OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Verona (Dakota del Nord)

Verona és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 108 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Verona tenia 108 habitants, 44 habitatges, i 30 famílies. La densitat de població era de 160,4 hab./km².
Dels 44 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 2,8% entre 18 i 24, un 38% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.875 $ i la renda mediana per família de 39.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 22.250 $. La renda per capita de la població era de 14.327 $. Entorn del 10,8% de les famílies i l'11,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Verona». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Verona». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Lingüista

Un lingüista és una persona experta, l'àrea primària d'estudi, afició i recerca de la qual és la lingüística i el funcionament del llenguatge. En altres mots, és una persona que contribueix amb nou coneixement al camp d'estudi de la lingüística. Pot ser un filòleg si té formació universitària. Molts rebutgen el títol perquè l'associen a la filologia del segle xix, centrada en el comparatisme, o a teories canòniques de la història de la literatura. Per aquesta raó s'estimen més el terme lingüista, més neutre.

## Vegeu també

* Lingüística
# Al-Azdí

Abu-Zakariyyà Yazid ibn Muhàmmad ibn Iyàs ibn al-Qàssim al-Azdí, més conegut senzillament com al-Azdí (mort 945/946) fou un historiador àrab nadiu de Mossul, continuador d'Ibrahim ibn Muhàmmad ibn Yazid al-Mawsilí que havia escrit biografies de savis religiosos.
Al-Azdí va escriure sobre hadits i sobre la història política de Mossul. Es conserva només l'obra sobre la història política de Mossul entre els anys 719 i839, en el marc de la història general de l'època sobre la qual escrivia.

## Bibliografia

* M. Canard, Hamdanides, Alger 1951
# Picot garser àrtic

El picot àrtic (Picoides arcticus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) de mitjana grandària.

## Morfologia

* Fa uns 23 cm de llargària, amb una envergadura de 50-55 cm.
* Cap, dors i ales negres. La cua és negra amb les plomes exteriors blanques. Per sota és blanc des de la gola fins al ventre. Flancs blancs amb barres negres.
* Escàs dimorfisme sexual a excepció del front groc dels mascles.
* Tres dits als peus.

## Distribució i hàbitat

Habita als boscos de coníferes, des de l'est i centre d'Alaska, per Canadà fins a Terranova, i a les muntanyes occidentals dels Estats Units.

## Referències

* ↑ el picot àrtic a CERCATERM Ref. 14/10/2011
* ↑ National Geographic's Field Guide to the Birds of North America, Third Edition. (anglès)
# Trop vieux !

Trop vieux! va ser un curtmetratge mut francès del 1908 de Georges Méliès.

## Trama

Un actor gran, que abans era el favorit del públic, va a una agència de talents per treballar, però li diuen que és massa gran per ser contractat. En tornar a casa, li diu la mala notícia a la seva dona. Ells empenyoren la majoria de les seves possessions, i acaben mendigant als carrers. Allà es troben amb una cara coneguda: una intèrpret estrella, que va saltar a la fama després de rebre valuosos consells de l'actor gran. L'estrella, trobant el seu mentor empobrit, ofereix la seva casa com a lloc per viure.

## Estrena

La pel·lícula va ser venuda per la Star Film Company de Méliès i està numerada 1329–1336 als seus catàlegs. Actualment es presumeix perduda.

## Referències

* ↑ "The Latest Films", The Film Index 3 (39): 10–12 (here 11), 10 October 1908, <https://archive.org/stream/viewsfilmindex1903film#page/n680/mode/2up>
* 1 2 Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 354, ISBN 9782732437323

## Enllaços externs

* Trop vieux ! a Internet Movie Database (anglès)
# Moorwettern

El Moorwettern és un wettern a Harburg i Neuland a l'estat d'Hamburg a Alemanya. Neix al sud del carrer Hörstener Straße prop del Canal del Seeve i desemboca via el Diamantgraben a l'Elba meridional al barri de Neuland. El seu nom significa rec de desguàs de l'aiguamoll.
* Resclosa de desguàs i estació de bombatge vers el Diamantgraben
* La resclosa de desguàs
* El Moorwettern sota el pont Walter Dudek a Harburg
* El rec al carrer Hörstener Straße

## Referències

* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg, Hamburg, Editorial PAS Verlags GmbH, 2009, pàgina 72, ISBN 978-3-934272-92-7
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Moorwettern
# Vessioli (Gubkin)

* Per a altres significats, vegeu «Vessioli».
Vessioli - Весёлый (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 13 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Pintor treballant

Pintor treballant és una pintura a l'oli sobre tela realitzada per Pablo Picasso el 1964 i que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Picasso de Barcelona. Es mostra a la Sala 16 de la col·lecció permanent del museu. L'obra fou adquirida pel museu el 1968 i va ingressar amb el codi de registre MPB 70.810.

## Descripció

El tema de l'artista i la model va sorgint durant tota la vida de Picasso. Apareixia ja en l'obra de joventut o també als gravats dels anys 30 de la Suite Vollard i a Le Chef-d'Oeuvre Inconnu.
És, però, en els vint anys darrers (1953-1973) quan arriba al punt culminant i la pintura es converteix en model, subjecte o exemple. L'artista, posseïdor de la capacitat de crear, d'interpretar i de transformar la realitat, esdevé el centre de l'obra. Al museu barceloní es poden veure des del protagonisme concedit a la desmesurada figura del pintor a Las Meninas (conjunt, 1957) a nombrosos gravats de 1963 a 1971, titulats Pintor treballant, La model i el seu pintor, El pintor i la model, Model posant i pintor, Vell pintor i model vella, Pintor davant la tela.
En l'oli Pintor treballant es comencen a sentir alguns aspectes formals del seu estil tardà, que s'inicia el 1964. Aleshores desenvolupa una nova expressió pictòrica fundada en una gran llibertat i una espontaneïtat, d'una estètica primària.
Hi destaquen l'estil taquigràfic, la materialitat de la pintura, la pinzellada a vegades molt espessa, a vegades molt fina, els traços de pinzell marcats.
En la vellesa sembla com si després d'haver-ho vist tot, Picasso ho deixi tot. Alguns crítics hi veuen un acte creatiu de decrepitud, de retorn a la simplicitat de la infantesa, a la ingenuïtat i d'altres en canvi en perceben la manifestació de l'haver arribat més enllà de tot i de la màxima expressió d'infinita llibertat de tractament de l'espai pictòric.
Aquesta pintura presenta subtils colors rosats, blaus i grisos, que l'artista complementa amb el blanc per conferir a l'obra una forta lluminositat.

## Referències

* ↑ «Fitxa de l'obra al web del museu». Museu Picasso, 2007. [Consulta: 12 juliol 2011].

## Bibliografia

* Rafart i Planas, Claustre. Guia del Museu Picasso. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 1998. DL B.2.887-1998. ISBN 84-7609-869-3.
# Pintor de Teseu

Com a Pintor de Teseu es coneix qui va decorar diversos atuells grecs (lècits, enòcoes, escifs...) de ceràmica de figures negres d'entre el 515 abans de la nostra era i el 475 ae; es va especialitzar en escifs, i el seu nom convencional es deu al fet que va dibuixar diversos episodis de la Teseida, les peregrinacions de Teseu. Potser fos alumne de Panfeos i treballàs al taller del Pintor d'Atena.

## Referències

* ↑ Borgers, O. E. «The Theseus Painter: Style, Shapes and Iconography» (en neerlandés). Dare, 2003.
* ↑ Robertson, Martin. The Art of Vase-Painting in Classical Athens (en anglés). Cambridge University Press, 1992. ISBN 978-0-521-33881-3.
# Pintor de cambra

Un pintor de cambra o pintor de la cort era un artista que pintava per als membres d'una família reial o noble.

## Definició

Els pintors de cambra eren artistes al servei de les corts reials, de prínceps i eclesiàstics d'Europa, sovint amb un estatus privilegiat amb el rang de camarlenc, de vegades comptaven amb un sou fix i solien tenir caràcter exclusiu, on l'artista no havia d'emprendre altres activitats. Durant l'edat mitjana se'ls donava el càrrec d'ajuda de cambra, amb un sou i un títol formal, i sovint se'ls assignava una pensió vitalícia, tot i que els arranjaments van estar subjectes a variacions. Per l'artista, un nomenament a la cort tenia l'avantatge d'alliberar de la restricció dels gremis de pintors locals.

## Pintors de cambra de la cort espanyola

Pintors de cambra de Carles I (1516-1556) :
| Tiziano (1477-1576) | Anthonis Mor (1520-1577) |
Pintors de cambra de Felip II (1556-1598) :
| Anthonis Mor (1520-h.1577) | Alonso Sánchez Coello (1531-1588) | Juan Pantoja de la Cruz (1553-1608) | Sofonisba Anguissola (1532-1625) |
Pintors de cambra de Felip IV (1621-1665) :
| Diego Velázquez (1599-1660) | Juan Bautista Martínez del Mazo (1605-1667) |
Pintors de cambra de Carles II (1665-1700) :
| Sebastián Herrera Barnuevo (1619-1671) | Juan Carreño de Miranda (1614-1685) | Antonio Palomino (1653-1726) |
Pintors de cambra de Felip V (1665-1700) :
| Miguel Jacinto Meléndez (1679-1734) | Jean Ranc (1674-1735) | Louis-Michel van Loo (1707-1771) | Juan Carreño de Miranda (1614-1685) |
# Plethodontohyla minuta

Plethodontohyla minuta és una espècie de granota que viu a Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Vences, M. & Andreone, F. 2004. Plethodontohyla minuta. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Plethodontohyla serratopalpebrosa

Plethodontohyla serratopalpebrosa és una espècie de granota que viu a Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Raxworthy, C. & Andreone, F. 2004. Plethodontohyla serratopalpebrosa. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Pradamano

Pradamano (friülà Pradaman) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 3.479 habitants. Limita amb els municipis de Buttrio, Pavia di Udine, Premariacco, Remanzacco i Udine.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Gabriele Pitassi | Llista cívica |
# Pleurastrofícies

Les pleurastrofícies (Pleurastrophyceae) són una classe d'algues verdes. Aquesta classe va ser creada per Mattox and Stewart el 1984, contenint quatre gèneres. Les classificacions més recents tendeixen a dividir aquest grup. D'una banda, Tetraselmis sembla un grup germana del clade UTC clade (Chlorophyceae, Trebouxiophyceae, i Ulvophyceae), essent part del (parafilètic) Prasinophyceae. Els altres tres gèneres eren Pleurastrum, Trebouxia, i Pseudotrebouxia, i la majoria de les seves espècies s'han posat a Trebouxiophyceae. Tanmateix, Pleurastrum insigne, que era l'espècie tipus de Pleurastrophyceae, queda fora de Chlorophyceae.

## Referències

* ↑ Guiry, M.D. i Guiry, G.M.. «Class: Pleurastrophyceae taxonomy browser». AlgaeBase version 4.2 World-wide electronic publication, National University of Ireland, Galway, 2007. [Consulta: 23 setembre 2007].
* ↑ Lewis, L. A i R. M. McCourt «Green algae and the origin of land plants». American Journal of Botany, vol. 91, 10, 2004, pàg. 1535–1556. DOI: 10.3732/ajb.91.10.1535. «no» Arxivat 2010-06-21 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-06-21. [Consulta: 4 març 2011].
# Via Rail Canada

Via Rail Canada (/ˈviːə/; generalment escurçat a Via Rail o Via) és una empresa pública del Canadà. Via Rail té el mandat d'operar els ferrocarrils de passatgers d'àmbit estatal i rep subvencions del govern federal del Canadà.
Via Rail opera més de 500 trens per setmana que circulen per vuit províncies canadenques i 12.500 quilòmetres de vies, el 97% de les quals són propietat d'altres empreses ferroviàries, majoritàriament de la Canadian National Railway (CN). Via Rail va transportar 4,745 milions de passatgers l'any 2018, la majoria dels quals (96%) al llarg del corredor Quebec Windsor.

## Història

La companyia es va fundar l'any 1977. El llavors primer ministre del govern federal canadenc, Pierre Elliott Trudeau, inspirant-se en la solució adoptada als Estats Units d'Amèrica per afrontar la crisi del transport ferroviari d'aquell país que va portar a la creació d'Amtrak el 1971, va decidir fundar l'empresa pública VIA Rail Canada amb l'única missió d'organitzar i proveir tots els serveis de passatgers interurbans al Canadà com a manera de reduir els costos i millorar l'oferta que en aquell moment estava en plena crisi.

## Tipus de serveis

Via Rail presta diferents tipus de serveis que es poden agrupar en les següents categories:
* Serveis interurbans: són els serveis oferts al llarg del corredor Quebec Windsor que disposen d'una o més freqüències diàries com les relacions entre Toronto i Ottawa (10 viatges diaris d'anada i tornada) o entre Quebec i Mont-real (5 viatges diaris d'anada i tornada). La major part dels viatges fets amb Via Rail són en aquests serveis (el 96% el 2018) i també representa la font d'ingressos més gran de la companyia (el 80% l'any 2018).
* Serveis de llarg recorregut: són els serveis que es realitzen entre les ciutats de Toronto i Vancouver, anomenat The Canadian, i els que es realitzen entre Mont-real i Halifax, anomenat The Ocean. Els trens The Canadian circulen dos cops per setmana i els The Ocean ho fan 3 vegades.
* Serveis regionals: són els que cobreixen relacions en zones rurals i remotes del país amb una demanda molt baixa (l'1% dels viatges el 2018) però el ferrocarril representa un servei bàsic per la població de les zones que travessa.
* Serveis internacionals: 3 trens d'Amtrak provinents dels Estats Units d'Amèrica acaben el seu recorregut a ciutats canadenques. Al tram canadenc del recorregut del tren entre Nova York i Toronto és possible fer trajectes amb bitllets de Via Rail cosa que no es permet en els altres dos trens transfronterers.

## Referències

* 1 2 3 4 5 2018 Annual Report, pàg. 8.
* ↑ «VIA Rail an astounding history» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-02-26. [Consulta: 22 novembre 2019].
* 1 2 3 «Train schedules» (en anglès canadenc). [Consulta: 22 novembre 2019].
# Muntaner

* No s'ha de confondre amb Montaner.
«Muntaner» té aquests significats:
* Biografies:
** Ramon Muntaner, important cronista medieval català
** Sebastià Muntaner Cabot (Palma, 1740-1811), cirurgià balear
* Geografia:
** carrer de Muntaner, vial de l'Eixample barceloní, anomenat en honor del cronista una
* Crònica de Ramon Muntaner
* Estació de Muntaner
# Albert Torres

Albert Torres és el nom dels següents personatges:
* Albert Torres Barceló (1990-), ciclista menorquí
* Albert Torres i Bosch (1950-), dirigent veïnal català

## Vegeu també

* Albert Torras i Corbella
# Diamond Stars FC

The Diamond Stars of Kono és un club de futbol de Sierra Leone de la ciutat de Koidu, al districte de Kono. Disputa els seus partits a l'Estadi Koidu Sports. El nom del club prové de les riques reserves de diamants que es troben al districte. Vesteix de color groc.

## Palmarès

* Lliga de Sierra Leone de futbol:
** 2012, 2013.
* Copa de Sierra Leone de futbol:
** 1992, 2012

## Futbolistes destacats

* Mohamed Dabundeh
* Francis Koroma
* Komba Yomba

## Referències

* ↑ Title-winning Diamond Stars finally end Freetown reign
* ↑ «NATIONAL LEAGUE TEAMS». thefarfoot.weebly.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Sierra Leone - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Sierra Leone - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].

## Enllaços externs

* Diamond Stars FC of Kono. SoccerWay
# Transductor d'ionització

Els transductors d'ionització són un tipus de sensor de pressió que es basen en la formació d'ions en el si d'un gas, sent la seva velocitat de formació proporcional a la pressió.
Aquests es basen en la formació d'ions que es produeixen en les col·lisions que existeixen entre molècules i electrons. La velocitat de formació d'aquests ions, és a dir, el corrent iònic, vària directament amb la pressió. És així com, aquests instruments mesuren el corrent d'ionització que és proporcional a la concentració molecular, per tant, s'entén que caldrà calibrar-los per a cada gas, que serà mesurat amb aquest instrument. Més exactament es pot dir que aquests instruments mesuren la concentració molecular a la regió dels seus elèctrodes en comptes de mesurar directament la pressió d'aquestes.

### Tipus de transductors d'ionització

Trobem dos tipus de transductors d'ionització segons la forma de detectar i produir ions positius. Els més importants són el transductor de filament o càtode calent i el transductor de càtode fred.

#### Transductor de filament/càtode calent

Consisteix en un tub electrònic amb un filament de tungstè envoltat per una reixeta en forma de bobina, la qual a la vegada es troba envoltada per una placa col·lectora. Els electrons emesos pel filament calent s'acceleren cap a la reixeta positiva, passan a través d'ella i, de camí a la placa col·lectora de carga negativa,alguns col·lisionen amb molècules de gas. La corrent positiva formada és una funció del número d'ions i, per tant, constitueix una mesura de la pressió de gas.
| Avantatges | Desavantatges |
| Són molt sensibles. Són capaços de mesurar buits extremadament alts | Són sensibles a la composició del gas, de tal manera que a vegades el filament calent provoca canvis significatius en la seva composició entre el volum mesurat i el contingut dins del tub electrònic. |

#### Transuctor de càtode fred

Es basa en el principi de la mesura d'un corrent iònic produït per una descàrrega d'alta tensió. Els electrons despresos del càtode agafen un moviment en espiral a causa del moviment donat per un camp magnètic el qual l'apropa a l'ànode. El moviment en espiral dona lloc a què el camí lliure mig entre electrons sigui major que la distància entre electrons. Per consegüent, augmenta la possibilitat de col·lisions amb molècules de gas present, això dòna lloc a un major corrent iònic i així la descàrrega catòdica es manté a una pressió més baixa,o sigui, un buit més alt.
| Avantatges | Desavantatges |
| És més robust que el de filament calent. No presenta problemes de combustió de filament. | Aquest instrument no pot buidar-se de gassos tan ràpidament com el de filament calent. És susceptible de contaminació per mercuri. Pot provocar la descomposició química de vapors orgànics a altes tensions. |
# Mooring

El mooring o frisó de Bökingharde (Böökinghiirder frasch) és un dialecte del frisó septentrional parlat a Niebüll i a l'antic amt Bökingharde al districte de Nordfriesland (Slesvig-Holstein). El nom mooring fa referència a la torbera Risum (Risem Moor o Risem Måår). El dialecte forma part del grup continental de dialectes nordfrisons i comprèn les variants Westermooring (a Niebüll) i Ostermooring (a Risum-Lindholm).
Actualment té uns pocs milers de parlants. La comunitat de parlants de mooring ha revifat després que molts joves nordfrisons han pres consciència de la seva pròpia llengua i la seva identitat. A Risum-Lindholm hi ha una escola de primària en danès i frisó septentrional. Aquesta varietat també és usada com a lingua franca nordfrisona a internet.

## Bibliografia

* Bende Bendsen: Die nordfriesische Sprache nach der Moringer Mundart. Zur Vergleichung mit den verwandten Sprachen und Mundarten, Leiden 1860

## Enllaços externs

* Gramàtica del Mooring (frisó septentrional)
* Friisk Foriining Arxivat 2007-02-28 a Wayback Machine. (frisó septentrional)
# My Cat Is an Alien

My Cat Is an Alien (MCIAA) és el nom d'un duet musical i d'artistes audiovisuals italians consistents de Maurizio i Roberto Opalio, format a Torí, Itàlia, a finals de 1997. Ells publiquen música d'avantguarda i experimental en una forma peculiar d'improvisació que MCIAA defineix com 'composició instantània'.
Han posat en marxa col·laboracions multimèdia amb avantguardes com Sonic Youth, Thurston Moore, Lee Ranaldo, Christian Marclay, Keiji Haino, Jim O'Rourke, Loren Mazzacane Connors, Jackie-O Motherfucker, Nels Cline (Wilco), Text of Light, Steve Roden, Christina Carter (Charalambides), Mats Gustafsson, Enore Zaffiri o molts més.

## Referències

* 1 2 "My Cat Is An Alien: Biography" My Cat Is An Alien official bio. Consultat el 16 de febrer de 2012

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de MCIAA
# Múscul aritenoidal

El múscul aritenoidal (musculus arytaenoideus) és un dels músculs de la laringe. És considerat per alguns com un sol múscul, amb dues parts diferenciades: la part obliqua i la part transversal. Segons altres, són dos músculs aritenoidals: múscul aritenoidal oblic (musculus arytenoideus obliquus) i múscul aritenoidal transvers (musculus arytenoideus transversus).
Omple les superfícies còncaves posteriors dels cartílags aritenoides. Sorgeix de la superfície posterior i la vora lateral d'un cartílag aritenoide, i s'insereix en les parts corresponents del cartílag oposat.
L'aritenoidal s'aproxima als cartílags aritenoides i, per tant, tanca l'obertura de la glotis, especialment en la part posterior, per a eliminar la comissura posterior dels plecs vocals.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 3 febrer 2014].
* ↑ Fundació Barcelona; Termcat, Centre de Terminologia. Diccionari d'anatomia. Barcelona: Fundació Barcelona, 1993. 435 p. (Diccionaris terminològics) ISBN 84-88169-06-X
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Músculs de la laringe. Vista lateral. La làmina dreta del cartílag tiroide s'ha eliminat.
* Múscul aritenoepiglòtic.
* Músculs de la laringe, vista superior.
* Dissecció dels músculs del paladar. Vista posterior.

## Vegeu també

* Múscul cricotiroidal
* Múscul cricoaritenoidal posterior
* Múscul cricoaritenoidal lateral
* Múscul tiroaritenoidal (Múscul vocal)
# Valeriano López

Valeriano López (Districte de Casma, 4 de maig de 1926 - Callao, 7 de maig de 1993) fou un futbolista peruà de la dècada de 1940.
Fou 12 cops internacional amb la selecció del Perú. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Sport Boys, Deportivo Cali, CA Huracán i Alianza Lima.
Fou un gran golejador amb 207 gols en 199 partits de 1946 fins 1960.

## Referències

* ↑ Biography of Valeriano López
* ↑ (castellà) Great Players: Valeriano López Arxivat 2009-04-06 a Wayback Machine.
* ↑ Scoring Streacks, Valeriano López
* ↑ Valeriano López a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «IFFHS (International Federation of Football History & Statistics)». IFFHS.
* ↑ «Primera División Peruana: Top Scorer». Arxivat de l'original el 27 d'octubre 2009. [Consulta: 7 abril 2001].