OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nombre 164

El nombre 164 (CLXIV) és el nombre natural que segueix el nombre 163 i precedeix el nombre 165. La seva representació binària és 10100100, la representació octal 244 i l'hexadecimal A4. La seva factorització en nombres primers és 2²×41; altres factoritzacions són 1×164 = 2×82 = 4×41; és un nombre 3-gairebé primer: 2 × 2 × 41 = 164.
# Pondicherry (desambiguació)

«Pondicherry» té aquests significats:
* Pondicherry (ciutat)
* Districte de Pondicherry
* Pondicherry, territori de la Unió Índia
# José Domínguez Bécquer

José María Domínguez Insausti, més conegut com a José Domínguez Bécquer (Sevilla, 22 de gener de 1805-26 de gener de 1841), fou un pintor espanyol, pare del conegut poeta Gustavo Adolfo Bécquer i del pintor Valeriano Bécquer.

## Biografia

Fill d'Antonio Domínguez Bécquer, de Sevilla, i de María Antonia Insausti, de Lucena. José va començar a utilitzar el cognom Bécquer a partir del seu casament, tant en documentació com en els seus quadres, per reivindicar l'origen familiar. Els Bécquer havien estat una rica família flamenca que al segle XVI s'havia establert a Sevilla. Tanmateix, al segle xviii la família havia perdut tota la seva fortuna i la notorietat, malgrat que conservaren el seu orgull i el record de la seva ascendència. Quelcom similar succeí amb el seu cosí Joaquín Domínguez Bécquer i els seus dos fills, Valeriano i Gustavo Adolfo, que van utilitzar Bécquer en lloc de Domínguez.
Es va formar a l'Escola de Belles Arts de Sevilla, esdevenint-ne un dels alumnes més destacats. Durant la seva joventut es dedicà especialment a la pintura costumista de petit format orientat al mercat sevillà i l'anglès, on van arribar moltes de les seves obres exportades des de Cadis. De fet, es considera que la seva obra va ser més coneguda a Anglaterra que a Espanya. Algunes de les seves obres van ser presentades a les exposicions del Liceu de Sevilla de 1839 com Retrat en bust d'un cigarrera, Retrat del General González Villalobos o Dues dones a l'entrada d'un temple. Hom el considera un dels iniciadors de la pintura costumista folklòrica, integrada en la tradició artística del romanticisme espanyol. També va pintar escenes urbanes de Sevilla, d'una qualitat menor, algunes obres religioses i de tema històric, així com làmines per als llibres El Álbum sevillano, Sevilla pintoresca i La España artística de Jenaro Pérez Villaamil.
La seva mort va succeir de forma prematura, quan tenia 36 anys.

## Referències

* ↑ Rubio Jiménez, 2007, p. 25-26.
* ↑ Redacció «El "Año de los Bécquer" saca a la luz la obra de padre de Valeriano y Gustavo». La Vanguardia, 05-03-2020.
* 1 2 3 «Domínguez Bécquer, José» (en castellà). Museu del Prado. [Consulta: 10 octubre 2020].
* 1 2 Ossorio y Bernard. Galería biográfica de artistas españoles del siglo XIX. Madrid: Imprenta de Moreno y Rojas, 1883-1884, p. 187.

## Bibliografia

* Rubio Jiménez, Jesús. José María Domínguez Bécquer. Sevilla: Secretariado de Publicaciones de la Diputación de Sevilla. ISBN 978-84-7798-253-1.
# La isla del diablo

La isla del diablo (estrenada en anglès com a Devil's Island) és una pel·lícula espanyola d'aventures dirigida el 1994 per Joan Piquer i Simón amb guió escrit per ell mateix i per Francisco Prósper Zaragoza basant-se en una novel·la de Vincent Mulberry.

## Argument

A començaments del segle XX Rosalie i la seva germana petita Margaret, el veterà capità Murphy i Bob, el seu grumet, naufraguen en una tormenta i els seus bots salvavides són capturats pel malvat i pervers capità Kraffa, un pirata dedicat al pillatge. Quan el vaixell pirata s'atura a l'illa del Diable per agafar aigua potable, els presoners fan escàpols, guiat pel cuiner xinès dels pirates, Lin-Fo. Però es troben a una illa habitada per caníbals i es creu que hi viu un esperit maligne.

## Repartiment

* Rubén Gálvez... Bob
* Mirian Cramer... Rosalie
* Cris Huerta... Capità Kraffa
* Eduardo MacGregor... Capità Murphy
* Manuel Puchades... Silkins
* Juan Carlos Lee… Lin Fo
* Erica Satterwhaite ... Margaret
* Juan Carlos Gabarda ... Frank

## Premis

Cercle d'Escriptors Cinematogràfics
| Any | Categoria | Persona | Resultat |
| 1995 | Millor fotografia | Julio Bragado | Guanyador |

## Referències

* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1995». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 11 desembre 2015].
# Barnhill (Jura)

Barnhill és una casa rural al nord de l'illa de Jura, a les Hèbrides Interiors. Es troba al lloc d'un assentament del segle xv anomenat Cnoc an t-Sabhail. El nom anglès, Barnhill, s'utilitza des de principis del segle xx. La casa la va llogar l'escriptor George Orwell que hi va viure de manera intermitent del 1946 fins al gener de 1949, període en què va està treballant en la novel·la 1984.
Segons la BBC, Orwell va estar-se a l'illa «per a escapar de la rutina diària del periodisme i per a trobar un entorn net que els metges pensaven que l'ajudaria a recuperar-se d'un atac de tuberculosi». Orwell va abandonar Jura el gener de 1949 per a rebre tractament en un sanatori de Cranham, a Gloucestershire, i mai no va tornar-hi.
Des de la mort d'Orwell el 1950, Barnhill ha esdevingut un lloc de visita per aquelles persones interesades en la seva obra. La casa de camp encara és propietat de la família que la va llogar a Orwell i disposa de quatre habitacions a disposició del públic.

## Referències

* ↑ Youngson, P. Jura: Island of Deer (Birlinn, 2001) ISBN 1-84158-136-4
* ↑ «The Scottish island where George Orwell created 1984». BBC News.
* ↑ McHugh, Paul. «Finding Orwell's Source of Hope in Jura, Scotland», 15-03-2009.
* ↑ Bell, Gavin. «Scotland: The road to Big Brother's house».
* ↑ «Did you know you can rent the virtually untouched house where George Orwell wrote 1984?». House and Garden.
* ↑ «A tour of Orwell’s Jura, where he wrote 1984». The Guardian.
# Osches

Osches és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 54 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Osches era de 54 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 23 habitatges, 19 eren l'habitatge principal de la família i 4 estaven desocupats. 22 eren cases i 1 era un apartament. Dels 19 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia quatre i 17 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Osches el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 12 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 36 persones, 33 eren actives i 3 eren inactives. De les 33 persones actives 29 estaven ocupades (19 homes i 10 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 3 persones inactives 1 estava jubilada i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Osches hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.038 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Osches a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Osches a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pont del Mil·lenari de Catalunya

El Pont del Mil·lenari de Catalunya és un pont de Tortosa que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Construcció moderna que creua el riu Ebre a l'alçada del final de l'Eixample del Temple. La plaça del Bimil·lenari, al marge esquerre del riu, marca la separació entre el que es considerava pròpiament Tortosa i la zona coneguda actualment com a "grup del Temple". Inaugurat l'any 1988, any de commemoració del mil·lenari del naixement polític de Catalunya, tenia la missió de descongestionar el trànsit de vehicles que creuaven la ciutat innecessàriament. La construcció és de formigó i de gran bigues de ferro de 50m. de llargària. No obstant, el pont el sostenen grans pilars atalussats a banda i banda del riu. En els extrems són també dos amples murs els que el sostenen i marquen el desnivell entre el terra i l'alçada del mateix.
És obra dels enginyers José Antonio Fernández Ordóñez i Julio Martínez Calzón.

## Vegeu també

* Pont de l'Estat
* Pont del ferrocarril sobre l'Ebre (Tortosa)

## Referències

* ↑ «Pont del Mil·lenari de Catalunya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2018].
# Karaman

«Karaman» té aquests significats:
* Beilicat de Karaman-oğlu, beylik turc d'Àsia Menor regit pels karmànides entre el s. XIII i 1467
* Kerîmeddin Karaman Bey, fundador del beylik i de la dinastia
* Eyalat de Karaman, divisió administrativa otomana que es va crear després de la conquesta del beylik o emirat de Karaman el 1483
* Karaman (ciutat), ciutat de Turquia, i capital de la Província de Karaman
* Karamanli, família turca que governà la Tripolitana (Líbia) del 1711 al 1835
* Karamanlis, comunitat grega ortodoxa turcofona al beylik turc de Karaman
* Karamanlidja, dialecte turc dels karamanlis
* Província de Karaman, província de Turquia
# Barnhill

«Barnhill» té aquests significats:
* Barnhill (Anglaterra)
* Barnhill (Dundee), Escòcia
* Barnhill (Illinois), Estats Units
* Barnhill (Jura), Argyll and Bute, Escòcia
* Barnhill (Ohio), Estats Units
* Barnhill (Perth i Kinross), Escòcia
# Papamosques pitgrís

El papamosques pitgrís (Cyornis umbratilis) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). Es troba a Brunei, Indonèsia, Malàisia i Tailàndia. Habita els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits i els boscos de manglars subtropicals o tropicals. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat i el seu estat de conservació és gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques pitgrís». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 3 gener 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 698. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Grey-chested Jungle-flycatcher. Cyornis umbratilis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 3 gener 2021].
# Flora (Noruega)

Flora és un antic municipi situat al antic comtat de Sogn og Fjordane, Noruega. Té 11.923 habitants (2016) i la seva superfície és de 693,3 km². El centre administratiu del municipi és la població de Florø.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 5 gener 2017].

## Enllaços externs

* Flora - Lloc web oficial Arxivat 2016-10-22 a Wayback Machine.
# Noguera de Sorribes

La Noguera de Sorribes (Juglans regia) és un arbre monumental que es troba a Sorribes (Gósol, el Berguedà), el qual és una noguera excepcional (especialment, per l'envergadura de la seua capçada), difícilment equiparable a alguna altra de Catalunya.

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 3,27 m.
* Perímetre de la base del tronc: 4,53 m.
* Alçada: 21,33 m.
* Amplada de la capçada: 22,75 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 1.374 m.

## Entorn

Se situa en una placeta del poblet de Sorribes, llogaret de Gósol, amb un grapat de cases bellament conservades, adornades amb jardins i horts amb arbres fruiters muntanyencs, com pereres, cirerers, pomeres, pruneres i algun saüquer. Fora del conjunt urbà, cap a la vall, entre prats de pastura amb ramats de vaques llemosines, hi ha pinedes de rajolet, amb arbres com el freixe de fulla gran, el poll negre i l'om; arbusts com l'aranyoner i la gavarrera, i herbes com la dent de lleó, la cuscuta, l'ortiga, la milfulles, la malva, la blenera, la pastanaga silvestre i l'apegalosa. La fauna consta de serps de vidre, cotxes fumades, gamarussos, sits negres, cueretes torrenteres, pardals comuns, caderneres, picots verds i guineus.

## Aspecte general

El seu estat és força bo, tot i que, malauradament, l'any 2009 l'arbre va perdre dues branques estructurals que ocupaven pràcticament una tercera part de la capçada. La petita tenia un diàmetre d'uns 40 centímetres i la gran de 65. Un cop esqueixades, uns tècnics del Departament de Medi Ambient i Habitatge les van podar amb cura i posteriorment van aplicar-hi pasta antiinfecciosa.

## Accés

Accedim al poblet de Sorribes per la carretera C-16, la qual va de Berga a Puigcerdà, trenquem per la B-400 i, al punt quilomètric 22,5, tombem a l'esquerra fins a arribar a Sorribes. La noguera la trobarem a peu de camí, a l'esquerra, a la placeta del poble. GPS 31T 0390960 4675219.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 108-109.

## Enllaços externs

* Parcs naturals Arxivat 2015-09-29 a Wayback Machine. (català)
# Pont del Molí d'Estamariu

El Pont del Molí d'Estamariu és un pont del municipi d'Estamariu (Alt Urgell) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

El pont del molí d'Estamariu és una infraestructura creada per travessar el riu de Bescaran a l'alçada del poble d'Estamariu. El pont és situat a uns vuit-cents metres a llevant de la població. S'hi accedeix per un trencall a llevant des de la carretera que puja a Estamariu, uns tres-cents metres abans d'arribar a l'església romànica de Sant Vicenç. Aquest trencall, situat al costat d'un estable, és l'inici d'una pista que cal seguir en direcció est. Mig quilòmetre més enllà, la pista es converteix en un corriol que no accepta trànsit rodat, tres-cents metres més a munt a tocar de les ruïnes d'un antic molí fariner, trobem el pont del Molí.
El pont del molí té un sol ull en arc de mig punt disposat sobre dos contraforts de secció rectangular que es recolzen sobre la penya. El pont, que enllaça dos trams de camí a llevant i a ponent del riu de Bescaran, presenta un parament a base de carreuons pràcticament senes desbastar i units amb morter de calç, en una disposició força irregular i sense passamà.
Aquest pont permet la comunicació entre els pobles d'Estamariu i Torres d'Alàs. El nom del pont ve donat per la presència d'un antic molí fariner al seu costat. Aquest molí posteriorment es va transformar en la primera central elèctrica d'Estamariu. Així mateix, uns cinquanta metres riu amunt, també trobem un molí d'oli. El pont permetia el transport de matèria primera cap als molins. Aquest pont podria haver estat construït al pas del segle xix al segle xx.

## Referències

* 1 2 3 «Pont del Molí d'Estamariu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 desembre 2015].
# Jógvan á Lakjuni

Jógvan á Lakjuni (nascut el 13 de novembre de 1952 a Fuglafjørður, Illes Fèroe) és un professor, compositor i polític de les Illes Fèroes. Va se president del Løgting (parlament feroès) del 2011 al 2015. També va treballar de pescador del 1969 al 1972. Els seus estudis van ser de magisteri i va fer de professor a Fuglafjørður del 1977 al 1989.

## Referències

* ↑ PeoplePill. «Jógvan á Lakjuni: Faroese politician and composer - Biography, Life, Family, Career, Facts, Information» (en anglès). https://peoplepill.com,+24-11-2019.+[Consulta: 23 novembre 2019].
* ↑ «Gakk tú tryggur by Bárður & Jógvan á Lakjuni» (en anglès). https://rateyourmusic.com,+24-11-2019.+[Consulta: 23 novembre 2019].
* ↑ «EveryPolitician: Faroe Islands - Løgting - Løgting 2015–» (en anglès). https://everypolitician.org,+24-11-2109.+[Consulta: 23 novembre 2019].
* ↑ «Løgtingið» (en feroès). https://www.logting.fo,+24-11-2019. Arxivat de l'original el 2016-08-18. [Consulta: 23 novembre 2019].
# La vida íntima de Marco Antonio y Cleopatra

La vida íntima de Marco Antonio y Cleopatra és una pel·lícula de comèdia històrica mexicana de 1947 dirigida per Roberto Gavaldón i protagonitzada per Luis Sandrini, María Antonieta Pons i Víctor Junco.

## Argument

L'esperit de Marco Antonio es troba amb un altre esperit que li convida a conèixer a Cleopatra.

## Repartiment

* Luis Sandrini com Marc Antoni.
* María Antonieta Pons com Cleopatra.
* Víctor Junco com Octavi.
* José Baviera com Juli.
* Rafael Banquells com Marc Antoni.
* Conchita Carracedo com Elena.
* Carlos Villarías com Septimi.
* Julián de Meriche com Ptolemeu.
* Stephen Berne com Gladiador sense cabellera (no acreditat).
* Fernando Casanova (no acreditat).
* Julio Daneri com a Guàrdia pretorià (no acreditat).
* Pedro Elviro com a Ministre egipci (no acreditat).
* Jesús Graña com a Ministre egipci (no acreditat).
* Juan José Laboriel com a Esclau (no acreditat).
* Bertha Lehar com a Senyora Bernales (no acreditada).
* Miguel Manzano com a Policia egipci (no acreditat).
* Francisco Pando com a Membre del senat (no acreditat).
* Humberto Rodríguez com a Ciutadà romà (no acreditat).
* Hernán Vera com Depilo (no acreditat).

## Referències

* ↑ Elley, p. 202.

## Bibliografia

* Elley, Derek. The Epic Film: Myth and History. Routledge, 2013.

## Enllaços externs

* La vida íntima de Marco Antonio y Cleopatra a YouTube
# Papamosques petit

El papamosques petit (Muscicapa epulata) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). Es troba a tota la selva tropical africana. Habita els boscos humits subtropicals o tropicals. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques petit». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 694. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Little Flycatcher» (en anglès). eBird. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ BirdLife International. «Little Grey Flycatcher. Muscicapa epulata» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 15 juliol 2022].
# Farmàcia Bujons

La Farmàcia Bujons és una obra del municipi de Martorell (Baix Llobregat) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge entre mitgeres estructurat en planta baixa i dos pisos superiors amb coberta de teula àrab. Té dues entrades a la planta baixa, un arc escarser amb porta de dues fulles de fusta; al costat oposat hi ha una entrada allindanada de menors dimensions usada per accedir als habitatges. Al seu costat hi ha una finestra allindanada força senzilla. A les plantes superiors trobem dos balcons amb barana de ferro a cada pis, flanquejant una finestra de petites dimensions. L'element més destacat, però, són els esgrafiats; motius verticals blanquinosos sobre fons més fosc. Se situen prop de les obertures i són medallons voltats d'ornaments de tipus vegetal.

## Història

Aquest edifici fou habitatge del primer farmacèutic de Martorell. L'esgrafiat de la façana és un tribut al seu ofici.

## Referències

* 1 2 «Farmàcia Bujons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 febrer 2016].
* ↑ «La farmàcia Bujons». Centre d'Estudis Martorellencs. [Consulta: 16 febrer 2016].
# Northville (Comtat de Fulton)

Northville és una població del Comtat de Fulton (Nova York) als Estats Units d'Amèrica. Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 1.139 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Northville tenia 1.139 habitants, 495 habitatges, i 316 famílies. La densitat de població era de 414,9 habitants per km².
Dels 495 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,5% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 36% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 19,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.566 $ i la renda mediana per família de 44.792 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.391 $ mentre que les dones 21.771 $. La renda per capita de la població era de 17.808 $. Entorn del 10,1% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Northville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Northville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pont del Molí d'Orriols

El Pont del Molí d'Orriols és un pont del municipi de Castellar de n'Hug (Berguedà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Té dos arcs, una mica separats i desiguals. El gran es troba sobre el riu i el petit avui mig tapat en terra ferma, tot de pedra, pla i sense baranes. Passa per sobre del riu Llobregat.

## Referències

* ↑ «Pont del Molí d'Orriols». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Julia Soek

Julia Soek (Groningen, 12 de desembre de 1990) és una ciclista neerlandesa professional des del 2013 i actualment a l'equip Team Sunweb.

## Palmarès

* 2017
** 1a a la Fletxa d'Erondegem

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com