OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Berlanga

«Berlanga» té aquests significats:
* Topònims:
** Berlanga (Badajoz), municipi de la província de Badajoz a la comunitat autònoma d'Extremadura
** Berlanga del Bierzo, municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** Berlanga de Duero, municipi a la província de Sòria a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** Estadi Tomás Berlanga, camp del Sporting Club Requena
* Biografies:
** Fidel García Berlanga (Camporrobles, Plana d'Utiel, 1859 - Utiel, 1914), advocat, polític i terratinent valencià
** José García-Berlanga Pardo (Utiel, 1886 - 1952), advocat i polític valencià
** Luis García Berlanga (València, 1921 - 2010), guionista i director de cinema valencià
# František Kolenatý

František Kolenatý (Praga, 29 de gener de 1900 - Praga, 24 de febrer de 1956) és un exfutbolista txec de la dècada de 1920.
Fou 28 cops internacional amb la selecció txecoslovaca amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 i 1924.
Pel que fa a clubs, defensà els colors d'Sparta Praga i Bohemians Praga.

## Referències

* ↑ František Kolenatý's profile at Sports Reference.com Arxivat 16 December 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ František Kolenatý - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* ↑ František Kolenatý a National-Football-Teams.com (anglès)
# Pilarets oratori

Els pilarets oratori són un conjunt de pilars de Cervera (Segarra) protegits com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció
### Pilaret de Sant Antoni

Està relacionat amb l'existència de la font de Sant Antoni o font Guitarda. L'oratori, amb el parament arrebossat, està adossat a una paret de marge, és de planta rectangular i la fornícula del sant està protegida amb una reixa. La coberta és plana, de llosetes.

### Pilaret de la Mare de Déu del Pilar

Es tracta d'una construcció de planta semicircular i amb el parament arrebossat, l'oratori està situat sobre un podi que reprodueix el mateix perfil de la planta. La coberta està formada per una falsa cúpula i culminada per una creu de ferro. La fornícula o nínxol on s'encabeix la imatge forma un arc de mig punt. L'any 2005 se li col·locà una placa d'homenatge.

### Pilaret de la Mare de Déu de Montserrat

Està ubicat vora d'un camp de conreu de Castellnou d'Oluges, la seva construcció pertany a la mateixa tipologia de l'oratori de la Verge del Pilar vora del riu Ondara.

## Història

Aquests pilars, petits reductes de devoció esdevenen fites i guardians de camins, alhora que petits nuclis d'espiritualitat. Les motivacions constructives d'aquests elements eren d'índole religiosa i cultural, ja que s'erigien per tal de convidar a l'oració, com acció de gràcies. L'escultura d'un sant o marededeu en una font pot obeir al desig de què no s'acabi mai l'aigua, al costat d'un camp per a protegir la collita, com una fita, per protegir contra malalties, per a protegir els habitatges. A part de la representació de la Mare de Déu, els sants més freqüents són: Santa Bàrbara, Santa Magdalena, Sant Antoni o Sant Roc.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pilarets oratori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2021].
# Hrvatska radiotelevizija

Hrvatska radiotelevizija (en català, “radiotelevisió croata”), també abreujada en HRT, és una empresa pública de ràdio i televisió de Croàcia. Fou fundada el 1926 i posseeix quatre canals de televisió, tres emissores de ràdio, amb vuit canals de ràdio locals i un de web multimèdia. L'empresa va formar part de la ràdio i televisió iugoslava fins al 1991, quan Croàcia va obtenir la seva independència. l'HRT està dividida en tres ens públics més: ràdio (Hrvatski radio), televisió (Hrvatska televizija) i la productora musical Glazbena proizvodnja. L'HRT es finança ajudant-se d'un impost mensual i d'anuncis publicitaris. És membre de la Unió Europea de Radiodifusió des del 1993, amb la qual cosa pot participar en programes paneuropeus com el concurs d'Eurovisió.

## Enllaços externs

* http://www.hrt.hr/
# Cadinè

Cadinè és el nom químic trivial d'un cert nombre d'hidrocarburs isomèrics que es dona en una àmplia varietat de plantes que produeixen oli essencials. El nom deriva del Càdec (Juniperus oxycedrus L.), ja que el compost fou aïllat per primera vegada a partir de l'oli d'aquest arbust.
Químicament, els cadinès són sesquiterpens bicíclics. A causa del gran nombre gran d'isòmers coneguts, aquesta classe de composts s'ha subdividit en quatre subclasses basades en l'estereoquímica relativa al grup d'isopropil i els dos àtoms de carboni de la molècula bicíclica. El nom cadinè és ara pròpiament utilitzat només per a la primera subclasse, que inclou els composts originalment aïllats de l'oli de càdec.
* Esquelet dels cadinens
* Estereoquímica del cadinè
* Estereoquímica del muurolè
* Estereoquímica de l'amorfè
* Estereoquímica del bulgarè

## Referències

* ↑ «Cadinè». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Empresa fantasma

Una empresa fantasma, o també societat pantalla, és una societat que és utilitzada per realitzar operacions empresarials simulades i que no té actius reals i serveix de "pantalla" per alguna empresa que tenen per única finalitat evadir impostos i corrupció bancària. El funcionament d'una societat pantalla es basa en el fet que una empresa crea en un paradís fiscal una societat, normalment aquesta última és creada per un testaferro. El fet que una empresa estigui en un paradís fiscal, normalment, és perquè els impostos són gairabé nuls. Llavors l'empresari aconsegueix més productes amb menors impostos.

## Referències

* ↑ http://www.forbes.com.mx/una-empresa-fantasma/#gs.cxcKCAQ
* ↑ http://www.abogados365.com/articulos/que-son-las-sociedades-pantalla-y-para-que-se-usan
* ↑ http://www.economiafulltime.com/2012/09/como-funciona-una-sociedad-pantalla.html Arxivat 2014-03-28 a Wayback Machine.
# Violència socioeconòmica

La violència socioeconòmica és una forma de violència que pot ser un mitjà per a fer la víctima més vulnerable a altres formes de violència. Un millor estatus econòmic no elimina necessàriament l'amenaça de violència.
Dins l'àmbit privat sol ser llevar-li els ingressos a la víctima, no permetre que tinga ingressos individuals o fer que no siga apta per a treballar mitjançant un maltractament físic que té aquest objectiu.
Dins l'àmbit públic és una causa i un efecte de les relacions de poder de gènere que dominen en una societat. Els tipus d'aquesta violència socioeconòmica són: la denegació a l'accés a l'ensenyament o a la feina remunerada (sobretot a una feina remunerada de manera igualitària), la denegació d'accés als serveis, l'exclusió a determinats treballs i la denegació de poder gaudir i exercir els drets civils, culturals, socials i polítics.

## Referències

* 1 2 Veur, 2011, p. 77.
* ↑ Veur, 2011, p. 78.

## Bibliografia

* Veur, Dennis van der; [et al]. Las cuestiones de género son importantes: manual sobre cómo abordar la violencia de género que afecta a los jóvenes. Madrid: Ministerio de Sanidad, Política Social e Igualdad, Centro de Publicaciones, 2011. ISBN 978-84-767071-2-8. (Edició oficial en anglès)
# Berlanga del Bierzo

Berlanga del Bierzo és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'El Bierzo. Inclou les poblacions de Langre i San Miguel de Langre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 499 | 459 | 396 | 409 |
# František Jaroslav Rypáček

František Jaroslav Rypáček (Hodětín, 7 d'octubre de 1853 - Brno, 30 de maig de 1917) fou un professor de secundària txec, un historiador de la literatura de Moràvia, poeta i escriptor.
Amb el pseudònim Jaroslav Tichý va escriure el llibret per a l'òpera L'inici d'un romanç de Leoš Janáček.
# Pilaret de Guissona

El Pilaret de Guissona és una obra de Guissona (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un pilaret de terme que trobem en el marge d'un camí, realitzant una funció similar a les creus de terme. Aquest està format per una estructura monolítica amb quatre cares i arestes poc definides. La seva base és gran i en la mesura que s'aixeca es va fent més estret. A la part superior del monolit trobem una fornícula, tancada amb una reixa de ferro, dins la qual s'alberga la imatge de la Verge amb el Nen.
Sota aquesta fornícula trobem un camp epigràfic amb la següent inscripció "FUNDADOR BAUTISTA PUIG 1925". Corona la capella una creu de ferro mig caiguda. La seva factura és molt senzilla, ja que no presenta cap element escultòric, més enllà de la imatge de la fornícula.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pilaret de Guissona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Cel en el cristianisme

En el cristianisme, el cel és tradicionalment la ubicació del tron de Déu i els àngels de Déu, i en la majoria de les formes de cristianisme és la residència dels morts justos en el més enllà. En algunes confessions cristianes s'entén com una etapa temporal abans de la resurrecció dels morts i el retorn dels sants a la Terra Nova.
Al Llibre dels Fets, Jesús ressuscitat puja al Cel on, tal com diu el Credo de Nicea, ara s'asseu a la dreta de Déu i tornarà a la terra en la Segona Vinguda. Segons l'ensenyament de l'Església catòlica, l'Església Ortodoxa i les Esglésies ortodoxes orientals, es diu que Maria, mare de Jesús, va pujar al cel sense la corrupció del seu cos terrenal; és venerada com a Reina del Cel.
Al Nou Testament, es troben conceptes sobre l'escatologia cristiana, el futur "regne del cel" i la resurrecció dels morts, especialment al llibre de l'Apocalipsi i a 1 Corintis 15.

## Referències

* ↑ «21 July 1999 | John Paul II». [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ Ehrman, Bart. Peter, Paul, and Mary Magdalene: The Followers of Jesus in History and Legend. Oxford University Press, USA. 2006. ISBN 0-19-530013-0

## Vegeu també

* Purgatori
* Infern en el cristianisme
# Huitzilac (municipi)

Huitzilac és un municipi de l'estat de Morelos. Huitzilac és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat d'Morelos. Limita al nord amb el municipi de Tlalpan en la Ciutat de Mèxic, al sud amb Cuernavaca, l'oest i a l'est amb l'estat de Mèxic.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Huitzilac Arxivat 2016-09-09 a Wayback Machine. (castellà)
# Cal Tarragó (Marçà)

Cal Tarragó és una obra de Marçà (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta composta, bastit de maçoneria arrebossada i pintada, de planta baixa, entresòl, pis i golfes i cobert per teulada a dos vessants. A la façana s'obren dues portes a la planta baixa, una d'elles d'àmplies dimensions, un petit balcó a l'entresòl, dos balcons amb una balconada al pis i dues finestretes a les golfes. Com a element a destacar cal fer referència a la gran portalada principal, de pedra i amb arrambadors per a carruatges, amb arc rebaixat i les inicials "JTL" i la data de 1872 a la clau. La porta, de fusta, és de dues dernes amb sengles portelles. És també interessant el balcó, de ferro forjat.

## Història

Cal situar la construcció com un edifici de substitució com un edifici de substitució d'un anterior. L'època correspon al moment d'esplendor a la comarca, abans de la fil·loxera. De mica en mica ha anat degradant-se, malgrat ser habitat de forma regular.

## Referències

* 1 2 «Cal Tarragó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Cal Tarragó». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Vicente Garcés Sanruperto

Vicente Garcés Sanruperto (Alcàsser, 1943 - València, 29 de gener de 2007) fou un neurocirurgià i sindicalista valencià.
Va ser secretari general de la Confederació Estatal de Sindicats Mèdics (CESM) entre 1989 i 1996.
Es va llicenciar en medicina per la Universitat de València el curs acadèmic 1968-1969. Després de dos anys com a professor ajudant de la càtedra d'Anatomia de la Facultat de Medicina de la mateixa universitat (1969-1971), es va especialitzar en neurocirurgia i va obtenir-ne el doctorat el 1972. Va realitzar treballs d'investigació sobre la «Irradiació hipofisiària amb rajos ultraviolats» amb els que va estudiar els efectes d'aquests rajos sobre el cercle neuroendocrí.
Després d'uns anys a Madrid, el 1975 va treballar en el servei de neurocirurgia de l'hospital de La Fe de València i va arribar a ser membre fundador de la Societat de Neurocirurgia de Llevant i soci de la Societat Luso-Espanyola d'aquesta especialitat. El 1982 començà la seua activitat sindicalista afiliant-se en el Sindicat Mèdic Independent de València (actual CESM-CV), del qual esdevé part del comité executiu tres anys després i va ocupar-ne la secretaria general en juny de 1989. L'any 1996 torna a València, continua treballant en el servei de neurocirurgia de La Fe i és nomenat president d'honor del sindicat mèdic de València.
A Alcàsser era conegut també pel malnom familiar de Petener. Va morir a València el 29 de gener de 2007, als 62 anys.

## Referències

* 1 2 «Vicente Garcés Sanruperto, neurocirujano» (en castellà). El País [Madrid], 30-01-2007. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Anònim (1970), «Beca de la Diputación para investigación en ciencias médicas», Alcàsser, Festes Agost 1970, s/n.
* ↑ Europa Press, loc. cit.
* ↑ Anònim, loc. cit.
* ↑ Europa Press, loc. cit.
* ↑ Ibídem.
# Beatriu de Portugal i d'Aragó

* No s'ha de confondre amb Beatriu de Portugal i de Bragança.
Beatriu de Portugal (Lisboa, Regne de Portugal, 31 de desembre de 1504 - Niça, Ducat de Savoia, 8 de gener de 1538) fou infanta de Portugal i duquessa consort de Savoia. Fou la tercera filla del rei Manuel I de Portugal i la seva segona esposa, Maria d'Aragó. Era neta per línia paterna del duc Ferran de Portugal i Beatriu de Portugal, i per línia materna de Ferran el Catòlic i Isabel la Catòlica. Fou germana del príncep Miquel da Paz i dels reis Joan III i Enric I de Portugal, i cunyada pel matrimoni de la seva germana Isabel de Portugal de Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic. Es casà "per poders" el 26 de març i "en persona" el 8 d'abril de 1521 a la ciutat de Villefranche-sur-Mer amb el duc Carles III de Savoia. D'aquesta unió nasqueren:
* Adrià Joan Amadeu de Savoia (1522-1523)
* Lluís de Savoia (1523-1536)
* Manuel Filibert de Savoia (1528-1580), duc de Savoia
* Caterina de Savoia (1529-1536)
* Maria de Savoia (1530-1531)
* Elisabet de Savoia (1532-1533)
* Manuel de Savoia (1533)
* Manuel de Savoia (1534)
* Joan Maria de Savoia (1537-1538)

## Referències

* ↑ http://roglo.eu/roglo?lang=en;i=3176433
# Polígon Industrial Font del Gerro

El Polígon Industrial Font del Gerro (Fuente del Jarro en castellà) és una àrea industrial del municipi de Paterna (l'Horta Nord, País Valencià). Es tracta d'un dels polígons industrials més grans i importants del País Valencià amb una superfície de 235,24 hectàrees i una capacitat per a allotjar a 500 empreses amb una superfície mitjana de 4.500m² i un total de 8.000 persones treballadores.
Font del Gerro comença a construir-se l'any 1967 i s'inaugura el 1974 impulsat per l'aleshores alcalde Gerardo Salvador amb el suport del ministre franquista Vicente Mortes, també natural de Paterna. L'objectiu fou la industrialització i frenar la taxa d'atur que patia del municipi.
El polígon s'ha desenvolupat sobre terrenys de cultius de secà en dues fases unides per un pas subterrani de circulació rodada i separades per la línia de ferrocarril de Llíria que correspon a la Línia 2 de Metrovalència, amb estació al complex industrial.
Geogràficament se situa al nord-oest del nucli principal de Paterna del qual el separen pocs quilòmetres tot i que en l'actualitat, després del creixement urbà de la ciutat, s'ha establit una continuïtat només interrompuda per la carretera CV-365.
Els accesos Polígon es realitzen a través de l'autovia V-30 (eixida 14) que enllaça amb la ronda de circumval·lació de València o Bypass (A-7), pocs metres a l'oest de Font del Gerro. Pel flanc est es troba l'autovia d'Ademús (V-35) que comunica amb el polígon a través del corredor comarcal CV-31.
Compta amb serveis com oficines de Correus, d'entitats financeres i altres serveis (agències de viatge, papereries, assegurances, gimnasos, centres mèdics, etc.) així com parc de bombers o escola infantil.

## Orige toponímic

L'orige del nom prové de la font referenciada l'any 1858 i que va possibilitar l'arribada de l'aigua potable a Paterna anys més tard.

## Referències

* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Fuente del Jarro cumple 40 años con el reto actual de superar el cierre de 70 de sus empresas» (en castellà). [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ Hortanoticias, Redacción. «El polígono más importante de Valencia cumple 40 años» (en castellà), 27-11-2014. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ paterna, cèsar garcia. «Del «Chorret» a la Font del Gerro» (en castellà), 22-07-2012. [Consulta: 19 desembre 2021].
# Cejkov

Cejkov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. El 2017 tenia 1.194 habitants.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1381.
# Hyloscirtus caucanus

Hyloscirtus caucanus és una espècie de granota que viu a Colòmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lynch, J. & Castro, F. 2004. Hyloscirtus caucanus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Bni Chegdale

Bni Chegdale (àrab بني شكدال) és una comuna rural de la província de Fquih Ben Salah de la regió de Béni Mellal-Khénifra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.444 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Empresa derivada

Una empresa derivada (en anglès, spin-off) és un projecte nascut com a extensió d'un altre d'anterior, o, més encara, a una empresa nascuda a partir d'una altra mitjançant la separació d'una divisió subsidiària o departament de l'empresa per a convertir-se en una empresa per si sola.
Els spin-off inclouen:
* Una facció dissident d'una organització de membres.
* Una secta d'un culte.
* Una denominació d'una Església.
* Una branca diversificada d'una companyia més gran. En general els accionistes de l'empresa matriu o mare, reben accions de la nova companyia en la mateixa proporció, de manera que la propietat de l'holding roman inalterable.
* Una empresa nova formada per membres d'un centre de recerca, com pot ser una universitat. La finalitat és la transferència de coneixement amb un àmbit d'aplicació ideal per al sector R+D, per la qual cosa gràcies a això ofereix als investigadors la possibilitat de portar a la pràctica empresarial els seus projectes.
* En la televisió i les historietes, una derivació és una sèrie de ficció el protagonista de la qual prové d'una sèrie de ficció anterior, o bé que té diferents personatges, però succeeix en el mateix univers (però aquesta sèrie derivada pot estar no en continuïtat amb la sèrie de l'origen). També es pot aplicar a videojocs, pel·lícules i altres obres de ficció.
* Un derivat a Wikipedia es denomina una bifurcació o fork.
* Els productes civils que són el resultat de la recerca militar o governamental també es coneixen com a derivats.

## Referències

* ↑ «Empresa derivada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «¿Qué es un spin-off?» (en castellà). El Blog Salmón, 20-01-2016. [Consulta: 20 gener 2016].

## Bibliografia

* EIRMA (2003) Innovation Through Spinning In and Out Research Technology Management, Vol. 46, 63-64.
* Richards, G. (2009). Spin-Outs: Creating Businesses from University Intellectual Property. Harriman House. ISBN 978-1905641-98-7
* Rohrbeck, R., Döhler M. and H. M. Arnold (2009): "Creating growth with externalization of R&D results - the spin-along approach" Global Business and Organizational Excellence, 28, 44-51.
* Zahra, S.A. (1996) Governance, ownership, and corporate entrepreneurship: The moderating impact of industry technological opportunities, Academy of Management Journal, Vol. 39, 1713-1735.
# Vicente Galindo Cortés

Vicente Galindo Cortés (Mataró, 1902 - Vénissieux, 24 de febrer de 1990) va ser un escriptor, periodista, racionalista, esperantista i anarquista català. També va ser conegut com a Fontaura.
Fill d'emigrants aragonesos a Badalona, durant la seva infància patí diverses malalties. Va estudiar als escolapis i fruit d'aquesta època serà el seu anticlericalisme i el seu ateisme, però també un gran interès per la literatura. Als15 anys estableix contacte amb l'anarquisme i entra a treballar de mecànic en un taller. A Badalona coneix Avelino Luis Bulffi de Quintana i les seves reflexions sobre el neomalthusianisme i l'anarcoindividualisme, així com les idees d'André Lorulot i Émile Armand, a les quals restarà fidel. No obstant, això no li impedirà col·laborar amb l'anarcosindicalisme i el comunisme llibertari.

## Obres

* ¿Cómo es posible vivir actualmente en anarquía? (1934)
* La escuela del trabajo (1950)
* Hacia una vida mejor. En la ruta de la CNT (1969)
* Liberakanaj vivkonceptoj pri socia organizado (1970)
* El Anarquismo. Sus posibilidades (1971)
* La juventud ante la incógnita del futuro (1972)
* Anarquismo para anarquistas (1973)
* Anarquismo individualista en la sociedad de consumo (1975)
* Poesía y anarquismo (1977)
* Felipe Alaiz, anarquista heterodoxo (1978)
* La estela de los recuerdos. Ideas y figuras (1986)
* El anarquismo en Alicante (1987)
* El periodismo independiente y libertario de Felipe Alaiz (1990)

## Referències

* ↑ «1936-1975. Dictionnaire des guerrilleros et resistants antifranquistes» (en francès). [Consulta: 15 octubre 2014].
* ↑ Lázaro Lorente, Luis M. Las escuelas racionalistas en el país valenciano, 1906-1931 (en castellà). Universitat de València, 1992. ISBN 978-84-764-2276-2.
* ↑ Navarro, Francisco Javier. A la revolución por la cultura: Prácticas culturales y sociabilidad libertarias en el País Valenciano, 1931-1939 (en castellà). Publicacions de la Universitat de València, 2004.
# Bec d'espina occidental

El bec d'espina occidental (Acanthorhynchus superciliosus) és una espècie d'ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae) pròpia d'Austràlia Occidental. No s'han descrit subespècies.

## Morfologia

* Fa 12-15 cm de llarg, amb un pes de 10 grams.
* Mascle amb cap negre separat del dors gris per una banda vermella al coll que l'arriba per la gola fins al pit. Ales grises. Banda blanca sota el bec i sobre els ulls. Zones inferiors blanquinoses.
* Femella amb colors més discrets amb cap gris, separat dels dors per una banda rogenca al clatell.
* Bec prim llarg i corbat.

## Hàbitat i distribució

Boscos i matoll del sud-oest d'Austràlia Occidental.

## Referències

* ↑ Graham Pizzey, Frank Knight (1998). Birds of Australia. London: HarperCollins. p. 396. ISBN 0002201321