OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Josep de Can Serra del Turonell

Sant Josep de Can Serra del Turonell és una església d'Osor (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un conjunt d'edificis aïllats format per un mas original, la capella i diverses estructures properes com magatzems, pallisses i quadres. El mas està situat prop de la carena, entre els pics de Sant Gregori i del Puig d'Afrou.
La construcció és feta de pedra sense desbastar, a excepció de les cantoneres i marcs d'obertures, troços de rajola i arrebossat exterior, actualment molt deteriorat i desaparegut parcialment.
Pel que fa a la capella, és un edifici de planta rectangular adossat a una altra edifici, actualment ensorrat. El sostre encara es manté en peu. Està cobert a doble vessant a façana i conserva un campanar de cadireta fet de maons. Presenta un ràfec de tres fileres de rajola plana, una d'elles amb forma de dent de diamant.
La façana, coberta en bona part per les heures, consta d'una porta d'arc rebaixat emmarcada de pedra, d'una finestreta a banda i banda de la porta i un òcul de dues peces sobre la porta, també emmarcats de pedra. La porta principal té una llinda de pedra diferent a la dels brancals i tres fileres de rajola com a arcs de descàrrega protectors de la llinda. A la llinda, formada per tres blocs de pedra calcària blanquinosa, hi ha gravada la llegenda següent: "HECHA POR J. S. DE T. (Josep Serra de Turonell) 1816. Y REEDIFICADA POR F. M. S. DE T. (? Serra de Turonell) 1901".
Els interiors de la capella són arrebossats de calç, amb diverses motllures i trams. La coberta interior és de mig punt, en dos trams.
Pel que fa al mas, també enrunat, conserva només les parets mestres. Els marcs de les obertures, aparentment un finestral i una porta adovellada de mig punt, han estat substrets. Es conserva parcialment un antic rellotge de sol a la façana de migdia.

## Història

Sant Josep del mas Serra de Turonell, era una antiga capella privada, construïda a principis del segle xix (1816) i restaurada a principis del XX (1901). Aquesta capella formava part del mas de Can Serra de Turonell, un antic mas anomenat Turonell (Torondello) i documentat des del segle X (933). Al segle xiv ja està documentat com a Serra de Turonell.
Actualment és propietat de la família Antentas i està en un estat ruïnós. Està abandonada, no té porta, la vegetació se la menja, i no ha rebut cap mesura de protecció ni senyalització. Cal assenyalar però, que son moltes les antigues masies situades actualment a llocs inhòspits i de difícil accés, que estan en avançat procés d'enrunament i desprotecció als termes d'Osor i en general a tota la part muntanyosa, i no només a la comarca de la Selva.
Existeixen capelles particulars, a part de la del mas de Serra, a d'altres masos d'Osor, com el mas Carbonell (Sant Francesc d'Assís), el mas Baier (Nostra senyora del Carme), i mas Romagueres i el mas de la Grevolosa (Nostra senyora del Roser).

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Sant Josep de Can Serra del Turonell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Arc de la reunificació

L'Arc de la reunificació (hangul: 조국통일3대헌장기념탑) va ser un arc escultòric monumental situat a Pyongyang, capital de Corea del Nord. Va ser construït el 2001 per commemorar les propostes de Reunificació de Corea realitzades per Kim Il-sung.
L'arc de formigó creuava l'autopista de la reunificació des de Pyongyang fins a la Zona desmilitaritzada. Consistia en dues dones coreanes vestides amb vestimentes tradicionals (choson-ot) que simbolitzaven el Nord i el Sud, inclinant-se cap endavant per sostenir una esfera que posseïa un mapa de la Corea reunificada.
El sòcol de l'estructura estava enregistrat amb missatges de suport de diverses persones, organitzacions i nacions, sobre la reunificació i a la pau.
El gener de 2024, Kim Jong-un va demanar la destrucció del monument a causa del seu descontentament per la reunificació amb Corea del Sud. Va abandonar la proposta de reunificació amb Corea del Sud i va anunciar la fi d'aquesta política.
L'arc va ser demolit entre el 19 i el 23 de gener de 2024, segons imatges de satèl·lit. La notícia que l'Arc de la reunificació havia estat enderrocat va ser confirmada pel Ministeri d'Unificació de Corea del Sud el 24 de gener de 2024.

## Referències

* 1 2 Mark Edward Harris. Chronicle Books. Inside North Korea (en anglès), 2007, p. 37. ISBN 9780811857512.
* ↑ Hyunsu Yim. «North Korea's Kim calls for South to be seen as "primary foe", warns of war» (en anglès). Reuters, 16-01-2024. [Consulta: 16 gener 2024].
* ↑ «North Korea demolishes symbolic unification arch, satellite imagery suggests» (en anglès). Nknews.org, 23-01-2024. Arxivat de l'original el 2024-01-23. [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ «North Korea tears down monument symbolizing union with the South - report» (en anglès). Reuters, 23-01-2024. [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ «통일부 "북한, 평양서 '조국통일 기념탑' 철거" (Ministeri d'Unificació: "Corea del Nord demoleix el 'Monument de la Unificació Nacional' a Pyongyang")» (en coreà). Munhwa Broadcasting Corporation, 24-01-2024. [Consulta: 24 gener 2024].
# Simon Tortell

Simon Tortell (8 d'agost de 1959 - 15 de juny de 2012) fou un futbolista maltès de la dècada de 1980.
Fou cinc cops internacional amb la selecció maltesa.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Sliema Wanderers.
Formà part de l'equip de Malta en el 12 a 1 davant Espanya l'any 1983.

## Referències

* ↑ International stats - EU Football
* ↑ Obituary - Times of Malta
* ↑ “Algunos españoles tenían espuma en la boca”, a Mundo Deportivo, 19-03-2018
* ↑ Dubieuze wedstrijden (dubious matches) - Volkskrant (neerlandès)
# Campalans

* Per a altres significats, vegeu «can Campalans».
Campalans és un mas al terme municipal de Borredà (Berguedà) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Masia de planta en forma d'"L" amb parament de pedra irregular sense treballar unit amb molt de morter. La coberta és de teula àrab, a dues aigües un costat i l'altre, a una sola vessant. Les obertures són petites, distribuïdes de forma aleatòria, majoritàriament allindanades. Destaquen dues obertures d'arc de mig punt de grans dimensions a la façana posterior del cos secundari. La construcció annexa a ponent del cos principal cobert a dues aigües, data del s. XVIII. Els arcs de mig punt i els balcons, del s. XIX.
Campalans és una de les masies més importants de Borredà durant l'edat mitjana i sobretot a partir del s. XVI, quan manté una estreta relació amb la comunitat agustina de Sant Jaume de Frontanyà. El 1536 Campalans reconeix davant del prior Joan de Pinós que té el priorat la directa senyoria sobre les terres i propietats que posseïa la masia. La família del mas havia adquirit dos masos rònecs, Puigsobirà i Casanova (avui coneguda com a Casa Blanca), amb totes les seves terres. Havien de pagar al prior un impost anual a més dels delmes. Ja al s. XVII la família es ven les terres en petites propietats i cobren un cens; a partir d'aquestes porcions de terra venudes sorgí aquell mateix segle, el poble de St. Jaume de Frontanyà.

## Notes

* 1 2 «Campalans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Isoforma

Una isoforma és una versió d'una proteïna amb petites diferències d'una altra isoforma de la mateixa proteïna. Es poden produir diferents formes d'una proteïna a partir de diferents gens però relacionats entre si, o poden derivar-se del mateix gen per splicing alternatiu. Un gran nombre d'isoforma són causades per polimorfismes de nucleòtid únic, les petites diferències genètiques entre els al·lels d'un mateix gen.
El descobriment de les isoformes explica aparentment el petit nombre de gens codificants que van ser trobats pel Projecte Genoma Humà; la capacitat de crear proteïnes catalítiques diferents partint d'un mateix gen augmenta la diversitat del proteoma. Les isoformes són fàcilment descobertes i descrites per estudis de xips d'ADN i biblioteques d'ADNc.

## Glucoformes

Una glucoforma és una isoforma on les diferents formes d'una glucoproteïna tenen diferents polisacàrids units, ja sigui per modificacions post-traduccionals o co-traduccionals.

## Enllaços externs

* Entrada de MeSH d'isoformes proteiques
# Amurske

Amúrske (en ucraïnès: Амурське, rus: Амурское, Amúrskoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 2.687 habitants. Pertany al districte de Krasnogvardiske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Parella amorosa desigual

Parella amorosa desigual és un quadre de Lucas Cranach el Vell pintat el 1517 que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Descripció

El quadre representa el robatori, per part d'una noia jove, a un vell imprudent que perd el món de vista a causa dels seus encants, mentre que ella somriu a cor què vols i fica la mà en la bossa del luxuriós. La parella amorosa d'edats molt diferents és un tema de llarga tradició que fou un dels arguments predilectes de la Reforma luterana, i que Cranach va representar força sovint. L'escena conté una intenció moralitzadora tot presentant la dona com un ésser perillós i generador de pecat, d'humiliació i de perdició. L'obra està signada i datada al costat del braç de la noia amb el distintiu de l'artista: un petit drac amb les ales cap dalt.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'obra 065012-000 al web del Museu Nacional d'Art de Catalunya.
* ↑ Comentari de l'obra al web del MNAC

## Bibliografia

* DDAA. Museu Nacional d'Art de Catalunya. Florència: MNAC, 2009. ISBN 978-84-8043-198-9.
# Aparellament

«Aparellament» té aquests significats:
* Aparellament (genètica), d'unió d'àcids nucleics mitjançant interaccions febles i per complementarietat
* Coit, unió sexual de dos animals amb finalitats reproductives
* Ritual d'aparellament, conducta que estableixen dos individus d'una mateixa espècie per a iniciar la còpula
# Sindicat de Dibuixants Professionals de Catalunya

L'any 1936 es crea el Sindicat de Dibuixants Professionals per tal d'aconseguir certes millores laborals entre els membres d'aquesta professió. La principal reivindicació era la de poder cobrar drets d'autor per la publicació repetida dels seus dibuixos, un fet, el de la repetició, que era molt freqüent a la premsa de l'època. Es tractava d'una entitat sense vinculació a cap partit polític, i tot i així no va sobreviure al franquisme. El sindicat comptava amb 1800 afiliats i va tenir una activitat fonamental durant la Guerra Civil, quan produí cartells de propaganda i coordinà la publicació de periòdics i revistes que, d'altra manera, haurien desaparegut. Durant la Guerra Civil, la UGT encarregà al Sindicat de Dibuixants la realització de la revista l'Esquella de la Torratxa fins a l'any 1939, una publicació satírica que defensava les idees progressistes i atacava el feixisme, on treballaran dibuixants i escriptors del nivell de Pere Calders, Tísner o Josep Escobar. Aquest sindicat va desaparèixer amb l'adveniment del Règim franquista l'any 1939. Altres membres del sindicat van ser Josep Altimira i Miramon (Oxymel), Helios Gómez, Jacint Bofarull i Foraster (Gripau), Francesc Nel·lo i Ventosa i Josep Bartolí i Guiu.

## Referències

* ↑ Martín, Antonio. Historia del comic español: 18875-1939. (en castellà). Barcelona: Gustavo Gili, 1978.
* ↑ Castillo, Montserrat. Grans il·lustradors catalans. Barcelona: Barcanova, 1997, p. 575. ISBN 84-489-0343-9.
* ↑ Guiral, Antoni; Soldevilla, Joan Manuel. El mundo de Escobar (en castellà). Barcelona: Ediciones B, 2008, p. 168. ISBN 978-84-666-3913-2.
* ↑ Bartolí, Joseph; Cañameras, Jaume. Converses amb Bartolí. Barcelona: L'Abadia de Montserrat, 1990, p. 118.
# Campionat de Zúric 1977

L'edició del 1977 fou la 62a del Campionat de Zuric. La cursa es disputà el 8 de maig de 1977, pels voltants de Zúric i amb un recorregut de 250 quilòmetres. El vencedor final fou l'italià Francesco Moser, que s'imposà per davant de Ronald De Witte i Walter Godefroot.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Francesco Moser | Sanson-Campagnolo | 6h 36' 42" |
| 2 | Ronald De Witte | Brooklyn | m. t. |
| 3 | Walter Godefroot | Ijsboerke-Colnago | + 2'29" |
| 4 | Eddy Merckx | Fiat France | m. t. |
| 5 | André Dierickx | Maes Pils-Mini Flat | m. t. |
| 6 | Frans Verbeeck | Ijsboerke-Colnago | m. t. |
| 7 | Willy De Geest | Brooklyn | m. t. |
| 8 | Bruno Wolfer | Zonca | m. t. |
| 9 | Albert Zweifel | Sempione-Mondia | m. t. |
| 10 | Josef Fuchs | Sanson-Campagnolo | m. t. |

## Referències

* Resultats a les-sports.info
# Isoflurà

L'isoflurà (en anglès: Isoflurane) és un anestèsic general. Es pot usar per iniciar o mantenir l'anestèsia. Tanmateix, sovint es fa servir un altre fàrmac per iniciar l'anestèsia a causa de la irritació amb isoflurà. Es fa servir per inhalació.
Té menys efectes indesitjables que l'halotà.

## Referències

* 1 2 3 «Isoflurane - FDA prescribing information, side effects and uses», 01-03-2015. Arxivat de l'original el 21 desembre 2016. [Consulta: 13 desembre 2016].
* ↑ «Isoflurane (inhalation anaesthetic) - Summary of Product Characteristics (SPC) - (eMC)», 11-01-2016. Arxivat de l'original el 20 de desembre 2016. [Consulta: 13 desembre 2016].
* ↑ Kliegman, Robert M.; Stanton, Bonita M. D.; Geme, Joseph St; Schor, Nina F. [2016-12-20]. Nelson Textbook of Pediatrics (en anglès). 20. Elsevier Health Sciences, 2015, p. 420. ISBN 9780323263528.
* termcat

## Enllaços externs

* Rx Med
# Sant'Alessio Siculo

Sant'Alessio Siculo (sicilià Sant'Alessiu Sìculu) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2009 tenia 1.478 habitants. Limita amb els municipis de Casalvecchio Siculo, Forza d'Agrò, Santa Teresa di Riva i Savoca.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Nunzio Giovanni Foti | Llista cívica |
# Réning

Réning és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 130 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Réning era de 130 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 24 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 54 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 53 habitatges eren cases. Dels 47 habitatges principals, 45 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 7 en tenien quatre i 38 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Réning el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 8 | 55 a 59 | 8 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 12 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 82 persones, 45 eren actives i 37 eren inactives. Les 45 persones actives estaven ocupades(28 homes i 17 dones).. De les 37 persones inactives 12 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 16 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola.
L'any 2000 a Réning hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Réning a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Réning a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Oreophryne geislerorum

Oreophryne geislerorum és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Richards, S. & Zweifel, R. 2004. Oreophryne geislerorum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Antoni Alabau i Vergonyós

Antoni Alabau i Vergonyós (Barcelona, Barcelonès, 1753 - Cervera, Segarra, 1819), va ser un religiós i un pensador català de l'orde franciscà.
Va entrar a l'orde de Sant Francesc de Barcelona l'any 1778, i va arribar a ser escollit com a ministre provincial l'any 1807, càrrec que ostentà fins al 1815. Va exercir com a professor de diferents matèries a la Universitat de Cervera: el 1782 com a professor de filosofia escotista, i el 1799 de teologia escotista. A l'Arxiu dels franciscans de Cataluinya es conserven dos volums manuscrits, que contenen les seves lliçons a la universitat cerverina sobre filosofia escotista, les Philosophiæ institutiones (1793-1798). Fou també un dels introductors de l'anomenada "nova filosofia" del caputxí Francisco de Villalpando.

## Referències

* 1 2 3 4 «Antoni Alabau». Filosofiacatalana.cat. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Siméon Vailhé

Siméon Vailhé (Lunèl, 19 de juliol de 1873 - Essonne, 5 de setembre de 1960) fou un religiós i escriptor francès.
De la seva obra destaca Vie du Père Emmanuel d'Alzon vicari general de Nimes, fundador dels Agustins de l'Assumpció (1810-1880). Maison de la Bonne Presse, 2 vols., 1927. Premi Marcelin Guérin de l'Acadèmia Francesa el 1935.

## Referències

* ↑ «Siméon VAILHÉ». academie-francaise.fr. [Consulta: 27 octubre 2019].

## Bibliografia

* V. Laurent, « Le P. Siméon Vailhé (1873-1960) », Revue des études byzantines, 1960
# Campionat de la República de futbol de Corea del Nord

El Campionat de la República de futbol de Corea del Nord o Campionat Nacional de futbol de Corea del Nord (Hangul: 공화국선수권대회; Hanja: 共和國選手權大會) és una competició de futbol de Corea del Nord.

## Història

Es disputa des de 1972, durant els mesos de setembre i octubre. Aquest campionat es disputa en format de copa.

## Historial

Font:
* 1972-2000: Desconegut
* 2001: 4.25 Sports Club
* 2002-2003: Desconegut
* 2004: Pyongyang City Sports Club
* 2005: Desconegut
* 2006: 4.25 Sports Club
* 2007: Amrokgang Sports Club
* 2008: Amrokgang Sports Club
* 2009: Kyonggongop Sports Group
* 2010: No es disputà
* 2011: 4.25 Sports Club
* 2012-2018: Desconegut
* 2019: Ryomyong Sports Club

## Notes

* ↑ Ministeri de Llum i Indústria.

## Referències

* 1 2 3 «North Korea - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ 북한의직업. Dprksearch.net. Retrieved on 2010-10-21.
* ↑ «<北 축구 '명가'는 '4·25체육단'…전국대회 또 제패> - 연합뉴스». www.yonhapnews.co.kr.
* ↑ past news. Kcna.co.jp. November 2001.
* ↑ 종목별 청년선수권대회 진행. kcna.co.jp. 12 November 2004
* ↑ 공화국선수권대회 진행. kcna.co.jp. November 2006
* ↑ 조선신보사. Korea-np.co.jp. Retrieved on 2010-10-21.
* ↑ 나라의 체육기술발전을 추동한 공화국선수권대회. kcna.co.jp. November 2007
* ↑ 조선신보사. Korea-np.co.jp. Retrieved on 2010-10-21.
* ↑ 공화국선수권대회 축구결승 진행. kcna.co.jp. 2 November 2009
* ↑ «ko:4.25남,녀가 우승-공화국선수권 축구최상급», 08-11-2011. Arxivat de l'original el 2014-02-21. [Consulta: 21 febrer 2014].
* ↑ 북 공화국선수권대회 폐막, 역도‧사격‧육상서 신기록
# Illa Jordà

Illa Jordà o L'Illa de Baix (en francès: L'Isle-Jourdain; en occità: L'Isla de Baish), és una comuna del departament del Gers, a la regió d'Occitània, a uns 150 metres sobre el nivell del mar i amb vora 6.000 habitants. És el cap del Cantó de l'Illa Jordà.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 4 146 | 3 792 | 4 159 | 4 257 | 4 307 | - | 4 933 | 4 865 | 4 921 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 4 773 | 4 867 | 4 954 | 4 864 | 4 671 | 4 479 | 4 572 | 4 442 | 4 305 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 4 122 | 3 885 | 3 774 | 3 313 | 3 560 | 3 535 | 3 527 | 3 536 | 3 447 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 3 675 | 4 002 | 4 195 | 4 358 | 5 029 | 5 560 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Història

A l'Edat Mitjana fou el cap de la Senyoria d'Illa Jordà (c. 1000-1345) i després un comtat (c.1345-1375).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1944-1953 | Joseph Delieux | |
| 1953-1977 | Marius Campistron | |
| 1977-1995 | Michel Ghirardi | PS |
| 1995-2001 | Louis Aygobère | |
| 2001- | Alain Tourné | PS |

## Agermanaments

* Carballo
* Motta di Livenza
# Oreophryne brevicrus

Oreophryne brevicrus és una espècie de granota que viu a Indonèsia.

## Referències

* Richards, S. & Iskandar, D. 2004. Oreophryne brevicrus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Antoni Aige i Sánchez

Antoni Aige i Sánchez (Lleida, 10 de setembre de 1952) és un arquitecte i polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la IV Legislatura.
Llicenciat en arquitectura per l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona (ETSAB) i membre del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya. De 1983 a 1990 treballà com a arquitecte en la Cambra de la Propietat Urbana de Lleida, i de 1990 al 1996 com a funcionari del cos tècnic superior al Departament d'Economia i Finances de la Generalitat de Catalunya. A les eleccions municipals espanyoles de 1995 fou elegit paer de Lleida pel Partido Popular i membre del Jurat d'Expropiació de la Generalitat de Catalunya a Lleida.
El juny de 1996 va ocupar l'escó de Juan Barios Ortiz, que havia estat elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1995. Ha estat membre de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca, de la Comissió del Síndic de Greuges, de la Comissió d'Estudi sobre el Concert Econòmic com a Via per a l'Adequat Finançament de l'Autonomia de Catalunya i de la Comissió de Política Territorial.

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la V Legislatura p. 88
# Simone Forti

Simone Forti és una artista, ballarina,coreògrafa i escriptora italo-nord-americana. Als 21 anys i després d'estudiar Psicologia i Sociologia s'interessa per la dansa i s'uneix a les classes/ grup de l'Ann Halprin que ja trencava amb patrons moderns i treballava des de la improvisació. Simone s'interesa pels moviments primaris i més orgànics com els dels nadons o els dels animals. No formá Judson Dance Theater de Nova York. Forti utilitza el moviment i les paraules i principis bàsics de moviment com el pes, l'impuls, l'energia, la resistència, articulació del cos, l'economia de moviment.