875, Kaunas) va ser un escriptor lituà, historiador i bisbe catòlic de Žemaičiu. Va ser conegut també amb els sobrenoms de Joteika i Ksiądz Maciek.

## Obra
### Prosa

* 1868: Vaiku knygelé (Llibret per a nois i noies)
* 1868: Paaugusiu žmoniu knygelé (Llibre per a adults)
* 1863: Palangos Junzé (Josep de Palanga); un recull de contes.
* 1872: Antano Tretininko pasakojimas (El conte d'Antanos Tretininkas)

### Història

* 1848: Žemaičiu vyskupysté (Història del bisbat de Žemaičiu)
* 1858-68: Živatai šventuju (Vides de sants)

## Referències

* 1 2 «Motiejus Valančius». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Wstęp» (en lituà). Arxivat de l'original el 4 d’octubre 2013. [Consulta: 4 octubre 2013].
# Doennange

Doennange (en luxemburguès: Diänjen; alemany: Dönningen) és una vila de la comuna de Wincrange, situada al districte de Diekirch del cantó de Clervaux. Està a uns 52 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Abans de l'1 de gener de 1978, Doennange formava part de l'antiga comuna de Boevange.

## Referències

* ↑ «Doennange». [Consulta: 24 setembre 2015].
# Shu Du de Cai

Shu Du de Cai :
| Regnat: | 1046 – segle xi aEC |
| Parents: | Rei Wen de Zhou (周文王) i Taisi (太姒) |
| Espòs(a): | Desconeguda |
| Descendent(s): | Ji Hu (姬胡) |
| Nom ancestral (姓): | Ji (姬) |
| Nom atorgat (名): | Du (度) |
| Nom de cortesia (字): | Desconegut |
| Nom a títol pòstum (謚): | Desconegut |
| Estilitzat: | Du, l'Oncle de Cai (蔡叔度) |
| Nota general: Les dates donades ací estan en el calendari julià. No hi són en el calendari gregorià prolèptic. ||
Shu Du de Cai (蔡叔度, significant Oncle Du de Cai) o Caishu Du, nascut com Ji Du (姬度), va ser el primer governant de l'Estat de Cai des de 1046 aEC fins a la seva mort. Va ser el cinquè fill del Rei Wen de Zhou (周文王) i la seva dona Taisi (太姒). Va tenir divuit germans, deu dels quals eren germans de sang, i Ji Yi (姬邑) o Boyi Kao (伯邑考); Ji Fa （姬發）, el Rei Wu de Zhou (周武王); Ji Xian (姬鲜), l'Oncle de Guan (管叔); i Ji Dan (姬旦), el Duc de Zhou; eren els germans grans de Ji Du. Se li donà el feu de Cai i el títol d'Oncle (Duc) de Cai (蔡叔) per part del seu segon germà després que ell va enderrocar l'últim rei de Shang, el Rei Zhou de Shang. Va ser coronat en l'actual Shàngcài (上蔡), Zhùmǎdiàn, Hénán. Juntament amb els seus germans l'Oncle de Guan (管叔) i l'Oncle de Huo (霍叔), eren coneguts com els Tres Guardians (三监). Quan va faltar el Rei Wu, el seu fill el Rei Cheng era massa jove i el seu oncle, el Duc de Zhou, va esdevenir regent. Veient que el poder del Duc de Zhou anava incrementant-se, els Tres Guardians engelosiren i es revoltaren en contra de Zhou juntament amb Wu Geng. El Duc de Zhou va sufocar la revolta, i Cai Shu fou bandejat del país. El Rei Cheng reinstaurà al fill de Cai Shu, Hu, com el Sobirà de Cai.

## Referències

* Lu Junling (陸峻嶺), Lam Kin-eds (林幹合編), "la cronologia de l'antiga Xina de tots els grups ètnics", 1982, Taipei, Premsa 木鐸
* Registres del Gran Historiador, Volum 35
* Arxivat 2008-11-12 a Wayback Machine.
Shu Du de Cai Casa de Ji Branca cadet del Casa Reial de Zhou 周朝宗室 :
| Precedit per: Monarca Fundador | Governant de Cai (蔡国君主) 1046 aEC - ? | Succeït per: Cai Zhong |
| Precedit per: Nou títol | Oncle de Cai (蔡叔) 1046 aEC - ? | Succeït per: Títol abolit |