OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Timòmac d'Atenes

Timòmac (grec antic: Τιμόμαχος, Timomachus) fou un militar atenenc nadiu del demos d'Acarnes.
L'any 366 aC va dirigir un cos de tropes atenenques que unides a una força espartana havia de controlar l'istme de Corint contra els tebans. Va ometre vigilar els passos d'Onèon i Epaminondes, que s'estava preparant per envair Acaia, va enviar al general argiu Písies a prendre el control de la muntanya i així els tebans van poder passar l'istme, segons Xenofont i Diodor de Sicília.
Aparentment, cap al final de l'any 361 aC va ser enviat a agafar el comandament de Tràcia, on no va obtenir cap èxit pels atenencs com havia passat als seus predecessors, Menó i Autocles. Va rebre una carta del rei dels odrisis Cotis I que refusava totes les promeses que havia fet als atenencs quan els va demanar ajut contra el rebel Miltòcites. Les seves disposicions militars van ser poc correctes i segons Èsquines fins i tot va ser descuidat amb l'administració i el seu tresorer Hegesandre es va poder apoderar de 80 mines de diners públics.
El va substituir Cefisòdot el 360 aC, i al seu retorn a Atenes Apol·lodor d'Acarnes, fill del banquer Pasió d'Atenes, que era un dels trierarques, el va portar a judici. El van condemnar i segons Demòstenes li van imposar una forta multa, però en realitat el van condemnar a mort, segons uns escolis a Èsquines.

## Referències

* ↑ Timomachus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1141-1142
# Pagament just

Pagament just (títol original en anglès, Made in Dagenham) és una pel·lícula de comèdia dramàtica britànica del 2010 dirigida per Nigel Cole, escrita per William Ivory i protagonitzada per Sally Hawkins, Bob Hoskins, Miranda Richardson, Geraldine James, Rosamund Pike, Andrea Riseborough, Jaime Winstone, Daniel Mays i Richard Schiff. Es representa la vaga de les cosidores de Ford de 1968 que tenia com a objectiu la igualtat salarial per a les dones. La cançó principal, amb lletra de Billy Bragg, és interpretat per Sandie Shaw, natural de la zona i antiga empleada de Ford Dagenham. S'ha doblat al català.
Una versió de teatre musical de la pel·lícula es va estrenar a l'Adelphi Theatre de Londres el 2014.

## Referències

* ↑ «Made in Dagenham: a squandered opportunity». , 13-09-2010.
* ↑ «Basada en fets reals - T1xC5 - Les cosidores contra Ford: La guerra dels sexes, una pel·lícula d'Alexia Gaillard - 3Cat». CCMA. [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «Made in Dagenham [Original Soundtrack - Original Soundtrac]» (en anglès). [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «ésAdir > Pagament just». [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «Gemma Arterton to star in Made in Dagenham musical». BBC, 03-03-2014. [Consulta: 3 març 2014].
# Oryx Club de Douala

* Per a altres significats, vegeu «Oryx (desambiguació)».
L'Oryx Club de Douala és un club de futbol camerunès de la ciutat de Douala.
Va assolir els seus majors èxits als anys 60, on fou el primer campió de la Copa africana de clubs campions el 1964 derrotant l'Stade Malien per 2-1. També guanyà 5 lligues i 3 copes del Camerun, la majoria als anys 60.

## Palmarès

* Lliga camerunesa de futbol
** 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1967
* Copa camerunesa de futbol
** 1956 (abans de la independència), 1963, 1968, 1970
* Copa africana de clubs campions
** 1964

## Referències

* ↑ Schöggl, Hans. «Cameroon – List of Champions». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 20-07-2010. [Consulta: 31 març 2011].
* ↑ Schöggl, Hans. «Cameroon – List of Cup Finals». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 25-03-2011. [Consulta: 31 març 2011].
* ↑ Goldblatt, David. The ball is round: a global history of soccer. Penguin, 2008. ISBN 1-59448-296-9.

## Enllaços externs

* Team website
# Dolmen de Can Gol II

El Dolmen de Can Gol II es troba al Parc de la Serralada Litoral, el qual és el més petit de tot el susdit parc.

## Descripció

És un dolmen del tipu cista petita (tot i que hi ha especialistes que el consideren una galeria catalana petita) i molt modest (1,70 x 1,20 m). Només se'n conserven tres de les quatre lloses verticals que formaven la planta sepulcral i hi manca també la coberta. S'hi observen restes parcials del túmul que el cobria, el qual tindria uns 6 metres de diàmetre. Les cantonades estan orientades als quatre punts cardinals, mentre que l'entrada es troba orientada al sud-est. Hom suposa que fou bastit durant el calcolític (2200-1800 aC). El van excavar Josep Estrada el 1946 i posteriorment Jaume Ventura i Pau Ubach: s'hi van trobar un petit fragment de ganivet, puntes de sageta, ascles de sílex i fragments de ceràmica.

## Accés

És ubicat a la Roca del Vallès: sortint del dolmen de Can Gol I, seguim l'accés cap a la Roca Foradada de Can Gol i ens aturem en arribar a l'estaca i el trencall a la dreta que mena a aquesta roca. Just en aquest punt, a l'esquerra surt un corriolet poc fressat que porta al dolmen (situat 85 metres dins del bosc). Coordenades: x=443237 y=4601912 z=220. UTM: 31 N - 443146 - 4601702.

## Referències

* 1 2 3 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 26.
* 1 2 3 La Roca Prehistòrica - Ajuntament de la Roca del Vallès Arxivat 2015-09-21 a Wayback Machine. (català)
* ↑ Dolmen de Can Gol II - Fitxa (català)

## Enllaços externs

* Flickr (català)
* Jordi Casamajor - Gravats rupestres (català)
# Tom Cowan

Tom Cowan (nascut el 31 d'octubre de 1942) és un cineasta australià.

## Carrera

Va començar com a trainee a l'Australian Broadcasting Commission i es va incorporar a la Commonwealth Film Unit. El va deixar el 1968 per treballar com a càmera autònoma i es va traslladar al cinema. La seva pel·lícula The Office Picnic de 1972 es va presentar al 8è Festival Internacional de Cinema de Moscou. Al XVII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Sitges de 1984 va guanyar el premi a la millor fotografia per One Night Stand.

## Filmografia (selecció)

* The Dancing Girls (1964) - documental - Director de fotografia
* Helena in Sydney (1967) - documental - curtmetratge
* This Year Jerusalem (1969) - documental - Director de fotografia, director
* Samskara (1969) - Director de fotografia
* Trouble in Molopolis (1970) - Director de fotografia
* Mogador (1970) - Director de fotografia (sembla que mai es va estrenar en públic)
* Australia Felix (1970) - curtmetratge - director
* Story of a House (1970) - curt educacional
* Down Under (1971) - Director de fotografia
* Bonjour Balwyn (1971) - Director de fotografia
* The Office Picnic (1972) - director, guionista, productor
* Promised Woman (1975) - director, guionista, Director de fotografia
* Wild Wind (1975) - director
* Pure Shit (1975) - Director de fotografia
* The Love Letters from Teralba Road (1977) - Director de fotografia
* Journey Among Women (1977) - director
* Third Person Plural (1978) - Director de fotografia
* Mouth to Mouth (1978)
* Dimboola (1979) - Director de fotografia
* Sweet Dreamers (1981) - director
* Winter of Our Dreams (1981) - Director de fotografia
* Dead Easy (1982) - Director de fotografia
* One Night Stand (1984) - Director de fotografia
* Emma's War (1986) - Director de fotografia
* Antarctica (1991) (documental) - Director de fotografia
* Backsliding (1992) - Director de fotografia
* Africa's Elephant Kingdom (1998) (documental) - Director de fotografia
* Orange Love Story (2004) - director

### Pel·lícules sense fer

* Roche (1974) - proposta de seguiment de Promised Woman

## Referències

* ↑ Andrew Pike and Ross Cooper, Australian Film 1900–1977: A Guide to Feature Film Production, Melbourne: Oxford University Press, 1998 p266
* ↑ David Stratton, The Last New Wave: The Australian Film Revival, Angus & Robertson, 1980 p181-183
* ↑ «8th Moscow International Film Festival (1973)». MIFF. Arxivat de l'original el 2013-01-16. [Consulta: 3 gener 2013].
* ↑ «Hemeroteca - La Vanguardia - Home». [Consulta: 2 gener 2023].
* ↑ Graham Shirley, "Promised Woman", Cinema Papers, Juliol de 1974 p204-206

## Enllaços externs

* Tom Cowan a Melbourne Independent Filmmakers
* Reema Moudgil, 'Tom Cowan: Moment Of Truth', Unboxed Writers, 28 de juliol de 2011 Arxivat 2012-03-07 a Wayback Machine.
* Tom Cowan's blog
# Narcissus obesus

El gènere Narcissus és originari de la Mediterrània occidental, principalment de la península Ibèrica, on actualment és possible trobar més d'una trentena d'espècies, la meitat d'elles molt escasses. Hi ha una gran quantitat d'endemismes ibèrics com Narcissus tortifolius Fern. Casas. Es tracta d'un gènere amb gran variabilitat geogràfica, la qual cosa dificulta la identificació especialment amb les diferents subespècies de N. pseudonarcissus, i el grup Jonquillae (N. jonquilla, N. assoanus, N. gaditanus, N. baeticus). Això explicaria que a vegades hi hagi alguna confusió amb la nomenclatura segons la font consultada.

## Flora Ibèrica

Narcissus obesus és un endemisme ibèric, sobretot de l'oest i centre de Portugal. També es podria anomenar Narcissus bulbocodium subsp.obesus. Narcissus bulbocodium és una espècie molt variable quant a la mida de les peces florals fet que ha donat peu a una gran quantitat de tàxons que generalment es subordinen a aquesta espècie. La subsp. obesus s'extendria per les zones del sud de Portugal i la litoral de Cadis i Huelva. Enfront del típic Narcissus bulbocodium, la subsp. obesus se la pot reconèixer per les seves fulles de menys d'1 mm d'ampla, pel tub verdós en la base i groc en la resta (groc amb sis bandes verdes a Narcissus bulbocodium) i per la franja verda gairebé marcada als tèpals.

## Descripció morfològica

Fulles de 30 cm de llarg per 2 mm d'ample, postrades, sinuosa, la cara interna canalitzada, la cara exterior lleugerament estriada. Plançó rodó, suau, 10 cm d'alçada. Pedicel 7 mm de llarg. Flors solitàries, horitzontals a ascendents, de 3,5 mm de diàmetre, tub groc, cònic, diàmetre d'1 cm per 2,3 cm de llarg, tèpals de color groc brillant, sovint torts, 1,4 cm de llarg per 5 mm d'ample, corona d'un groc profund, lleugerament corbat en el marge, 1.8cm de llarg, 2 cm de diàmetre; anteres incloses en la corona.

## Ecologia i Distribució

Penya-segats rocosos, dunes i prades del nivell del mar cap amunt en sòl calcari o àcid, el sud de Portugal i Jbel Zerhoun i Muntanyes Zaian, Marroc. Dubtós que mereix rang específic separat de N. Bulbocodium

## Referències

* ↑ «Narcissus obesus a EOL» (en anglès). [Consulta: 23 març 2015].
* ↑ «Narcissus obesus a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 23 març 2015].
* ↑ https://www.um.es/analesdebiologia/numeros/24/PDF/11-DATOS%20SOBRE.pdf
* ↑ http://www.florasilvestre.es/mediterranea/Amaryllidaceae/Narcisos.htm
* ↑ http://www.botanicalgarden.ubc.ca/potd/2007/03/narcissus_obesus.php Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ http://encyclopaedia.alpinegardensociety.net/plants/Narcissus/obesus

## Bibliografia

* «Narcissus assoanus». Germplasm Resources Information Network.
* «Rushleaf jonquil». uBio.
* Brickell, Christopher. Gardener's Encyclopedia of Plants & Flowers. Colour Library Books, 1996, p. 518. ISBN 1-85833-472-1.
# Timòcrates de Siracusa

Timòcrates de Siracusa (en llatí Timocrates, en grec antic τιμοκράτης) fou un militar siracusà que va viure al segle IV aC.
Va dirigir un esquadró de dotze galeres enviades per Dionís el Jove de Siracusa en ajut d'Esparta l'any 366 aC. L'arribada d'aquesta força va permetre als espartans reduir la ciutat de Sel·làsia que s'havia revoltat, segons diu Xenofont.

## Referències

* ↑ 6.Timocrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1137
# Sophie Ellis-Bextor

Sophie Michelle Ellis-Bextor (Londres, 10 d'abril de 1979) és una cantant britànica de pop, amb influències de l'indie, l'electrònica, i la música disco. Va tenir molt èxit a principis de la dècada del 2000 pel seu hit internacional «Murder On The Dancefloor» que la va col·locar al cim de la seva carrera després d'haver triomfat amb el single «Groovejet» amb DJ Spiller i, per un altre costat, amb el seu grup TheAudience els anys 90.

## Carrera musical

Després que TheAudience es dissolgués, Ellis-Bextor va anar en solitari, aconseguint èxit a principis de la dècada de 2000. El seu èxit principalment ha estat a Europa, Àsia, l'Amèrica Llatina i Austràlia, i molt especialment al seu país natal Regne Unit. L'abril del 2004 va tenir el seu primer fill, cosa que va produir que va interrompre la promoció del seu segon àlbum Shoot from the Hip i només es va llançar dos senzills amb videoclip.
El seu àlbum de debut en solitari, Read My Lips, es va publicar el 2001. L'àlbum va arribar al número dos de la llista d'àlbums del Regne Unit i va ser certificat doble platí. El disc va tenir èxit internacional, venent més de 2 milions de còpies a tot el món. Va produir quatre senzills, tres dels quals van arribar als tres primers del Regne Unit. El 2003, Read My Lips va guanyar el premi Edison al "Millor àlbum de ball". El segon àlbum d'Ellis-Bextor, Shoot from the Hip, es va publicar el 2003. L'àlbum va arribar al número 19 al Regne Unit i va produir dos primers deu senzills. Trip the Light Fantastic, el seu tercer àlbum, es va publicar el 2007 i va arribar al número set del Regne Unit. L'àlbum va produir tres senzills, un dels quals va arribar al top ten del Regne Unit.
El seu quart àlbum d'estudi, Make a Scene (llançat el 2011) i el seu senzill principal "Bittersweet" van aconseguir les 40 primeres posicions al Regne Unit. El 2014, Ellis-Bextor va llançar el seu cinquè àlbum d'estudi, Wanderlust, que es va convertir en el seu àlbum més destacat des de Read My Lips. El 2016, el seu sisè àlbum, la família inspirada a Llatinoamèrica, va obtenir elogis de la crítica.

## Discografia

* Read My Lips (2001)
* Shoot from the Hip (2003)
* Trip the Light Fantastic (2007)
* Make a Scene (2011)
* Wanderlust (2014)

## Referències

* ↑ «Ellis-Bextor Sophie Read My Lips» (en anglès). BPI. [Consulta: 13 setembre 2020].
* 1 2 3 4 «Every Hit» (en anglès). [Consulta: 13 setembre 2020].
# Parc Natural Lunca Joasă a Prutului Inferior

El Parc Natural Lunca Joasă a Prutului Inferior (en romanès: Parcul Natural Lunca Joasă a Prutului Inferior) és una zona protegida (parc natural categoria V UICN) situada a Romania, al comtat de Galați.
El parc natural està situat al curs inferior del riu Prut, al territori administratiu de les comunes de Berești-Meria, Nicorești, Cavadinești, Oancea, Suceveni, Vlădeşti, Tulucești, Vânători, a la part nord-est del comtat de Galați.
El Parc Natural Lunca Joasă a Prutului Inferior compta amb una superfície de 8.247 ha. Va ser declarat zona natural protegida per la Decisió del Govern número 2152 el 30 de novembre de 2004 (publicada al paper oficial romanès número 38 el 12 de gener de 2005) i representa una zona humida (amb canals, llacs, pantans, zones inundables) d’importància internacional especialment per a l’hàbitat d’aus aquàtiques o mamífers, peixos i espècies vegetals
Les àrees protegides incloses al parc són Ostrovul Prut, el llac Pochina i el llac Vlășcuța.

## Referències

* ↑ protectedplanet.net - Lunca Joasă a Prutului Inferior (location); retrieved on June 12, 2012
# Diòcesi d'Illici

La diòcesi d'Ilici (en llatí: Dioecesis Illicitana) és una seu suprimida i actualment seu titular de l'Església catòlica.

## Història

Illici, corresponent a l'actual ciutat valenciana d'Elx, fou seu d'una antiga diòcesi del Regne de Toledo, sufragània del bisbat de Toledo. Durant part dels segles vi i vii, Elx estigué sota dominació romana d'Orient i una part amb seu a Elo (Elda, o potser Hellín) se separà de la diòcesi. Un cop reunificat el territori, els bisbes s'anomenaren d'Elx i Eio o Elo. Se n'han testimoniat bisbes fins al segle ix.
Actualment Illici sobreviu com a seu bisbal titular; l'actual arquebisbe titular, a títol personal, és Luis Mariano Montemayor, nunci apostòlic a la República Democràtica del Congo.

## Cronologia de bisbes

* Joan † (esmenat circa 514/517)
* Serpentí † (vers 633 - 638)
* Ubinibal † (vers 646 - 656)
* Leandre † (vers 675 - 684)
* Emmila † (esmenat el 688)
* Oppa † (esmenat el 693)
* Teudogut † (esmenat el 862)

## Cronologia de bisbes titulars

* José Souto Vizoso † (31 de març de 1970 - 11 de desembre de 1970, dimití)
* José Freire de Oliveira Neto † (3 de novembre de 1973 - 21 de maig 1979 nomenat bisbe coadiutor de Mossoró)
* Romeu Brigenti † (2 d'agost de 1979 - 10 març de 2008)
* Luis Mariano Montemayor, des del 19 d juny de 2008

## Referències

* ↑ Román, Roberto Lorenzo de San «Ecclesiae ilicitanae, qui et eiotanae, episcopus. Sobre la extensión y dualidad de la sede episcopal de Ilici en la Antigüedad tardía» (en castellà). Lucentum, 0, 35, 15-12-2016, pàg. 265-305. Arxivat de l'original el 2020-11-24. DOI: 10.14198/LVCENTVM2016.35.15. ISSN: 1989-9904 [Consulta: 28 novembre 2020].

## Bibliografia

* (anglès) Pàgina de la diòcesi aCatholic Hierarchy
* (anglès) La diòcesi a Gcatholic
* Cronologia de bisbes Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.
# Leptodactylus bufonius

Leptodactylus bufonius és una espècie de granota de la familia del leptodactílids. Es troba des del sud de Bolívia fins al nord de l'Argentina, el Paraguai i al Pantanal del Brasil. Habita ambients semiàrids, on el mascle un niu de fang profund per a la posta dels ous als marges de basses temporals. S'adapta bé a les pertorbacions provocades per l'home i les seves poblacions es mantenen estables.

## Referències

* 1 2 «Leptodactylus bufonius» (en anglès). IUCN Red List. Heyer, R., Reichle, S., Silvano, D. & di Tada, I.. [Consulta: 17 agost 2014].
# Tom Cullen

Tom Cullen (Aberystwyth, 17 de juliol de 1985) és un escriptor i actor de cinema, teatre i sèries de televisió gal·lès. Se'l coneix pel seu paper a la guardonada pel·lícula independent de 2011 Weekend; com a Viscount Gillingham a la sèrie de televisió Downton Abbey, i com a Sir Landry a la sèrie de drama històric Knightfall.

## Referències

* ↑ Arsenault, Bridget. «New Downton Abbey Star Tom Cullen Wishes He Could Play Lady Grantham» (en anglès). VanityFair.com. [Consulta: 20 juliol 2017].
* ↑ Wagmeister, Elizabeth «Tom Cullen to Star in Jeremy Renner's History Series 'Knightfall' (exclusive)» (en anglès). Variety, 13-05-2016 [Consulta: 21 maig 2016].
# Narcissus papyraceus subsp. papyraceus

Narcissus papyraceus subsp. papyraceus és una espècie herbàcia, perenne i bulbosa que pertany a la família de les amaril·lidàcies. És originària del sud d'Europa i Nord d'Àfrica.

## Taxonomia

Narcissus papyraceus subsp. papyraceus.

### Etimologia

Narcissus nom genèric que fa referència del jove narcisista de la mitologia grega Νάρκισσος (Narkissos) fill del déu riu Cefís i de la nimfa Liríope; que es distingia per la seva bellesa.
El nom deriva de la paraula grega: ναρκὰο, narkào (= narcòtic) i es refereix a l'olor penetrant i embriagant de les flors d'algunes espècies (alguns sostenen que la paraula deriva de la paraula persa نرگس i que es pronuncia Nargis, que indica que aquesta planta és embriagadora).
papyraceus: epítet llatí que significa "com a paper".

### Sinonímia

* Narcissus niveus Loisel., J. Bot. (Desvaux) 2: 278 (1809).
* Narcissus unicolor Ten., Fl. Napol. 1: 144 (1811).
* Hermione jasminea Salisb., Trans. Hort. Soc. London 1: 360 (1812).
* Narcissus anceps DC., Cat. Pl. Horti Monsp.: 127 (1813).
* Hermione papyratia Haw., Suppl. Pl. Succ.: 143 (1819).
* Hermione papyratia var. jasminea (Salisb.) Haw., Suppl. Pl. Succ.: 143 (1819), nom. illeg.
* Narcissus jasmineus (Salisb.) Schult. i Schult.f. in J.J.Roemer & J.A.Schultes, Syst. Veg. 7: 1734 (1830).
* Narcissus papyraceus var. niveus (Loisel.) Herb., Amaryllidaceae: 408 (1837).
* Narcissus papyratius (Haw.) Spach, Hist. Nat. Vég. 12: 451 (1846).
* Hermione anceps (DC.) M.Roem., Fam. Nat. Syn. Monogr. 4: 229 (1847).
* Hermione candidissima M.Roem., Fam. Nat. Syn. Monogr. 4: 228 (1847).
* Hermione nivea (Loisel.) M.Roem., Fam. Nat. Syn. Monogr. 4: 230 (1847).
* Hermione unicolor var. tingitana M.Roem., Fam. Nat. Syn. Monogr. 4: 231 (1847).
* Narcissus gennarii Parl., Fl. Ital. 3: 130 (1858).
* Narcissus papyraceus var. gennarii (Parl.) Nyman, Consp. Fl. Eur.: 711 (1882).
* Narcissus albulus Levier, Term. Füz. 10: 45 (1886).
* Narcissus papyraceus var. albulus (Levier) Nyman, Consp. Fl. Eur., Suppl. 2: 297 (1890).
* Narcissus papyraceus var. tingitanus (M.Roem.) Pau, Treb. Inst. Bot. Barcelona 12: 122 (1988).

## Vegeu també

* Característiques de les amaril·lidàcies

## Referències

* ↑ Narcissus papyraceus subsp. papyraceus a Tropicos
* ↑ A Epítets botànics
* ↑ Narcissus papyraceus subsp. papyraceus a PlantList

## Bibliografia

* Narcissus papyraceus subsp. papyraceus a Kew
# Tel·luroperita

La tel·luroperita és un mineral de la classe dels halurs.

## Característiques

La tel·luroperita és un halur de fórmula química Pb₃TeO₄Cl₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2009. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 62513 i 62514.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al Bird Nest drift del mont Otto, a la localitat de Baker, dins el comtat de San Bernardino (Califòrnia, Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets propers, tots ells a la mateixa localitat californiana, així com a la mina North Star, a la localitat de Mammoth (Utah), també als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Telluroperite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 febrer 2022].