OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carangoides coeruleopinnatus

Carangoides coeruleopinnatus és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 40 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes de l'Àfrica oriental fins a Samoa, Tonga, Japó, Austràlia i Nova Caledònia.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Isospidia

Isospidia és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Drepaninae.

## Taxonomia

* Isospidia angustipennis Warren, 1904
* Isospidia brunneola Holland, 1893

## Referències

* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Isospidia» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index [Natural History Museum], 2003.
# Casa Porta (la Galera)

La Casa Porta és una obra de la Galera (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt de diversos volums edificats de considerable dimensió. L'edifici principal de planta baixa i dos pisos es troba al carrer de la creu. Les obertures s'ordenen simètricament a la façana, balconades a la planta primera, finestres a la segona i l'accés, un finestral i petites obertures per al molí. L'edificació de servei fa cantonada i es compon de planta baixa, pis i golfes. A la part posterior de les edificacions hi ha un pati amb accés des del camí lateral. La propietat es prolonga fins a la carretera de la Sénia i la limita un mur de paredat. El molí és un dels pocs de les terres de l'Ebre que encara utilitza la pedra circular per a moldre les olives i la continuïtat d'aquest sistema és incert. Tot el conjunt ha estat rehabilitat.

## Referències

* ↑ «Casa Porta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].

## Enllaços externs

* «Casa Porta». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Fòrnix cerebral

El fòrnix (del llatí: fornix) és un feix de fibres nervioses en forma de C al cervell que actua com el principal tracte nerviós de sortida de l'hipocamp. El fòrnix també porta algunes fibres aferents a l'hipocamp des d'estructures del diencèfal i del prosencèfal basal. El fòrnix forma part del sistema límbic. Tot i que la seva funció i importància exactes en la fisiologia del cervell encara no estan del tot clares, s'ha demostrat en humans que la transacció quirúrgica — el tall del fòrnix al llarg del seu cos — pot causar pèrdua de memòria. Hi ha un cert debat sobre quin tipus de memòria es veu afectada per aquest dany, però s'ha trobat que tindria relació amb la memòria de recuperació en lloc de la memòria de reconeixement. Això vol dir que els danys al fòrnix poden causar dificultats per recordar informació a llarg termini, com ara detalls d'esdeveniments passats, però té poc efecte en la capacitat de reconèixer objectes o situacions familiars.

## Referències

* ↑ Ramon, Viader i Guixá; Catalans, Institut d'Estudis; Tecnologia, Secció de Ciències i. Vi, cos i cervell. Institut d'Estudis Catalans, 2011-07-22, p. 32. ISBN 978-84-9965-060-9.
* ↑ MD, Adam Fisch. Neuroanatomy: Draw It to Know It (en anglès). Oxford University Press, 2009-06-03, p. 372. ISBN 978-0-19-970853-6.
# Chatenay-Vaudin

Chatenay-Vaudin és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 57 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chatenay-Vaudin era de 57 persones. Hi havia 23 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 11 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 25 habitatges, 21 eren l'habitatge principal de la família i 4 estaven desocupats. Tots els 21 habitatges eren cases. Tots els 21 habitatges principals que hi havia estaven ocupats pels seus propietaris; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chatenay-Vaudin el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 36 persones, 27 eren actives i 9 eren inactives. De les 27 persones actives 26 estaven ocupades (15 homes i 11 dones) i 1 aturada (1 dona). De les 9 persones inactives 2 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, un era d'una empresa de construcció i l'altre d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Chatenay-Vaudin hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chatenay-Vaudin a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chatenay-Vaudin a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Georg von Békésy

Georg von Békésy (en hongarès: Békésy György) (Budapest, Imperi Austrohongarès 1899 - Honolulu, EUA 1972), fou un biofísic i professor universitari hongarès guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1961.

## Biografia

Va néixer el 3 de juny de 1899 a la ciutat de Budapest, en aquells moments situada a l'Imperi Austrohongarès però que avui dia és la capital d'Hongria. Realitzà els seus estudis secundaris en diverses escoles de Budapest, Istanbul, Múnic i Zúric, i estudià química a la Universitat de Berna i es doctorà a la Universitat de Budapest l'any 1926. Durant la Segona Guerra Mundial treballà al Servei Postal hongarès, on realitzà recercques al voltant de les telecomunicacions i especialment sobre l'oïda. El 1946 abandonà el seu país i s'establí a Estocolm treballant a l'Institut Karolinka. L'any següent emigrà als Estats Units, on fou professor de la Universitat Harvard fins al 1966 i posteriorment de la Universitat de Hawaii.
Va morir el 13 de juny de 1972 a la ciutat de Honolulu, població situada a l'estat nord-americà de Hawaii.

## Recerca científica

Inicià la seva recerca científica durant la seva estada al Servei Postal hongarès, on dugué a terme estudis sobre les telecomunicacions i s'interessà especialment sobre l'oïda. Desenvolupà la major part de la seva investigació al Laboratori de Psicoacústica de Harvard, observant la funció de la còclea en l'òrgan auditiu dels mamífers. A causa de l'estructura de la còclea i la membrana basilar, diverses freqüències del so causen les màximes amplituds d'ona succeïdes en diversos llocs d'aquesta membrana al llarg de la bobina de la còclea
L'any 1961 li fou concedit el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pels seus descobriments del mecanisme físic de l'estímul dins de la còclea. La decisió del comitè no fou exempta de polèmica des del principi, i la investigació de les últimes dècades del segle xx va revelar que les conclusions principals de von Békésy eren errònies.

## Enllaços externs

* «Georg von Békésy» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Tomás Mejías Osorio

Tomás Mejías Osorio (Madrid, 30 de gener de 1989) és un futbolista madrileny format al Reial Madrid CF. Actualment juga de porter a l'Ankaraspor.
Malgrat que va començar a jugar al CD Coslada, l'1 de juliol de 2001, amb 12 anys, va ingressar a les categories inferiors del Reial Madrid CF, a la categoria d'aleví. Després de passar per tots els nivells inferiors, va arribar el 2008 al Reial Madrid C, on jugaria una temporada fins a arribar a la 2009-10 al Castilla. El seu debut amb el primer equip arribaria a un partit de lliga davant el Getafe CF el 10 de maig de 2011, jugant els darrers minuts del partit que acabaria guanyant l'equip blanc per 4 gols a 0.
Durant la pretemporada 2011-12 va viatjar amb el primer equip a la gira americana que va realitzar al mes de juliol.

## Palmarès

    Jocs del Mediterrani: 2009

## Referències

* ↑ «Real Madrid - FC Getafe» (en anglès), 10-05-2011. [Consulta: 19 maig 2011].
* ↑ «Puesta de largo del Madrid en Los Ángeles» (en castellà). Marca.com, 11-07-2012. [Consulta: 11 juliol 2017].

## Enllaços externs

* «"Soy un portero que aporta seguridad y tranquilidad al equipo"» (en castellà). Web oficial del Reial Madrid.
* «Perfil i estadístiques de Tomás Mejías» (en alemany). transfermarkt.de. [Consulta: 19 maig 2011].
# Cascades Mandraka

Les cascades Mandraka són un petit conjunt de cascades del riu Mandraka, a uns 65 km d'Antananarivo, capital de Madagascar. La seva altura total és d'uns 30 metres.
L'aigua de les cascades s'utilitzen com a font d'energia hidroelèctrica en la presa de Mandraka i per la central hidroelèctrica de la presa Mantasoa instal·lada el 1956.

## Referències

* ↑ Natural Wonders of the World. United States of America: Reader's Digest Association, Inc, 1980, p. 229. ISBN 0-89577-087-3.
* ↑ M. Aldegheri. «Biogeography and Ecology in Madagascar», 1972. [Consulta: 27 agost 2008].

## Vegeu també

* Llista de cascades
# Ivan Radeljić

Ivan Radeljić (Imotski, 14 de setembre de 1980) és un ex-futbolista bosnià nascut a Croàcia, que disputà deu partits amb la selecció de Bòsnia i Hercegovina.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Casola Valsenio

Casola Valsenio (en emilià-romanyol Chèsla) és un municipi italià, situat a la regió d'Emília-Romanya i a la província de Ravenna. L'any 2010 tenia 2.761 habitants. Limita amb els municipis de Borgo Tossignano (BO), Brisighella, Castel del Rio (BO), Fontanelice (BO), Palazzuolo sul Senio (FI) i Riolo Terme.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2009- | Nicola Iseppi | Centreesquerra |

## Agemanaments

* Bartholomä
# Fòrnix vaginal

El fòrnix vaginal, també anomenat ampul·la vaginal, o volta de la vagina és una part interna de la vagina, en forma d'arc, que es troba a l'extrem més allunyat dels llavis. És dividit en dues parts: anterior i posterior. La seva funció és de reflectir la mucosa de la vagina perquè passi al coll uterí. La paraula catalana fòrnix prové del llatí, fornix, que significa arc.

## Referències

* 1 2 Oriol Casassas De ginecologia i d'obstetrícia, n'hauríem de parlar, Número 13 de la col·lecció de reculls lexicogràfics Berenguer Sarriera. Editat per la Secretaria General de la Generalitat de Catalunya. Departament de Sanitat i Seguretat Social. 2002 ISBN 84-393-5984-5 (català)
* ↑ Entrada "fòrnix vaginal" al Diccionari Enciclopèdic de Medicina. Editorial Enciclopèdia Catalana, 2002 ISBN 8441204748 (català)

## Vegeu també

* Aparell reproductor femení
* Sac de Douglas
# Tom Belsø

Tom Belsø (Copenhaguen, 27 d'agost de 1942 - Rushden, 11 de gener de 2020) va ser un pilot de curses automobilístiques danès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## A la F1

Tom Belsø va debutar a la tercera cursa de la temporada 1974 (la 25a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 30 de març del 1974 el Gran Premi d'e Sud-àfrica al circuit de Kyalami.
Va participar en 4 curses puntuables pel campionat de la F1, aconseguint un vuitè lloc com a millor classificació en una cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | Posició | Punts |
| 1974 | Frank Williams Racing Cars | Iso-Marlboro | Cosworth | ARG | BRA | SUD Ret | ESP NVQ | BEL | MON | SUE 8 | HOL | FRA | GBR NVQ | ALE | AUT | ITA | CAN | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Pilar Dyed

El pilar Dyed, o Dyed simbolitzava l''estabilitat' a l'antic Egipte. Va poder representar la columna vertebral del déu Osiris, un arbre, un pal conformat per garbes de blat lligades, etc. És el segon símbol més reproduït en la mitologia egípcia, només darrere de l'Ankh, encara que es desconeix l'objecte que representa realment. Pot aparèixer acompanyat d'altres símbols, com són el ceptre uas, 'poder' o 'domini' i l'Ankh, 'vida'.

## Història

El pilar Dyed va poder ser un antic fetitxe de l'època prehistòrica, relacionat amb els ritus agrícoles, que va perdurar en la iconografia egípcia, i fou representat fins al període de dominació romana.
D'època Tinita es coneixen pilars Dyed trobats a Helwan. Posteriorment, durant l'Imperi antic, va ser gravat al recinte funerari del faraó Dyeser (Zoser) a Saqqara, a la necròpoli de Memfis, i sembla indicar que era un símbol associat a altres conceptes, com a suport del cel, o bé va poder ser assignat a altres divinitats, com Sokar i Ptah, ja que aquests déus de Memfis apareixen representats portant aquest símbol. Ptah va arribar a ser assimilat a Osiris
Durant l'Imperi Nou, al papir d'Ani, està dibuixat al costat del signe de la vida, Ankh, amb uns braços que porten un disc solar naixent, acompanyat, a banda i banda, per la seva germana Neftis i la seva dona Isis, amb diversos micos que saluden i adoren al Sol. En aquesta època Osiris és representat amb forma de Dyed.

## Sincretisme

És possible que quan Osiris, Ptah i Sokar van ser associats, el pilar va passar a formar part del simbolisme d'Osiris quan es va difondre àmpliament el seu culte. El pilar Dyed també es troba representat en els ceptres uas dels déus Thot i Jonsu.

## L'erecció del pilar Dyed

L'erecció del pilar Dyed era una cèlebre cerimònia d'origen memfita, possiblement en honor del déu Ptah, que posteriorment es va associar amb Osiris. Mitjançant la celebració d'aquesta cerimònia, se simbolitzava l'estabilitat del regnat, la resurrecció d'Osiris i la victòria d'aquest déu sobre Seth. Aquesta cerimònia constituïa una manera de renovar, regenerar i revitalitzar periòdicament les forces del faraó perquè pogués seguir regnant sobre el tron d'Egipte. A més, havia de repetir-se durant la festa Heb Sed. Es pot observar, entre altres llocs, al temple de Seti I a Abidos, el lloc de culte a Osiris.

## Referències

* ↑ Teissier, Beatrice. Egyptian Iconography on Syro-Palestinian Cylinder Seals of the Middle Bronze Age (en anglès). Saint-Paul, 1996, p. 104. ISBN 9783525538920.
* 1 2 Pinch, Geraldine. Handbook of Egyptian mythology.. Santa Barbara, Calif.: ABC-CLIO, 2002, p. 127. ISBN 978-1-57607-242-4.

## Enllaços externs

* Elisa Castel: Símbols, conceptes bàsics i cerimònies, en egiptologia.com. Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Casa Ponsà

La Casa Ponsà és un edifici eclèctic de Sabadell (Vallès Occidental) protegit com a bé cultural d'interès local. És la seu de l'Arxiu Històric de Sabadell. Està situat al carrer de la Indústria, 32 i és obra de Gabriel Borrell, de l'any 1891.

## Descripció

Es tracta d'un casal cantoner que presenta soterrani, planta baixa, pis i golfes. Està format per un cos central i dos cossos laterals acabats en torres quadrades. El casal tenia al costat un espaiós jardí ja desaparegut. La façana, estucada i amb aplacat de pedra a les arestes, està ornada amb elements neogòtics i presidida per una balconada. L'interior és luxós i hi destaquen els enteixinats de les cambres al·lusives a les virtuts. És un edifici de planta baixa, pis i golfes, amb façana als carrers de la Indústria i de la Concepció, annexat al qual es disposa un cos de planta baixa amb façana al carrer de la Concepció.

## Història

El casal el va fer construir l'any 1891 el fabricant i comerciant Francesc de Paula Ponsà i Cantí (Sant Andreu de Palomar, 1850 - Puigcerdà, 1901). El 1901, quan Ponsà es va morir, la família s'establí al poble de Sarrià i deixà la residència sabadellenca com a casa d'estiueig i com a seu de la Banca Ponsà i Valls (fins que va fer fallida l'any 1920). Avui, llevat de la façana i dels sostres pintats, no queden més elements de la casa originària. No hi ha, per exemple, les pintures d'Antoni Estruc –artista protegit de la família Ponsà– que decoraven l'escala principal de l'edifici o bé el magnífic pati que envoltava bona part de la finca dibuixant una L.
El 13 d'agost de 1936, el Ple de l'Ajuntament acordà de confiscar la casa Ponsà. Durant els tres anys següents, l'edifici es destinà a diversos usos. En primer lloc, allotjà l'Escola de Formació de la Llar. Més tard, a partir de desembre del 1937, fou habilitada com a hospital militar. Finalment, es va fer servir com a jutjat i presó militars. Acabada la Guerra, la casa tornà a mans de la família Ponsà, que la llogà a diverses raons socials per tal d'hostatjar-hi les seves empreses (cal Casas i cal Monràs).
El 1980 l'Ajuntament comprà la casa –de 2.000 m²– per allotjar-hi l'arxiu municipal. Les darreres intervencions sobre l'edifici i les instal·lacions es van produir entre els anys 2000 i 2006, en què es van restaurar part dels sostres pintats, es van decapar i recuperar totes les fusteries exteriors, es van pintar les dependències i també es va canviar tota la il·luminació interior.

## Referències

* ↑ «Casa Ponsà». Pat.mapa arquitectura. [Consulta: 15 desembre 2014].
* ↑ «Casa Ponsà». Pobles de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2014].
* 1 2 3 «La Casa Ponsà». Arxiu Històric de Sabadell. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2014. [Consulta: 15 desembre 2014].
* ↑ «Arxiu Històric de Sabadell. Casa Ponsà». Ajuntament de Sabadell. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2014. [Consulta: 15 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Casa Ponsà Arxivat 2014-12-15 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Iragna

Iragna és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Riviera.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Castany rogenc

Castany rogenc és un color que s'inclou en el que en altres llengües com el francès i l'anglès en diuen color puça perquè recorda el color de les puces (insectes) i engloba varietats des del castany rogenc al marró púrpura.
Una mostra del color castany rogenc:

## Localització

* Color d'alguns edificis.
* Castany rogenc és un color d'algunes aus.
* Perdiu xerra.
* Rossinyol bord.
* Tètol cuanegre.
* Tórtora.
* Columbiforme.
* Color d'alguns insectes.
* Pharaxonotha.
* Color d'algunes ratapinyades
* Color de l'escorça d'alguns arbres.
* Prosopis.
* Nim.
* Color d'alguns fruits.
* Ziziphus mistol.
* Solanum tuberosum.
* Color del cabell.

## Vegeu també

* Llista de colors
# Francisco Javier Goicolea Areito

Francisco Javier Goicolea Areito (Durango, 10 de febrer de 1926 - L'Hospitalet de Llobregat, 8 de setembre de 2000) fou un futbolista basc de la dècada de 1950.

## Trajectòria

Després de jugar al Durango i al Deportivo Alavés, començà a destacar al Barakaldo CF, a la Segona Divisió espanyola (1949-51). A continuació fou el porter titular del Reial Valladolid dues temporades a Primera, i el 1953 ingressà al FC Barcelona. Al Barcelona jugà 6 temporades, dues d'elles a l'equip filial, el CD Comtal. Mai fou titular indiscutible del primer equip, perquè el porter titular era el mític Antoni Ramallets. En total va jugar 5 partits de lliga amb l'equip. Guanyà la Copa Eva Duarte la temporada 1953-54 i la lliga i la copa la temporada 1958-59, en la qual no jugà partits oficials.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «FRANCISCO (PACHI) JAVIER GOICOLEA AREITIO». porterosvascosdeleyenda, 24-06-2010. [Consulta: 17 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Gibeaumeix

Gibeaumeix és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 147 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Gibeaumeix era de 147 persones. Hi havia 56 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 24 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 73 habitatges, 56 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 70 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 56 habitatges principals, 40 estaven ocupats pels seus propietaris, 13 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 10 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 36 en tenien cinc o més. 48 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 30 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Gibeaumeix el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 8 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 12 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 12 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 12 |
| 8 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 8 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 12 |
| 4 | 5 a 9 | 8 |
| 8 | 0 a 4 | 12 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 80 persones, 53 eren actives i 27 eren inactives. De les 53 persones actives 48 estaven ocupades (27 homes i 21 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 27 persones inactives 10 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 13 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Gibeaumeix hi havia 60 unitats fiscals que integraven 152 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 12.226 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'any 2000 a Gibeaumeix hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Gibeaumeix a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Gibeaumeix a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.