OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jenő Kalmár

Jenő Kalmár, també conegut com a János Kalmar o Kálmár Jenő, (Mocsolád, 21 de març de 1908 - Màlaga, 13 de gener de 1990) fou un futbolista hongarès dels anys 1930 i posteriorment entrenador.

## Trajectòria

Començà a jugar a l'MTK Hungária FC de Budapest. En aquest club fou màxim golejador la temporada 1928-29 amb 20 gols. Durant aquests anys també fou internacional amb la selecció d'Hongria. Posteriorment marxà a França on jugà amb diversos clubs, entre ell l'Stade de Reims.
A partir de la dècada de 1950 inicià la seva època d'entrenador. Començà al gran Honvéd, un equip que aquells anys comptava amb homes com Ferenc Puskás, Zoltán Czibor, Sándor Kocsis, József Bozsik, László Budai, Gyula Lóránt i Gyula Grosics. Amb aquest equip guanyà quatre lligues hongareses. A més, fou assistent de Gusztáv Sebes a la gran selecció hongaresa dels anys 50, a la qual hi jugaven el mateixos jugadors que ell tenia a l'Honved.
Després de la revolució hongaresa de 1956, Kálmár juntament amb jugadors com Puskás, Czibor i Kocsis marxà a Espanya, on entrenà diversos clubs. Destacà al Granada CF, club al que portà a la final de la Copa del 1959, on fou derrotat pel FC Barcelona de Kocsis per 4 a 1. Fou entrenador del RCD Espanyol entre 1966 i 68, club al qual portà a la tercera posició de la lliga el 1967 comandant l'equip dels cinc dofins. A més assolí dos ascensos amb el CD Málaga durant els anys 1970.

## Palmarès
### Com entrenador

Honvéd
* 4 Lliga hongaresa de futbol:
** 1950, 1952, 1954, 1955

## Referències

* 1 2 «Adiós a Janos Kalmar». Mundo Deportivo, 14-01-1990.

## Enllaços externs

* Perfil a LFP
* Perfil a Sevilla CF Arxivat 2009-02-11 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Barreaud, Marc. Dictionnaire des footballeurs étrangers du championnat professionnel français (1932-1997). L'Harmattan, Paris, 1998. ISBN 2-7384-6608-7.
# Karim Ennakhli

Karim Ennakhli és un enginyer informàtic i desenvolupador de tecnologia format a la Universitat Politècnica Catalunya. Ha passat pràcticament la meitat de la seva vida treballant en diferents companyies i empreses emergents com a administrador de sistemes, desenvolupador, consultor i investigador. Actualment inverteix tot el seu temps a Sekg, una empresa barcelonina que ha dissenyat aplicacions informàtiques que llegeixen l'activitat cerebral dels humans i responen a les seves emocions.

## Referències

* ↑ «Karim Ennakhli». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «Sekg lee la mente - Tecnología - EL PAÍS». web. El País. [Consulta: 24 març 2016].

## Enllaços externs

* SEKG
# André Desvages

André Desvages (Graye-sur-Mer, 12 de març de 1944 - Tours, 1 de juny de 2018) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1967 i 1970. El seu èxit esportiu més destacat fou una victòria d'etapa al Tour de França de 1968.
En retirar-se del professionalisme passà a dirigir una nova formació ciclista, l'equip Gitane-Frigécrème.

## Palmarès

* 1965
** 1r a la París-Troyes
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 1966
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau
* 1967
** Vencedor de 2 etapes a la París-Niça
* 1968
** Vencedor d'una etapa del Tour de França

### Resultats al Tour de França

* 1968. Abandona (15a etapa). Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ Disparition d'André Desvages (francès)

## Enllaços externs

* Fitxa d'André Desvages a sitiodeciclismo.net
# Nemacheilus pardalis

Nemacheilus pardalis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Tadjikistan.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Berg, L.S. 1964. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. volum 2, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem, Israel.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# El arte de vivir

El arte de vivir és una pel·lícula dramàtica espanyola del 1965 dirigida per Julio Diamante Stihl, la tercera pel·lícula d'aquest militant clandestí del Partit Comunista d'Espanya. Segons paraules seves, aquesta i la pel·lícula anterior Tiempo de amor, van ser intents de parlar de la societat espanyola i de com l'amor hi floria molt malament. Va competir per l'Os d'Or al 15è Festival Internacional de Cinema de Berlín.

## Sinopsi

Després de llicenciar-se en ciències econòmiques, el jove Luis intenta cercar el seu lloc a la societat però és força crític amb el món i la societat que l'envolta. La seva parella Ana veu com la seva manera de ser està canviant segons els estàndards del seu company en una persona diferent. Ana intenta cridar la seva atenció amb un intent fallit de suïcidi.

## Repartiment

* María del Carmen Abreu - Julia Smeyers
* Anastasio Alemán - Psicòleg
* Antonio Buero Vallejo - Pare de l'alumne de Luis
* Julio Diamante Stihl - Amic de Luis
* Beatriz Galbó
* Juan Luis Galiardo - Juanjo
* Lola Gaos - Mare de Luis
* Luigi Giuliani - Luis
* Montserrat Julió - Germana d'Ana
* Lola Losada
* Sergio Mendizábal - Amic de Luis
* Carlos Muñiz
* Lauro Olmo
* José María Prada - Galvez
* Fernando Sánchez Polack
* Manuel Summers - Adversari
* Elena María Tejeiro - Ana
* Paco Valladares - Santiago

## Banda sonora

Durant l'aparició dels títols inicials se sent la cançó Todo va bien interpretada per Miguel Ríos.

## Referències

* ↑ La militancia permanente, El País, 10 d'agost de 2015
* ↑ «PROGRAMME 1965». berlinale.de. Arxivat de l'original el 9 novembre 2013. [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ Miguel Rios, Todo va bien, Creditos del film El arte de vivir a YouTube
# Mureș

El Mureș - (hongarès) Maros - és un riu que passa per Romania i per Hongria, és un afluent del Tisza, que alhora és tributari del Danubi per l'esquerra. Té una llargària de 725 km.

## Geografia

El riu Mureș neix al vessant oriental de les muntanyes Gurghiului, al districte romanès de Harghita. Discorre primer en direcció nord-oest i travessa la regió de Giurgeu, a l'est dels Carpats. Passa per la ciutat de Toplița i després entra al districte de Mureș, i arriba a Deda, on gira cap al sud-oest. Continua per les ciutats de Reghin, Târgu Mureș, Luduș, Câmpia Turzii i Ocna Mureș. Després entra a la província d'Alba, passa per la ciutat d'Aiud i després de rebre per l'esquerra el seu afluent més important, el riu Tamara, arriba a Alba Iulia i després rep per l'esquerra el riu Sebeș. Continua per la província de Hunedoara i passa per Deva i Ilia. Entra a continuació a la província d'Arad i passa per Lipova i per la capital, Arad.
Surt de Romania i entra a Hongria, ja al seu tram final, al districte de Csongrád, passant per les ciutats de Makó i Szeged, on desemboca al riu Tisza, procedent dels Carpats Orientals i després d'haver travessat Transsilvània.
Els seus afluents principals són l'Arieș (164 km), el Târnava Mare (249 km), el Geoagiu (48 km), el Sebeș i el Niraj (82 km).

## Referències

* ↑ «Mureș». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Pavement

Pavement va ser una banda nord-americana de rock alternatiu dels anys 90. Procedents de Stockton, Califòrnia van publicar una constant cadena d'àlbums, senzills i EP's des de la seva formació el 1989 fins a la seva desaparició el 1999. El seu disc Slanted and Enchanted de 1988 és considerat un dels millors de final del segle xx.

## Discografia
### Àlbums

* Slanted and Enchanted (1992)
* Crooked Rain, Crooked Rain (1994)
* Wowee Zowee (1995)
* Brighten the Corners (1997)
* Terror Twilight (1999)

### EPs

* Slay Tracks (1933-1969) (1989)
* Demolition Plot J-7 (1990)
* Perfect Sound Forever EP (1991)
* Watery, Domestic (1992)
* Rattled by la Rush (1995)
* Pacific Trim (1996)
* Shady Lane EP (1997)
* Spit on a Stranger (1999)
* Major Leagues EP (1999)

### Singles

* Summer Babe (1992)
* Trigger Cut (1992)
* Cut Your Hair (1994)
* Haunt You Down (1994)
* Gold Soundz (1994)
* Range Life (1995)
* Dancing with the Elders (compartit amb Medusa Cyclone) (1995)
* Father to a Sister of Thought (1995)
* Give It a Day (1996)
* Shady Lane Pt. 1 (1997)
* Shady Lane Pt. 2 (1997)
* Stereo (1997)
* Carrot Rope Pt. 1 (2000)
* Carrot Rope Pt. 2 (2000)

## Referències

* ↑ «100 greatest albums 1985-2005» (en anglès). SPIN, 01-07-2005, pàg. 66. ISSN: 0886-3032 [Consulta: 10 novembre 2013].
Viccionari
# Jan van Riebeek

Johan Anthoniszoon «Jan» van Riebeeck (21 d'abril de 1619 - 18 de gener de 1677) va ser un administrador colonial neerlandès.

## Biografia

Nasqué a Culemborg als Països Baixos, fill d'un cirurgià. Va créixer a Schiedam, on es casà amb Maria de la Quellerie el 28 de març de 1649. (Ella va morir a Malaca, avui dia part de Malàisia, el 2 de novembre de 1664, a l'edat de 35 anys).
Es va unir a la Companyia Holandesa de les Índies Orientals (VOC) el 1639, va prestar serveis en diversos llocs, com a cirurgià assistent a Batàvia a les Índies Orientals. Posteriorment va visitar Japó. El seu càrrec més important fou el lloc comercial de la VOC a Tonquin, Vietnam. No obstant això, va ser cridat de retorn de dita posada quan es va descobrir que comerciava pel seu propi compte. En 1651 se li va encomanar fer-se càrrec de l'assentiment holandès inicial en la futura Sud-àfrica. Va desembarcar amb els seus cinc vaixells (Reijer, Dromedaris, Goede Hoop, Oliphant i Walvisch) en la futura Ciutat del Cap el 6 d'abril de 1652 i va fortificar el lloc com estació de proveïment per a les rutes comercials de la VOC entre els Països Baixos i les Índies Orientals.
Van Riebeeck va ser Comandant de la Colònia del Cap des de 1652 fins a 1662; es va encarregar de construir un fort, millorant l'ancoratge natural de la Table Bay, plantant fruites i vegetals i obtenint bestiar dels nadius khoikhois. En els Jardins Botànics Kirstenbosch a Ciutat del Cap, hi ha un ametller silvestre encara supervivent i que va ser plantat per ordre seva com a barrera. El fort inicial va ser fet de fang, argila i fusta i tenia quatre cantons o bastions. Aquest fort no ha de confondre's amb l'actual Castell de Ciutat del Cap, que va ser construït entre 1666 i 1679, diversos anys després que Van Riebeeck deixés el Cap i té 5 bastions i està fet de maons, pedra i ciment.
Van Riebeeck va informar del primer estel descobert a Sud-àfrica, C/1652 I1, el 17 de desembre de 1652. Va morir en Batàvia (avui dia anomenada Jakarta) a l'illa de Java el 1677. Existeix així mateix una escola a Tamboerskloof que rep el seu nom en honor seu: és l'escola Laerskool Jan van Riebeeck.
# Jardins de la Torre de la Puda

Els Jardins de la Torre de la Puda és una obra noucentista de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El jardí és format per tres parts diferenciades, a saber: a la cota més baixa es col·locà la zona esportiva (piscina i pista de bàsquet); la cota intermèdia constitueix la part més gran del jardí, amb una gran pèrgola (que li dona accés) construïda sobre un mur de contenció i una vistosa glicina de grans dimensions, a més dels arbres més majestuosos (cedres i sequoies) i un estany sinuós i irregular; i, finalment, la part més elevada, quasi al nivell de la carretera, actua com una mena de gran balconada i terrassa des d'on contemplar de manera panoràmica aquest jardí paisatgista. Una xarxa de camins enllosats i escales permeten la connexió de les tres parts.

## Història

Es tracta d'un jardí projectat per Joan Mirambell i Ferran, un dels més reconeguts projectistes de jardins de Catalunya. Es va projectar com a jardí d'una casa d'estiueig situada al passeig de la Puda, feta construir per Carmel Casanova i Riera, que fou alcalde de Sant Joan de les Abadesses. L'executor va ser el jardiner local Antonio Vinuesa.
Aquest jardí ha estat comprat i rehabilitat per l'Ajuntament de Sant Joan de les Abadesses i ha esdevingut parc públic.

## Referències

* 1 2 3 «Jardins de la Torre de la Puda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Judith Solana i Pons

Judith Solana Pons (Barcelona, 9 de juny de 1968) ha estat una jugadora de basquetbol catalana.
Formada al Club Basquet Institució Montserrat, jugà al Picadero Jockey Club i al Manresa Sant Francesc. La temporada 1987-88 va fitxar pel Club Bàsquet Tortosa, amb el qual guanya guanyà dues Lligues i dues Copes; la temporada 1989-90 fitxà pel Masnou Basquetbol, amb el qual guanyà un altre títol de Lliga, i la temporada següent per l'Universitari de Barcelona, amb el qual assolí la Lliga Catalana. Posteriorment jugà amb el Bàsquet Femení Cornellà. Fou internacional amb la selecció espanyola juvenil, participant al Campionat d'Europa Juvenil de 1985.

## Palmarès

* 3 Lligues espanyoles de bàsquet femenina: 1987-88, 1988-89, 1989-90
* 2 Copes espanyoles de bàsquet femenina: 1987-88, 1988-89
* 3 Lligues catalanes de bàsquet femenina: 1987-88, 1989-90, 1990-91

## Referències

* 1 2 «Judith Solana Pons». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Roca, Alberto. «57-70 España, lo intentó» (en castellà). El Mundo Deportivo, 23-07-1985. [Consulta: 21 octubre 2019].
# Antoni IV

Antoni IV (en grec medieval Άντώνιος Δ') va ser patriarca de Constantinoble els anys 1389 i 1390, i una segona vegada del 1391 al 1397.
Era hieromonjo, un monjo que també era sacerdot, al Mont Atos. Quan Joan VII Paleòleg va usurpar el tron, el va deposar, i va nomenar patriarca a Macari de Constantinoble, que anteriorment ja havia tingut aquest càrrec. Quan Joan V Paleòleg i Manuel II Paleòleg van recuperar el poder, Antoni va ser restituït.
Durant el seu patriarcat va mantenir correspondència amb Ladislau II Jagelló de Lituània i rei de Polònia, al que va intentar convèncer de formalitzar una aliança contra els otomans, juntament amb els hongaresos i amb Basili I de Moscou. Es conserven nombrosos documents d'ell sobre aquest tema.

## Referències

* ↑ «Ἀντώνιος Δ´» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 20 juliol 2023].
* ↑ Kazhdan, A. P. (et al.) (eds.). The Oxford dictionary of Byzantium. Vol. 1 [Aaron-Eski]. Oxford: Oxford University Press, 1991.
# Nemacheilus obscurus

Nemacheilus obscurus és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eleccions legislatives portugueses de 1995

Les Eleccions legislatives portugueses de 1995 marcaren un viratge del país a l'esquerra. Després de 10 anys de govern del PSD, liderats per Aníbal Cavaco Silva, el PS vencé a les eleccions amb majoria relativa, per la qual raó l'enginyer António Guterres fou nomenat pel President de la República com a Primer Ministre de Portugal.

## Resultats

| Partit | Vots | Diputats | % |
| PS | 2.583.755 | 112 | ' ' |
| PPD/PSD | 2.014.589 | 88 | ' ' |
| CDS-PP | 534.470 | 15 | ' ' |
| PCP-PEV | 506.157 | 15 | ' ' |
| PCTP/MRPP | 41.137 | 0 | ' ' |
| PSR | 36.638 | 0 | ' ' |
| UDP | 33.876 | 0 | ' ' |
| PSN | 12.613 | 0 | ' ' |
| PG | 8.279 | 0 | ' ' |
| MPT | 8.235 | 0 | ' ' |
| MPT-PPM | 4.104 | 0 | ' ' |
| MUT | 2.544 | 0 | ' ' |
| PDA | 2.536 | 0 | ' ' |
| Vots en Blanc | 45.793 | - | ' ' |
| Vots Nuls | 67.300 | - | ' ' |
| Participació | 5.904.854 | 230 | ' ' |

## Enllaços externs

* Comissão Nacional de Eleições Arxivat 2011-09-18 a Wayback Machine. (portuguès)
# Musaranya de Buettikofer

La musaranya de Buettikofer (Crocidura buettikoferi) és una espècie de mamífer pertanyent a la família dels sorícids que viu a l'Àfrica (Costa d'Ivori, Ghana, Guinea, Libèria, Nigèria i, possiblement també, a Sierra Leone). Les principals amenaces que té són la destrucció de l'hàbitat i la invasió d'aquest per part d'altres espècies de musaranyes més comunes que rivalitzarien amb ella pels recursos.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Dando, T. (2021). "Crocidura buettikoferi." 2021 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2021. [Consulta: 4 abril 2023]
# Pierrequin de Thérache

Pierrequin de Thérache ( - 1528 $^{(Gregorià)}$) fou un compositor de renaixement francès de Nancy.
Va exercir de mestre dels nens entre 1500 i 1527, fou cap de cap de Renat II i Antoni de Lorena i músic a la capella de Lluís XII. Ell també estava connectat amb els compositors Antoine Brumel, Pierre de La Rue, Antoine de Longueval i Marbrianus d'Orto a la capella musical de Borgonya restablerta la "Grand Chapelle" en Mechelen sota Margarida d'Àustria (duquessa de Savoia), regent per a l'infant Carles V.
Les obres de supervivència inclouen tres misses, tres motets de quatre veus Senatus apostolorum i Verbum bonum et si ave i un magnificat. Les seves obres es troben al Còdex Medici de 1518, juntament amb Costanzo Festa, Andreas de Silva, Jean l'Héritier, Johannes de la Fage, Jean Richafort, Adrian Willaert, Antoine Bruhier, Pierre Moulu, Jean Mouton i altres.

## Enregistraments

* Missa Fortuna Desperata.

## Referències

* ↑ Réunion des sociétés des beaux-arts des départements France. Ministère de l'éducation nationale, França. Direction générale des beaux-arts - 1882 "Le nom du maître de chapelle René II et d'Antoine est mentionné dans les archives; c'était le fameux Pierrequin de Thérache, que le nom n'est pas semblable à celui de Pierre de Thérache, musicien de la capella de Lluís XII, roi de France
* ↑ Willem Elders Motets on non-biblical texts: Critical commentary. De beata Maria virgine. 2 Koninklijke Vereniging voor Nederlandse Muziekgeschiedenis, 2007 p97
* ↑ Volume 2: Transcription Edward E. Lowinsky - 1968
* ↑ Symphonies lorraines: compositeurs, exécutants, destinataires ; Yves Ferraton - 1998 -"ette œuvre attribuée à Periquin par les copistes espagnols, Pierquin de Thérache sélectionne la partie de tenor extraite d'une chanson italienne à trois voix composée par Antoine Busnois "5 : Fortuna desperata iniqua maledicta che di tal dona electa la fama ay denegata."
# Jan Engels

Jan Engels o Jean Engels (Sint-Genesius-Rode, 11 de maig de 1922 - Heverlee, 17 d'abril de 1972) va ser un ciclista belga, professional entre 1945 i 1952. En el seu palmarès destaca la Lieja-Bastogne-Lieja de 1945. El 1948 va vestir el mallot groc del Tour de França durant una etapa.

## Palmarès

* 1944
** 1r del Premi de Pamel
* 1945
** 1r de la Lieja-Bastogne-Lieja
** 1r a Sint-Genesius-Rode
** 1r del Gran Premi de les Ardenes
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
* 1946
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica i 2n de la general
* 1947
** 1r de la Roubaix-Huy
** 1r a l'Omnium de la Ruta

### Resultats al Tour de França

* 1948. 22è de la classificació general. Porta el mallot groc 1 dia

## Referències

* ↑ «ENGELS Jean». [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «31ème Liège-Bastogne-Liège 1945». Memoire du cyclisme. Arxivat de l'original el 7 juliol 2004.
* ↑ «35ème Tour de France 1948» (en francès). Memoire du cyclisme. Arxivat de l'original el 1 març 2012. «Jan Engels»

## Enllaços externs

* Fitxa a siteducyclisme.net
# Jean Rhys

Jean Rhys (Roseau, 24 d'agost de 1890 - Exeter, 14 de maig de 1979) va ser una escriptora britànica. Va néixer a Roseau, quan l'illa de Dominica encara formava part de l'Imperi Britànic. El seu pare era gal·lès i la seva mare criolla, però amb arrels escoceses. Als setze anys es va traslladar a Anglaterra, on va treballar a Londres com a cronista, però amb tant poc d'èxit que fins i tot va arribar a entrar a la presó.
En la dècada de 1920 va viatjar pel continent europeu i va viure una època a París. Durant aquest període Rhys va viure gairebé en la pobresa, però també va familiaritzar-se amb l'art modernista i la literatura. Les seves experiències de la societat patriarcal i els sentiments de sentir-se poc acceptada, així com la seva infància difícil, en què no era tolerada ni per la societat criolla ni per l'europea resident a Dominica, van marcar la seva manera de ser i, de retop, la seva obra.

## Bibliografia

* The Left Bank and Other Stories, 1927
* Postures, 1928, publicada el 1929 com a Quartet
* After Leaving Mr Mackenzie, 1931
* Voyage in the Dark, 1934
* Good Morning, Midnight, 1939
* Wide Sargasso Sea (L'ampla mar dels Sargassos), 1966
* Tigers Are Better-Looking, 1968
* Penguin Modern Stories 1, 1969 (amb altres autors)
* My Day: Three Pieces, 1975
* Sleep It Off Lady, 1976
* Smile Please: An Unfinished Autobiography, 1979
* Jean Rhys Letters 1931-1966, 1984
* Early Novels, 1984
* The Complete Novels, 1985
* Tales of the Wide Caribbean, 1985
* The Collected Short Stories', 1987

## Referències

* ↑ «Jean Rhys». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Biografia a The Literary Encyclopedia (anglès)
* Biografia de Jean Rhys (anglès)
* Biografia de Jean Rhys i la seva relació amb Dominica (anglès)
* Papers de Jean Rhys a la biblioteca McFarlin de la Universitat de Tulsa (anglès)
# Julius Herner

Julius Herner (Hannover, 27 de juliol de 1866 - 13 de desembre de 1950) va ser un violoncel·lista solista alemany.

## Biografia

Julius Herner va néixer Regne de Hannover com a fill del director i compositor Karl Herner, que treballava al Opernhaus.
Herner va ser alumne de Karl Schröder i Julius Klengel. El 1887 va aparèixer a Londres com a solista al violoncel a l'orquestra d'August Manns al Crystal Palace.
A principis del segle XX, Julius Herner va treballar als Estats Units d'Amèrica al voltant de 1915 com a violoncel·lista solista permanent al Metropolitan Opera de Nova York.
Segons la informació privada de Frank Greene al seu lloc [musicsack.com], Julius Herner va ser membre de la Orquestra Filharmònica de Los Angeles, Califòrnia des de 1920 fins a 1922. En conseqüència, es diu que Herner va morir el 13 de desembre de 1950.

## Referències

* 1 2 3 4 Hugo Riemann:/https://de.wikipedia.org/wiki/Riemann_Musiklexikon/Nachdruck%5BEnllaç+no+actiu%5D des Originals von 1916, 1. Auflage, Bd. 1, Paderborn: Salzmann Verlag, 2015, ISBN 978-3-84608-632-2, S. 460; online über Google-Bücher
* ↑ Carl Schroeder: Katechismus des Violoncellspiels, Paderborn: Salzwasser Verlag, 2012, ISBN 978-3-8460-1911-5, S. 97; Vorschau über Google-Bücher
* ↑ Frank Greene:http://musicsack.com/PersonFMTDetail.cfm?PersonPK=100100721/auf der Seite musicsack.com, zuletzt abgerufen am 10. November 2016
# Anquínoe

En la mitologia grega, Anquínoe (en grec antic: Ἀχιρρόη) o Anquírroe (grec antic: Ἀγχινόη o Ἀχινόη) va ser una nàiada filla del déu Nil, esposa de Belos, i mare d'Egipte i de Dànau, als quals de vegades s'afegeixen Cefeu i Fineu.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 71. ISBN 9788496061972.