OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Damiata

* Per a altres significats, vegeu «Damiata (França)».
Damiata (en àrab مدينة دمياط, Madīnat Dimyāṭ, o, més senzillament, دمياط, Dimyāṭ) és una ciutat d'Egipte, capital de la governació homònima. És al delta del Nil, prop de la desembocadura d'un dels dos grans ramals del riu Nil. La ciutat té 203.187 habitants (nov. 2006). Actualment, amb un canal que la comunica amb el Nil, s'ha convertit una altra vegada en un port important.

## Història

La ciutat, coneguda com a Tamiat a l'antic Egipte, posseïa un important port marítim que a poc a poc anà perdent pes en favor del d'Alexandria.
Fou conquerida pels musulmans dirigits per al-Mikdad ibn al-Aswad. Sota domini àrab va patir diversos atacs navals romans d'Orient. Després d'un atac grec el 853 el califa va ordenar la construcció d'una fortalesa. Damiata fou un enclavament molt important als segles xii i xiii, durant les Croades. El desembre del 1169, una flota del Regne de Jerusalem atacà el port i aconseguí conquistar-lo, sent reconquistat per Saladí. Un nou intent croat es produí l'any 1218 durant la Cinquena Croada i la vila fou ocupada però finalment els croats foren expulsats. Fou capturada el 1249 durant la Setena Croada per Lluís IX de França, però al cap de poc va capitular a mans de Turan-Xah ibn as-Sàlih Ayyub. Els mamelucs la van fer demolir les fortificacions i part de la ciutat el 1251 deixant només la mesquita; el 1260/1261 Baybars I va fer tancar el pas dels vaixells.
Una nova Damiata es va construir una mica al sud i va servir sota mamelucs i otomans com a lloc d'exili. El juliol de 1803 s'hi va refugiar el derrocat virrei Mehmed Husrev Pasha, però es va haver de rendir a Muhammad Ali i al cap mameluc Uthman Bey al-Bardisi.

## Fills Il·lustres

* Ali Mustafà Mosharrafa (1898-1950), físic i matemàtic

## Referències

* ↑ «Damiata». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ibn al-Athīr, ʻIzz al-Dīn. The Chronicle of Ibn Al-Athīr for the Crusading Period from Al-Kāmil Fīʼl-taʼrīkh: The years 541-589 (en anglès). Ashgate Publishing, Ltd., 2007, p. 183. ISBN 0754640787.

## Vegeu també

* Shata
# Horadandia atukorali

Horadandia atukorali és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja insectes.

## Hàbitat

És un peix pelàgic i de clima tropical (24 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Índia i Sri Lanka.

## Referències

* ↑ «Horadandia atukorali». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Pethiyagoda, R., 1991. Freshwater fishes of Sri Lanka. The Wildlife Heritage Trust of Sri Lanka, Colombo. 362 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* ↑ Jayaram, K.C., 1999. The freshwater fishes of the Indian region. Narendra Publishing House, Delhi - 110006, Índia. 551 p.
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Rema Devi, K. i T.J. Indra, 2000. Freshwater ichthyofaunal resources of Tamil Nadu. p. 77-97. A: Ponniah, A.G. i A. Gopalakrishnan. Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., l'Índia. 1, 347 p.
* ↑ Shaji, C.P., P.S. Easa i A. Gopalakrishnan, 2000. Freshwater fish diversity of Western Ghats. p. 33-35. A: Ponniah, A.G. i A. Gopalakrishnan. (eds.). Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia. 1, 347 p.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Vallpineda

Vallpineda és un barri de muntanya, pertanyent al terme municipal de Molins de Rei. Està situat dins la serra de Collserola molt a prop de la Floresta de Sant Cugat del Vallès; l'any 2009 eren 270 els seus habitants.

## Notes

* ↑ Idescat
# Intencions mortals... una altra vegada?

Intencions mortals... una altra vegada? (títol original: Deadly Intentions... Again?) és un telefilm estatunidenc dirigit per James Steven Sadwith i difós l'any 1991. Ha estat doblada al català.

## Argument

A Pennsilvània, el doctor Charles Raynor és alliberat de la presó, després d'haver-hi purgat una pena de sis anys per l'homicidi de la seva primera esposa. Retroba la seva segona dona, Sally, i les seves filles, Stacey i Nora. Sally, que esperava amb impaciència el retorn de Charles, ho arregla perquè sigui contractat com ajudant en una clínica privada. Així, es podrà reintegrar com a metge i començar una nova vida. Però res no té lloc com estava previst, i Sally comença a alimentar inquietuds. I si Charles torna a matar ? I si ella és la seva propera víctima ?.

## Repartiment

* Harry Hamlin: Charles Raynor
* Joanna Kerns: Sally Raynor
* Fairuza Balk: Stacey
* Rochelle Greenwood: Nora
* Conchata Ferrell: Joanie
* Kevin McNulty: Doctor Uttley
* Bill Dow: Bill Garner
* Jenn Griffin: Ticket Agent
* Bernadette Leonard: Sheila
* Eileen Brennan: Charlotte Raynor

## Referències

* ↑ «Intencions mortals... una altra vegada?». esadir.cat.
* ↑ «Deadly Intentions... Again?». Allociné.
# Comarques de Salamanca

11 comarques principals
22 comarques i subcomarques
Les comarques de Salamanca no estan regulades legalment, com a tota la comunitat de Castella i Lleó, on només existeix una comarca jurídicament establerta, El Bierzo. Ara bé, la província de Salamanca es pot dividir en diferents comarques.
* Comarca de Ciudad Rodrigo (La Socampana, Campo de Argañán, Campo de Yeltes, Campo de Agadones, Campo de Robledo i El Rebollar)
* Comarca de Vitigudino (El Abadengo, La Ribera, Tierra de Vitigudino i La Ramajería)
* La Armuña
* Las Villas
* Tierra de Peñaranda i Las Guareñas
* Tierra de Ledesma
* Comarca de Guijuelo (Entresierras, Salvatierra i Alto Tormes)
* Tierra de Alba
* Sierra de Béjar
* Sierra de Francia
* Campo de Salamanca
# Intemelis

Els intemelis (en llatí intemelii, en grec antic Ἰντεμέλιοι) eren un poble marítim de Ligúria a l'oest dels ingauns, al peu dels Alps marítims.
Són un poble poc conegut a la història, i Titus Livi només els menciona una vegada, juntament amb els seus veïns. Es dedicaven conjuntament a la pirateria, i l'any 180 aC es va enviar una flota romana contra ells. Estrabó diu que eren una tribu independent a la seva època, i que la seva capital, Albium Intemelium o Albintemelium l'actual Ventimiglia, era una ciutat important. Plini el Vell diu que eren practicants de la pirateria.
El seu territori, tot i que no es coneixen els seus límits amb precisió, tenia a l'est amb els ingauni i a l'oest els vediantis, almenys aquestes són les tribus de què parlen els historiadors romans. Probablement ocupaven tota la vall del Rutuba (avui Roja) que neix al Coll de Tenda i desaigua prop de Ventimiglia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Intemelii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 28 febrer 2021].
# Comarques de Zamora

Les comarques de Zamora són divisions territorials sense cap tipus d'estatus jurídic, però a través de relacions històriques o divisions agràries podem tenir les comarques següents:

## Comarques històriques

* Alfoz de Toro
* Aliste
* Benavente y Los Valles
* La Carballeda
* La Guareña
* Sanabria
* Sayago
* Comarca de Tábara
* Tierra de Alba
* Tierra de Campos
* Tierra del Pan
* Tierra del Vino

## Comarques agràries

* Aliste
* Benavente y Los Valles
* Campos-Pan
* Duero Bajo
* Sanabria
* Sayago

## Referències

* ↑ angelmgarciaa. «Comarcas de Zamora Las cosas de AMGA COMARCAS DE ZAMORA» (en castellà), 04-02-2020. [Consulta: 24 setembre 2022].
# Hortènsia

«Hortènsia o hortènsia» té aquests significats:
* Hortènsia o Hydrangea, gènere de plantes amb flor de la família Hydrangeaceae
* Hortènsia o Hydrangea macrophylla, espècie del gènere Hydrangea
* hortènsia de fulla gran, arbust de la família de les hidrangeàcies originari del Japó
* Hortènsia (oradora) (s. I aC), filla de Quint Hortensi Hortal
* Hortensia de nundinis, llei romana establerta pel dictador Quint Hortensi el 287 aC que habilitava determinats dies festius en els que se celebrava mercat
* Hortensia de plebiscitis, llei romana establerta pel dictador Quint Hortensi el 287 aC que ratificava l'obligació pel senat romà que havia establert la llei Horatia Valeria
# Horus-Cocodril

Cocodril (o Horus-Cocodril) fou un cap o rei egipci del període predinàstic que podria ser un usurpador, segons Dreyer, o un sobirà de la regió de Tarkhan, que és on s'han trobat proves de la seva existència.
Horus Cocodril podria haver viscut en l'època en la qual es van gestar les arrels del sistema de reis egipcis, que es coneix com a cultura Naqada III. Durant aquesta, existien diverses divisions territorials denominades hesp –els nomós grecs. Cadascuna d'aquestes tenia el seu propi animal o planta sagrada, que era el seu tòtem o emblema de territori. L'emblema era utilitzat per a la decoració dels atuells i terrisseria de la zona.
Els nomós, eventualment, van donar origen a dos poderosos regnes: l'Alt Egipte i el Baix Egipte, amb uns vint nomós en el Baix Egipte i vint-i-dos en l'Alt Egipte. Cada estat tenia el seu governador propi. Es van succeir uns tretze governadors a Nejen, dels quals solament se n'han pogut identificar alguns. Segons certes interpretacions, un d'aquests governadors podria haver estat Horus Cocodril.

## Vegeu també

* Període protodinàstic d'Egipte

## Bibliografia

* Wilkinson, Toby A. H.. Early Dynastic Egypt. Editorial Routledge, 1999. ISBN 0-203-06737-1.

## Enllaços externs

* Cultura gerzeana Arxivat 2010-07-21 a Wayback Machine..
# Isoclasita

La isoclasita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el seu nom del terme grec que indica "fractura igual", en al·lusió a la seva exfoliació.

## Característiques

La isoclasita és un fosfat de fórmula química Ca₂(PO₄)(OH)·2H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1, sent un mineral molt tou.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la isoclasita pertany a «08.DN - Fosfats, etc, només amb cations de mida gran» juntament amb els següents minerals: natrofosfat, lermontovita, urphoïta i vyacheslavita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Jáchymov, a la serralada Krušné Hory, a la regió de Karlovy Vary (Bohèmia, República Txeca). També ha estat descrita en altres dos indrets: a la mina Palhal, a la localitat portuguesa de Branca, al districte d'Aveiro; i a Flying Fish Cove, a l'Illa Christmas, Austràlia.

## Referències

* ↑ «Isoclasite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r desembre 2017].
# Copa Catalunya de futbol masculina 2016-2017

La Copa Catalunya 2016-2017 fou la 28a edició de la Copa Catalunya de futbol, una competició a eliminatòries úniques al camp de l'equip de menor categoria i organitzada per la Federació Catalana. Participaren els campions de Grup de la Primera Catalana i els equips de Tercera Divisió, Segona Divisió B i Segona Divisió estatals. La competició començà el dia 29 de juliol de 2016 i acabà el 28 de març de 2017 amb la final, al Camp Municipal d'Olot, entre el Nàstic de Tarragona i el Girona FC, amb victòria del Nàstic a la tanda de penals.

## Primera eliminatòria

Exempt: UE Olot

## Tercera eliminatòria

* Exempt: Prat

## Quarta eliminatòria

* Exempt: CF Badalona

## Final

| Gimnàstic | 0–0 | Girona FC |
| | Report | |
| Tanda de penals |||
| Uche Muñiz José Carlos Xavi Molina Ferran Giner | 4–3 | Granell Sandaza Longo Eloi Marí |

## Enllaços externs

* Federació Catalana de Futbol

## Referències

* ↑ Bofill, Jordi. «El Nàstic es proclama campió de la Copa Catalunya en vèncer el Girona als llançaments de penal». Ara, 28-03-2017. [Consulta: 6 juliol 2018].
# Isostàsia

Isostàsia (del grec ίσος, 'igual', i στασις, 'estabilitat') és un terme utilitzat en geologia que fa referència a l'estat d'equilibri gravitacional entre la litosfera i l'astenosfera terrestres, en el sentit que les plaques tectòniques "suren" amb una elevació determinada en funció del seu gruix i de la seva densitat.
S'anomena procés d'isostàsia a l'enfonsament de sediments en l'astenosfera, a causa del pes d'aquests i la plasticitat de la capa, que permet l'elevació graduada de relleus. El procés d'isostàsia depèn de si les plaques tectòniques suren sobre l'astenosfera en funció de la seva densitat i del seu gruix. Aquestes teories sobre la compensació isostàtica i les plaques tectòniques van començar a sorgir al segle XX:
    Airy suposava que, tal com indica el principi d'Arquimedes, les zones terrestres més elevades eren aquelles que estaven més enfonsades, ja que, a causa del seu gran pes, la capa sobre la qual suren s'hi oposava i les elevava.
Aquestes dues teories pretenen fer referència a la compensació isostàtica que es dona en el cas del centre de la Terra amb l'escorça.
Més endavant, Joseph Barrell, l'any 1914, va determinar que a sota de l'escorça terrestre existia una capa anomenada astenosfera, la qual (a causa de les seves característiques plàstiques) permetia l'elevació de terreny a mesura que s'enfonsaven els sediments, tornant a explicar les teories de compensació isostàtica. Actualment, per exemple, la península Escandinava s'ha aixecat diverses desenes de metres, i ho continua fent a mesura que es desfà el casquet polar. Aquest procés demostra que existeix un equilibri isostàtic, ja que a mesura que una part de la superfície terrestre s'enfonsa permet que una altra s'elevi.

## Referències

* ↑ A.B. Watts, Isostasy and flexure of the lithosphere,Cambridge Univ. Press., 2001
* ↑ Barrel, J. The strength of the crust, Part VI. Relations of isostatic movements to a sphere of weakness - the astenosphere. J. Geol. 22, 655-683, 1914.
# Itziar Aizpurua Egaña

Itziar Aizpurua Egaña (Deba (Guipúscoa), 2 d'abril de 1943) és una política basca d'ideologia independentista. Dirigent d'Herri Batasuna (HB) entre 1978 i 1998, parlamentària basca entre 1982-86 i 1994-98; Congressista entre 1986 i 1993. Va ser militant d'ETA durant el franquisme i un dels jutjats en el Procés de Burgos. Estava casada amb el també dirigent de HB, Jokin Gorostidi Artola, mort el 2006.

## Biografia

Natural de la localitat guipuscoana de Deva, on va néixer en 1943. Va fer estudis de música i va ser professora de piano. Es va integrar com a militant d'ETA a la fi de la dècada de 1960 durant la dictadura franquista. Juntament amb el seu promès, Jokin Gorostidi Artola, va ser detinguda per la policia i ambdós van ser enjudiciats en el Procés de Burgos. Ell va ser condemnat a mort (després es va commutar la seva pena per presó) i ella va ser condemnada a 15 anys de presó pel delicte de rebel·lió. Després de passar 8 anys a la presó, va ser alliberada el 1977 per l'Amnistia General que es va produir després de la mort de Franco. Va militar a Herri Batasuna des de la fundació de la coalició el 1978, ocupant càrrecs en la direcció de l'organització (Taula Nacional) durant 20 anys. Va ser escollida diputada a les eleccions al Parlament Basc de 1984. Va ser Diputada del Congrés entre 1986 i 1993, durant dues legislatures, encara que no va participar pràcticament en les sessions del Congrés per la política de boicot de la seva organització política.
Estava present en el lloc de l'atemptat que va costar la vida al seu company de partit Josu Muguruza el 20 de novembre de 1989. Entre 1994 i 1998 va ser novament escollida membre del Parlament Basc. A la campanya de les eleccions generals espanyoles de 1996, Herri Batasuna va difondre un vídeo del grup terrorista ETA a les falques publicitàries gratuïtes que tenia durant la campanya. Per aquest fet, l'Audiència Nacional va obrir una causa pel delicte de col·laboració amb banda armada contra tots els membres de la Taula Nacional d'HB, entre els quals la mateixa Itziar Aizpurua. El Tribunal Suprem d'Espanya la va jutjar i va condemnar per aquest delicte, però després de romandre 20 mesos a la presó, el 20 de juliol de 1999 el Tribunal Constitucional d'Espanya va anul·lar la sentència del Suprem i tots els membres de la Taula Nacional, entre ells Aizpurua, van ser alliberats. Després de la seva sortida de la presó, en l'any 2000 no ha tornat a estar a la primera línia de la política, excepte en casos puntuals, com quan va morir el seu marit Jokin Gorostidi el 2006.
# Itziar Ziga

Itziar Ziga (Errenteria, 1974) és una activista feminista i periodista basca, llicenciada en ciències de la comunicació. Ha estat involucrada en diferents activitats i associacions polítiques com ara el Front d'Alliberament Gai de Catalunya, el moviment de suport als presos del 4F i el desaparegut grup feminista ex_dones. També fou reportera del desaparegut diari Andra. Té una secció fixa a la revista de teoria del gènere Parole de Queer i participa activament en diferents moviments transfeministes. També manté el blog Hasta la limusina siempre i col·labora amb el grup de producció de postporno PostOp Arxivat 2012-05-24 a Wayback Machine..

## Obres

* Dels drets a les llibertats, Virus, Barcelona, 2008 (publicat en català, llibre conjunt en commemoració de l'aniversari del FAGC).
* Devenir perra, Melusina, Barcelona, 2009 (publicada en castellà).
* Un zulo propio, Melusina, Barcelona, 2010 (publicada en castellà).
* El género desordenado, Egalés, Barcelona - Madrid, 2010 (publicada en castellà).
* Glamur i resistència, El Tangram, Barcelona, 2011 (publicada en català).
* Sexual Herria, Txalaparta, Tafalla, 2011 (publicada en castellà).

## Referències

* ↑ http://paroledequeer.blogspot.com.es
* ↑ http://hastalalimusinasiempre.blogspot.com/

## Enllaços externs

* http://www.gara.net/paperezkoa/20111228/312106/es/Es-momento-travestir-gudari-hacer-mas-puta-sentido-mas-hedonista/ Arxivat 2012-05-12 a Wayback Machine.
# Conca de Dalt (conca)

* Aquest article és sobre la sotscomarca d'aquest nom. Per al municipi, vegeu Conca de Dalt.
La Conca de Dalt és una de les tres conques que formen el Pallars Jussà, a més de la Vall Fosca. Les altres dues conques són la Conca Deçà, o de Tremp, i la Conca Dellà.
En l'actualitat hi ha un municipi pallarès amb aquest mateix nom, però caldria no confondre'ls. Una cosa és la unitat geogràfica anomenada Conca de Dalt, i l'altra el terme municipal centrat en el Pont de Claverol, que el 1994 va triar aquest nom per a l'agrupació, feta el 1969, dels antics municipis d'Aramunt, Claverol, Hortoneda de la Conca i Toralla i Serradell, malgrat la recomanació dels responsables de la toponímia oficial catalana, geògrafs i lingüistes, que suggeriren el canvi de nom del municipi perquè generava confusions. Ara per ara, l'ajuntament anomenat de Conca de Dalt no s'ha avingut al canvi de denominació, en part perquè ja es van veure obligats a un canvi de denominació anterior: entre el 1969 i el 1994 el municipi s'anomenà Pallars Jussà, nom que coincidia amb el de la comarca a la qual pertanyia. Això ja els obligà a un canvi de nom en el moment de la implantació de la divisió comarcal catalana. Tanmateix, en el nomenclàtor oficial de toponímia catalana, al costat de Conca de Dalt s'admet el Pont de Claverol com a nom alternatiu, també amb caràcter oficial, del municipi.
La sotscomarca de la Conca de Dalt comprèn els termes municipals de Conca de Dalt, la Pobla de Segur i Senterada, a més d'una vall del terme municipal d'Abella de la Conca: la vall de Carreu. Tanmateix, el municipi de Senterada és, de fet, de transició entre la Conca de Dalt i la Vall Fosca, però l'atracció de la Pobla de Segur, que fa de capital de facto de la Conca de Dalt, decanta Senterada més cap a aquesta banda que no pas cap a la Vall Fosca. En certa manera, es podria considerar una cosa semblant per a Salàs de Pallars, que és en zona de transició entre la Conca de Dalt i la de Tremp, però en aquest cas preval la influència de Tremp, que l'aboca més cap a la Conca Deçà, o de Tremp.

## Etimologia

És un topònim romànic modern de caràcter descriptiu: és la de més amunt -cap al nord- de les diferents conques que formen el Pallars Jussà.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya (feu dos clics d'allunyament, per veure tota la Conca de Dalt geogràfica)
# Jacques Sirmond

Jacques Sirmond (12 d'octubre de 1559, Riom - † 7 d'octubre de 1651, París) fou un jesuïta francès, historiador i gran patrístic. Fou confessor del rei Lluís XIII de França.
Fou educat al col·legi jesuïta de Billom. Fou novici a Verdun i després a Pont-Mousson. Entrà a la Companyia de Jesús el 26 de juliol del 1576. Després d'haver ensenyat retòrica a París, va viure durant molt de temps a Roma. Entre el 1590 i el 1608 fou secretari de Claudio Acquaviva, i el 1637 es convertí en confessor de Lluís XIII.

## Referències

* ↑ «Sirmond, Jacques» (Wikisource) (en anglès). Britannica, Volume 25.
* ↑ Perrault, Charles. Des hommes illustres qui ont paru en France pendant ce siècle, avec leurs portraits au naturel. Tome 1 /, par M. Perrault,... (en francès). Chez Antoine Dezallier, 1696-1700, p. 17-18.
# Conca amazònica

La conca amazònica engloba tot el conjunt de recursos hídrics que convergeixen al riu Amazones. Està coberta en gran part per la selva tropical i conforma una regió de l'Amèrica del Sud coneguda com l'Amazònia.
La conca amazònica comprèn una àrea de 7 milions de km² i s'estén per diversos estats i territoris sud-americans (Bolívia, el Perú, l'Equador, Colòmbia, Veneçuela, Guyana, Surinam, la Guaiana francesa i el Brasil). És la major conca fluvial del món.
De la seva àrea total, prop de 3,8 milions de km² es troben al Brasil, i comprenen els estats d'Acre, Amazones, Roraima, Rondônia, Mato Grosso, Pará i Amapá. Aquesta conca forma part de la regió hidrogràfica de l'Amazones, una de les dotze que conformen el territori brasiler.
# Com complaure a una dona

Com complaure a una dona (títol original en anglès, How to Please a Woman) és una pel·lícula de comèdia dramàtica australiana del 2022 dirigida per Renée Webster, protagonitzada per Sally Phillips, Caroline Brazier, Erik Thomson, Tasma Walton i Alexander England. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Sally Phillips com a Gina Henderson
* Erik Thomson com a Steve
* Hayley McElhinney com a Hayley
* Caroline Brazier com a Sandra
* Tasma Walton com a Monique
* Cameron Daddo com a Adrian
* Alexander England com a Tom
* Josh Thomson com a Ben
* Ryan Johnson com Anthony

## Referències

* ↑ Robey, Tim. «How to Please a Woman, review: a doggedly mediocre sex comedy that doesn't move the earth». The Daily Telegraph, 07-07-2022. [Consulta: 22 agost 2022].
* ↑ Felperin, Leslie. «How to Please a Woman review – Sally Phillips dishes out sex-positive domestic gods». The Guardian, 06-07-2022. [Consulta: 22 agost 2022].
* ↑ «How to Please a Woman». Goita què fan, ara!. [Consulta: 12 setembre 2023].