OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Teodor de Bizanci

Teodor de Bizanci, en llatí Theodorus Byzantinus, en grec antic Θεόδωρος ό Βυζάντινος, fou un retòric i advocat nascut a Bizanci.
És esmentat per Plató, del que fou contemporani, una mica despectivament al Fedre. Hauria escrit un tractat de retòrica, ja que Plató parla de les subdivisions minúscules d'una oració que fa Teodor. Ciceró diu que era excel·lent en la teoria, però no en la pràctica.
Dionís d'Halicarnàs el considera antiquat, poc acurat i superficial. L'esmenten Quintilià i Diògenes Laerci i Suides diu que va escriure: Κατὰ Ἀνδοκίδου, Contra Andocidem, Κατὰ Θρασυβούλου, Contra Thrasybulum i altres obres, totes perdudes. Diògenes Laerci parla d'un altre Teodor, però no diu el seu lloc de naixença.

## Referències

* ↑ 17.Theodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1049-1050
# Teorema de Kutta-Jukowski

El teorema de Kutta-Joukowski és un teorema fonamental de l'aerodinàmica. Porta el nom de l'alemany Martin Wilhelm Kutta i el rus Nikolai Jukovski que van començar a desenvolupar les seves idees clau a principis del segle XX. El teorema relaciona la força de sustentació generada per un cilindre recte amb la velocitat del fluid al voltant del cilindre, la densitat del fluid, i la circulació. La circulació és la integral de línia de la velocitat del fluid, en una corba tancada que conté al cilindre. En les descripcions del teorema Kutta-Joukowski el cilindre recte en general es limita a un cilindre circular o un perfil alar.
El teorema es refereix al flux bidimensional al voltant d'un cilindre (o un cilindre d'envergadura infinita) i determina la sustentació generada per unitat d'envergadura. Quan es coneix la circulació $\Gamma$, la sustentació $l$ per unitat d'envergadura del cilindre pot ser calculada en primera aproximació usant l'equació següent:
    $l=\rho \cdot V\cdot \Gamma \,$
on $\rho$ és la densitat del fluid, $V$ és la velocitat del fluid a través del cilindre, i $\Gamma$ és la circulació.
Kuethe i Schetzer declaren el teorema Kutta-Joukowski així:
    La força per unitat de longitud que actua sobre un cilindre recte de qualsevol secció transversal té mòdul $\rho \,V\,\Gamma$ i direcció ortogonal a V.
Es poden trobar proves formals del teorema en textos estàndard. Tot i això, com a argument de plausibilitat, consideri's una superfície sustentadora fina de corda $c$ i envergadura infinita, movent-se a través de l'aire de densitat $\rho$. Deixi's el perfil alar inclinat al flux, tenint una velocitat $V$ l'aire sobre el costat superior del perfil alar i una velocitat $V+\Delta V$ l'aire sota el perfil. La circulació, és, doncs:
    $\Gamma =(V+\Delta V)\,c-V\,c=\Delta V\,c\,$
La diferència de pressió $\Delta P$ entre els dos costats del perfil alar es pot trobar mitjançant l'aplicació del principi de Bernoulli:
    ${\frac {\rho }{2}}\,V^{2}+(P+\Delta P)={\frac {\rho }{2}}(V+\Delta V)^{2}+P\,$
    ${\frac {\rho }{2}}\,V^{2}+\Delta P={\frac {\rho }{2}}(V^{2}+2\cdot V\cdot \Delta V+\Delta V^{2})\,$
    $\Delta P=\rho \cdot V\cdot \Delta V\quad$ (negligint ${\frac {\rho }{2}}\Delta V^{2}\,$)
llavors, la força de sustentació per unitat d'envergadura és:
    $l=\Delta P*c=\rho \cdot V\cdot \Delta V*c=\rho \,V\,\Gamma \,$
Una versió diferencial d'aquest teorema s'aplica sobre cada element de la placa i és la base de la teoria del perfil alar prim.

## Referències

* Batchelor, G. K. (1967) An Introduction to Fluïu Dynamics, Una introducció a la dinàmica de fluids, Cambridge University Press
* Clancy, L.J. (1975), Aerodynamics, Aerodinàmica, Pitman Publishing Limited, London ISBN 0 273 01120 0
* A. m. Kuethe and J.D. Schetzer (1959), Foundations of Aerodynamics, Fonaments d'Aerodinàmica, John Wiley & Sons, Inc., New York ISBN 0 471 50952 3

## Notes

* ↑ A.M. Kuethe and J.D. Schetzer, Foundations of Aerodynamics, Section 4.9 (2nd edition)
* ↑ Batchelor, G. K., An Introduction to Fluid Dynamics, p 406

## Vegeu també

* Aerodinàmica
* Sustentació
* Nikolai Jukovski
# Teresa Claramunt

«Teresa Claramunt» té aquests significats:
# Teresa Capilla i Pujol

Teresa Capilla i Pujol (nascuda a Vilassar de Mar) és una política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la VI Legislatura.

## Biografia

És tècnica superior en comptabilitat moderna, Estructural i Fiscal i diplomada en anàlisi de balanços i Previsió Financera. En 1972 començà a treballar en empreses del sector agrari i de 1989 a 1991 fou gerent del Patronat Municipal d'Escoles Bressol de l'Ajuntament de Vilassar de Mar.
El 1988 s'afilià a Unió Democràtica de Catalunya, de la que n'ha estat presidenta local de Vilassar de Mar de 1989 a 1999, consellera nacional en 1995 i presidenta comarcal del Maresme d'Unió de Dones en 1998. A les eleccions municipals espanyoles de 1991 fou escollida tinent d'alcalde de Vilassar de Mar i regidora d'Hisenda, Agricultura i Medi Ambient. És sòcia d'Òmnium Cultural, de Metges Sense Fronteres i del Museu de la Marina de Vilassar de Mar.
En 2002 va substituir en el seu escó Vicenç Villatoro i Lamolla, elegit diputat per CiU a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1999. Ha estat membre de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca del Parlament de Catalunya.

## Referències

* ↑ Villatoro serà substituït al Parlament per la democristiana Teresa Capilla, Vilaweb, 2 d'abril de 2002
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VI Legislatura p. 56
# Tecno industrial

El tecno industrial és un subgènere de la música tecno i l'electronic body music que es va originar a la dècada del 1990 que incorpora l'estètica de la música industrial inspirada en Cabaret Voltaire i Throbbing Gristle. El segell de música industrial estatunidenc Wax Trax! Records també va tenir una destacada influència en el seu desenvolupament.
Alguns dels primers projectes musicals d'aquest gènere musical inclouen la banda Final Cut, formada per Jeff Mills i Anthony Srock a finals dels anys 1980. El seu àlbum debut de tecno industrial de 1989, titulat Deep into the Cut ,va ser descrit per la revista The Wire com «un moment significatiu en la convergència de l'estètica industrial clàssica i el so emergent del tecno de Detroit».
El tecno industrial va viure un ressorgiment durant els anys 2010, encapçalat per músics com Adam X, Orphx i Ancient Methods, i d'altres com Blawan i Karenn. Altres artistes associats amb el tecno industrial són Cut Hands, Helena Hauff, Forward Strategy Group, Surgeon, Michael Forshaw, Regis, Dominick Fernow, Klangkuenstler i Mike Banks. El segell discogràfic Perc Trax s'ha atribuït el renaixement del gènere a Anglaterra amb artistes com Perc, Truss, Hppa i Ansome.

## Referències

* 1 2 3 4 Finlayson, Angus. «The industrial techno revolution». Resident Advisor, 13-02-2013. [Consulta: 1r febrer 2017].
* 1 2 3 Turner, Luke. «The new wave of British industrial techno … and you can dance to it». The Guardian, 08-06-2012. [Consulta: 9 juny 2012].
* ↑ Lien, James CMJ, 17, 01-01-1995, pàg. 44.
* 1 2 «Stream Jeff Mills And Anthony Srock's 1989 Industrial Techno Album». Telekom Electronic Beats, 17-02-2016. [Consulta: 7 setembre 2023].
* ↑ Cardew, Ben. «How Jeff Mills' 'Waveform Vol. 1' started a new era of techno» (en anglès). DJMag.com, 14-04-2022. [Consulta: 14 setembre 2023].
* ↑ Lobenfeld, Claire. «Listen to early Jeff Mills project Final Cut's 1989 debut» (en anglès americà). Fact Magazine, 16-02-2016. [Consulta: 14 setembre 2023].
* ↑ Carroll, Jim. «Helena Hauff: Discreet Desires». The Irish Times, 18-09-2015. [Consulta: 31 gener 2017].
* ↑ Muggs, Joe. «There Is No "Revival", Industrial Techno Has Always Been Banging Party Music». Vice, 19-02-2014. [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ Fuentes, Fernando. «Al habla con Klangkuenstler» (en castellà), 25-04-2024. [Consulta: 28 agost 2024].
* ↑ Collins, Nick. Electronic Music. Cambridge University, 2013, p. 108. ISBN 978-1107244542.
# Tecnoestructura

La tecnoestructura és tot aquell grup de persones que prenen part en els processos de decisió d'una organització. El concepte fou enunciat per l'economista John Kenneth Galbraith al llibre El nou estat industrial (1967).
Galbraith argumenta que en l'empresa moderna, l'empresari individual com a tal ha perdut el poder de decisió. Per una banda s'ha separat la propietat de l'empresa de la gestió deixant aquesta una gerència professional. D'altra banda, la creixent complexitat dels nous processos productius i la creixent competència intercapitalista fa que la presa de qualsevol decisió requereixi cada cop més informació. Donat que és impossible que un sol individu poseeixi tots els coneixements que requereix una empresa moderna (des del disseny, la tria de materials i la producció del bé fins a la comercialització i les finances) això porta que l'empresa moderna acumuli tècnics amb coneixements específics sobre cada àrea i que participen en la presa de decisions.
Evidentment no tots els individus que conformen la tecnoestructura tenen el mateix grau de jerarquia ni de responsabilitat. No obstant això, Galbraith dona una gran importància, dins la tecnoestructura, als quadres tècnics per sobre de la gerència, ja que el coneixement específic que aquests aporten és difícilment reemplaçable i els atorga un gran poder sobre decisions importants mentre que els individus que componen la gerència no són imprescindibles i poden ser reemplaçats amb una major facilitat.
No s'ha de caure, però, en l'error de pensar que això només és vàlid per a productes d'alta tecnologia. Fins i tot productes senzills com el sabó, els detergents, els refrescos o els cereals exigeixen avui en dia grans programes de control de mercats, ja que la senzillesa i la uniformitat d'aquests productes exigeixen una important inversió en tècniques de recerca de mercats i diferenciació del producte.

## Referències

* ↑ John Kenneth Galbraith, The New Industrial State, Houghton Mifflin Company Boston, 1967; Library of Congress (67-11826), p. 71
* ↑ (francès) Que diable est-il arrivé au nouvel Etat industriel? Arxivat 2017-06-16 a Wayback Machine. a periwork.com, 17 de setembre de 2013.
* ↑ «Tecnoestructura». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Tecnoestructura a la Gran Enciclopedia de la Economía
# Tecnociència

Tecnociència és un concepte usat en la comunitat interdisciplinària d'estudis per a designar el context social i tecnològic de la ciència.
La idea mostra un reconeixement comú que el coneixement científic no sol és un codi situat en la societat i la història, sinó que se sustenta i es fa durable per xarxes materials no humanes.

## Tecnologia

Tecnologia és un concepte molt ampli que tracta sobre l'ús i coneixement d'eines i tècniques i de com afecten l'habilitat d'una espècie animal per a controlar i adaptar-se al seu entorn. En particular, la tecnologia (del grec τεχνολογια, que prové de τεχνολογος: τεχνη, "art, tècnica" i λογος, "tractat") inclou el conjunt de coneixements que permeten fabricar objectes i modificar el medi ambient, incloent-hi plantes i animals, desenvolupament i aplicant tècniques, estris, màquines, materials, sistemes i processos.

## Ciència

La ciència (del llatí scientia) és, etimològicament, un conjunt de coneixements. A l'època de Nicolau Copèrnic feia referència especialment a l'activitat destinada a adquirir coneixements ("fer ciència") i a partir de la d'Isaac Newton es restringeix a l'ús del mètode científic i es desvincula així la filosofia de les ciències exactes i les experimentals.

## Referències

* ↑ Esquirol i Calaf, Josep M. Filosofia social II. Edicions Universitat Barcelona, 2002, p. 9. ISBN 8483383152.
# The Sea of Trolls

The Sea of Trolls és una novel·la escrita per Nancy Farmer publicada per primera vegada en l'any 2004 per Simon & Schuste, nominada al premi Louisiana Young Readers' Choice Award de 2007. Va inaugurar la sèrie de literatura infantil del mateix nom, amb les obres The Land of the Silver Apples (2007) i The Islands of the Blessed (2009).

## Argument

Tot comença quan el bard d'un llogaret saxó escull el jove Jack com aprenent. El bard sap que un perill aguaita a l'altre costat del mar. Al cap d'un temps arriba a l'illa un vaixell amb els vikings més temibles, els berserkers, una horda creada per a matar i saquejar. Els problemes comencen quan Jack i la seva germana Lucy són capturats per aquests i convertits en esclaus. Els vikings, comandats pel terrible Olaf, conduïxen els dos esclaus cap a la cort del rei Ivar. Un cop allà, els dos joves coneixeran a la temible semi-troll, esposa del Ivar i reina. Com a conseqüència d'alguns problemes, Jack es veurà obligat a realitzar una expedició endinsant-se en el més profund del Jotunheim, la terra dels trolls. Jack necessitarà tot el seu enginy per fer front a la nova aventura.

## Referències

* ↑ OF TROLLS.pdf The Sea of Trolls (anglès)
* ↑ Sèrie The Sea of Trolls a Internet Speculative Fiction Database (anglès)
* ↑ Court, Ayesha. «The Sea of Trolls» (en anglès). USA Today Books, 09-09-2004.
* ↑ Downes, Lawrence «Go West, Young Reader!» (en anglès). The New York Times, 16-01-2005.
# Theo Francken

Theo Francken (nascut el 7 de febrer del 1978 a Lubbeek, Bèlgica) és un polític belga membre del partit nacionalista flamenc Nieuw-Vlaamse Alliantie. Va ser escollit membre de la Cambra de Representants de Bèlgica l'any 2010. També va ser batlle de la ciutat de Lubbeek d'ençà el gener del 2013. Va ser ministre d'estat per afers d'exili, migració i simplificació administrativa dins el govern de Charles Michel d'octubre del 2014 a desembre del 2018. Theo Francken és llicenciat en ciències pedagògiques per la Universitat catòlica de Leuven l'any 2001. Del 2001 al 2004, va assistir al parlament flamenc pel partit Volksunie. Del 2004 al 2008, va ser conseller del ministre flamenc d'educació, treball, esport i integració Geert Bourgeois.

## Referències

* ↑ «Theo Francken» (en anglès). https://english.n-va.be,+05-08-2015.+[Consulta: 23 setembre 2019].
* ↑ «Theo Francken» (en flamenc). https://www.n-va.be,+21-01-2014.+[Consulta: 23 setembre 2019].
* ↑ «Het Nieuwsblad» (en flamenc). https://www.nieuwsblad.be,+23-09-2019.+[Consulta: 23 setembre 2019].
* ↑ «Theo Francken» (en flamenc). https://www.theofrancken.be,+23-09-2019.+[Consulta: 23 setembre 2019].
# Tennantita-(Fe)

La tennantita-(Fe) és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al subgrup de la tennantita.

## Característiques

La tennantita-(Fe) és una sulfosal de fórmula química Cu₆(Cu₄Fe₂)As₄S₁₂S. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020. Cristal·litza en el sistema isomètric.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la tennantita-(Fe) pertany a «02.G - Nesosulfarsenits, etc. amb S addicional» juntament amb els següents minerals: argentotennantita-(Zn), giraudita, goldfieldita, hakita, selenoestefanita, estefanita, pearceïta, polibasita, selenopolibasita, cupropearceïta, cupropolibasita i galkhaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la Cornualla (Anglaterra), i ha estat descrita també en diversos indrets d'Europa, Rússia, Argentina i els Estats Units. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina «Iris 18» d'Escornalbou a Riudecanyes (Baix Camp, Tarragona).

## Referències

* ↑ «Tennantite-(Fe)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 març 2022].
* ↑ Biagioni, Cristian; George, Luke L.; Cook, Nigel J.; Makovicky, Emil; Moëlo, Yves; Pasero, Marco; Sejkora, Jiří; Stanley, Chris J.; Welch, Mark D.; Bosi, Ferdinando «The tetrahedrite group: Nomenclature and classification». American Mineralogist, 105, 1, 01-01-2020, pàg. 109–122. DOI: https://doi.org/10.2138/am-2020-7128 [Consulta: 16 març 2022].
* ↑ Joan Vinyoles Verdaguer · Josep Lluís Garrido Rufaste · Adolf Cortel Ortuño · Josep Carreras Peñalvert «La mina "Iris 18" (grup miner "Porvenir") d'Escornalbou, Riudecanyes, el Baix Camp, Tarragona, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya [Barcelona], 13, 2, 01-11-2019, pàg. 3-46 [Consulta: 23 novembre 2023].
# Miquel Àngel Sòria i Cuartero

Miquel Àngel Sòria i Cuartero (Lleida, 1946) és professor d'institut i alcalde de Martorelles des de l'any 2004
És professor de l'IES Sant Fost i viu a Santa Maria de Martorelles, d'on va ser regidor durant quatre anys.
L'any 2003 encapçalà la candidatura d'ICV-EUiA per les eleccions municipals de Martorelles. Un pacte a tres bandes amb ERC i el PSC, que acordaren repartir-se l'alcaldia al llarg del mandat, propicià que Sòria esdevingués alcalde el 15 de setembre del 2004. En les eleccions del 2007, CiU tornà a ser la força més votada, però un nou pacte, aquest entre "Units per Martorelles" i ICV-EUiA tornà a donar-li l'alcaldia (en principi, fins al 2009). En els seus dos mitjos mandats ha impulsat un pla de sanejament econòmic municipal, ha posat en marxa la recollida domiciliària selectiva i ha reobert la biblioteca municipal Montserrat Roig.
Militant del PSUC des del 1970, i posteriorment del PCC, en l'actualitat és membre d'EUiA i ha estat el primer alcalde de Catalunya per aquest partit.
Actualment, milita al partit Comunistes de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Persones comunistes: Miquel Àngel Soria». Arxivat de l'original el 18 d’agost 2016. [Consulta: 11 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa biogràfica Arxivat 2004-11-23 a Wayback Machine.
# Copa centreafricana de futbol

La copa centreafricana de futbol (o Coupe Nationale) és la principal competició futbolística per eliminatòries de la República Centreafricana. És organitzada per la Fédération Centrafricaine de Football.

## Historial

Font:
* 1974: AS Tempête Mocaf
* 1975
* 1976: Red Star
* 1977: Sodiam Sports
* 1978: TP USCA Bangui
* 1979: Sodiam Sports
* 1980: Anges de Fatima
* 1981: Anges de Fatima
* 1982: AS Tempête Mocaf
* 1983: Avia Sports
* 1984: Stade Centrafricain
* 1985: AS Tempête Mocaf
* 1986
* 1987
* 1988: TP USCA Bangui
* 1989: Réal Olympique Castel
* 1990: FACA
* 1991: Anges de Fatima 6-2 Anges Makaron
* 1992: AS Tempête Mocaf 1-1 Anges de Fatima
* 1993: Anges de Fatima 3-2 Stade Centrafricain
* 1994: FACA
* 1995
* 1996
* 1997: TP USCA Bangui 2-0 Anges de Fatima
* 1998: Anges de Fatima 3-0 AS Petroca
* 1999: Réal Olympique Castel
* 2000: Anges de Fatima 2-1 Olympic Real de Bangui
* 2001: Stade Centrafricain 2-1 AS Tempête Mocaf
* 2002: desconegut
* 2003: AS Tempête Mocaf 8-0 Ouham Pendé de Bozoum
* 2004: TP USCA Bangui 2-0 Onze Carats de la Mambéré Kadéï
* 2005: TP USCA Bangui venç Lobaye Selection
* 2006: desconegut
* 2007: desconegut
* 2008: Anges de Fatima 2-1 Stade Centrafricain

### Coupe Barthélémy Boganda

* 2009: Anges de Fatima 3-1 Stade Centrafricain
* 2010: DFC8 1-0 Stade Centrafricain
* 2011: AS Tempête Mocaf 2-1 (pr.) DFC8
* 2012: desconegut / final entre Anges de Fatima i Olympic Real de Bangui
* 2013-2015: desconegut
* 2016: Anges de Fatima 1-0 Sica Sport
* 2017: Anges de Fatima 1-0 Olympic Real de Bangui
* 2018: desconegut
* 2019: Stade Centrafricain 3-1 Anges de Fatima

## Referències i notes

* ↑ ; Bobrowsky, Josef«Central African Republic - List of Cup Winners». RSSSF, 12-12-2011. [Consulta: 5 juliol 2015].
* ↑ «Central African Republic – List of Cup Winners». RSSSF.
* ↑ «Football». Radio Ndeke Luka, 02-12-2012. Arxivat de l'original el 2013-04-15. [Consulta: 5 juliol 2015].
* ↑ «Coupe nationale 2016: Fatima remporte le trophée». Arxivat de l'original el 2019-10-31. [Consulta: 21 gener 2020].
* ↑ «Football : Les Anges de Fatima remportent la coupe du 1er décembre». Arxivat de l'original el 2019-03-05. [Consulta: 21 gener 2020].
# Copa costa-riquenya de futbol

La Copa costa-riquenya de futbol (Torneo de Copa de Costa Rica) és una competició de futbol per eliminatòries de Costa Rica. S'ha disputat de forma esporàdica i sota diverses denominacions. Serveix de qualificació per la Supercopa Centreamericana i des de 2019 per la CONCACAF League.

## Historial

| Any | Nom | Campió |
| 1925 | Copa Benguria | Club Sport La Libertad |
| 1926 | Copa Camel | Liga Deportiva Alajuelense |
| 1928 | Copa Argentor | Liga Deportiva Alajuelense |
| 1929 | Copa Federación | Club Sport La Libertad |
| 1933 | Copa Cafiaspirina | Club Sport La Libertad |
| 1934 | Copa Gambrinus | Club Sport La Libertad |
| 1934 | Copa Olímpica | Club Sport La Libertad |
| 1935 | Copa Estadio Nacional | Club Sport Herediano |
| 1935 | Copa White Horse | Club Sport La Libertad |
| 1937 | Copa Cocomalt | Club Sport La Libertad |
| 1937 | Copa Guatemala | Liga Deportiva Alajuelense |
| 1938 | Copa Esso | Orión Fútbol Club |
| 1939 | Copa Chevrolet | Club Sport Herediano |
| 1941 | Copa Borsalino | Liga Deportiva Alajuelense |
| 1944 | Copa Gran Bretaña | Liga Deportiva Alajuelense |
| 1945 | Copa Gran Bretaña | Club Sport Herediano |
| 1945 | Copa Guatemala | Club Sport Herediano |
| 1947 | Copa Gran Bretaña | Club Sport Herediano |
| 1948 | Copa Gran Bretaña | Liga Deportiva Alajuelense |
| 1949 | Copa Gran Bretaña | Liga Deportiva Alajuelense |
| 1950 | Copa Gran Bretaña | Deportivo Saprissa |
| 1954 | Copa Costa Rica | Club Sport Herediano |
| 1955 | Copa Reina del Canadá | Club Sport Herediano |
| 1955 | Copa Phillips | CF Universidad de Costa Rica |
| 1956 | Copa Hexagonal Interprovincial | Club Sport Herediano |
| 1959 | Copa Costa Rica | Club Sport Herediano |
| 1960 | Copa Presidente | Deportivo Saprissa |
| 1961 | Copa ASOFUTBOL | Club Sport Herediano |
| 1963 | Copa Presidente | Deportivo Saprissa |
| 1963 | Copa Gastón Michaud | Club Sport Cartaginés |
| 1963 | Copa Campeón de Campeones | Deportivo Saprissa |
| 1965 | Copa Totogol | AD Municipal Turrialba |
| 1967 | Copa Costa Rica | AD Barrio México |
| 1967 | Copa Campeón de Campeones | Liga Deportiva Alajuelense |
| 1970 | Copa Costa Rica | Deportivo Saprissa |
| 1972 | Copa de Verano | AD Barrio México |
| 1972 | Copa Juan Santamaría | Deportivo Saprissa |
| 1974 | Copa Metropolitana | Liga Deportiva Alajuelense |
| 1975 | Copa Juan Santamaría | AD Municipal Turrialba |
| 1976 | Copa Campeón de Campeones | Deportivo Saprissa |
| 1977 | Copa Juan Santamaría | Liga Deportiva Alajuelense |
| 1979 | Copa Campeón de Campeones | Club Sport Cartaginés |
| 1984 | Copa Asamblea Legislativa | Club Sport Cartaginés |
| 1996 | Copa Federación | Belén Fútbol Club |
| 2012 | Supercopa | Liga Deportiva Alajuelense |
| 2013 | Copa Banco Nacional | Deportivo Saprissa |
| 2014 | Copa Popular | Club Sport Cartaginés |
| 2015 | Copa Banco Popular | Club Sport Cartaginés |

## Referències

* ↑ «Torneo de Copa volverá en 2019 con boleto a Concacaf para el campeón». www.nacion.com, 15-02-2019.
* ↑ Copa 2013 a int.soccerway.com
* ↑ Copa 2014 a int.soccerway.com
* ↑ Copa 2015 a int.soccerway.com
# Yrouerre

Yrouerre és un municipi francès situat al departament del Yonne i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. El 2018 tenia 156 habitants.