OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La miel

La miel és una pel·lícula de comèdia dramàtica espanyola del 1979 dirigida per Pedro Masó. Va suposar el debut cinematogràfic de Jorge Sanz.

## Argument

Don Agustín, un mestre d'escola, visita a la família de Paco, un antic alumne. Inés, la mare de Paco li demana que aconselli positivament al seu fill, a canvi de diners. El professor acaba acceptant pressionat per la seva germana Amelia, que necessita els diners per la seva afició desmesurada a jugar en el bingo. Agustín comença a freqüentar al noi, però comença a sospitar que la seva mare exerceix la prostitució.

## Repartiment

* Jane Birkin - Inés
* José Luis López Vázquez- Don Agustín
* Jorge Sanz - Paco
* Agustín González - Inquilí
* Amelia de la Torre - Amelia, germana d'Agustín
* Guillermo Marín - Don Jaime
* Alfonso Castizo - Guàrdia urbà

## Referències

* ↑ 'La miel', de Pedro Masó, un buen efecto, El País, 7 de setembre de 1983
* ↑ Jorge Sanz, el actor de la cara de niño, cumple 50 años, El Español, 26 d'agost de 2019
* ↑ La miel a Fotogramas

## Enllaços externs

* La miel a Historia de nuestro cine
* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Nepocià

Nepocià és el nom dels següents personatges:
* Nepocià, pare de l'emperador Juli Nepot, i nom donat també a aquest emperador.
* Popili Nepocià, pare de Flavi Popili Nepocià.
* Flavi Popili Nepocià, emperador romà prop d'un mes l'any 350.
* Nepocià d'Astúries, rei usurpador.
* Nepocià (retòric), professor de Burdigala.
# Ford Fiesta

El Ford Fiesta és un automòbil de turisme del segment B desenvolupat per la filial europea de l'empresa nord-americana Ford Motor Company, i fabricat a l'Argentina, Alemanya, Espanya, Brasil, Veneçuela, Mèxic, Xina, Índia i Sud-àfrica. Hi ha sis generacions diferents del Fiesta. Des de 1976 se n'han venut més de dotze milions d'unitats. Dins de la gamma de Ford, s'ha col·locat per sobre del Ford Ka i per sota del Ford Escort i el Ford Focus. El Fiesta és l'únic turisme de la gamma europea de Ford que manté el nom del model original de 1976, sense modificacions.
El model es ven a tot el món. Als Estats Units i el Canadà només va estar disponible entre 1978 i 1980, però el 2010 va tornar a aquests mercats important unitats manufacturades a la planta de Cuautitlán (Mèxic).

## Història

A començaments dels anys 1970, va augmentar la demanda europea per automòbils de mida petita. Els principals competidors de Ford havien llançat ja al mercat automòbils com el Fiat 127 i posteriorment el Renault 5 i l'Audi 50. Així mateix, els efectes de la crisi energètica de 1973 van afectar aquesta demanda. Ford necessitava un vehicle de reduïdes dimensions per competir en aquest mercat emergent. Finalment, després de diversos dissenys, va sorgir un prototip conegut com a "Bobcat", que seria la base del nou model de Ford, el "Fiesta".
Entre els noms proposats per al projecte Bobcat hi havia: Amigo, Bambi, Bebe, Bolero, Bravo, Cherie, Chico, Fiesta, Forito, Metro, Pony, Sierra i Tempo. Tot i que "Bravo" va ser el nom que major nombre de vots va obtenir, Henry Ford II va preferir desestimar-lo i va optar per "Fiesta" (irònicament, Amigo, Bravo, Metro i Pony serien usats en models d'altres marques alienes a Ford). El nom "Fiesta" pertanyia en aquell temps a General Motors, si bé aquesta el va cedir de franc a Ford.
Després de diversos anys d'especulació en la premsa del motor sobre el nou vehicle de Ford, va ser posat a la venda a finals de 1975.
El 1990 i 1991, i del 1996 al 1998, el Ford Fiesta va ser l'automòbil amb millors resultats de vendes al Regne Unit. El millor any, va ser el 1987 amb prop de 154.000 unitats venudes.

## Vegeu també

* Ford España

## Referències

* ↑ «Still going strong, Ford's youthful-spirited Fiesta is celebrating its 30th birthday». Media.Ford.com, 25-08-2006. Arxivat de l'original el 2012-10-04. [Consulta: 21 gener 2012].

## Enllaços externs

* Ford Fiesta (Ford Fiesta Club México) Arxivat 2012-01-07 a Wayback Machine..
* Plan 70/30 Ford Fiesta (Ford Fiesta Argentina Plan Ovalo) Arxivat 2010-11-20 a Wayback Machine..
* Ford Fiesta (Models a l'Argentina) Arxivat 2011-12-29 a Wayback Machine..
* Ford Fiesta (Ford Espanya) Arxivat 2006-11-18 a Wayback Machine..
* Ford Fiesta (Ford Venezuela) Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine..
# Cetopsis starnesi

Cetopsis starnesi és una espècie de peix de la família dels cetòpsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: nord-oest del Riu de La Plata i sud del riu Madeira.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Spix, J. B. von & L. Agassiz, 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam: Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48;, Part 2: 83-138, Pls. 49-101.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Vari, R. P., Ferraris, C. J. Jr. & de Pinna, M. C. C., 2005. The Neotropical whale catfishes (Siluriformes: Cetopsidae: Cetopsinae), a revisionary study. Neotropical Ichthyology, 3 (2): 127-238.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* De Pinna, M.C.C., 1995. Monophyly and phylogenetic diagnosis of the family Cetopsidae, with synonymization of the Helogenidae (Teleostei: Siluriformes). Smithson. Contrib. Zool. (571):1-26.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R.P. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Cetopsidae (Whale catfishes). p. 257-260. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Marda (Salfit)

Marda (àrab: مرده, Marda) és una vila palestina de la governació de Salfit, a Cisjordània, 18 kilòmetres al sud-oest de Salfit. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 1.192 habitants el 2007. Al sud de la vila hi ha l'assentament israelià d'Ariel.

## Referències

* ↑ 2007 PCBS Census Arxivat 2010-12-10 a Wayback Machine. Palestinian Central Bureau of Statistics. p. 112.
* ↑ House Demolitions warnings in Kafr ad Dik village Applied Research Institute Jerusalem 2007-05-07.
# Haret (cràter)

Haret és un petit cràter d'impacte que es troba a la regió sud de la cara oculta de la Lluna, enmig del triangle de cràters format per Bose al nord-est, Cabannes al sud-est i Abbe a l'oest. La regió pròxima al cràter és relativament plana, encara que està marcada amb nombrosos cràters recents en forma de bol.
La forma de Haret és generalment circular, amb una inflor exterior en el bord sud-oest on un cràter més petit s'ha fusionat amb la formació. Presenta un altre impacte encara més petit en el bord nord-est. El sòl interior ha estat inundat en el passat per lava basàltica, deixant el nivell interior i la vora exterior gairebé integrats per complet en el terreny circumdant. Vist des de lluny, el sòl interior manca de trets distintius, amb només un parell d'impactes petits que marquen la seva superfície.
Deu el seu nom al matemàtic i astrònom romanès Spiru Haret.

## Cràters satèl·lit

Per convenció, aquests elements s'identifiquen als mapes lunars col·locant la lletra al costat del punt central del cràter més pròxim a Haret.
| Cràters satèl·lit | Haret Coordenades Diàmetre C 57° 12′ S, 172° 48′ O﻿ / ﻿57.2°S,172.8°O﻿ / -57.2; -172.8﻿ (Haret C) 30 km I 55° 42′ S, 175° 30′ O﻿ / ﻿55.7°S,175.5°O﻿ / -55.7; -175.5﻿ (Haret Y) 27 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Kozoïta-(Nd)

La kozoïta-(Nd) és un mineral de la classe dels carbonats que pertany al grup de la kozoïta. Rep el seu nom del químic Kozo Hanashima (1925-1985), pioner en l'estudi de la química dels minerals de terres rares al Japó.

## Característiques

La kozoïta-(Nd) és un carbonat de fórmula química (Nd,La,Sm,Pr)(CO₃)(OH). És l'anàleg amb neodimi de la kozoïta-(La). Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kozoïta-(Nd) pertany a «05.DC - Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations grans» juntament amb els següents minerals: ancylita-(Ce), calcioancylita-(Ce), calcioancylita-(Nd), gysinita-(Nd), ancylita-(La), kozoïta-(La), kamphaugita-(Y), sheldrickita, thomasclarkita-(Y), peterbaylissita, clearcreekita i niveolanita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Niikoba, a Hizen-cho, a la prefectura de Saga (Kyushu, Japó). A la mateixa zona, també ha estat trobada a Mitsukoshi. Fóra del Japó, també ha estat descrita a Stetind (Nordland, Noruega) i a Rejkovo (Regió de Banská Bystrica, Eslovàquia).

## Referències

* ↑ «Kozoite-(Nd)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 maig 2016].
# NGC 3271

NGC 3271 és una galàxia espiral barrada a la constel·lació de la Màquina Pneumàtica. Amb una magnitud d'11,7, és la galàxia espiral més brillant del cúmul de la Màquina Pneumàtica, que s'hi troba a uns 40,7 megaparsecs (137,7 milions d'anys llum) de distància.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Karen Masters «Groups of Galaxies in the Two Micron All Sky Redshift Survey» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2, 01-02-2007, pàg. 790–813. DOI: 10.1086/510201.
* ↑ «Redshift observations in the Hydra-Centaurus region». Astronomical Journal, 1992, pàg. 11–27. DOI: 10.1086/116037.
* ↑ R. Brent Tully «Galaxy groups: a 2MASS catalog». Astronomical Journal, 5, 2015, pàg. 171. DOI: 10.1088/0004-6256/149/5/171.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* ↑ «Wolfram|Alpha: Making the world's knowledge computable».
* ↑ Dirsch, B.; Richtler, T.; Bassino, L. P. (PDF) Astronomy and Astrophysics, 408, 3, 01-09-2003, pàg. 929–939. arXiv: astro-ph/0307200. Bibcode: 2003A&A...408..929D. DOI: 10.1051/0004-6361:20031027 [Consulta: 10 març 2012].
# Gao Beibei

Gao Beibei (8 de febrer de 1975) és una esportista xinesa que va competir en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les, guanyadora d'una medalla de plata al Campionat Mundial de Piragüisme de 1995 en la prova de K4 500 m.
Va participar en els Jocs Olímpics d'Atlanta 1996, on va finalitzar quarta en la prova de K4 500 m, i eliminada en les semifinals de la prova de K1 500 m.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Esdeveniment |
| 1995 | Duisburg ( Alemanya) | 2 | K4 500 m |

## Referències

* ↑ Gao Beibei en Canoeresults.eu (en anglès).
* ↑ Llesta de medallistes olímpics i mundials en piragüisme (1936-2007): part 1, part 2. Federació Internacional de Piragüisme (anglès)
* ↑ Gao Beibei Arxivat 2011-01-19 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).

## Enllaços externs

* ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 1: flatwater (now sprint): 1936–2007 at WebCite (archived 2009-01-21). Arxius addicionals: Wayback Machine (archived 2010-01-05).
* ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 2: rest of flatwater (now sprint) and remaining canoeing disciplines: 1936–2007 at WebCite (archived 2009-11-09)
* «Gao Beibei». Olympics at Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. Arxivat 2011-01-19 a Wayback Machine.
# Freiherr

Freiherr (abreujat com Frhr.) és un títol de noblesa d'Alemanya i de l'Imperi Austrohongarès; és l'equivalent al títol de baró. El nom significa «senyor lliure». L'esposa d'un freiherr s'anomena freifrau i la seva filla rep el nom de freiin. Tradicionalment denota el segon nivell per sota de la noblesa, per sobre de ritter (cavaller) i edler i per sota de graf (comte) i herzog (duc).
El títol de Freiherr deriva de la situació geopolítica històrica en la qual un propietari manté un títol alodial sobre la seva terra, a diferència d'un baró ordinari que originàriament era un cavaller (Ritter), vassall d'un senyor més alt o d'un sobirà, i a diferència d'un Ministerialis alemany, que havia de proporcionar serveis administratius a un senyor. Un Freiherr de vegades exercia hereditàriament prerrogatives administratives i judicials.
Malgrat que aquest títol va ser oficialment abolit l'any 1918, en el cas d'Àustria, i a Alemanya el 1919, legalment es van transformar tots els títols nobiliaris en una part del cognom. Encara es fa servir com a part del nom familiar i en alguns cercles d'alta societat. També s'utilitza a Suècia, Dinamarca, Noruega i Finlàndia, (en finès es diu vapaaherra).

## Referències

* "Freiherr -- Britannica Online Encyclopedia", Britannica Online Encyclopedia, 2008, webpage: EB-Freiherr
# Chirixalus dudhwaensis

Chirixalus dudhwaensis és una espècie d'amfibi que viu a l'Índia i, possiblement també, al Nepal.

## Referències

* Dutta, S., Ohler, A. & Sengupta, S. 2004. Chirixalus dudhwaensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 d'abril del 2008.
# MSK

MSK té els següents significats:
* Escala Medvedev-Sponheuer-Karnik, escala de mesura d'intensitat dels terratrèmols
* Moviment Socialista del Kurdistan, partit polític històric del Kurdistan
* Modulació per desplaçament mínim (del seu nom en anglès Minimum-Shift Keying), modulació per desplaçament de freqüència usada en telefonia mòbil
# Valdehorna

Valdehorna és un municipi de la província de Saragossa, a la comunitat autònoma d'Aragó i enquadrat a la comarca de la Camp de Daroca.
# Kozo Arai

Kozo Arai (Prefectura d'Hiroshima, 24 d'octubre de 1950) és un futbolista japonès que disputà 47 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Nerbion

El Nerbion (en basc Nerbioi; en castellà Nervión) és un riu del País Basc. També es coneix com a sistema Nerbioi-Ibaizabal. Rep el nom en homenatge a l'emperador romà Nerva. Neix al límit entre les províncies de Burgos i Àlaba a la localitat alabesa d'Urduña, a 800 m d'altitud. Forma un espectacular salt a Delika (Àlaba). Desemboca a la ria o estuari de Bilbao després d'unir-se al riu Ibaizabal.
El riu Ibaizabal és considerat sovint el principal afluent del Nerbioi (per la dreta). Altres autors consideren que l'Ibaizabal és el riu principal, i que rep al seu principal afluent, el Nerbioi, per l'esquerra. El riu, especialment en els seus 25 km finals, estava molt contaminat fins que l'any 2009 es van prendre les mesures per a descontaminar-lo.

## Afluents
### Per l'esquerra

* Larrunbe

### Per la dreta

* Riu Ibaizabal
* Riu Altube
** Riera Altube
** Riera Arnauri
* Riu Zeberio

## Referències

* ↑ «Nerbion». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Txus Díez: «Seis ríos vascos presentan niveles de contaminación superiores a las exigencias de la Unión Europea», Diario de Noticias de Álava, 2009-02-09.

## Enllaços externs

* Informació sobre la conca del riu Nerbion Arxivat 2013-06-30 a Wayback Machine. (castellà)
# Freija (Marroc)

Freija (en àrab افريجة, Ifrayja; en amazic ⴼⵔⵉⵊⴰ) és una comuna rural de la província de Taroudant, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.792 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Chirio Forno d'Asolo

El Chirio Forno d'Asolo (codi UCI: FCL) és un equip ciclista femení italià que va tenir categoria UCI Women's Team de 2002 a 2013.
Creat al 1991, també se la conegut com a USC Chirio Forno d'Asolo o Forno d'Asolo Colavita. El 2014 es va fusionar amb Pasta Zara-Cogeas, creant així el Forno d'Asolo-Astute. A partir del 2015 es converteix en equip amateur adoptant diferents noms.

## Principals resultats

* A les proves de la Copa del món:
** Volta a Nuremberg: Giorgia Bronzini (2005)
** Tour of Chongming Island World Cup: Tetiana Riabtxenko (2013)
* Altres:
** Gran Bucle femení: Zinaïda Stahúrskaia (2002)
** Volta a Turíngia femenina: Zulfià Zabírova (2002)

## Classificacions UCI

Aquesta taula mostra la plaça de l'equip a la classificació de la Unió Ciclista Internacional a final de temporada i també la millor ciclista en la classificació individual de cada temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2002 | 6è | Zinaïda Stahúrskaia (7a) |
| 2003 | 12è | Regina Schleicher (8a) |
| 2004 | 16è | Jolanta Polikevičiūtė (53a) |
| 2005 | - | Giorgia Bronzini (10a) |
| 2006 | 23è | Tetiana Stiàjkina (90a) |
| 2007 | 20è | Clemilda Fernandes (48a) |
| 2008 | 15è | Tetiana Stiàjkina (39a) |
| 2009 | 25è | Janildes Fernandes (111a) |
| 2010 | 22è | Edita Janeliūnaitė (136a) |
| 2011 | 7è | Giorgia Bronzini (6a) |
| 2012 | 28è | Patricia Schwager (93a) |
| 2013 | 16è | Clemilda Fernandes (30a) |
Del 2002 al 2013 l'equip va participar en la Copa del món. Abans de la temporada 2006 no hi havia classificació per equips, i es mostra la millor ciclista en la classificació individual.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2002 | - | Zinaïda Stahúrskaia (32a) |
| 2003 | - | Regina Schleicher (2a) |
| 2004 | - | - |
| 2005 | - | Giorgia Bronzini (4a) |
| 2006 | - | Vera Carrara (119a) |
| 2007 | - | - |
| 2008 | 21è | Jolanta Polikevičiūtė (42a) |
| 2009 | - | - |
| 2010 | 34è | Olena Olinyk (108a) |
| 2011 | 21è | Giorgia Bronzini (23a) |
| 2012 | - | Sari Saarelainen (90a) |
| 2013 | 12è | Tetiana Riabtxenko (8a) |

## Composició de l'equip

2008 :
2009 :
2010 :
2011 :
2012 :
2013 :

## Referències

* ↑ Rànquings a la pàgina de l'UCI

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2020-08-08 a Wayback Machine.
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
# Valdefuentes de Sangusín

Valdefuentes de Sangusín és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 374 | 344 | 309 | 301 |
# L'home de la màscara de ferro (desambiguació)

«L'home de la màscara de ferro» té aquests significats:
* L'home de la màscara de ferro, misteriós personatge francès dels segles XVII-XVIII
* Cinema:
** L'home de la màscara de ferro (pel·lícula de 1939), pel·lícula dirigida per James Whale
** The Man in the Iron Mask (pel·lícula de 1977), telefilm dirigit per Mike Newell
** L'home de la màscara de ferro (pel·lícula de 1998), pel·lícula dirigida per Randall Wallace
# Gneu Corneli Cinna Magne

Gneu Corneli Cinna Magne (en llatí Cneus Cornelius Cinna Magnus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Cornèlia, i de la família dels Cinna.
Era fill de Luci Corneli Cinna i net de Pompeu Magne per part de la seva mare Pompeia Va ser seguidor de Marc Antoni, però Octavi August el va perdonar, el va nomenar àugur i finalment el va nomenar cònsol l'any 5.
Els seus avis materns van ser els triumvirs romans Pompeu i Múcia Tèrcia, mentre que els avis paterns eren el cònsol Luci Corneli Cinna i una dona romana sense nom conegut. Cinna va ser l'únic net de Pompeu que va tenir el nom 'Magne', i també l'únic net que portava en part el seu nom.
L'any 4, Cinna i Emília Lèpida, la neta del triumvir Marc Emili Lèpid, van participar en una conspiració contra l'emperador romà August.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Londres: Walton and Maberly, 1861, p. Vol. I, p. 755.