OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 308 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 308 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou aprovada el 19 de gener de 1972, després d'una petició de l'Organització de la Unitat Africana per celebrar reunions del Consell en una capital africana. El Consell va decidir celebrar reunions a Addis Abeba del 28 de gener a una data no més tard del 4 de febrer. El Consell va expressar el seu agraïment a Etiòpia per les seves promeses d'acollir les reunions i proporcionar certes instal·lacions sense cost.
El president del Consell va anunciar que la resolució va ser aprovada per unanimitat en absència de cap objecció.
D'acord amb la resolució, les reunions del Consell 1627 a 1638 es van celebrar a la capital etíop per discutir diversos temes relacionats amb la pau i la seguretat a l'Àfrica.

## Referències

* ↑ Wellens, Karen; T.M.C. Asser Instituut. Resolutions and statements of the United Nations Security Council (1946-1989): a thematic guide. BRILL, 1990, p. 45. ISBN 978-0-7923-0796-9.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 301 a la 400 (1971 - 1976)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 304 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 304 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 8 de desembre de 1971, després d'examinar l'aplicació de Emirats Àrabs Units per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recEmirats Àrabs Unitsar a l'Assemblea general que Emirats Àrabs Units fos admès.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 301 a la 400 (1971 - 1976)

## Referències

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 306 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 306 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 21 de desembre de 1971. Després de considerar la recomanació de nomenament del Secretari General de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea General que Kurt Waldheim fos nomenat per un període de cinc anys.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 301 a la 400 (1971 - 1976)

## Referències

* ↑ Kurt Waldheim. United Nations.
# Riu de Llucena

El riu de Llucena és un riu que flueix per la comarca valenciana de l'Alcalatén. Naix al massís del Penyagolosa, dins del terme municipal de Xodos. D'ací entra al terme de Llucena, tot passant a la vora de la població que li dona nom. Al llarg del temps, la vila ha aprofitat les seues aigües per als molins, com el molí de Ros.
Continua en direcció NO-SE cap Figueroles. Posteriorment, és retingut al pantà de l'Alcora, el qual emmagatzema les seues aigües. Més tard, segueix uns quilòmetres el darrer tram fins a la seua desembocadura a la rambla de la Viuda, prop de la capital de l'Alcalatén.
El seu recorregut és de 20 quilòmetres, en els quals baixa des dels 1.200 metres d'altitud del seu naixement fins als 300 m de la desembocadura. La seua superfície és de 114 km².

## Referències

* ↑ Escrig Fortanete, Joaquim. Monogràfica de Llucena: (L'Alcalatén). Universitat Jaume I, 2000. pàg 74-75. ISBN 84-8021-322-1

## Enllaços externs

* Ruta dels Molins d'Aigua Arxivat 2013-05-04 a Wayback Machine.
# Robert Sadowski

Robert Sadowski (Cernăuți, 16 d'agost de 1914 - ?) fou un futbolista romanès de les dècades de 1930 i 1940, d'ascendència polonesa.
Disputà 5 partits amb la selecció de futbol de Romania, amb la qual participà en el Mundial de 1938. Pel que fa a clubs, defensà els colors del AMEF Arad, FC Juventus Bucureşti, Rapid Bucureşti, Ciocanul Bucureşti i AS Monaco a França.

## Palmarès
### Rapid Bucureşti

* Copa romanesa de futbol (3): 1940, 1941, 1942

## Referències

* ↑ [Robert Sadowski Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Perfil a RomanianSoccer.ro
* ↑ Norbert Siri. «Le Dictionnaire de l'AS Monaco FC». Official website. Arxivat de l'original el 2020-03-28. [Consulta: 7 juny 2017].
# Rosa Ojeda i Creus

Rosa Ojeda i Creus (Vilanova i la Geltrú, Garraf, 30 d'agost de 1871 - Barcelona, 15 de maig de 1954) va ésser una religiosa catalana, cofundadora de la congregació de les Germanes Carmelites de Sant Josep, en 1900. Ha estat proclamada venerable per l'Església Catòlica Romana.

## Biografia

De jove va destacar per la seva religiositat i la vocació de servei als altres, que havia desenvolupat tenint cura dels seus avis, amb els quals vivia des de la seva infantesa amb dos germans més, després de la prematura mort dels seus pares. En fer els 21 anys va decidir fer-se religiosa per dedicar la seva vida als altres i el 1893 ingressa a la congregació de les Germanes Josefines de la Caritat de Vic, on professa el 5 de maig de 1895 prenent el nom de Rosa de Sant Josep. Després de sis anys, i decebuda per l'actitud de les religioses del seu convent, que no considerava prou sacrificada, va decidir fundar una nova congregació.
Amb el consell i l'ajut del bisbe de Barcelona Josep Morgades i Gili, va fundar les Germanes Carmelites de Sant Josep, instal·lant-ne la primera comunitat el 10 d'octubre de 1900 a Barcelona, destinada a l'atenció a tots els necessitats: malalts, ancians i nens. De mica en mica, l'institut obre noves cases: el Masnou, per a gent gran, la Casa Bressol de Barcelona per a nadons i nens petits, i la Casa Mare a Horta (carrer de Lloret, 22), per a malalts. Al nou institut, Rosa Creus prengué el nom de Rosa de la Mare de Déu del Carme.
En 1905 s'aprovaren les constitucions de la congregació i en 1911, Rosa i altres germanes hi van fer els vots perpetus; l'any següent, fou elegida com a superiora general, càrrec que tindrà fins a la seva mort. L'any 1915 arriba a Rubí i va fundar el col·legi que actualment té el nom de Regina Carmeli, per escolaritzar als nens de les mares treballadores que no podien cuidar el seu fill. Com se li va quedar petit, van canviar la casa, per la de l'actual col·legi, En els períodes conflictius de l'època (Setmana Tràgica, Segona República espanyola, Guerra civil) va aconseguir mantenir l'esperit de la congregació i refer-la, consolidant-ne la tasca. Va ser protegida amagant-se en cases de ciutadans de la vila de Rubí.
L'any 1967 es publica la inauguració de la Residència de la Immaculada a Tartera, Prats, municipi de Das, a la Cerdanya regida per les Germanes Carmelites de Sant Josep, residència oferint serveis religiosos i de repós.
Va morir a la casa mare de la congregació el 15 de maig de 1954. En 1975 es va obrir la causa diocesana de beatificació; el procés de reconeixement es va tancar el 1985, i el 3 de juliol de 1998 va ésser proclamada venerable, reconeixent-ne les virtuts heroiques.

## Notes

* ↑ L'aprovació pontifícia definitiva arribà el 16 de juliol de 1977.
* ↑ Dupré, Luis «Promoción de dos zonas residenciales y una estación de esquí». Diari La Vanguardia, 15-10-1967, pàg. 47.
# Román Baldorioty de Castro

Román Baldorioty de Castro (Guaynabo, 23 de febrer de 1822 - Ponce, 30 de setembre de 1889) fou un professor i polític porto-riqueny, defensor de l'abolició de l'esclavitud i la autonomia de Puerto Rico.
Va estudiar a San Juan i es va traslladar a Madrid amb una beca i va estudiar Ciències Físiques i Matemàtiques. Després va anar a França i va estudiar a l'Escola Central d'Arts i Manufactures de París. El 1853 va tornar a Puerto Rico i es va convertir en professor de Botànica i Ciències Marítimes a l'Escola de Comerç, Agricultura i Estudis Marítims de San Juan, així com a de Física i Química al Seminari Conciliar. De 1860 a 1865 també va ser secretari de les Fires de mostres que es van celebrar a Puerto Rico pel qual va escriure informes.
Durant aquests mateixos anys va començar la seva carrera política ingressant al Partit Liberal Reformista que va representar a la Fira Universal de París de 1867. El 1869 fou elegit diputat de les Corts espanyoles per Mayagüez y el 1871 per Ponce, donant suport a les causes abolicionistes i autonomistes. Va fundar i editar la revista «Asuntos de Puerto Rico» i va contribuir en el «Correo de España». Va tornar a Puerto Rico el 1873 on va fundar el diari «El derecho» a Ponce. Poc després va fugir de Puerto Rico i es va refugiar a la República Dominicana actual on va fundar el Col·legi Antillano. Tornant a Puerto Rico el 1878, va començar una setmanari polític a Ponce, «La crònica», com a vehicle per a la seva ideologia autonomista. El 1887 fundà el Partit Autonomista porto-riqueny. Però aquest any també va veure una repressió contra dissidents polítics i Baldorioty va ser acusat de publicar propaganda sediciosa i empresonat al castell de El Morro. Malgrat el seu ràpid alliberament, la seva presó va afectar la seva salut i va morir poc després a Ponce el 1889.

## Referències

* ↑ Grupo Editorial EPRL. «Baldorioty de Castro, Román» (en castellà). Enciclopedia Puerto Rico. Fundación puertorriqueña de las Humanidades, 11-09-2014. Arxivat de l'original el 2017-12-04. [Consulta: 3 desembre 2017].
* ↑ «Baldorioty de Castro, Román. 27. Elecciones 15.1.1869». Buscador histórico de diputados (1810-1977). Congreso de los Diputados.
* ↑ «Baldorioty de Castro, Román. 28. Elecciones 8.3.1871». Buscador histórico de diputados (1810-1977). Congreso de los Diputados.
* ↑ «Román Baldorioty de Castro - The World of 1898: The Spanish-American War (Hispanic Division, Library of Congress)». [Consulta: 3 desembre 2017].
* ↑ «Román Baldorioty de Castro | Municipio de Guaynabo» (en castellà). Municipio de Guaynabo. Arxivat de l'original el 2017-12-03 [Consulta: 3 desembre 2017].
# Rosella morada

La rosella morada (Roemeria hybrida) és una espècie de la família Papaveraceae distribuïda per la Mediterrània occidental i oriental. Rarament a Itàlia, cap a l'est fins a Pèrsia. El seu hàbitat són terrenys de cultiu i erms. És una planta anual, de 20-40 cm d'alçada, erecta, ramificada i pubescent, amb làtex groc. Té les fulles alternes, les inferiors peciolades, les superiors sèssils, tripinnades, segments linears lanceolats, acabats en punta. Flors grans, violetes, solitàries a l'axil·la superior o terminal, de 3-6 cm d'ample. Quatre pètals, arrodonits, amb una taca basal. Dos sèpals, pilosos, caducs. Nombrosos estams, amb anteres grogues i filaments foscos. L'ovari és súper amb estigma trilobulat, assentat. És una càpsula erecta, de 5-10 cm de llarg, fina, estriada longitudinalment, amb àpex una mica hirsut / espinós i que s'obre per dalt amb 2-4 valves.
* Vista lateral de la flor
* Fruits immadurs

## Referències

* ↑ «rosella». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Bayer, E. el alii. Plantas del Mediterráneo. Barcelona:Blume, 1989. ISBN 84-7031-629-X.
# Ronald Fuentes

Ronald Fuentes (22 de juny de 1969) és un exfutbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1998.

## Referències

* ↑ Chile record international footballers at rsssf
* ↑ Ronald Fuentes a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Mundialistas chilenos
# Rosario Scalero

Natale Rosario Scalero (Moncalieri, 24 de desembre de 1870 - Montestrutto, 25 de desembre de 1954) va ser un violinista, professor de música i compositor italià.

## Biografia i carrera

A l'edat de sis anys, Scalero estava sota la tutela de Pietro Bertazzi, violinista, fabricant d'instruments musicals i instructor al Conservatori Santa Cecília de Roma. El 1881, va ingressar al Liceo Musicale di Torino amb Luigi Avalle. Als 15 anys, va passar sota la tutela de César Thomson. Sembla que Scalero va tornar a casa seva a Moncalieri durant un temps per motius de salut, abans de tornar a Torí per estudiar amb Camillo Sivori fins al 1889, apareixent durant aquest temps amb el Quartet Sivori.
El 1891, Scalero va debutar com a recitalista a Leipzig, i després va actuar a Milà, Roma, Londres i per tot Europa amb l'aclamació de la crítica. El 1895, Scalero va anar a Londres per estudiar i assistir al violinista August Wilhelmj (mestre de concert de l'estrena mundial de L'anell dels Nibelungs de Wagner a Bayreuth). El 1900 va marxar de Londres cap a Viena, on es va convertir en estudiant de composició d'⁣Eusebius Mandyczewski.
El 1907 va tornar a Roma. Aquí es va incorporar l'any 1913 a la Società del Quartetto, del qual es va convertir en el director musical i primer violinista. El 1919, va succeir a Ernest Bloch com a professor de composició a la Mannes School of Music de Nova York. Després de 1927, va ensenyar al famós Curtis Institute of Music de Filadèlfia, mentre semblava que tenia una residència a Gressoney. Entre els seus estudiants més reeixits a Curtis hi havia els compositors Samuel Barber, Nino Rota, Gian Carlo Menotti i George Walker. Durant aquest temps també va ensenyar a Mary Watson Weaver i Marc Blitzstein. El 1946 va tornar a Montestrutto, prop d'Ivrea, on va morir el 1954.

## Obres

* Una suite per a quartet de corda i orquestra de corda
* La Divina Foresta, poema simfònic per a gran orquestra
* Sonata per a violí (op.12, re menor, publicada el 1910)

## Referències

* 1 2 «The Strad». , 01-10-1895.
* ↑ Kenneson, Claude. Musical prodigies. Hal Leonard Corporation, 1998. ISBN 1-57467-046-8.
* ↑ Donal Henahan , January 24, 1981.

## Bibliografia

* La música és la meva fe: una autobiografia. David Mannes, ISBN 1-4067-3935-9
# Rosario Sáinz de Rozas

Rosario Sáinz de Rozas, també coneguda com a Rori Sáinz de Rozas, és una muntadora i editora cinematogràfica espanyola, nominada tres cops al Goya al millor muntatge. Va començar la seva carrera com assistent del departament d'edició el 1966 a La busca d'Angelino Fons, el 1968 a Si volvemos a vernos de Francisco Regueiro, el 1970 a Las secretas intenciones d'Antxon Ezeiza i el 1976 a Retrato de familia d'Antonio Giménez Rico.
Va editar el seu primer llargmetratge el 1975 a La trastienda de Jordi Grau i Solà, però no tornà a fer d'editora fins al 1990 amb Las cartas de Alou de Montxo Armendáriz, amb la que fou nominada per primer cop al Goya al millor muntatge. El 1997 fou nominat novament al Goya al millor muntatge per Secretos del corazón, també de Montxo Armendáriz. El 2004 fou nominada novament al Goya al millor muntatge per Días de futbol de David Serrano. També ha col·laborat en pel·lícules cubanes com Un paraíso bajo las estrellas (2000) i Perfecto amor equivocado (2004).

## Filmografia com a editora

* La trastienda (1975)
* Las cartas de Alou (1990)
* Todos a la cárcel (1993)
* Historias del Kronen (1995)
* Secretos del corazón (1997)
* Un paraíso bajo las estrellas (2000)
* Yoyes (2000)
* Silencio roto (2001)
* Torremolinos 73 (2003)
* Días de futbol (2003)
* Obaba (2005)
* Fútbol, el nacimiento de una pasión (2005)
* La gran final (2006)

## Referències

* ↑ Las cartas de Alou al web dels Premis Goya
* ↑ 'Secretos del corazón', 'La buena estrella' y 'Martín Hache' optan al Goya a la mejor película, El País, 31 de desembre de 1997
* ↑ Días de futbol al web dels Goya
* ↑ Rory Sáinz de Rozas Arxivat 2019-08-30 a Wayback Machine. a cubacine.cult
# Rosenberg (Texas)

Rosenberg és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 24.043 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rosenberg tenia 24.043 habitants, 7.933 habitatges, i 5.973 famílies. La densitat de població era de 436,8 habitants per km².
Dels 7.933 habitatges en un 41,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,4% hi vivien parelles casades, en un 15,7% dones solteres, i en un 24,7% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,48.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,9% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 9,52 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.510 $ i la renda mediana per família de 39.965 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.723 $ mentre que les dones 21.945 $. La renda per capita de la població era de 14.814 $. Aproximadament el 13,6% de les famílies i el 16,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rosenberg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rosenberg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Rozdólne (Sovetski)

* Per a altres significats, vegeu «Razdólnoie».
Rozdólne (ucraïnès: Роздольне, rus: Раздольное, Razdólnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 1.008 habitants. Pertany al districte rural de Sovetski.

## Referències

* ↑ «Численность населения Крымского федерального округа, городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений.». Федеральная служба государственной статистики. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 juliol 2017].
# SPL

SPL té els següents significats:
* Nivell de pressió sonora (de les sigles en anglès Sound Pressure Level), mesura de la intensitat sonora
* Lliga escocesa de futbol (del nom en anglès Scottish Premier League), màxima competició del futbol d'Escòcia
* Federació Finlandesa de Futbol (del nom en finès Suomen Palloliitto), organisme rector del futbol a Finlàndia
* Sun Public License, llicència de programari de codi obert
# SPICE

SPICE (acrònim anglès de "Simulation Program with Integrated Circuit Emphasis", Programa de simulació amb èmfasi en circuit integrat ") és un simulador de circuits electrònics analògics de codi obert de propòsit general. És un programa utilitzat en circuits integrats i disseny a nivell de placa per comprovar la integritat dels dissenys de circuits i predir el comportament dels circuits.
SPICE va ser desenvolupat al Laboratori d'Investigació Electrònica de la Universitat de Califòrnia, Berkeley per Laurence Nagel amb la direcció del seu assessor d'investigació, el Prof. Donald Pederson. SPICE1 és en gran part un derivat del programa CÀNCER, en el qual Nagel havia treballat sota la direcció del Prof. Ronald Rohrer. CANCER és l'acrònim de "Computer Analysis of Nonlinear Circuits, Excluding Radiation", una pista del liberalisme de Berkeley als anys seixanta: en aquests moments molts simuladors de circuits es van desenvolupar sota contractes amb el Departament de Defensa dels Estats Units que requerien la capacitat d'avaluar la duresa de la radiació d'un circuit. Quan l'assessor original de Nagel, el Prof. Rohrer, va deixar Berkeley, el Prof. Pederson es va convertir en el seu assessor. Pederson va insistir que CANCER, un programa propietari, es reescrigués prou com perquè es poguessin eliminar les restriccions i el programa es pogués posar al domini públic.

## Referències

* ↑ «SPICE Simulation Overview» (en anglès). https://www.ni.com.+[Consulta: 11 juliol 2022].
* ↑ Life of SPICE Arxivat February 4, 2012, a Wayback Machine.
* ↑ Perry, T. IEEE Spectrum, 35, 01-06-1998, pàg. 22–27. DOI: 10.1109/6.681968.

## Vegeu també

* NGSPICE
* LTspice
# Sadiman

El Sadiman és un volcà apagat de Tanzània. Té una altura de 2 870 metres i es troba al cor del massís del Ngorongoro, entre els cràters del Ngorongoro i el de Lemagrut.
El Sadiman va estar actiu més d'un milió d'anys (entre 4,8 milions i 3,3 milions d'anys BP). Una de les seves erupcions hauria estat l'origen per a la constitució del jaciment paleontològic de Laetoli, situat a 20 km de la muntanya, on l'equip de Mary Leakey hi va descobrir el 1978 les cèlebres petjades d'Australopitecus afarensis datades en 3,7 milions d'anys.

## Referències

* ↑ Dawson, John Barry. The Gregory Rift Valley and Neogene-recent Volcanoes of Northern Tanzania (en anglès). Londres: Geological Society of London, 2008, p. 50.
* ↑ «[https://www.hominides.com/html/references/empreintes-pas-laetoli-deloison.php Les empreintes de pas de Laétoli, Tanzanie Footprints of Laétoli, Tanzanie]» (en anglès). Hominidés. [Consulta: 21 gener 2019].
# Sadkí

Sadkí - Садки (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la desembocadura del riu Kirpili. És a 13 km al sud de Primorsko-Akhtarsk i a 121 km al nord-oest de Krasnodar.
Pertany a la ciutat de Primorsko-Akhtarsk.
# Salwa Bakr

Salwa Bakr (àrab: سلوى بكر, Salwà Bakr) (el Caire, 1949) és una novel·lista, periodista i escriptora de contes egipcia.
Filla d'un treballador ferroviari, Bakr va llicenciar-se en direcció d'empreses i crítica literària després de graduar-se en periodisme. Va començar a escriure a mitjans del 1970, i el 1985 va autoeditar la seva primera col·lecció d'històries curtes (زينات في جنازة الرئيس, Zīnāt fī janāzat ar-raʾīs, ‘Zinat al funeral del president’), però el seu èxit fou tal que posteriorment no va tenir problemes per trobar editors. La seva obra principal és البشموري, Al-baxmūrī, ‘El de Bashmour’, considerada una de les cent millors novel·les àrabs per la Unió d'Escriptors Àrabs. Ha estat traduïda al castellà: Las artimañas de los hombres y otras historias i El carro dorado.

## Referències

* 1 2 «Profile of the Egyptian Writer Salwa Bakr: The Voice of the Marginalized - Qantara.de» (en anglès). [Consulta: 6 juny 2021].
* ↑ «Best 100 Arabic Books (According to the Arab Writers Union)». Arabic Literature (In English), 07-05-2010. [Consulta: 24 setembre 2012].
* ↑ Seymour-Jorn, Caroline. «A New Language: Salwa Bakr on Depicting Egyptian Women's Worlds».
* ↑ «Salwa Bakr» (en anglès). [Consulta: 6 juny 2021].

## Enllaços externs

* Llibres de l'autora a les Biblioteques de Barcelona
# Riu Ahar (Iran)

El riu Ahar (Ahar Rud) és un riu de l'Iran d'una llargada de 240 km. Néix a les muntanyes d'Ishkanbar, Sari Čaman i Karadja Dagh i corre cap a l'oest. Passa al sud de la ciutat d'Ahar, i en aquesta zona rep alguns rierols que només porten aigua al temps de la pluja entre els quals el Kīčīk-čāy; llavors a Alliabad canvia de direcció cap al nord i prop de la vila de Kudjnaq s'uneix al Kara Su format de petits rius i rierols a la regió de Sanbalan; després d'un recorregut no gaire llarg s'uneix al Kara Su-Bala i agafa el nom de Daraward o Daravard per desaiguar finalment a l'Aras (Araxes) prop d'Aslanduz.

## Referències

* Enciclopèdia irànica en línia (anglès)
# Russakivka

Russakivka (en (ucraïnès): Русаківка i en rus: Русаковка, Russakovka) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 918 habitants. Pertany al districte de Bilogorsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].