OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Apache (còmic)

Apache va ser una sèrie i un personatge de ficció de còmic, obra del guionista Pedro Quesada i el dibuixant Luis Bernejo, publicada per Editorial Maga, entre el 1958 i el 1960. Se'n varen publicar un total de cinquanta-sis exemplars. Es varen publicar almanacs per al 1960 i el 1961, aquest últim compartit amb Don Z, amb la capçalera Almanaques Unidos. Un altre autor de còmic que va col·laborar amb la sèrie va ser, Jose Ortiz.

## Argument

L'acció transcorre a l'oest americà, el protagonista és un indi que tothom anomena Apache. Vint anys enrere de quan transcorre l'acció un cap de tribu indi anomenat Oso Gris va assaltar la hisenda del senyor Leiten, en va segrestar l'esposa i el fill de pocs anys. Malgrat que Leiten, en els anys successius va invertir part de la seva fortuna en llogar homes valents que l'ajudessin a rastrejar les inhòspites terres que els envoltaven per tal de trobar la seva dona i el seu fill, tots els esforços esmerçats varen ser infructuosos i no és fins vint anys després que un jove guerrer indi es presenta davant de Leiten, després d'esmunyir-se per una finestra, i li diu que ell és el seu fill. Apache li explica que la seva mare a mort assassinada a mans d'Oso Gris, dons aquest l'àvia amenaçada de matar-la si explicava que no era fill seu, Oso Gris compleix la seva paraula i l'assassina com a revenja pel fet que aquesta hagi explicat la història del seu segrest i la veritable identitat del seu pare. Leiten, no s'acaba de creure la història que aquest li explica i així Apache, comença una nova vida en la qual tant els indis com els colons volen venjar-se d'ell.

## Trajectòria editorial

El 1958 es va publicar per primera vegada els quaderns de la sèrie Apache, editats per l'editorial Maga. L'editorial amb aquesta sèrie va optar per primera vegada per una fórmula promocional, va regalar el quadernet del primer número, per tal d'aconseguir-lo s'havia de comprar, el numero seixanta-set d'El Pequeño Pantera Negra. Aquesta aposta innovadora va suposar tot un èxit, ja que aconseguia que el llançament fos conegut per un gran nombre de lectors.
D'Apache, se'n varen publicar un total de 56 exemplars, amb un format de quadern apaïsat i unes mides de 17 x 24 cm. Cal afegir els almanacs per a 1960 i 1961 aquest últim compartit amb Don Z, amb la capçalera Almanaques Unidos.
APACHE (2ª Parte), va ser la continuació de la primera sèrie, es va publicar entre els anys 1960 i 1961. En aquesta el guionista continua sent Pedro Quesada, però canvia el dibuixant i se'n fa càrrec Claudio Tinoco. D'aquesta sèrie se'n varen publicar un total de 77 números, 76 d'ordinaris i un extraordinari. El format és el mateix que l'anterior, quadern apaïsat de 17 x 24 cm.

## Referències

* 1 2 3 4 La Magia de Maga Desde la Nostalgia, 2002, p. 32-39,44,45,52,80-8284,86,89,91,94,97,102,108,109,1011,112,118,128,129.
* ↑ «APACHE (2ª Parte)». Tebeosfera, 2008. [Consulta: 9 octubre 2019].(castellà)

## Bibliografia

* Baena, Paco. La Magia de Maga Desde la Nostalgia. Barcelona: Glenat, 2002, p. 32-39,44,45,52,80-82,84,86,89,91,94,97,102,108,109,1011,112,118,128,129. ISBN 84-8449-221-4. (castellà)
# Apartament d'una sola habitació

Apartament d'una sola habitació (títol original en anglès: The Bed-Sitting Room) és una pel·lícula britànica dirigida per Richard Lester, estrenada el 1969. El film va guanyar el Premi del jurat (ex aequo) al Festival internacional de cinema fantastic d'Avoriaz 1976.Ha estat doblada al català.

## Argument

Després d'uns anys d'una guerra nuclear que ha devastat el món, es narra la trobada d'alguns supervivents a la ciutat de Londres, on hi ha totes les víctimes de mutacions genètiques.

## Repartiment

* Rita Tushingham: Penelope
* Ralph Richardson: Lord Fortnum d'Alamein
* Peter Cook: Inspector
* Harry Secombe: Shelter Man
* Dudley Moore: Sergent
* Spike Milligan: Mate
* Michael Hordern: Bules Martin
* Roy Kinnear: Plastic mac
* Jimmy Edwards: Nigel
* Richard Warwick: Allan
* Ronald Fraser: The Army
* Marty Feldman: Arthur

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1969: Os d'Or

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 435 (anglès)
* Sight and Sound, hivern 1969-1970, p. 56 (anglès)

## Referències

* ↑ esadir.cat. Apartament d'una sola habitació. esadir.cat.
* ↑ «The bed sitting room». The New York Times.
# Anna Biscarri Sauret

Anna Biscarri Sauret (Lleida, 24 de desembre de 1978) és una jugadora de tennis de taula i dirigent esportiva catalana.
S'inicià al Club de Tennis Taula Balaguer, on ha desenvolupat la gran part de la seva carrera esportiva, i posteriorment competí amb el Club de Tennis Taula Ripollet i al CAI Santiago de Saragossa. Tornà a competir amb el club balaguerí la temporada 2004-05, ja que es formà el primer equip femení de l'entitat. Essent la capitana de l'equip, i exercint alhora com a presidenta del club, aconseguí l'ascens a la Divisió d'honor la temporada 2010-11. S'ha proclamat campiona de Catalunya per equips en quatre ocasions (2016, 2017, 2018, 2019) i campiona de la Superdivisió femenina (2016). A nivell individual ha guanyat un campionat de Catalunya en dobles femení (2008), fent parella amb Yanlan Li.

## Referències

* ↑ «Anna Biscarri Sauret». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Castillo, Roger. «Anna Biscarri, l’ànima del CTT Balaguer». Fosbury, 17-03-2016. Arxivat de l'original el 17-3-2016. [Consulta: 14 desembre 2023].
* ↑ «El Balaguer Villart Logístic, campió de la Superdivisió femenina». La Xarxa, 15-05-2016. [Consulta: 14 desembre 2023].
# Ark (pel·lícula)

Ark és un llargmetratge d'animació dirigit per Kenny Hwang i estrenat el 2004. Es tracta d'una coproducció entre els Estats Units i Corea del Sud.

## Argument

En un llunyà futur sobre el planeta Alcyone, dos pobles s'enfronten per a la seva supervivència. El planeta Alcyone és condemnat per la contaminació i les «Terres desolades» guanyen terreny. Els ceveans han construït l'Ark, una gegantina ciutat-nau que els hauria de permetre fugir d'aquesta planeta…; però els ceveans són els esclaus dels storrions que s'han apoderat de l'Ark. Qui pot salvar Alcyone ? La noia de la deessa Amiel gran sacerdotessa de l'Ark?

## Repartiment

* Chiara Zanni: Amarinth (veu)
* Kirby Morrow: Rogan (veu)
* James Woods: Jallak (veu)
* Kathleen Barr: Piriel (veu)
* Tabitha St. Germain: Empress Cathebel (veu)
* Lee Tockar
* Richard Newman
* Trevor Devall: Baramanda (veu)
* Gerard Plunkett: Ministre Eserbus (veu)

## Referències

* ↑ «Ark». [Consulta: 7 novembre 2018].
* ↑ Noble, Barnes &. «Ark» (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2018].
# Arnaldo Mussolini

Arnaldo Mussolini (Predappio, 11 de gener de 1885 - Milà, 21 de desembre de 1931) va ser un periodista i polític italià, germà menor del dictador feixista Benito Mussolini.

## Biografia

Era fill d'Alessandro i Rosa Mussolini. Es va casar el 1909 amb Augusta Bondanini, amb la qual va tenir tres fills: Sandro, Vito i Rosina.
Va començar com a professor d'agricultura i com a secretari del govern a Predappio. Arnaldo i Benito Mussolini van combatre en la Primera guerra mundial, on Arnaldo era tinent, i després de la guerra es va instal·lar a Milà. El 1923, amb el seu germà major ja primer ministre d'Itàlia, va començar amb l'activitat de periodista i diverses iniciatives editorials, moltes d'elles a favor del feixisme. Entre 1922 i 1931 va exercir com a director de Il Popolo d'Itàlia, òrgan d'expressió del Partit Nacional Feixista. Era un dels principals assessors de Mussolini. Es trucaven per telèfon pràcticament a diari.
Va ser al seu torn un gran defensor de la natura, per la qual cosa el seu germà el va ajudar des del govern en diversos dels seus projectes i se li va concedir un títol honorífic en ciències agrícoles.
Es creu que Arnaldo Mussolini hauria estat vinculat amb un cobrament de suborns per part de l'empresa Sinclair Oil, que volia fer prospeccions petrolieres a Itàlia. Es creu que el diputat socialista Giacomo Matteotti havia aconseguit obtenir proves d'aquells fons ocults i estava disposat a denunciar-ho, i que aquest és el motiu del seu assassinat.
Arnaldo Mussolini va tenir un paper important en les relacions del règim feixista amb l'Església catòlica durant una crisi en 1931 que afectava principalment l'educació dels joves. El 21 de desembre següent moria d'un infart.

## Publicacions

* Coscienza e dovere, Roma, Raido, 2007.
* Forlì, Roma, Tiber, 1929.

## Referències

* 1 2 Sidera, Alba. Feixisme persistent : radiografia de la Itàlia de Matteo Salvini. Barcelona: Saldonar, febrer del 2020. ISBN 978-84-17611-30-9.
* ↑ Gunther, John. Inside Europe. Nova York: Harper & Brothers, 1940, p. 242.
* ↑ admin. «Arnaldo Mussolini, the brother of the Duce between corruption and crime Matteotti» (en anglès americà), 12-08-2021. [Consulta: 3 maig 2022].

## Bibliografia

* (italià) Marcello Staglieno, Arnaldo e Benito, due fratelli, Arnoldo Mondadori Editore, 2004.
* (italià) Michelangelo Ingrassia, L'idea di fascismo in Arnaldo Mussolini, Palerme, ISSPE, 1998.
# Arenal de la Virgen

L'Arenal de la Virgen és un poblat habitat des del mesolític fins a l'Edat del Coure situat a l'oest de Villena (Alt Vinalopó, País Valencià), en les rodalies de Las Virtudes, en uns mantells d'arena que vorejaven l'antiga llacuna de Villena.
Les prospeccions superficials, realitzades des de la dècada de 1950, han recuperat milers de peces de sílex, que inclouen fulles fines de dors rebaixat, micròlits geomètrics, microburins i algunes puntes de talla bifacial, lanceolades o d'aletes i peduncle. Així mateix, s'han trobat grans utensilis nuclears i denticulats.
De la mateixa manera que a Casa de Lara, també situat a la plana arenosa, les troballes lítiques estan acompanyades de ceràmiques decorades amb tots els procediments típics del neolític: ungulacions, digitacions, relleus, incisions, acanalats, puntillats i impressions diverses, entre elles la cardial. La presència en els plans de Villena d'aquestes ceràmiques impreses va qüestionar la denominació Cultura de les Coves per a aquest tipus de troballes, utilitzada per alguns arqueòlegs en la segona meitat del segle xx. Per tant, es va postular la vigència de la Llei de les arenes, establerta per als jaciments pseudotardenoisians del Llenguadoc també per a les planes villeneres.

## Referències

* 1 2 3 «Arenal de la Virgen». A: Gran Enciclopedia Temática de la Comunidad Valenciana. Geografía. Editorial Prensa Valenciana, 2009.
# Anomurs

Els anomurs (Anomura gr. "cua anòmala") són un infraordre de crustacis decàpodes pleociemats que inclou els bernats ermitans com els representants més coneguts.
El terme Anomura deriva de l'antiga classificació en la què els decàpodes reptants es dividien en:
* Macrurs (Macrura), de cua llarga.
* Braquiürs (Brachyura), de cua curta.
* Anomurs (Anomura), de cua anòmala.

## Característiques

El nom del grup fa referència a la principal característica d'aquest grup: la forma poc habitual del seu cos, que és asimètric o doblegat ventralment. Tenen el cinquè parell de pereiopodis molt reduït i de vegades queda amagat sota la closca, en la cambra branquial i ajuden a mantenir netes les brànquies. Amb aquests distribució del pereiopodis, un cranc amb 4 parells de potes ha de ser un anomur i no un braquiür.

## Taxonomia

L'infraordre Anomura inclou 3.300 espècies repartides en 7 superfamílies i 23 famílies:

### Superfamília Aegloidea Dana, 1852

* Família Aeglidae Dana, 1852

### Superfamília Chirostyloidea Ortmann, 1892

* Família Chirostylidae Ortmann, 1892
* Família Eumunididae A. Milne Edwards & Bouvier, 1900
* Família Kiwaidae Macpherson, Jones & Segonzac, 2005
* Família Sternostylidae Baba, Ahyong & Schnabel, 2018

### Superfamília Galatheoidea Samouelle, 1819

* Família Galatheidae Samouelle, 1819
* Família Munididae Ahyong, Baba, Macpherson & Poore, 2010
* Família Munidopsidae Ortmann, 1898
* Família Porcellanidae Haworth, 1825

### Superfamília Hippoidea Latreille, 1825

* Família Albuneidae Stimpson, 1858
* Família Blepharipodidae Boyko, 2002
* Família Hippidae Latreille, 1825

### Superfamília Lithodoidea Samouelle, 1819

* Família Hapalogastridae J.F. Brandt, 1850
* Família Lithodidae Samouelle, 1819

### Superfamília Lomisoidea Bouvier, 1895

* Família Lomisidae Bouvier, 1895

### Superfamília Paguroidea Latreille, 1802

* Família Calcinidae Fraaije, Van Bakel & Jagt, 2017
* Família Coenobitidae Dana, 1851
* Família Diogenidae Ortmann, 1892
* Família Paguridae Latreille, 1802
* Família Parapaguridae Smith, 1882
* Família Pylochelidae Spence Bate, 1888
* Família Pylojacquesidae McLaughlin & Lemaitre, 2001
* Família Xylopaguridae Gasparic, Fraaije, Robin & de Angeli, 2016

## Referències

* ↑ Història Natural dels Països Catalans. Enciclopèdia Catalana. Vol 9, "Artròpodes I", pp. 350.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Anomura». [Consulta: 13 setembre 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 13 setembre 2021].
# Apol·lodor d'Acarnes

Apol·lodor d'Acarnes (en grec antic: Ἀπολλόδωρος), nascut a Acarnes, era fill del banquer Pasió d'Atenes, un banquer famós de l'Àtica.

## Biografia

Tenia vint-i-quatre anys quan el seu pare va morir, l'any 370 aC, i la seva mare es va casar amb Formió, un llibert del banquer. La mare va morir el 360 aC i va deixar un fill, Pasicles, sota la custòdia del pare.
Alguns anys després, al voltant del 350 aC, quan Apol·lodor era arcont epònim d'Atenes, va iniciar un judici contra Formió, el seu padrastre. Va ser defensat per Demòstenes amb un discurs que encara es conserva (Ὑπὲρ Φορμίωνος παραγραφή). Quan Apol·lodor va atacar més endavant els testimonis que havien donat suport a Formió, Demòstenes li va escriure els dos discursos que també es conserven, amb el títol de Περὶ τοῦ Στεφάνου τῆς τριηραρχίας. Apol·lodor es va veure implicat en altres judicis molt importants, per a la majoria dels quals Demòstenes li va escriure les defenses. Molts d'aquests discursos es conserven en el corpus d'obres de Demòstenes. encara que alguns d'aquests es considera que són del mateix Apol·lodor o, en tot cas, d'un Pseudo-Demòstenes.
L'últim discurs que se li atribueix a Apol·lodor és Κατὰ Νεαίρας, que potser es pot datar l'any 340 aC, quan ell tenia cinquanta-quatre anys i va fer d'advocat en aquest judici. El cas gira en entorn de l'acusació de Neera, una estrangera que es casà amb un atenès i feia passar els seus fills per atenesos, quan era conditio sine qua non per a la ciutadania atenesa que ambdós progenitors fossin nascuts a Atenes. El discurs aprofundeix molt en la vida de Neera i, per això, es tracta d'una de les fonts més valuoses per als historiadors a l'hora de conèixer com era la vida per a les dones a Atenes durant l'època clàssica. A més, també dona molta informació sobre la condició d'una hetera consumada, essent també una gran font per a l'estudi de la prostitució en l'antiguitat.

## Traduccions al català

* Judici a una meuca. (Contra Neera). Traducció de Maria Rosa Llabrés Ripoll. Adesiara editorial, Martorell, 2016.

## Referències

* ↑ Apol·lodor, 2016.
* ↑ 1.Apollodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 232-233

## Vegeu també

* Pseudo-Demòstenes

## Bibliografia

* Apol·lodor. Llabrés Ripoll, Maria Rosal (ed.). Judici a una meuca (contra Neera) (en grec-català). Martorell: Adesiara, 2016 (Aetas ; 26). ISBN 9788492405985.
# Arwium

Arwium va ser el dotzè rei, probablement mític, de la primera dinastia de Kish a Sumer. Es menciona a la llista de reis sumeris, on s'afegeix que era fill del seu antecessor Mashda. La llista li assigna un mític regnat de 720 anys. Va governar en un període posterior al diluvi que s'acostuma a datar cap a l'any 2900 aC.

## Referències

* ↑ Jacobsen, Thorkild. The Sumerian king list. Chicago (Ill.): University of Chicago Press, 1973, p. 80.
# Aurelià d'Arle

Aurelià d'Arle (Gàl·lia, final del s. V - Lió, 16 de juny de 551) va ser un Bisbe d'Arle. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.
Fou elegit bisbe d'Arle en 546. El rei Khildebert I demanà al papa Vigili I que el nomenés vicari de la Santa Seu a les Gàl·lies, i Aurelià en fou investit. Va fundar a Arle el monestir de Sant Pere, al que donà una regla inspirada en la de Cesari d'Arle. Participà en el concili d'Orleans de 549, que condemnà el nestorianisme i l'eutiquianisme. EL 29 d'abril de 550, Vigili li respongué una carta en la qual el bisbe es planyia de la Qüestió dels Tres Capítols. El papa se'n justificava tot dient que no pensava admetre propostes contràries a les dels concilis de Nicea, Calcedònia i el primer d'Efes. Demanava a Aurelià que intercedís davant Khildebert perquè els rei got Tòtila, arrià, respectés l'Església de Roma. Mort a Lió en 551, fou sebollit a la basílica dels Sants Apòstols.

## Referències

* ↑ Baudat, Michel. Les saints d'Arles : images de la sainteté en Provence : histoire et iconographie. Châtillon-sur-Indre: fr, 2013. ISBN 978-2-911948-38-1.
* ↑ Baudat, Michel; Creissen, Claire-Lise «Les saints arlésiens : diffusion cultuelle et iconographique» (en francès). Actes des congrès nationaux des sociétés historiques et scientifiques, 132, 10, 2012, pàg. 67–89.
* ↑ Settipani, Christian. Les ancêtres de Charlemagne (en gt). Paríd: Editions Christian, 1989. ISBN 2-906483-28-1.

## Bibliografia complementària

* Santi, beati e testimoni. "Sant'Aureliano di Arles".
# Associació de Futbol d'Eslovàquia

L'Associació Eslovaca de Futbol (en eslovac: Slovenský futbalový zväz, SFZ) és l'òrgan de govern del futbol a Eslovàquia amb seu a Bratislava. Té la responsabilitat última del control i desenvolupament del futbol a Eslovàquia i és l'organisme que dirigeix les seleccions nacionals de futbol d'Eslovàquia.
Va ser fundada el 4 de novembre de 1938 i originalment es va convertir en membre de la FIFA el 1939, però es va dissoldre després de la Segona Guerra Mundial perquè les competicions de futbol txeca i eslovaca es van combinar, i també ho van fer les seleccions nacionals. Després de la ruptura de Txecoslovàquia, l'organització es va reformar, unint-se a l'òrgan de govern europeu, la UEFA, el 1993 i reincorporant-se a la FIFA el 1994.

## Presidents

* 1988 – 1999 Milan Služanič
* 1999 – 2010 František Laurinec
* 2010 – present Ján Kováčik

## Seleccions nacionals

L'Associació Eslovaca de Futbol dirigeix la selecció nacional de futbol d'Eslovàquia, així com equips juvenils masculins a nivell sub-21, sub-19, sub-18, sub-17, sub-16 i sub-15. A més d'això, també organitza la selecció femenina de futbol d'Eslovàquia.
Eslovàquia ha jugat en tres grans tornejos des de la ruptura de Txecoslovàquia: la Copa del Món de la FIFA 2010, la UEFA Euro 2016 i la UEFA Euro 2020, arribant als vuitens de final en ambdós. Eslovàquia també va estar representada al torneig de futbol dels Jocs Olímpics d'estiu de 2000, on va ser eliminada a la fase de grups, després de la semifinal de la seva selecció sub-21 al Campionat d'Europa sub-21 de la UEFA de 2000, que Eslovàquia va acollir. No tornarien a participar en els campionats fins al 2017.

## Referències

* ↑ «Slovakia». uefa.com. [Consulta: 8 març 2018].

## Enllaços externs

* Lloc oficial (en eslovac, hongarès i anglès)
* Eslovàquia al lloc de la FIFA
* Eslovàquia al lloc de la UEFA
# Avukana

Avukana és una ciutat i un temple de Sri Lanka, prop de Dambulla, a la província d'Anuradhapura.

## Estàtua d'Avukana

El temple d'Avukana, construït durant el regnat de Dathusena, el segle v, conté l'estàtua de Buda més gran del país. L'estàtua d'Avukana és una estàtua del Buda dempeus a prop de Kekirawa, al centre nord de Sri Lanka. L'estàtua, que té una alçada de més de 14 m, representa el Buda amb la mà aixecada per tranquil·litzar, una variació de l'⁣Abhaya mudra. L'estàtua d'Avukana és un dels millors exemples d'estàtua dempeus construïda a Sri Lanka. Ara és una atracció turística popular.
L'estàtua d'Avukana es troba al poble d'Avukana (també escrit Aukana) prop de Kekirawa. La seva figura està situada en un lleuger buit i mira cap a l'est, mirant cap a l'embassament de Kala Wewa. Va ser tallada en una gran roca de granit, però no està completament separada. S'ha deixat una estreta franja de roca a la part posterior de l'estàtua, connectant-la amb la roca per sostenir-la. La paret de roca darrere de la imatge està esculpida com una maçoneria ciclòpia, per donar l'aspecte d'una muntanya. El pedestal on es troba el Buda pren la forma d'una flor de lotus. Només l'estàtua fa 11,84 m d'alçada, i amb el pedestal, l'alçada total de l'estàtua d'Avukana arriba als 14 m.
L'estàtua es va situar dins d'una gran casa d'imatges o santuari, de la qual queden parts dels murs inferiors. L'estructura tenia un fonament de pedra amb les parts superiors fetes de maó. Tenia 23 m de llarg i 19 m d'ample.

## Referències

* ↑ Diganwela, T. කලා ඉතිහාසය (en singalès). Wasana Publishers, 1997, p. 23–24.
* ↑ Walters, Alan. Palms & pearls, or, Scenes in Ceylon. Asian Educational Services, 1997, p. 78 (9788120612358). ISBN 978-81-206-1235-8.
* ↑ Siriwera, W. I.. History of Sri Lanka. Dayawansa Jayakody & Company, 2004, p. 286–287. ISBN 955-551-257-4.
* ↑ Sarachchandra, B. S.. අපේ සංස්කෘතික උරුමය (en singalès). Silva, V. P., 1977, p. 121–122.
* ↑ De Silva, K. M.. A history of Sri Lanka. University of California Press, 1981, p. 55. ISBN 978-0-520-04320-6.
* ↑ Bandaranayake, Senake. Sinhalese monastic architecture: the viháras of Anurádhapura. Brill, 1974, p. 206. ISBN 978-90-04-03992-6.
# Aulus Postumi Albí (cònsol 180 aC)

Aulus Postumi Albí (llatí: Aulus Postumius A. f. A. n. Albinus) va ser un magistrat romà del temps de la República. Formava part de la gens Postúmia, una de les famílies patrícies més antigues.
Va ser edil curul l'any 187 aC i durant el seu mandat va organitzar uns grans jocs. L'any 185 aC va ser pretor.
L'any 180 aC va ser nomenat cònsol i va dirigir la guerra contra els lígurs. L'any 174 aC era censor amb Quint Fulvi Flac, i el seu període va ser un dels més severs, ja que va expulsar nou membres del senat i va degradar molts membres de la classe eqüestre, però també es van fer moltes obres públiques sota el seu mandat. Era un dels decemvirs sagrats, nomenat per ocupar el lloc de Luci Corneli Lèntul durant el període en què va ser censor.
L'any 175 aC va ser enviat al nord de Grècia per entrevistar-se amb delegats dàrdans i tessalis i informar-se sobre els bastarnes i sobre el rei Perseu. L'any 171 aC va anar com a enviat (amb altres) amb el càrrec d'ambaixador a Creta. I l'any 168 aC era un dels deu comissionats a Macedònia sota la presidència d'Emili Paulus, per a tractar els assumptes del país.
Era germà d'Espuri Postumi Albí Pàulul i Luci Postumi Albí. Titus Livi l'anomena algunes vegades luscus ('borni'), car sembla que li faltava un ull.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 91.
# Aulus Postumi Albí Regil·lensis (tribú 381 aC)

* No s'ha de confondre amb Aulus Postumi Albí Regil·lensis.
Aulus Postumi Albí Regil·lensis (llatí: Aulus Postumius Albinus Regillensis) va ser tribú amb potestat consolar l'any 381 aC. Pertanyia als Postumi Albí, una de les branques principals de la gens Postúmia, d'origen patrici.
L'any 381 aC va ser elegit tribú amb potestat consular amb Marc Furi Camil, Luci Lucreci Flavus Triciptí, Luci Postumi Albí Regil·lensis, Luci Furi Medul·lí i Marc Fabi Ambust.
Marc Furi Camil i Luci Furi Medul·lí van ser els encarregats de fer la guerra contra els volscs que havien ocupat Sàtricum, cosa que va provocar una posterior declaració de guerra contra la ciutat aliada de Túsculum.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 3, 22
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 22, 5-26, 8
# Aulus Postumi Albí

Aulus Postumi Albí és el nom dels següents personatges:
* Aulus Postumi Albí Regil·lensis, tribú amb potestat consolar el 397 aC.
* Aulus Postumi Albí, cònsol el 242 aC.
* Aulus Postumi Albí Lusc, cònsol el 180 aC.
* Aulus Postumi Albí, cònsol el 151 aC.
* Aulus Postumi Albí, propretor d'Àfrica el 110 aC.
* Aulus Postumi Albí, cònsol el 99 aC.
* Aulus Postumi Albí, pretor el 89 aC.
* Aulus Postumi Albí, governador provincial romà el 48 aC.