OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xiao Dingdang Dazhan Jiqiren

Xiao Dingdang Dazhan Jiqiren (xinès tradicional: 小叮噹大戰機器人, pinyin: Xiǎo dīngdāng dàzhàn jīqìrén, literalment 'La guerra de Doraemon contra els robots') és una pel·lícula pirata taiwanesa, inspirada en la franquícia Doraemon però realitzada sense tindre el dret de la propietat intel·lectual del personatge. Actualment la pel·lícula es considera parcialment perduda, i sols uns pocs minuts es conserven, ja que es va emetre a uns pocs cinemes a principis del 1983, sols a Taiwan, i mai s'ha pogut reeditar en ser una pel·lícula realitzada sense autorització.
L'obra fou realitzada el 1982 per Wang Films, dirigida per Wang Yaquan, i tenia una durada de 83 minuts.

## Referències

* 1 2 «小叮噹大戰機器人» (en xinès (Taiwan)). 臺灣電影網 Taiwan Cinema [Consulta: 27 maig 2021]. Arxivat 2017-09-10 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-09-10. [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ Lee, Daw-Ming. Historical Dictionary of Taiwan Cinema. Scarecrow Press, 2012-11-08, p. 48-49. ISBN 978-0-8108-7922-5.
* ↑ «LOST: Doraemon Robot Wars (Feat. Mumkey Jones)». The Animation Warehouse, 10-06-2016. [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ «[台灣 MIT的哆啦A夢電影 不見天日破30年! 揭開《小叮噹大戰機器人》神秘面紗]» (en xinès (Taiwan)). 哆啦A夢中文網 新聞台.
* ↑ 黃仁. 台灣電影百年史話. vol. 2. 中華影評人協會, 2004. «小叮噹大戰機器人/宏展/製片: 羅理平/編劇:方于/導演:王亞權片長: 83 分鐘/演員:卡通。»
# Woodys Barcelona

Woodys Barcelona és una empresa catalana ubicada a Vic, especialitzada en disseny, fabricació i comercialització d'ulleres fetes amb fusta. L'octubre de 2015 tenia 10 empleats i el 2014 va facturar 700.000 euros. Fundada a finals de 2011 quan Josep Dosta, que treballava en una empresa de complements proveïdora de grans marques com Inditex o Pepe Jeans, va decidir fundar l'empresa després d'haver presentat el producte a aquestes cadenes, que tot i haver tingut una bona acceptació inicial, no havien arribat a cap acord final. Al cap de poc es va incorporar el seu germà Miquel Dosta i a principis de 2013 ja es va presentar la seva primera col·lecció d'ulleres, fetes amb diversos tipus de fusta. A setembre de 2015 venen més de 1.800 referències a 34 països. Els seus principals clients es troben a Itàlia, França, Alemanya i Grècia, venent un 15% de la facturació a l'Estat i un 5% aproximat a la seva botiga en línia.

## Referències

* ↑ Cabanillas, Anna, De Vic al Mundo: Las gafas se visten de madera, La Vanguardia (Dinero), pàgina 10. 4 d'octubre de 2015.
# Wooldridgeïta

La wooldridgeïta és un mineral de la classe dels fosfats; és un difosfat (antigament pirofosfat) molt poc freqüent a la natura. Anomenada així per James Wooldridge (1923-1995), mineralogista amateur i gemmòleg de Fernhill Heath (Regne Unit), el qual va descobrir el mineral.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la wooldridgeïta pertany a «08.FC - Polifosfats, poliarsenats i [4]-polivanadats, només amb H₂O» juntament amb els següents minerals: fianelita, pintadoïta, arnhemita, canafita i kanonerovita.

## Característiques

La wooldridgeïta és un fosfat de fórmula química Na₂CaCu₂$^{2+}$(P₂O₇)₂·10H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2 a 3.

## Formació i jaciments

En la seva localitat tipus va descriure's en fractures en roques sedimentàries del Cambrià; en aquesta mateixa localitat es va trobar associada a calcita i yarrowita. S'ha descrit només a Anglaterra.

## Referències

* ↑ «Wooldridgeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Xiba

Xiba (en rus: Шиба) és un poble de la república de l'Altai, a Rússia, que el 2016 tenia 301 habitants, pertany al districte d'Ongudai.

## Referències

* ↑ http://www.ongudai-ra.ru/index.php/%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%BE%D1%81%D1%82%D0%B8/peredvizhnoj-fap-nachal-rabotu-v-ongudajskom-rajone
* ↑ https://www.lawmix.ru/zakonodatelstvo/1955751
# Xkolni (Alekséievskaia)

* Per a altres significats, vegeu «Xkolni».
Xkolni - Школьный (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, a la vora esquerra del riu Txelbas, davant de Krasnoktiàbrskaia, a 7 km al sud-est de Tikhoretsk i a 120 km al nord-est de Krasnodar.
Pertany al municipi d'Alekséievskaia.
# Yannick Agnel

Yannick Agnel (Nimes, França 1992) és un nedador francès, especialista en proves de volocitat en crol i guanyador de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 9 de juny de 1992 a la ciutat de Nimes, població situada al departament de Gard (Llenguadoc-Rosselló).

## Carrera esportiva

Va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 celebrats a Londres (Regne Unit), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en els 200 metres lliures i els relleus 4x100 metres lliures, així com la medalla de plata en els relleus 4x200 metres lliures. En aquests Jocs participà també en els 100 metres lliures, on finalitzà quart i guanyà així un diploma olímpic i desè en els relleus 4x100 metres estils.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat tres medalles al Campionat del Món de natació, dues d'elles d'or; dues medalles en el Campionat del Món de natació en piscina curta, una d'elles d'or; tres medalles en el Campionat d'Europa de natació, una d'elles d'or; i tres més en el Campionat d'Europa de natació en piscina curta, dues d'elles d'or.
# Zagórsxino

Zagórsxino (en rus: Загорщино) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 72 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Zelioni Iar

«Zelioni Iar» té aquests significats:

## Rússia

* Zelioni Iar (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia

## Ucraïna

* Zeleni Iar (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Editorial Sur

L'editorial Sur és una editorial argentina que va arrencar el 1933, també per iniciativa de Victoria Ocampo, i va publicar autors del prestigi de Jorge Luis Borges, Juan Carlos Onetti, José Bianco, Vladimir Nabokov, Federico García Lorca, Albert Camus o Adolfo Bioy Casares, per citar-ne uns quants.

## Referències

* ↑ Fuentes, Manuel; Tovar, Paco. A través de la vanguardia hispanoamericana (en castellà). PUBLICACIONS UNIVERSITAT ROVIRA i VIRGILI, 2011, p. 206. ISBN 8484241858.

## Vegeu també

* Sur (revista)
# Víctor Sahuquillo Martínez

Víctor Manuel Sahuquillo Martínez (València, 1967) és un polític valencià.
Nascut a València (l'Horta), Sahuquillo va viure la seua infància a Xest (Foia de Bunyol) i resideix a Alfafar (l'Horta Sud) des del 2004. És militant del Partit Socialista del País Valencià (PSPV) i va cursar estudis de Dret en la Universitat de València i en la UNED encara que ha estat molt vinculat al món de la publicitat. En l'ajuntament d'Alfafar a més de realitzar les tasques de Cap de Gabinet també va assumir la responsabilitat del Departament de Comunicació.
També ha estat assessor en la Diputació de València (1987-88), del conseller d'Educació i Cultura (1989-90), de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies (1992-1994), fou coordinador de la secretaria d'organització del PSOE dirigida per Ciprià Císcar (1994-2000) i actualment és secretari d'Acció Electoral i Formació i membre del Comité Nacional del PSPV.
Fou elegit diputat a les Corts Valencianes per la circumscripció de València a les eleccions de 2011.

## Referències

* ↑ «Fitxa personal». PSPV. [Consulta: 13 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa a les Corts Valencianes Arxivat 2012-06-21 a Wayback Machine.
# Olga Svendsen

Olga Emilie Svendsen, coneguda com a Olga Svendsen (Copenhaguen, 22 de febrer de 1883 - ib., 22 d'octubre de 1942), va ser una cantant i actriu de nacionalitat danesa.

## Biografia

Criada al Kastellet de la seva ciutat natal, el seu pare era un sergent. Va debutar l'any 1903 en el Dagmarteatret, actuant en els següents anys en diferents teatres provincials. El 1907 va arribar a l'Sønderbros Teater, on va obtenir la seva gran oportunitat com a actriu de revista.
Va ser protagonista de diverses pel·lícules, tant mudes com sonores, aconseguint èxit pel seu treball en comèdies, al Scala-revyerne, i en el Cirkusrevyen, on va actuar fins poc abans de morir. Va tenir una filla actriu, Elga Olga Svendsen.

## Filmografia (selecció)

* Han, hun og Hamlet (1932)
* Vask, videnskab og velvære (1933)
* Med fuld musik (1933)
* Københavnere (1933)
* Den ny husassistent (1933)
* Kidnapped (1935)
* Provinsen kalder (1935)
* Bag Københavns kulisser (1935)
* Sjette trækning (1936)
* Snushanerne (1936)

## Referències

* ↑ «Olga Svendsen». [Consulta: 15 novembre 2019].
* ↑ «Olga Svendsen | Gyldendal - Den Store Danske» (en danès). [Consulta: 15 novembre 2019].
# Jan Frederik Gronovius

'Jan Frederik Gronovius' (Jan Fredrik Bronovius o Johannes Fredericus) (?, 10 de febrer de 1686, Leiden-10 de juliol de 1762) va ser un botànic neerlandès notable com a professor de Carl von Linné.
John Clayton, un recol·lector de flora de Virgínia li envia molts espècimens cap als 1730, així com descripcions. Sense el coneixement de Clayton, encara que l'esmenta, Gronovius va usar el material a la seva obra Flora Virginica, de 1739-1743, amb dues edicions el 1762.
El 1737 Gronovius descriu la dàlia de Transvaal, anomenant-la Gerbera a partir del nom d'un amic de Linné, "Traugott Gerber".
Era fill de Jakob Gronovius i net de Johann Friedrich Gronovius, ambdós escolàstics clàssics.
El 1719, es casa amb Margaretha Christina Trigland, que mor el 1726, i amb Johanna Susanna Alensoon el 1729. El seu fill Laurens Theodoor Gronovius (1730-1777) va ser també botànic.

## Obra

* Disputatio medico-botanica inauguralis camphorae historiam exhibens.... Leiden, 1715
* Flora Virginica exhibens plantas quas V. C. Johannes Clayton in Virginia observavit atque collegit. Leiden, 1739-1743
* Index supellectilis lapideae: quam collegit, in classes & ordines digessit, specificis nominibus ac synonymis illustravit. Leiden, 1750
* Flora orientalis, sive, Recensio plantarum quas botanicorum coryphaeus Leonardus Rauwolffus, medicus augustanus, annis 1573, 1574, & 1575, in Syria, Arabia, Mesopotamia, Babylonia, Assyria, Armenia & Judaea crescentes observavit, & collegit earumdemque ducenta specimina, quae in bibliotheca publica Lugduno-Batava adservantur, nitidissime exsiccata & chartae adglutinata in volumen retulit. Leiden, 1755

## Enllaços externs

* Herbari Clayton amb imatge de Gronovius
* Genealogia de Gronovius
# Royal Academy of Dramatic Art

La Royal Academy of Dramatic Art (lit. ‘Reial Acadèmia de les Arts Dramàtiques’, abreujat RADA), ubicada a Bloomsbury, Londres, fou fundada el 1904 per Sir Herbert Beerbohm Tree i és una de les escoles d'art dramàtic més cèlebres d'Anglaterra i del món.
El seu vicepresident és l'actor Alan Rickman. La RADA té un notable nombre de membres associats, com Jane Asher, Kenneth Branagh, Michael Gambon, Judi Dench, Ralph Fiennes, Matthew Macfadyen, Edward Fox, Ian Holm, Anthony Hopkins, Derek Jacobi, Helen Mirren, Peter O'Toole i Diana Rigg.

## Alumnes destacats

Alguns dels seus alumnes més destacats són:
| Richard Attenborough Sean Bean Michael Caine Kenneth Branagh Richard Briers Ian Carmichael Tom Courtenay Timothy Dalton Brian Epstein | Michael Gambon Brendan Gleeson Ralph Fiennes Albert Finney John Gielgud Imelda Staunton Juliet Stevenson Fiona Shaw Sally Hawkins | Ian Holm Anthony Hopkins Reginald D. Hunter John Hurt Nigel Kneale Charles Laughton Vivien Leigh Robert Lindsay Lois Maxwell | Michael Sheen Peter O'Toole Dame Helen Mirren Clive Owen John Rhys-Davies Alan Rickman Diana Rigg Glenda Jackson Derek Jacobi |
Altres alumnes destacats són: Steve McFadden, Roger Moore, Joe Orton, Bruce Payne, Harold Pinter, Jonathan Pryce, Jean Rhys, Laurence Fox, Tom Hiddleston, George Bernard Shaw i Mark Womack.

## Enllaços externs

* Web oficial de la Royal Academy of Dramatic Art (anglès)
# Convenció Preliminar de Pau

La Convenció Preliminar de Pau, la qual va tenir lloc a Rio de Janeiro de l'11 al 27 d'agost del 1828, va ser un acord diplomàtic entre l'Imperi del Brasil i l'Argentina.
Amb la mediació del Regne Unit, per a finalitzar la Guerra Cisplatina, Brasil i Argentina van acceptar la creació d'un país independent a la Província Cisplatina: la República Oriental de l'Uruguai. També es va acordar que la regió de les Missions Orientals, que havia estat presa per les tropes argentines durant la guerra, seria desocupada de tals tropes, reintegrant aquest territori a l'actual estat brasiler de Rio Grande do Sul.
Finalment, es va signar el Tractat de Rio de Janeiro de 1828.

## Referències

* ↑ Nahum, Benjamín (1994). Manual de Historia del Uruguay 1830-1903. Montevideo. Editorial De la Banda Oriental
* ↑ Méndez Vives, Enrique (1990). Historia Uruguaya. Montevideo. Editorial De la Banda Oriental
# Conveni de Segura

El Conveni de Segura o de Conveni de Lécera fou un tractat signat el 3 d'abril de 1839 entre Antonio van Halen y Sarti i el general carlí Ramon Cabrera i Grinyó per establir les condicions del tracte als presoners de guerra i regularitzar-se els intercanvis anàleg al conveni d'Elliot. Després de la signatura del conveni es produí un important intercanvi de presoners a Onda.

## Referències

* ↑ de Córdoba, Buenaventura. Vida militar y política de Cabrera (en castellà). vol. 3. Impr. y fundicion de Don E. Aguado, 1845, p. 3.
* ↑ «Conveni de Segura». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Martínez Roda, Federico. Valencia y las Valencias: su historia contemporánea (1800-1975) (en castellà). Fundación Univ. San Pablo, 1998, p. 287. ISBN 8486792894.
# Copa de Livònia

La Copa de Livònia és un torneig futbolístic disputat anualment a Riga entre els campions de la Meistriliiga d'Estònia i la Virsliga de Letònia.
S'inicià l'any 2003.

## Historial

| Temporada | Campió | Resultat | Finalista | Seu |
| 2011 | FC Flora Tallinn | 2 - 0 | Skonto FC | Estadi Skonto, Riga |
| 2008 | FK Ventspils | 2 - 2 pr., 4-3 pen. | FC Levadia | Estadi Skonto, Riga |
| 2005 | Skonto FC | 4 - 3 | FC Levadia | Estadi Skonto, Riga |
| 2004 | Skonto FC | 3 - 3 pr., 4-3 pen. | FC Flora | Estadi Skonto, Riga |
| 2003 | Skonto FC | 2 - 2 pr., 12-11 pen. | FC Flora | Estadi Skonto, Riga |
# Cita a Honduras

Cita a Honduras (títol original en anglès: Appointment in Honduras) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Jacques Tourneur, estrenada el 1953. Ha estat doblada al català. Aquesta estranya pel·lícula, de vius colors i decorats destacables, posades en escena eficaçment per Jacques Tourneur, té indiscutiblement l'encant d'una de la sèrie B, com Hollywood sabia fer-les llavors.

## Argument

El 1910, el vaixell La Claire-Louise navega cap a Nicaragua. Un passatger, Jim Corbett, demana desembarcar a Hondures. Negant-s'hi el capità, Jim s'apodera del vaixell, ajudat per presoners que porta Reyes, i agafa com a ostatge els Sheppard. Una vegada desembarcats, els amaga la seva verdadera missió, portar diners al president d'Hondures, i s'endinsa a la jungla amb ells...

## Repartiment

* Glenn Ford: Jim Corbett
* Ann Sheridan: Sylvia Sheppard
* Zachary Scott: Harry Sheppard
* Rodolfo Acosta: Reyes
* Jack Elam: Castro
* Ric Roman: Jiminez
* Rico Alaniz: Bermudez
* Stanley Andrews: el capità MacTaggart
* Paul Conrad: Luis
* Stuart Whitman: El telegrafista

## Referències

* ↑ «Cita a Honduras». esadir.cat.
* ↑ «Appointment in Honduras». The New York Times.
# Consell departamental de l'Arieja

El Consell departamental de l'Arieja és l'assemblea deliberant del departament francès de l'Arieja, a la regió d'Occitània. La seu es troba a Foix.

## Composició

El març de 2015 el Consell departamental era constituït per 26 elegits pels 13 cantons de l'Arieja.
| Partit | Sigles | Elcetes |
| Majoria (16 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 15 |
| Divers Gauche | DVG | 7 |
| Oposició (4 escons) |||
| Divers Droite | DVD | 3 |
| Divers Gauche | DVG | 1 |
| President del Consell departamental |||
| Henri Nayrou (PS) |||

## Presidents

| 1945-1949 | Henri Assaillit |
| 1949-1966 | Pierre Faur |
| 1966-1985 | André Saint-Paul |
| 1985-20041 | Robert Naudi |
| 2001-2014 | Augustin Bonrepaux |
| 2014- | Henri Nayrou |

## Enllaços externs

* Web oficial del Consell departamental de l'Arieja Arxivat 2015-03-18 a Wayback Machine.
# Consell departamental de l'Aube

El Consell departamental de l'Aube és l'assemblea deliberant del departament francès de l'Aube a la regió del Gran Est. La seva seu es troba a Troyes.

## Composició

El març de 2015 el Consell departamental de l'Aube era constituït per 34 elegits pels 17 cantons de l'Aube.
| Partit | Sigles | Electes |
| Majoria (32 escons) |||
| Els Republicans | LR | 20 |
| Divers droite | DVD | 12 |
| Oposició (2 escons) |||
| Divers gauche | DVG | 2 |

## President

El president del Consell departamental és Philippe Pichery des de 2017.

## Enllaços externs

* (francès) Consell departamental de l'Aube
# Claude Piquemal

Claude Piquemal (Siguèr i França, 13 de març de 1939) és un atleta francès, ja retirat, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1960.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1960, 1964 i 1968. En aquestes participacions va guanyar dues medalles de bronze en els 4×100 metres del programa d'atletisme. El 1964 va formar equip amb Paul Genevay, Bernard Laidebeur i Jocelyn Delecour, mentre el 1968 ho va fer amb Gérard Fenouil, Jocelyn Delecour i Roger Bambuck.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat d'Europa d'atletisme, d'or en els 100 metres el 1962 i els 4×100 metres el 1966, i de bronze en els 100 metres el 1966. Als Jocs del Mediterrani del 1963 guanyà una medalla d'or i una de plata en els 100 i 4×100 metres respectivament. També guanyà dos campionats nacionals, i va formar part de l'equip que va establir quatre rècords d'Europa en els 4x100 metres.

## Millors marques

* 100 metres. 10.3" (1961)
* 200 metres. 20.5" (1965)

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Claude Piquemal». [Consulta: 30 novembre 2021].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «European Championships (Men)». [Consulta: 29 novembre 2021].
* ↑ «Mediterranean Games». [Consulta: 30 novembre 2021].
* ↑ «Championnats de France». [Consulta: 8 novembre 2018].
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 30 novembre 2021].
# Conxita Herrero

Conxita Herrero (el Prat de Llobregat, 1993) és una dibuixant de còmics pratenca, considerada promesa del còmic d'avantguarda i cantant. Va estudiar a l'Escola Massana (Barcelona). Ha publicat diversos fanzines a mode d'auto-edició i també ha participat en fanzines col·lectius i feministes com Bulbasur i Hits with tits. El 2014, col·labora amb una il·lustració a VICE.

## Biografia

El 2016, publica Gran bola de helado amb l'editorial independent Apa Apa Comics, un còmic formar per 17 històries curtes sobre la quotidianitat de les protagonistes, publicació que la porta, el 2017, a estar nominada al premi a l'autora revelació del Saló Internacional del Còmic de Barcelona. Mitjançant aquest esdeveniment, el 2017 també participa amb els seus dibuixos a la publicació d'un dossier contra la censura i sobre la llibertat d'expressió, impulsat pel diari Ara.
D'altra banda, la seva faceta artística s'amplia com a cantant a Tronco, el projecte musical autoeditat pop, punk i experimental que ha impulsat conjuntament amb el seu germà Fermín i que l'ha portat a participar el 2016 al concurs de maquetes musicals "Autoplacer" i a fer diversos concerts, entre els quals els dels "Vespres de la UB" i a La Capsa. El 2016 publiquen el seu primer LP-debut amb la discogràfica independent Elefant Records.

## Obra

Còmic
* Gran bola de helado (Apa Apa Comics, 2016) ISBN 978-84-92615-18-6
Música
* Tronco - Abducida por formar una pareja (Elefant Records, 2016)

## Referències

* ↑ «Conxita Herrero: crear todo el rato» (en castellà). Arxivat de l'original el 2021-08-31. [Consulta: 10 març 2018].
* ↑ «Conxita Herrero, una de las jóvenes artistas más prometedoras del momento» (en castellà). Gràffica.info, cultura visual, 21-05-2017.
* ↑ «Relacionarse, un cómic de Conxita Herrero» (en castellà). Vice, 21-11-2014.
* ↑ «gran-bola-de-helado» (en castellà). Apa Apa Comics. Arxivat de l'original el 2018-03-11. [Consulta: 10 març 2018].
* ↑ «Entrevista a Conxita Herrero | 13millonesdenaves» (en anglès). [Consulta: 10 març 2018].
* ↑ «Un diari de còmic i contra la censura». Ara.cat.
* ↑ «tronco». [Consulta: 10 març 2018].
* ↑ «Tronco: primeras canciones (una charla con Conxita Herrero)» (en castellà). Shook Down UNDERZINE, 01-09-2016.
* ↑ ub. «Universitat de Barcelona - Els Vespres de la UB: Tronco», 08-10-2009. [Consulta: 10 març 2018].
* ↑ «Elefant Records». [Consulta: 10 març 2018].
# Constantí II Mukhrani-batoni

Constantí II fou l'11è príncep de Mukhran (Mukhrani-batoni) breument el 1710.
Era fill d'Aixot Mukhrani-batoni i va deposar el seu oncle Papuna Mukhrani-batoni. A les poques setmanes fou deposat pel seu oncle Irakli Mukhrani-batoni.
Va morir el 1716.

## Referències

* Genealogia dels Mukhrani-batoni
* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
# Collegno

Collegno (piemontès Colegn) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont i a la ciutat metropolitana de Torí. L'any 2007 tenia 50.054 habitants. Limita amb els municipis d'Alpignano, Druento, Grugliasco, Pianezza, Rivoli, Torí i Venaria Reale.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Silvana Accossato | Centreesquerra |
# Collell

«Collell» té aquests significats:
* Toponímia:
** Collell (Bóixols), partida d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà.
** El Collell (Guixers), masia del municipi de Guixers, a la comarca del Solsonès.
** El Collell (Sant Quirze Safaja), paratge de Sant Quirze Safaja, al Moianès.
** Camps del Collell, paratge de Sant Quirze Safaja, al Moianès.
** Riu de Collell, riu d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà.
* Biografies:
** Albert Collell i Costa
** Jaume Collell i Bancells (Vic, 1846 - 1932), eclesiàstic, periodista i poeta.
** Joan Collell Xirau (1946, Vilanova i la Geltrú), cantautor, gastrònom i locutor de ràdio.
** Joan Collell i Cuatrecasas (Vic, 1864 - 1921), prevere vigatà, venerable...
** Marcel Coderch i Collell (Olot, 1953), enginyer de telecomunicacions català.
** Joan Puntí i Collell (Manlleu, 1886 — Barcelona, 1962), eclesiàstic i escriptor.