OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Síndrome de Vogt-Koyanagi-Harada

La síndrome o malaltia de Vogt-Koyanagi-Harada (MVKH) és una malaltia multisistèmica de presumpta autoimmunitat que afecta els teixits pigmentats de melanina. La manifestació més significativa és la uveïtis bilateral i difusa (afectant, així, els ulls). La MVKH també pot afectar de manera variable l'orella interna (amb efectes sobre l'audició), la pell, i les meninges (afectant, així, el sistema nerviós central).
La malaltia es caracteritza per una uveïtis difusa bilateral, amb dolor, enrogiment i visió borrosa. Els símptomes oculars poden anar acompanyats d'una constel·lació variable de símptomes sistèmics, com ara auditius (tinnitus, vertigen, i hipoacúsia), neurològics (meningisme, amb malestar general, febre, mal de cap, nàusees, dolor abdominal, rigidesa del clatell i l'esquena, o una combinació d'aquests factors; meningitis, pleocitosi en el LCR, paràlisis de nervis cranials, hemiparèsia, mielitis transversa i inflamació del gangli ciliar), i manifestacions cutànies, incloent-hi poliosi, vitiligen i alopècia. El vitiligen sovint es troba a la regió sacre.

## Referències

* 1 2 «Diagnosis and classification of Vogt-Koyanagi-Harada disease». Autoimmun Rev, 13, 4–5, 2014, pàg. 550–5. DOI: 10.1016/j.autrev.2014.01.023. PMID: 24440284.
* 1 2 «Vogt-Koyanagi-Harada disease». Semin Ophthalmol, 20, 3, 2005, pàg. 183–90. DOI: 10.1080/08820530500232126. PMID: 16282153.
* 1 2 3 «Vogt-Koyanagi-Harada syndrome». Autoimmun Rev, 12, 11, 2013, pàg. 1033–8. DOI: 10.1016/j.autrev.2013.01.004. PMID: 23567866.
* 1 2 «Vogt-Koyanagi-Harada disease». Ocul. Immunol. Inflamm., 22, 4, 2014, pàg. 249–52. DOI: 10.3109/09273948.2014.939530. PMID: 25014114.
* 1 2 3 4 5 6 7 Walton RC. «Vogt-Koyanagi-Harada Disease», Feb 12, 2014.
# Convent Smolni

El convent Smolni (en rus Воскресенский девичий Смольный монастырь, Voskrèsenski devitxi Smolni monastir) és situat sobre la riba esquerra del riu Nevà, a Sant Petersburg (Rússia). Està constituït per una catedral (собор, sobor) i un conjunt d'edificis que havien de protegir de manera inicial un convent.
L'edifici estava destinat a Elisabet, la filla del tsar Pere el Gran, un cop va ser apartada el 1725 de la successió del tron. Però després del cop d'estat de 1741 que va destituir Ivan VI, Elisabet va pujar al tron i va renunciar a entrar als ordes religiosos. Malgrat tot, la construcció del convent va continuar.
La catedral, edifici principal del convent, és considerada una de les obres principals d'estil barroc de l'arquitecte d'origen italià Bartolomeo Rastrelli, que és igualment l'autor del Palau d'Hivern, del Palau de Caterina i del Gran Palau de Peterhof, així com d'altres monuments de Sant Petersburg.
La construcció es va estendre de 1748 a 1764. El monument inicial havia de comportar un campanar que el faria ser l'edifici més alt de Sant Petersburg. La mort d'Elisabet el 1762 no va permetre l'acabament de la construcció.
Amb l'arribada al poder de Caterina II, l'estil neoclàssic va suplantar l'estil barroc. L'absència de fons no va permetre a Rastrelli acabar la seva obra, en particular el campanar i la decoració interior. No és fins al 1835 que l'arquitecte Vassili Stàssov va acabar l'edifici amb un interior d'estil neoclàssic.
Actualment la catedral és utilitzada principalment com a sala de concerts i els edificis propers són ocupats per estructures administratives i polítiques locals.
L'Institut Smolni, veí, agafa el seu nom del convent.

## Referències

* 1 2 «Smolny». Voice of Russia, 2003. Arxivat de l'original el April 12, 2006. [Consulta: 20 juny 2009].
* ↑ «Cathedral of the Smolny Convent». Archilogy.com. [Consulta: 20 juny 2009].
# Sulayman ibn al-Hàssan ibn Màkhlad

Sulayman ibn al-Hàssan ibn Màkhlad fou visir abbàssida. Era fill del visir al-Hàssan ibn Màkhlad ibn al-Jarrah.
Fou tres vegades visir; la primera durant el regnat d'al-Múqtadir (908-932) el 930, i va exercir fins al 932; la segona per sota el califa ar-Radi (934-940), per poc temps el 936; i la darrera, també sota Ar-Radi, al final de l'emirat del turc Bàjkam, el 940. Va demostrar en general ser força incompetent.

## Bibliografia

Sourdel, Dominique. Le Vizirat Abbaside de 749 à 936 (132 à 224 de l'Hégire) (en francès). Damasc: Institut Français de Damas, 1959-1960.
# Judici oral

El judici oral és el període decisiu del procés penal en què, després de conclòs el sumari, es practiquen directament les proves i al·legacions davant el tribunal sentenciador. Són judicis concentrats, d'immediatesa judicial amb actuació pública de totes les parts i intervenció directa i constant de jutge, que es porten en forma oral. Reben aquest nom en contraposició als judicis escrits, i estan regits per una sèrie de principis propis.

## Referències

* ↑ Bajet, Eduard; Dalmau, Bernabé. Codi de dret canònic. L'Abadia de Montserrat, 1983. ISBN 9788472025790.
* ↑ Valiente, Luis María Uriarte; Piay, Tomás Farto. El proceso penal español: jurisprudencia sistematizada (en castellà). LA LEY, 2007. ISBN 9788497258265.
# Yawm Sa'id

Yawm Sa'id listen (?·pàg.) (àrab: يوم سعيد, Yawm saʿīd, ‘Un dia feliç’) és una pel·lícula dramàtica egípcia del 1939 dirigida per Mohammed Karim i protagonitzada per l'actor i músic egipci Mohammed Abdel Wahab. Aquesta també va ser la primera pel·lícula en la qual va actuar Faten Hamama, que llavors només tenia vuit anys.

## Argument

Abdel Wahab interpreta el paper d'un jove que no té sort i és acomiadat de la seva feina. Coneix una dona molt bonica i se n'enamora. Tanmateix, els pares d'ella no aproven l'home. El jove es guanya una bona reputació i es fa famós i una dama rica, enamorada d'ell en secret, li demana lliçons de música, només per apropar-se a ell. Quan la dama rica descobreix que està enamorat d'una altra dona, intenta arruïnar la seva relació, però fracassa i els amants romanen junts. Després d'això, els pares de l'enamorada estan convençuts de la lleialtat i l'amor d'ell i l'accepten com a marit de la seva filla.

## Argument

* Mohammed Abdel Wahab
* Faten Hamama
* Samiha Samih

## Referències

* «Plot of Yawm Said». Adab wa Fan. Arxivat de l'original el 13 octubre 2006. [Consulta: 4 desembre 2006].

## Enllaços externs

* Clip de la pel·lícula a Dailymotion
# Motmot gorjablau

El motmot gorjablau (Aspatha gularis) és una espècie d'ocell de la família dels momòtids (Momotidae) i única espècie del gènere Aspatha. Habita zones boscoses i arbustives de les muntanyes del sud de Mèxic, Guatemala i Hondures.
# La Joiosa

La Joiosa és un edifici civil del municipi de Vallromanes (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Torre que conserva en part la tipologia d'algunes masies: teulada bipartida i un cos central, també de dos vessants i més elevat. L'edificació apareix al final d'un llarg jardí i es divideix en cinc plantes. La part baixa forma un porxo tancat per tres arcs irregulars i un d'ells sobreposat als altres dos. Unes escales laterals condueixen a una terrassa del segon pis, amb una barana de maó. Aquesta terrassa és coberta per una altra aixecada sobre unes columnes espirals fetes de maó. La part baixa de la casa és feta de pedra vista i la resta és arrebossada. Els dos materials que tenen un paper més important dins de l'aspecte general són el maó i els mosaics a base de rajoles trencades. Tant els balcons com les finestres són coronats amb diferents esquemes geomètrics. A sobre de la finestra superior hi ha un plat ceràmic encastat al mur. Les baranes són fetes amb maó. Les xemeneies són també recobertes de trossets de ceràmica, igual que el nom de la casa, situat sobre la façana i un rètol sobre la porta d'entrada que diu "Ave Maria".
Es pot dir que existeixen certes influències modernistes, no tant en les formes com en l'ús de certs elements típics d'aquest període, exclusivament decoratius.
L'escultura externa adossada a l'esquerra del mur de la façana, representa la figura d'un Sant. Està situada sobre una petita rapissa també adossada al mur, i està coberta per un petit dosser o baldaquí que, igual que la rapissa, és d'estil molt abarrocat.

## Història

Si l'escultura exterior fos feta a la mateixa època que la casa, el 1914, es tractaria d'una voluntat de reviure l'estil neogòtic.

## Referències

* 1 2 3 4 Text importat de: «Can Rafart - La Joiosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 27 gener 2016] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Soba (Sudan)

* Per a altres significats, vegeu «Soba (Cantàbria)».
Soba és una ciutat del Sudan a 15 km al sud de Khartum, a la riba est del Nil Blau a 23 km de la confluència amb el Nil Blanc, que fou la capital del regne cristià d'Aloa a Núbia (vers 600-1504). L'emplaçament de les seves ruïnes, properes a Khartum, és a l'estat d'al Jazirah. Es conserven encara les restes d'algunes esglésies en mal estat que ja no s'utilitzen per al culte. Hi ha nombroses inscripcions en nubià antic i també texts grecs. S'ha trobat una tomba reial amb inscripcions gregues. El rei d'Aloa va adoptar el cristianisme monofisita al final del segle VI quan Soba encara no era la capital, però va adquirir aquesta condició al segle ix. Va gaudir llavors de nombroses edificacions eclesiàstiques. Al seu zenit fou al segle x. Els seus costums i normes eren similars a Dongola, a la que superava en riquesa i poder. Els reis van intentar unir les dues corones per mitjà d'enllaços matrimonials, amb poc èxit. A la ciutat hi havia un barri ocupat per comerciants estrangers musulmans que aportaven a la cort els productes de luxe. Vers el 1504 fou conquerida pels funj. Materials de la ciutat foren utilitzats el 1821 per edificar Khartum.

## Bibliografia

* P. I. Shinnie, Excavation at Soba, Sudan Antiquities Service Ocasional Papers, Khartum, 1995
* Zarroug Mohi al-Din Abdallah, The kingdom of Alwa, Calgary, 1991
# Stern (desambiguació)

«Stern» té aquests significats:
* Organitzacions:
** Conservatori Stern (1850-1966), escola de música a Berlín, que el 1966 va integrar-se en la Universitat de les Arts de Berlín
** Stern, setmanari alemany des de 1948
* Biografies:
** Lisa Kudrow-Stern o Lisa Kudrow (1963), actriu nord-americana
** David Stern (1942, Nova York), advocat nord-americà d'origen jueu, premi Marca Leyenda l'any 2010
** Isaac Stern (1920-2001), violinista nord-americà d'origen ucraïnès
** Julius Stern (1820-1833), cofundador de l'epònim Stern'sches Konservatorium o Conservatori Stern, una escola de música a Berlín
** Julius Stern (1858-1912), compositor, especialment d'òperes
** Otto Stern (1888-1969), físic i professor, Premi Nobel de Física l'any 1943
** Moritz Abraham Stern (1807-1894), matemàtic
* Miscel·lània:
** Experiment de Stern-Gerlach (1922), emprat sovint per il·lustrar els principis bàsics de la mecànica quàntica
** Arbre de Stern-Brocot, estructura en la teoria dels nombres
Viccionari
# Stuart (Iowa)

Stuart és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.712 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stuart tenia 1.712 habitants, 695 habitatges, i 460 famílies. La densitat de població era de 327,2 habitants/km².
Dels 695 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,9% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 33,7% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.491 $ i la renda mediana per família de 41.600 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.156 $ mentre que les dones 21.638 $. La renda per capita de la població era de 17.113 $. Entorn del 6,6% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stuart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stuart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stuart (cràter)

Stuart és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 68,6 km de diàmetre. Porta el nom de Maria Stuart (1542-1587), reina escocesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1991.

## Referències

* ↑ «Stuart». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Stuart Lewis-Evans

Stuart Lewis-Evans és un pilot de Fórmula 1 nascut a Luton (Anglaterra). Va morir a East Grinstead, Sussex (Anglaterra) l'any 1958.
Va debutar a la Fórmula 1 al Gran Premi de Mònaco el 19 de maig de 1957 corrent amb l'escuderia Vanwall a la que no abandonaria en la seva trajectòria a la fórmula 1. En aquest gran premi va aconseguir un quart lloc final, que va ser la millor classificació que va assolir en tota la temporada.
L'any següent, 1958, va córrer tota la temporada sencera, amb un tercer lloc als grans premis de Bèlgica i Portugal i un quart al gran premi de casa seva Gran Bretanya com a millors resultats. Per desgràcia, a l'últim gran premi de la temporada (el GP del Marroc) que es corria per primera vegada (i última) al Marroc va tenir un fatal accident del qual va morir sis dies després.

## Palmarès

* Curses : 14
* Podis : 2 (2 tercers)
* Poles : 2
* Punts al campionat del món de pilots : 16

## Referències

* ↑ F1, STATS. «Stuart LEWIS-EVANS • STATS F1» (en francès). [Consulta: 27 febrer 2021].
# Stuart Little 3: Call of the Wild

Stuart Little 3: Call of the Wild és una pel·lícula d'animació estatunidenca del 2005, dirigida per Audu Paden. És la tercera part de la trilogia de pel·lícules després de Stuart Little (1999) i Stuart Little 2 (2002), i és l'única de les tres pel·lícules basades en l'obra d'I.B. White rodada per ordinador.

## Argument

La família marxa de vacances i George (Corey Padnos) coneix a una noia anomenada Brooke (Tara Strong). Per la seva banda, Stuart (Michael J. Fox) coneix a una guineu anomenada Reeko (Wayne Brady) que està obligada a donar menjar a un ésser anomenat La Bèstia (Virginia Madsen). Tot es complica, quan Snowbell (Kevin Schon) és la nova presa de la temuda Bèstia.

## Repartiment

* Michael J. Fox: Stuart Little
* Geena Davis: Sra. Eleanor Little
* Hugh Laurie: Sr. Frederick Little
* Corey Padnos: George Little
* Wayne Brady: Reeko
* Kevin Schon: Snowbell
* Virginia Madsen: La Bèstia - un lleó femella
* Peter MacNicol: Troopmaster Bickle
* Rino Romano: Monty
* Tara Strong: Brooke
* Sophia Paden: Conillet
* Tom Kenny: Animal del Bosc
* Kath Soucie: Animal del Bosc
* Frank Welker: Veus efectes dels animals (sense acreditar)

## Referències

* ↑ «Stuart Little 3: Call of the Wild». The New York Times.
# Solc

« Solc» té aquests significats:
* Solc embrionari, estructura anatòmica produïda després de l'etapa de gastrulació en l'embrió;
* Solc (anatomia), terme general per a una fenedura, ranura o replegament, especialment les de la superfície del cervell que separen circumvolucions;
* Solc (regadiu), petit canal fet al sòl per dirigir l'aigua de reg.
* Solc o Deixant, rastre escumós o blanquinós momentani que deixa a l'aigua el pas d'una embarcació, en l'aire una aeronau.
Viccionari
# Solc cerebral

Un solc cerebral és el terme que defineix cada solc o cissura que limita les circumvolucions cerebrals, formant part els diferents lòbuls cerebrals. Semblant a aquest terme hi ha el de solc cerebel·lós (cadascun dels solcs existents en els lòbuls cerebel·losos).
El còrtex cerebral presenta un aspecte sinuós amb circumvolucions (eminències) i solcs. Els solcs principals (els que separen els lòbuls cerebrals entre si) solen anomenar-se cissures cerebrals, com la cissura de Ronaldo, o central, que separa la circumvolució precentral (àrea motora) i postcentral (àrea sensorial). També trobem la cissura calcarina que separa els girs Calarins, regió receptora de la via visual.

## Referències

* ↑ «Solc cerebral». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Diccionari Enciclopèdic de Medicina
* ↑ Salin-Pascual, Rafael. Neurobioquimica y Psicofarmacologia de las enfermedades psiquiatricas. Lulu.com, 2008. ISBN 9781409203827. , Pàg.21
# Solc, Música i Tradició al Lluçanès

Solc, Música i Tradició al Lluçanès és un cicle de música tradicional i cultura popular al Lluçanès. L'any 1998 fou guardonada amb el Premi Nacional de Cultura Popular concedit per la Generalitat de Catalunya. Coordinada a partir de les activitats de les diferents entitats i organismes de cada poble, inicià les seves activitats de forma coordinada l'any 1993 i té la seu a Prats de Lluçanès. Ideada a partir d'una iniciativa de cultura popular es basa en la proposta d'activitats musicals, amb balls, concerts i cantades; actuacions teatrals; caminades i activitats a l'entorn de la història; cercaviles i trobades de diables i gegants; recuperació de fires i revetlles; xerrades i exposicions sobre la realitat cultural del Lluçanès i del conjunt del país que durant els mesos de maig, juny i juliol recorre els diferents pobles d'aquesta zona.

## Enllaços externs

* Solc, Música i Tradició al Lluçanès - Lloc web oficial
# Someswari

Someswari (localment Simsang) és un riu de Meghalaya als districtes dels Garo Hills. Neix prop del pic Nokrek (districte de West Garo Hills) a les muntanyes Garo i corre cap a l'est passant per Rongrenggre, Williamnagar (capital del districte d'East Garo Hills), Nongalbibra, Siju, Rewak i Baghmara (capital del districte de South Garo Hills). Només és navegable a la part inferior on tot i així hi ha nombrosos estanys i cascades (com els de Mirik, Matma, Kanchru Suk, Jamiseng, Warisik, Bobra, Goka i altres). Els seus afluents principals són el Chibok, el Rongdik, el Rompa i el Ringdi.

## Referències

* Topografia Arxivat 2009-07-16 a Wayback Machine.
# Talorc I

Talorc I, també conegut amb els nom de Talorg mac Aniel o Talorc mac Aniel, va ser rei dels pictes del 452 al 456.
La Crònica picta li atribueix un regnat de 4 anys, entre el de Drest mac Erp i el de Nechtan Morbet mac Erip. El nom picte Talorc seria una variant del nom cèltic Talorg.

## Referències

* ↑ Crònica picta. Edimburg: H. M. General register house, 1867, p. 7.
* ↑ Calise, 2002, p. 254.

## Bibliografia

* Anderson, Alan Orr. Early Sources of Scottish History A.D 500–1286 (llibre). vol. 1. Stamford: Paul Watkins, 1990. ISBN 1-871615-03-8.
* Calise, J. M. P.. Pictish Sourcebook, Documents of Medieval Legend and Dark Age History (llibre). Londres: Greenwood Press, 2002. ISBN 0313322953.
* Cumming, W. A.. The Age of the Picts (llibre). Londres: Sutton Publishing, 1998. ISBN 0750916087.
# Spahí

* Per a altres significats, vegeu «espahí».
Els spahis són tropes de cavalleria lleugera de l'exèrcit francès reclutades entre la població autòctona d'Àfrica del nord i enquadrades per oficialitat europea.
Les primeres unitats d'espahís colonials es formaren el 1831; n'hi hagué a Algèria, a Tunísia i al Marroc, i foren emprades en múltiples guerres, tant de colonials com d'europees.
Durant la major part de llur història els espahís de l'exèrcit francès vestiren un uniforme força espectacular, d'estil moresc (à la turque), similar al dels zuaus, però amb el barnús moresc com a peça més característica. La lligadura era, segons els casos, el guennour, mena de turbant, o bé el fes tou (anomenat oficialment chéchia) que caracteritzava tants cossos colonials de l'exèrcit francès. Com en la resta de tropes colonials franceses, el 1915 l'uniforme de campanya passà a ésser caqui, però conservant detalls propis en el disseny, així com, és clar, el fes chéchia.
La major part d'unitats espahís de l'exèrcit francès desaparegué el 1962, amb la liquidació de l'exèrcit colonial. Per tradició l'exèrcit francès ha conservat un únic regiment d'espahís, compost, però, de metropolitans; té la base a Valença del Delfinat.

## Referències

* ↑ Sumner, Ian; Chappell, Mike; Vauvillier, Francois. The French Army 1939-45 (2) (en anglès). Osprey Publishing, 2012, p. 16.
# Matrimoni homosexual a Fujian

El matrimoni homosexual a Fujian va ser una institució matrimonial establerta a la província de Fujian, en l'est de la Xina continental, durant la dinastia Ming (1368 i 1644) i la dinastia Qing (1644-1912), que formalitzava el matrimoni entre dos homes. Fujian es caracteritzava per una tradició centenària de relacions amoroses i sexuals entre persones del mateix sexe.

## Característiques

El matrimoni entre homes va ser un acte habitual en Fujian, la Xina, durant la dinastia Ming (1368 i 1644) i part de la dinastia Qing (1644-1912). La civilització xinesa es va caracteritzar per una àmplia acceptació de l'homosexualitat, tant entre homes com entre dones, denominada yútáo duànxiù (en xinès: 余桃断袖), termes que signifiquen «préssec mossegat» (yútáo) i «trencar la màniga» (duànxiù), presos de relats d'amor homosexual dels emperadors xinesos. A la Xina no va haver-hi persecucions massives contra les persones homosexuals fins al segle xix, quan la influència occidental era notable.
La regió té una llarga tradició de valoració positiva de l'amor i les relacions sexuals entre homes, i en aquest entorn es va desenvolupar fins i tot la secta religiosa de Hu Tianbao, destinada a promoure l'amor homosexual.
El costum del matrimoni homosexual en Fujian es realitzava entre un home major anomenat quixiong (germà adoptiu major) i un home jove anomenat qidi (germà adoptiu menor). L'assimilació del matrimoni homosexual a l'adopció, era una fórmula que també havia estat usada per l'Imperi Romà. Però en Fujian, a diferència de l'Antiga Roma, el matrimoni es formalitzava en una cerimònia pública.
Després de la cerimònia matrimonial, la parella començava a conviure a la casa de la família del major, on el cònjuge menor era tractat com a fill polític. Sobre el major requeia també l'obligació de sostenir econòmicament al menor.
Els matrimonis podien durar fins a vint anys i es dissolien perquè el cònjuge menor pogués formar una parella amb una dona, amb la finalitat de tenir fills. En aquest cas corresponia al cònjuge major pagar el dot de l'esposa.
La importància dels matrimonis entre homes en Fujian, va portar a l'aparició d'un moviment religiós entorn del déu Hu Tianbao —encara existent—, amb la finalitat de promoure i emparar l'amor matrimonial entre homes.

## Referències

* ↑ Neill, 2009, p. 260.
* ↑ Liñante, Luis. «Los Emperadores homosexuales de las Dinatías Han, Song, Ming y Qing en China». Gay Files, 18-07-2016. Arxivat de l'original el 9 d'abril de 2017. [Consulta: 9 abril 2017].
* 1 2 3 Neill, 2009, p. 261.

## Bibliografia

* Neill, James. «Homosexual marriages in Fujian». A: The Origins and Role of Same-Sex Relations in Human Societies. Jefferson y Londres: McFarland & Company, 2009, p. 259-261. ISBN 978-0-7864-3513-5.