# Norbert Barthelmess

Norbert Barthelmess, en esperanto Norberto Bartelmes (Düsseldorf, 19 de febrer de 1897 - Bry-sur-Marne, 30 de novembre de 1987) va ser un periodista, pacifista i esperantista anacionalista d'origen alemany, actiu membre de SAT.

## Biografia

Norbert Barthelmess va néixer a una familia d'artistes. Va aprendre la llengua auxiliar esperanto el 1911 i també en aquesta època es va afiliar al partit socialdemòcrata. El 1912 va publicar els seus primers articles en esperanto. Va ensenyar la llengua a un grup obrer a Düsseldorf. Durant la primera guerra mundial va refusar participar-hi com a soldat i va treballar a un hospital militar de Lieja. Després de 12 dies va haver de tornar a Düsseldorf, perquè no podia suportar la visió dels ferits i els morts de la guerra. Tanmateix, el setembre de 1916 va tornar a ser cridat a files. Influït per la revolució d'octubre es fa afiliar a les joventuts comunistes. En acabar la guerra, va participar en la creació del SAT, sent-ne el primer responsable, juntament amb H. Remers, de la seva editorial. L'octubre de 1924 es va traslladar a Leipzig i es va convertir en el redactor del semanari Sennaciulo, feina que va mantenir durant un any. Posteriorment es va considerar que la publicació estava massa esbiaixada cap a les idees comunistes. Després seria també el redactor de La Nova Epoko i de La Lernanto. Va escriure la primera edició (juntament amb Richard Lerchner) del llibre per aprendre esperanto Petro. Va participar en el congrés de Leningrad de 1926, com a hoste de Nekrasov. Des de febrer de 1928 va tornar a ser el redactor de Sennaciulo. Barthelmess vivia llavors a casa de Lanti. Fins al 1934 també va ser monitor del lleure per a infants a la cooperativa La Bellevilloise, tema freqüent als seus llibres i destacat també a la seva autobiografia.
El setembre de 1939, tres dies després del començament de la Segona Guerra Mundial, la policia francesa el va detenir. Primer el van enviar a París, després a Normandia i més tard a Liborna, a prop de Burdeus. Quan les tropes alemanyes van arribar a França, el juny de 1940 va ser enviat a Alemanya on va treballar de nou com a empleat de banca. A començament de 1942, la Gestapo el va enviar a un camp de concentració al Nord de França i després a un altre a Alemanya. Els darrers anys de la guerra va ser mobilitzat per treballar a una ambulància i finalment va ser capturat per l'exèrcit estatunidenc.
Des de 1948 al 1982 va tornar a treballar per SAT com a secretari general i redactor de Sennaciulo. També en aquests anys va treballar com a pianista al cabaret dels Tri koboldoj.

## Obres
### Originals

* Diablidoj: conte per joves (1928). Aventures dels "pioners vermells" durant les excursions.
* Juneca ardo (novel·la), SAT, 1936
* Vartejoj (novel·la), SAT, 1938
* Ne plu ludo.. i altres contes (1927-1947), SAT, 1973
* Mia vivo, 1975 (tercera edició en 2005)
* Poemaro, 1983, SAT
* Petro la brunmontano, inèdit

### Traduccions

* Faŭsto I (traducció de l'original alemany de Goethe, SAT, 1923

### Participació en obres col·lectives

* Proletaria Kantaro, SAT, 1924 (compilador)
* Petro (amb Richard Lerchner), SAT, 1925
* Unua Legolibro SAT, 1932, 101 p.(compilador)
* Historio de SAT (1921-1952), 1953, 151 p.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Enciklopedio de Esperanto» (en esperanto). Literatura Mondo, Data incorrecta. [Consulta: 1r desembre 2015].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Barthelmess, Norbert. Mia Vivo (en esperanto). Tercera edició. SAT, 2005 (1975).
* 1 2 3 4 5 6 7 Historio de SAT (1921-1952) (en esperanto). SAT, 1953.

## Enllaços externs

* Per la lingvo por la revolucio, a Sennacieca Revuo, 1923
* Sur nia vojo, a Sennacieca Revuo, 1924
* Ne plu ludo (fragment), 1947