OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# European Challenge Cup

La European Challenge Cup, coneguda com a Parker Pen Shield del 2001 al 2003 i Parker Pen Challenge Cup del 2003 al 2005 per raons de patrocini, és la segona competició europea de rugbi a 15 en importància per darrere de la Heineken Cup.
Hi participen clubs d'Anglaterra, França, Gal·les, Irlanda, Escòcia, Itàlia, Romania, i en algunes ocasions, Espanya i Portugal, segons un sistema d'eliminatòries. Fins a l'any 2002 s'havia disputat amb una primera fase de grups.
La competició s'inicià un any després de la creació de la Heineken Cup el 1996 amb el nom de Conferència Europea i fou reanomenada European Shield el 1999. Adoptà l'actual nom el 2002. El nom d'European Shield fou adoptat aleshores per una nova competició on prengueren part aquells clubs de l'European Challenge Cup que no s'havien classificat per la segona fase de la competició.

## Historial

| Any | Campió | Marcador | Finalista | Seu |
| 1997 | CS Bourgoin-Jallieu | 18-9 | Castres Olympique | Stade de la Méditerranée, Besiers |
| 1998 | US Colomiers | 43-5 | SU Agen | Stade des Sept Deniers, Tolosa de Llenguadoc |
| 1999 | ASM Clermont Auvergne | 35-16 | CS Bourgoin-Jallieu | Stade de Gerland, Lió |
| 2000 | Section Paloise | 34-21 | Castres Olympique | Stade des Sept Deniers, Tolosa de Llenguadoc |
| 2001 | NEC Harlequins | 42-33 | RC Narbonne | Madejski Stadium, Reading |
| 2002 | Sale Sharks | 25-22 | Pontypridd RFC | Kassam Stadium, Oxford |
| 2003 | London Wasps | 48-30 | Bath Rugby | Madejski Stadium, Reading |
| 2004 | NEC Harlequins | 27-26 | ASM Clermont Auvergne | Madejski Stadium, Reading |
| 2005 | Sale Sharks | 27-3 | Section Paloise | Kassam Stadium, Oxford |
| 2006 | Gloucester RFC | 36-34 (pròrroga) | London Irish | The Stoop, Londres |
| 2007 | ASM Clermont Auvergne | 22-16 | Bath Rugby | The Stoop, Londres |
| 2008 | Bath Rugby | 24-16 | Worcester Warriors | Kingsholm Stadium, Gloucester |
| 2009 | Northampton Saints | 15-3 | CS Bourgoin-Jallieu | Twickenham Stoop, Londres |
| 2010 | Cardiff Blues | 28-21 | RC Toulon | Stade Velodrome, Marsella |
| 2011 | Harlequins | 19-18 | Stade Français | Cardiff City Stadium, Cardiff |
| 2012 | Biarritz olympique Pays Basque | 21-18 | RC Toulon | Twickenham Stoop, Londres |
| 2013 | Leinster | 34-13 | Stade Français | RDS Arena, Dublín |
| 2014 | Northampton Saints | 21-18 | Bath Rugby | Arms Park, Cardiff |
| 2015 | Gloucester Rugby | 19-13 | Edinburgh Rugby | Twickenham Stoop, Londres |

## Vegeu també

* Heineken Cup
* European Shield

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial
* (francès) Web oficial Arxivat 2007-06-07 a Wayback Machine.
# Estació de Poble Sec

Mapa Metro Línia 2 :
Mapa Metro Línia 3 :
Poble Sec (antigament anomenada Parlament) és una estació de la L3 del Metro de Barcelona situada sota l'Avinguda Paral·lel entre els districtes de Sants-Montjuïc i l'Eixample de Barcelona.
L'estació va entrar en servei el 1975 com a part de la Línia IIIB amb el nom de Parlamento fins que el 1982 amb la reorganització dels números de línies i canvis de nom d'estacions va adoptar el nom actual.
Es preveu la construcció d'una nova estació per la L2, tancant el tram fins a Paral·lel.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Zona Universitària | Espanya | Paral·lel | Trinitat Nova |
| Projectat |||||
| Aeroport T1 | Montjuïc | Sant Antoni | Badalona Pompeu Fabra |
| Sant Feliu | Espanya | Paral·lel | Trinitat Vella |
| Font perllongament: PDI 2009-2018. |||||

## Accessos

* Av. Paral·lel-Manso
* Av. Paral·lel-Teodor Bonaplata
* Av. Paral·lel-Parlament

## Referències

* ↑ «PDI de la regió metropolitana de Barcelona 2009-2018: Programa AX (ampliació de xarxa)» (PDF). Autoritat del Transport Metropolità, 2009. Arxivat de l'original el 2014-02-21. [Consulta: 21 setembre 2010].

## Vegeu també

* Línia 2 del metro de Barcelona
* Línia 3 del metro de Barcelona
* Metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Englesqueville-la-Percée

Englesqueville-la-Percée és un municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 93 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Englesqueville-la-Percée era de 93 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 73 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 27 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 73 habitatges eren cases. Dels 42 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris, 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 7 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Englesqueville-la-Percée el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 12 |
| 8 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 12 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 37 eren actives i 18 eren inactives. De les 37 persones actives 36 estaven ocupades (19 homes i 17 dones) i 1 aturada (1 home). De les 18 persones inactives 6 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Englesqueville-la-Percée hi havia 18 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 852 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Englesqueville-la-Percée a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Englesqueville-la-Percée a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Església de Sant Martí de Surroca

Sant Martí de Surroca és una església del municipi d'Ogassa (Ripollès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'església de Sant Martí de Surroca es troba aïllada prop d'una cinglera de la serra Cavallera.

## Descripció

Està orientada a llevant i la seva planta és de nau única amb absis semicircular com a capçalera. La coberta de la nau és de volta de canó, amb un arc faixó a l'últim quart. L'absis és cobert amb volta de quart d'esfera i separat de la nau per un plec del mur, mentre que l'exterior està decorat per arcuacions cegues i bandes llombardes i té una finestra lleugerament descentrada de l'eix de l'església. La portada, situada a la paret sud, és d'una arcada formada per grans dovelles i guardapols. A l'extrem de ponent se li va afegir a principis del XVI un campanar que segueix l'estructura de la nau, té dos pisos i està cobert a doble vessant.
Les modificacions que l'església ha sofert al llarg del temps han estat eliminades per una restauració feta l'any 1986 per l'arquitecte J.M. de Ribot. Es va refer la volta, es suprimiren les capelles laterals i la sagristia que encobria part de l'absis, es van separar les cobertes de la nau i de l'absis (abans seguides) i es feren dues finestres noves a la unió de l'absis i la nau a la paret sud.

## Història

L'església està documentada des del 1090 i el 1104 fou reedificada i tornada a consagrar, el que fa pensar que ja era un edifici antic. L'any 1410 hi ha importants obres de consolidació documentades a un permís del bisbe Alfons de Tous. El campanar afegit a principis del XVI està documentat a les visites pastorals, així com a altres obres el 1576 i 1595. El 1774 es feren les últimes obres importants fins a la restauració de 1986.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Sant Martí de Surroca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Estat d'Oaxaca

L'estat d'Oaxaca és un dels 31 estats de Mèxic, localitzat a l'Istme de Tehuantepec. Limita a l'oest amb l'estat de Guerrero, al nord-oest amb l'estat de Puebla, al nord amb l'estat de Veracruz, a l'est amb Chiapas i al sud amb l'oceà Pacífic. El nom de l'estat prové del nàhuatl huaixiacac, que en català significa "en la punta dels guajes". El "guaje" és un arbre de la regió que produeix beines vermelles. Oaxaca és la llar històrica dels pobles zapoteques i mixteques. El president Benito Juárez, era originari del poble San Pablo Guelatao, d'aquest estat, i fou el primer president d'origen indígena del continent americà.

## Història

La capital de l'estat és la ciutat d'Oaxaca de Juárez, originalment anomenada Nova Antequera. L'estat està dividit en 570 municipis (és l'estat amb el nombre més gran de municipis a Mèxic). La principal activitat econòmica és l'agricultura; es produeix canya de sucre, llimona, taronja, alfals, ordi, blat de moro, alvocat, pinya americana, arròs, meló, síndria, maguei (atzavara) i tabac. La indústria turística és molt important: la ciutat d'Oaxaca és una de les principals destinacions d'arquitectura colonial del país. A l'estat també es troben les platges de Huatulco i Puerto Escondido. Més del 30% de la població de l'estat parla una llengua ameríndia, principalment el mixtec, zapotec, el mazateca, el mixe i el txinanteca. A Oaxaca es parlen més llengües ameríndies que no pas a qualsevol altre estat del país.

## Referències

* ↑ «Oaxaca | enciclopèdia.cat». [Consulta: 21 setembre 2018].
* ↑ B, Estado Libre y Soberano de OaxacaEntidad federativa de México; hab, era Escudo Mapa de OaxacaEntidadEntidad federativa • País MéxicoPoblación• Total3 801 962; hab.Gentiliciooaxaqueño. «Estado de Oaxaca (México) - EcuRed» (en castellà). [Consulta: 16 juliol 2019].

## Vegeu també

* Santiago Matatlan
* San José Chinantequilla
* Dios nunca muere
# Eure i Loir

Eure i Loir (28) (Eure i Lori antigament, Eure-et-Loir en francès) és un departament francès de la França metropolitana que pren el seu nom dels rius Loir i Eure. El departament està adscrit administrativament a la regió de Centre-Vall del Loira.

## Història

Eure i Loir va ser un dels vuitanta-tres departaments primigenis creats durant la Revolució Francesa, el 4 de març de 1790 (en aplicació de la llei del 22 de desembre de 1789). Va ser creat a partir d'àrees pertanyents a les antigues províncies de l'Orleanès i de Perche.

## Economia

Eure i Loir és un departament de tradició agrícola (Beauce). Alhora és capdavanter en tres àrees:
* la Cosmetique valley, el primer pol francès de la indústria de la cosmètica i de la perfumeria
* la indústria farmacèutica
* la indústria agroalimentària

## Política

L'any 2004 Albéric de Montgolfier (UMP) va ser reelegit com a president del Consell General d'Eure i Loir amb els vots dels consellers del seu propi partit, així com amb els vots de la UDF i dels no-adscrits de dreta (16 vots). Les principals atribucions del Consell General són votar el pressupost del departament i escollir d'entre els seus membres una comissió permanent, formada per un president i diversos vicepresidents, que serà l'executiu del departament.

## Vegeu també

* Llista de municipis d'Eure i Loir
* Llista de cantons d'Eure i Loir

## Enllaços externs

* Consell General d'Eure i Loir (francès)
# Felina de Menerbés

Felina de Menerbés (en francès Félines-Minervois) és un municipi occit+a del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Felip (antipapa)

Felip (o Filip) va ser antipapa durant un sol dia, el 31 de juliol de 768.
A l'estiu del 768, un grup de notables conduïts pel primicer Cristófol i una guarnició que havia enviat Desideri de Llombardia va aconseguir apoderar-se de l'impostor, Constantí II (antipapa), li van treure els ulls i el van tancar en un convent.
Desideri, va aprofitar llavors l'ocasió per nomenar Felip, que tenia sobre Constantí l'avantatge de ser monjo. El van entronitzar al Palau del Laterà, però aquest mateix dia va ser deposat. No es va resistir i va tornar al convent de Sant Vito. Seguidament els francs van triar a Esteve III, sacerdot sicilià que tenia assegurat el seu reconeixement per part dels successors de Pipí el Breu: Carles i Carleman.

## Referències

* ↑ Una llista completa dels antipapes en la Història de l'Església Catòlica
* ↑ Apeles Santoralia, José. El Papa ha muerto, ¡viva el Papa!: cómo cambia el poder en el Vaticano., 2005, p. 293. «pag. 145»
* ↑ «Història Papal». Arxivat de l'original el 2015-09-26. [Consulta: 12 desembre 2012].
# Fago. Si et diuen que el teu germà és un assassí

Fago. Si et diuen que el teu germà és un assassí és un llibre que tracta de les conseqüències posteriors a l'assassinat d'un home al poble de Fago, en la impossibilitat de trobar proves concloents sobre qui va ser l'autor o autors, una auto inculpació i el tractament de l'episodi per l'entorn familiar, l'entorn ciutadà, el legal i el periodístic. Es tracta d'un llibre en el que amb un estil periodístic que fa recordar A sang freda de Truman Capote, l'autor Carles Porta fa una descripció dels esdeveniments que se succeïren just després de l'assassinat ocorregut en el poble de Fago, a l'Alt Aragó l'any 2007.
"Fago" és una narració feta en tercera persona en la que cada personatge és entrevistat per l'autor, amb el que s'exposa cada opinió i posició en el drama. L'obra va rebre el premi Huertas Claveria de l'any 2012.
En aquest relat periodístic, desenvolupat mitjançant nombroses entrevistes i un treball narratiu que fa fàcil la lectura del llibre, trobem la descripció d'uns particulars valors humans en els caràcters dels dos principals personatges, com per exemple la determinació, l'escrupolositat, l'estimació incondicional i el patiment, sense descuidar el tractament (menys profund) que es dona a altres participants en el drama fent el paper que els corresponia per la seva professió, per la seva proximitat en l'esdeveniment, policies, advocats, jutge, periodistes, veïns, etc.

## Sinopsi

En un petit poble a les portes del Pirineu aragonès es comet un assassinat. La víctima n'és l'alcalde del poble i pel seu tarannà ha despertat força enemistats entre diversos pobladors. La determinació de qui es declara autor de l'assassinat dibuixa una figura de voluntat inextricable, individual, reservada, que es pot trobar en persones que desenvolupen quadres psicològics en persones esquerpes, determinades, de voluntat ferma, decidits a arribar a una fi sense rendir-se.
L'altre personatge, potser el que atreu més l'interès del periodista, interès que transmet al lector, mostra la vessant humana de qui, també amb ferma determinació, estima, respecta i es sacrifica per un familiar que és el seu germà, acusat d'assassinat, sense preguntar-se si això és correcte, bo, merescut, necessari o obligat, i amb la convicció de la seva innocència.

## Bibliografia

* Fago. Si et diuen que el teu germà és un assassí. Carles Porta i Gaset. Editorial La Campana. Barcelona 2012. ISBN 978-84-96735-66-8
* http://www.ccma.cat/324/Carles-Porta-guanya-el-premi-Huertas-Claveria-de-periodisme-amb-Fago/noticia/1636632/
* La Vanguardia, 3 de juny de 2007, pag 30

## Referències

* ↑ La Vanguardia, 3 de juny de 2007, pag 30
* ↑ http://www.ccma.cat/324/Carles-Porta-guanya-el-premi-Huertas-Claveria-de-periodisme-amb-Fago/noticia/1636632/
# Festes de Sant Froilà de Lugo

Les festes de Sant Froilà (en gallec: festas de San Froilán) se celebren a la ciutat de Lugo entre el 4 i el 12 d'octubre. Giren al voltant del 5 d'octubre, dia en què el santoral catòlic commemora el dia de Sant Froilà.
Se celebren des de 1754 i van ser declarades d'Interès Turístic Nacional pel Ministeri d'Indústria i Turisme l'any 2006. En l'actualitat són organitzades exclusivament per l'Ajuntament de Lugo.
El major reclam de les festes són les casetes del camp de la fira on es prepara el tradicional pop á feira. Les jornades principals de les festes són la del patró (5 d'octubre) i el diumenge següent, anomenat Domingo das Mozas. Tradicionalment, els principals esdeveniments consistien en revetlles, actuacions teatrals i de ninots i competicions esportives. Avui en dia, a aquestes activitats, s'hi afegeixen moltes d'altres, com concerts, fires d'artesania... El que continua sent obligat és fer una visita a les barracas o atraccions de fira.

## Referències

* ↑ El Sant Froilà de Lugo, declarat Festa d'Interès Turístic Nacional

## Enllaços externs

* Informació al portal de turisme de Galícia (castellà)
# Font dels Cabanyals

La Font dels Cabanyals és una font del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situada a 567,2 metres d'altitud, a la dreta del Rossinyol, a prop i al nord de la masia de Cabanyals.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic]: Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0.

## Enllaços externs

* La Font dels Cabanyals en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Font dels Alls

La font dels Alls és una font del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local. És una font pública amb fanal a la part superior. Té un sol broc, amb abeurador adossat i una columna central de pedra. El conjunt respon a les característiques del llenguatge eclèctic.

## Història

La font dels Alls va construir-se el mes de novembre de 1890. La pedra i l'aixeta provenien de la font que anteriorment es trobava al cancell de la desapareguda caserna. L'abeurador estava abans col·locat a la cantonada entre el carrer de Consellers i la rambla de San Francesc.

## Referències

* 1 2 «Font dels Alls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].

## Enllaços externs

* Font dels Alls, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Façana d'habitatge al carrer Major, 57 (la Sénia)

La Façana d'habitatge al carrer Major, 57 és una obra de la Sénia (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Façana d'un edifici refet del tot a l'interior, situat a un carreró, sense sortida, del carrer Major, típic del traçat urbà medieval. Consta de planta i dos pisos; a la planta baixa ampla porta amb llinda i rebranques de pedra, avui pintades; en el 1er. pis balcó ampitador emmarcat per dues pilastres adossades amb capitell de tipus corinti i dues petites cornises-motllura horitzontals; a sobre de la motllura superior un cap de lleó rodejat de tres fulles grans semblants a l'acant; en el segon pis balcó ampitador sense cap ornament, amb la barra on es col·locava la corriola a sobre. El mur és de maçoneria arrebossada i pintada. És l'única façana del carrer Major que presenta algun tipus de decoració.

## Referències

* ↑ «Façana d'habitatge al carrer Major, 57». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].
# F2

F2 té els següents significats:
* Informàtica: tecla F2 segona tecla de funció.
* Esports: Fórmula 2, competició automobilística creada el 1948 per la Federació Internacional de l'Automòbil
* Velocitat d'un tornado de més de 180 km/h en l'escala Fujita-Pearson
# FAIR

FAIR, acrònim de Findable, Accessible, Interoperable and Reusable (trobable, accessible, interoperable i reusable en anglès), és un conjunt de recomanacions de propietats per a les dades. El terme s'utilitza per primera vegada el 2016 en una publicació d'un consorci de científics i organitzacions per tal de simplificar la descripció de les recomanacions de gestió de dades que s'hi proposaven.

## Suport

El G20 en la Cimera del G-20 de Hangzhou va emetre una declaració a favor dels principis FAIR en la recerca.
L'Associació de Biblioteques Europees de Recerca va recomanar-ne l'adopció el 2018.

## Vegeu també

* Cultura remix
* Accés obert
* Pla de gestió de dades

## Referències

* ↑ Wilkinson, Mark D.; Dumontier, Michel; Aalbersberg, IJsbrand Jan; Appleton, Gabrielle; Axton, Myles «The FAIR Guiding Principles for scientific data management and stewardship» (en anglès). Scientific Data, 3, 15-03-2016, pàg. 160018. DOI: 10.1038/sdata.2016.18. ISSN: 2052-4463.
* ↑ G20 leaders. «European Commission - PRESS RELEASES - Press release - G20 Leaders' Communique Hangzhou Summit». European Commission, 05-09-2016.
* ↑ «European Commission embraces the FAIR principles - Dutch Techcentre for Life Sciences», 20-04-2016.
* ↑ Association of European Research Libraries. «Open Consultation on FAIR Data Action Plan - LIBER», 13-07-2018.

## Enllaços externs

* Dades FAIR i publicació semàntica, una declaració del laboratori del primer autor de l'article original
* Guia per a les dades FAIR