OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Other Voices

Other Voices és el setè àlbum d’estudi de la banda de rock nord-americana The Doors, publicat al 1971 per Elektra Records. És el primer treball de la banda sense Jim Morrison, mort sobtadament tres mesos abans. La veu principal dels temes va anar a càrrec del teclista Ray Manzarek i del guitarrista Robby Krieger.

## Enregistrament

Després de l’èxit de vendes i crítica de L.A. Woman, i la mort de Morrison, els tres membres restants de The Doors van decidir continuar en actiu com a trio, enregistrant unes cançons amb les que estaven treballant tot esperant que Morrison tornés de Paris per finalitzar-les.
Robby Krieger, en una entrevista de 2021, va apuntar al moment de desconcert en que es van trobar de cop tots tres i la pressió de la companyia discogràfica com a principals factors a l’hora de prendre aquesta decisió.

## Publicació

Other Voices va ser publicat el 18 d’octubre de 1971. Va tenir una acollida pel públic discreta respecte als seus treballs anteriors aconseguint la posició més baixa d’un àlbum de The Doors a la llista Billboard 200 fins aquell moment, la 31. «Tightrope Ride» va ser el senzill promocional, arribant a la posició 71 de la llista Billboard Hot 100.

## Personal

Informació provinent de l'edició original d'Elektra de 1971.
The Doors
* Ray Manzarek – veu, teclats
* Robby Krieger – veu, guitarra
* John Densmore – bateria
Músics addicionals
* Jack Conrad – baix a In the «In the Eye of the Sun», «Variety Is the Spice of Life» i «Tightrope Ride»
* Jerry Scheff – baix a «Down on the Farm», «I’m Horny, I’m Stoned» i «Wandering Musician»
* Wolfgang Melz – baix a «Hang on to Your Life»
* Ray Neapolitan – baix a «Ship w/ Sails»
* Willie Ruff – baix acústic a «Ship w/ Sails»
* Francisco Aguabella – percussió a «Ship w/ Sails» i «Hang on to Your Life»
* Emil Richards – marimba a «Down on the Farm»

### Producció

* Producció – The Doors, Bruce Botnick
* Masterització – Bob MacLeod
* Disseny – Ron Raffaelli

## Llistes
#### Àlbum

| Any | Llista | Posició | Setmanes llista |
| 1971 | Billboard 200 | 31 | 15 |

#### Senzills

| Any | Senzill (Cara A / Cara B) | Llista | Posició | Setmanes llista |
| 1971 | «Tightrope Ride» / «Variety Is The Spice of Life» | Billboard Hot 100 | 71 | 7 |

## Referències

* ↑ Densmore, John. Riders on the storm : my life with Jim Morrison and the Doors. New York, N.Y. : Delacorte Press, 1990. ISBN 978-0-385-30033-9.
* ↑ «We've Got A File On You: Robby Krieger» (en anglès), 30-09-2021. [Consulta: 28 octubre 2023].
* ↑ Planer, Lindsay. «[[[:Plantilla:AllMusic]] Other Voices]». AllMusic. [Consulta: January 11, 2012].
* ↑ Barton, Geoff «The Doors Full Circle / Other Voices». Classic Rock, 01-08-2015, p. 105.
* ↑ Schonbeck, Carl. «The Doors: Other Voices and Full Circle». PopMatters, February 13, 2012. [Consulta: August 31, 2015].
* ↑ Davis, Robert. «The Doors – Other Voices (album review)». Sputnikmusic, June 15, 2014. [Consulta: August 31, 2015].
* 1 2 3 «The Doors | Biography, Music & News» (en anglès americà). [Consulta: 28 octubre 2023].
# Paracemomen

El paracemomen (Parakoimomenos), en grec medieval παρακοιμώμενος (literalment ‘el que dorm al costat [de la cambra de l'emperador]’), va ser un càrrec de l'Imperi Romà d'Orient que va arribar a ser un dels més alts de la cort.
El primer que en parla és Teòfanes el Confessor, i explica que el nom es va donar originàriament als κουϐικουλάριοι (Cubicularis), els eunucs que tenien cura de la "Sagrada alcova" o Cubiculum de l'emperador, i dormien fora de la cambra en una avantsala. Probablement el primer que va instaurar el càrrec va ser Lleó IV el Khàzar l'any 780.
Des de mitjans del segle ix i durant tot el segle x, el títol el van tenir determinades persones, no sempre els eunucs, i aprofitaven la seva proximitat a l'emperador per a exercir una influencia considerable. Alguns personatges, com ara Teòfanes el Confessor, Josep Bringas i Basili Lecapè van ser Primers Ministres, i Basili I el Macedoni va utilitzar aquest càrrec per a usurpar el tron de Miquel III l'Embriac. El lloc era important durant el segle xi, i va seguir existint durant la Dinastia dels Paleòlegs, que van fer reformes profundes en el sistema jeràrquic de l'imperi. Al segle xiv, el càrrec va ser separat en dues parts: el παρακοιμώμενος τοῦ κοιτῶνος, (parakimómenos tu kitonos) que conservava les seves funcions al kiton (el dormitori imperial) i el παρακοιμώμενος τῆς σφενδόνης (parakimómenos tis sfendonis), el responsable de la sfendoni, el segell de l'estat. Aquest últim càrrec va tenir un paper important en l'administració de l'imperi.

## Referències

* ↑ Kajdan, Aleksandr P. (ed.). The Oxford Dictionary of Byzantium. Nova York; Oxford: Oxford University Press, 1991, p. 1584. ISBN 9780195046526.
# Partit Jove (Turquia)

El Partit Jove (turc Genç Parti, GP) és un partit polític de Turquia d'ideologia nacionalista, liberal i secularista. Fou creat pel magnat de les telecomunicacions Cem Uzan, propietari de Star TV i del diari Star, tres mesos abans de les eleccions legislatives turques de 2002, en les quals va obtenir el 7,5% dels vots i cap escó sota les sigles del Yeniden Doğuş Partisi (Partit del Renaixement, YDP).
Després de les eleccions de 2002 la TMSF va assumir la titularitat de les seves empreses i després les va vendre. Això es considerà com un intent de l'actual legislatura de destruir el Partit Jove i aturar la carrera de Cem Uzan. A les eleccions legislatives turques de 2007 només va obtenir el 3,03% dels vots i cap dels seus candidats no fou elegit com a membre de la Gran Assemblea Nacional de Turquia. Quan es compara amb les eleccions de 2002, aquest resultat significa una pèrdua de 4,22% dels vots.

## Enllaços externs

* Genç Parti (turcman)
# Partit Laborista (Espanya)

Partit Laborista és el nom de diversos partits polítics espanyols de diferents èpoques, sense relació ideològica amb el laborisme britànic.
El primer va ser fundat per Eduardo Aunós a l'abril de 1930 a imitació del feixisme italià i com a continuïtat del programa corporativista de la recentment caiguda Dictadura de Primo de Rivera. Va tenir molt escassa repercussió. Aunós es va integrar posteriorment a Falange Española.
El 1945, sota la Dictadura franquista, hi ha constància d'un grup demoninat Partit Laborista, format per l'ala «socialitzant» de la Falange Espanyola i per antics membres del Partit Sindicalista partidaris de la integració en l'Organització Sindical Espanyola, per la qual cosa havien estat expulsats del mateix per la direcció del partit exiliada a França. Haurien tingut el suport del ministre de Treball, el camisa vella de Falange José Antonio Girón de Velasco. Però en 1947, «havent perdut tota utilitat per al règim, va procedir a detenir a uns setanta membres del Partit Laborista a Catalunya, País Valencià, Madrid i Galícia».
El 1976 Rafael Quetglas Vicens i Emilio Galana Arroyo inscriviren un "Partido Laborista" com a denominació de partit d'Asociación Laborista, en el marc de la Llei d'Associacions Polítiques.

## Vegeu també

* Partit Laborista

## Notes

* ↑ José Andrés Gallego El socialismo durante la Dictadura, pg. 232.
* ↑ Heine, Hartmut. La oposición política al franquismo. De 1939 a 1952. Grijalbo: Crítica, 1983, p. 241-242. ISBN 84-7423-198-1.
* ↑ Article a La Vanguardia, que reprodueix una nota de premsa del ministeri de l'Interior, amb la llista de les associacions.
# Samuel Matete

Samuel Matete (Chingola, 27 de juliol, 1968) és un ex atleta zambià especialista en proves de tanques.
Guanyà una medalla d'argent als Jocs Olímpics de 1996 en la prova de 400 metres tanques. En total participà en 4 Jocs. També fou campió del món l'any 1991.

## Resultats

| Any | Competició | Seu | Resultat |
| 1988 | Campionat del Món Júnior | Sudbury, Canadà | 5è |
| 1991 | Campionat del Món | Tòquio, Japó | 1r |
| 1992 | Copa del Món de la IAAF | L'Havana, Cuba | 1r |
| 1993 | Campionat del Món | Stuttgart, Alemanya | 2n |
| 1994 | Jocs de la Commonwealth | Victoria, Canadà | 1r |
| 1994 | Jocs de l'Amistat | Sant Petersburg, Rússia | 2n |
| 1994 | Copa del Món de la IAAF | Londres, Anglaterra | 1r |
| 1995 | Campionat del Món | Göteborg, Suècia | 2n |
| 1996 | Jocs Olímpics | Atlanta, Estats Units | 2n |
| 1997 | Campionat del Món | Atenes, Grècia | 5è |
| 1998 | Campionat d'Àfrica d'atletisme | Dakar, Senegal | 1r |
| 1998 | Copa del Món de la IAAF | Johannesburg, Sud-àfrica | 1r |

## Millors marques

* 400 metres tanques - 47.10 (1991)
* 400 metres llisos - 44.88 (1991)
* 200 metres llisos - 21.04 (1989)
* 100 metres llisos - 10.77 (1989)

## Enllaços externs

* (anglès) IAAF, perfil de Samuel Matete
# Santa Maria del Pòpulo

Santa Maria del Pòpulo és una obra del municipi de Vallfogona de Ripollès (Ripollès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una torre quadrada en pedra i coberta de teula àrab a quatre vessants a les bandes sud i de ponent, just sota la teulada hi ha dos petites finestres a cada façana, amb un arc de mig punt, tapiades en l'actualitat. L'aparell ha estat fet amb petits carreus escairats a cop de maceta en filades poc uniformes però regulars. L'església era de nau única. A la façana de ponent hi ha una porta no original a la que s'hi arriba a través d'una escala exterior, i que porta a una petita cambra a l'interior del campanar, a on hi ha un rellotge antic molt ben conservat. A la façana sud, sota les arcades, es pot veure sobre el mur, l'obertura de la primitiva porta de la torre, que estava sobre la volta de l'església. La cambra del rellotge està arrebossada interiorment i molt acurada. Sobre el carener de la teulada, estan les campanes de les hores.

## Història

El campanar del Pòpulo, pertanyia a l'antiga església de la Mare de Déu del Pòpulo, que cap al segle xii va fer construir el senyor de Vallfogona, al costat del seu castell. La capella no és esmentada per la documentació fins a l'any 1282, quan Dalmau de Palol li llegà uns capms; s'anomenà aleshores «de Sancta Maria sita prope stadium de Sala Vallefaecunda». Tenia culte segons les vsistes pastorals dels anys 1387 i 1432. En aquesta darrera data acabava de ser reparada la coberta o volta «cohopertura», que devia haver caigut a causa del terratrèmol de terratrèmol de Catalunya de 1428 conegut popularment com el terratrèmol de la candelera que tingué l'epicentre situat prop de Camprodon. L'altar i la imatge de la Mare de Déu del Pòpul, l'any 1778 foren traslladats al santuari de la Mare de Déu de la Salut, proper a l'església parroquial.
De l'església, actualment desapareguda, només queda el parament interior nord de la nau, i l'arrancada de la volta, igual que el campanar adossat en aquest mur amb finestres dobles cegades sota el ràfec. En l'actualitat la part alta del campanar serveix com a cambra pel rellotge.
Per les característiques de l'aparell es pot considerar que es tracta d'una construcció del segle xii, bé que fidel encara a les característiques tecnològiques del segle anterior.

## Referències

* 1 2 «Santa Maria del Pòpulo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
* 1 2 Pladevall i Font, Antoni; Adell i Gisbert, Joan-Albert. «La Mare de Déu delñ Pòpulo (o Pòpul)». A: Catalunya Romànica, vol. X El ¨Ripollès. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1987, p. 32. ISBN 84-8519-493-4.
# Paragnetina ichusa

Paragnetina ichusa és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.
Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units (Carolina del Nord, Carolina del Sud, Tennessee i Virgínia).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):17.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Szczytko, 1981. J. Kans. Entomol. Soc. 54(3):637.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ New Distribution Records for North Carolina Macroinvertebrates Arxivat 2008-07-20 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of North Carolina (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of South Carolina (anglès)
* ↑ Tennessee's Comprehensive Wildlife Conservation Strategy 2005 Arxivat 2011-10-14 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Sivec, Stark & Uchida, 1988. Scopolia 16:21.

## Enllaços externs

* Barcodes of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Paragnetina hummelina

Paragnetina hummelina és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):17.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Navàs, 1936 (1934). Ark. Zool. 27a(15):10.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:509.
* Sivec, Stark & Uchida, 1988. Scopolia 16:21.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Paragnetina kansensis

Paragnetina kansensis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units (Alabama, Arkansas, Florida, Geòrgia, Illinois, Indiana, Kansas, Louisiana, Missouri, Mississipi, Carolina del Nord i Carolina del Sud).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):17.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Banks, 1905. Psyche 12(3-4):56.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of Florida (anglès)
* ↑ The Stoneflies (Plecoptera) of Florida (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of Georgia (anglès)
* ↑ Just How Imperiled Are Aquatic Insects? A Case Study of Stoneflies (Plecoptera) in Illinois Arxivat 2010-06-15 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Illinois Natural History Survey - Plecoptera Collection Sites of Northwestern Illinois (anglès)
* 1 2 DeWalt, R.E. i S.A. Grubbs, 2011. Updates to the Stonefly Fauna of Illinois and Indiana. Illiesia, 7(3):31-50.
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of Kansas (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of Louisiana (anglès)
* ↑ Missouri Department of Natural Resources Arxivat 2008-07-24 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stark, B.P. & A.B. Harrison, 2010. The Larva of Amphinemura alabama Baumann and new records of Nemouridae (Plecoptera) from Mississippi, U.S.A. Illiesia, 6(16):234-240.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Rivers of the United States: The eastern and southeastern states (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)

## Bibliografia

* John B. Sandberg, 2009. Vibrational communication (drumming) of the western nearctic stonefly genus Hesperoperla (Plecoptera: Perlidae). Illiesia, 5(13):146-155.
* Klapálek, 1923. Coll. Zool. Selys. 4(2):105.
* Needham & Claassen, 1925. The Thomas Say Foundation II:99.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:139.
* Ricker, 1949. Ann. ent. Soc. Amer. 42(3):279-288.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:284.
* Stark & Szczytko, 1981. J. Kans. Entomol. Soc. 54(3):625-648.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Sant Jaume de Castellnou

Sant Jaume de Castellnou és una església de Veciana (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un petit edifici d'una sola, amb presbiteri de planta quadrada. Té una capella lateral a cada banda de la nau, a manera de creuer, i un petit campanaret. L'interior està totalment malmès, dones és utilitzada en l'actualitat com a lloc per a guardar atuells agrícoles i com a paller. Té un cor situat als peus amb l'escala d'accés a l'entrada de l'església. La porta d'entrada és de pedra treballada, amb motllures. Els murs són de pedra i a l'interior hi ha un recobriment de guix amb ornamentacions.

## Història

La capella de Sant Jaume de Castellnou fou entre els segles XIII i XV una parròquia independent, i després sufragània de l'església de St. Martí d'Albarells. La capella actual va ésser refeta segurament al segle xvii.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sant Jaume de Castellnou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].
# Otopharynx argyrosoma

Otopharynx argyrosoma és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 «Otopharynx argyrosoma» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Maréchal, C., 1991. Otopharynx. p. 347-351. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pablo Mosquera Mata

Pablo Alejandro Mosquera Mata (Lugo, 29 de juny de 1947) és un metge i polític, fundador del partit polític Unitat Alabesa.
Va ser parlamentari basc per Àlaba en la III legislatura, procudrador en la Junta General d'Àlaba en la III legislatura. El 1990 fou elegit secretari general del partit Unitat Alabesa i el 1991 fou reelegit com a tal.

## Referències

* 1 2 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 661. ISBN 84-930048-0-4.
# Pablo Motos i Burgos

Pablo Motos i Burgos (Requena, 31 d'agost de 1965) és un presentador de televisió, locutor de ràdio i humorista valencià.

## Carrera mediàtica
### Ràdio

Pablo Motos va començar la seva carrera mediàtica com locutor i director de Ràdio Requena, treballant també en Ràdio Utiel. Més tard va treballar en Ràdio Nacional d'Espanya i a Onda Cero, on ha presentat i dirigit programes com Protagonistas, Mareando la perdiz o Hacia el dos mil, on a més ha format part de l'equip com redactor i presentador de la Ràdio de Júlia Otero.
Entre el setembre de 2002 i el 22 de juny de 2007 va presentar el programa No somos nadie a M80 Ràdio pels matins de dilluns a divendres, omplint el buit que havia deixat el programa Gomaespuma amb gran èxit. Va deixar de fer aquest programa al costat del seu equip per a dedicar-se a temps complet a El Hormiguero, programa de televisió que s'emet de dilluns a dijous i els dissabtes a la nit.

### Televisió

En la televisió ha presentat Megacine a Canal Nou (televisió del País Valencià) i ha estat coordinador de guions de El Club de la Comedia, coproductor executiu de La noche...con Fuentes i cía., Stand-up, i ha realitzat petits cameos en sèries de televisió.
Des de setembre de 2006 presenta i dirigeix El Hormiguero en el canal generalista Cuatro. Durant el primer any va ser un programa setmanal que s'emetia els diumenges a la tarda, des de setembre de 2007 s'emet de dilluns a dijous i el dissabte a la nit.
En el 2007 va donar les campanades a Cuatro juntament amb les formigues del seu programa, Trancas i Barrancas.
També va participar en la inauguració de l'Eurocopa 2008 a Cuatro.

### Música

Pablo Motos va participar en el Festival de Benidorm de 1993 com compositor de Sabed amigos, cançó que va guanyar el primer premi en aquest any.

### Premsa i llibres

Aquest polifacètic comunicador ha estat columnista de l'edició País Valencià del diari espanyol El País, i ha publicat diversos llibres en clau d'humor juntament amb el seu equip de col·laboradors de la ràdio i la televisió: La sonrisa del mirón, No somos nadie y No somos nadie 2. L'any 2008 va ser portada de la revista per a homes Men's Health.

### Teatre

Al teatre ha estat director de guions i un dels autors de Cinco hombres.com, Cinco mujeres.com y La vida según San Francisco. També va contribuir en la versió en castellà dirigida per Verónica Forqué de La tentación vive arriba. Igualment va protagonitzar al costat d'Enrique San Francisco Entre fuerte y flojo.

### Publicitat

Pablo Motos ha realitzat també incursions en el món de la publicitat. Va fer un anunci de Binaca fent referència a una boca en mal estat, ha estat la veu de Coca-Cola, ha anunciat la targeta de crèdit bancària Visa i va fer publicitat de l'aire condicionat Fujitsu.

### Producció

L'any 2008 va crear la seva pròpia productora, Siete y Acción, al costat de Jorge Salvador per a produir a partir de setembre de 2008 El Hormiguero.

## Enllaços externs

* Biografía de Pablo Motos, según él mismo Arxivat 2009-08-15 a Wayback Machine. (castellà)
* Web del programa de Cuatro El hormiguero Arxivat 2008-12-01 a Wayback Machine. (castellà)
# Pasqual d’Aragó-Cardona-Córdoba i Fernández de Córdoba

Pasqual d'Aragó-Cardona-Córdoba i Fernández de Córdoba (Mataró, 1626-Madrid, 1677) també conegut com a Pasqual Fernández de Córdoba i Aragó, va ser un religiós català, president del Consell d'Aragó i arquebisbe de Toledo.

## Biografia

Era fill d'Enric d'Aragó, cinquè duc de Sogorb i sisè de Cardona. Va estudiar a la Universitat de Salamanca, on va ocupar la càtedra d'institucions canòniques el 1649. De la seva carrera eclesiàstica, el 1647 esdevé canonge de la catedral de Toledo i ardiaca de Talavera. El 1651 va ser promotor fiscal de la inquisició i, dos anys després regent de Catalunya al consell d'Aragó.
El 1655 va ser ordenat sacerdot i nomenat cardenal de la corona el 1660. Traslladat a Roma, allà hagué d'intervenir en l'enfrontament entre Lluís XIV i el Papa, per la qüestió de la immunitat diplomàtica. Entre 1664-1666 va ser virrei interí de Nàpols després de la revolta de Tommaso Aniello.
Finalment, el 1665 va ser nomenat inquisidor general d'Espanya i, el 1666, arquebisbe de Toledo, càrrec que ocupà fins a la seva mort el 1677. Durant aquest període va estar implicat en les qüestions de Juan Everardo Nithard, a qui ordenà finalment sortir de Madrid, i en les de Joan Josep d'Àustria i el privat Fernando de Valenzuela, als quals va fer front en nom de la reina Maria Anna d'Àustria. Poc abans de la seva mort es va retirar a Aranjuez.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pasqual d'Aragó-Cardona-Córdoba i Fernández de Córdoba». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 març 2014].
# Pasqual Sanchis Navarro

Pasqual Sanchis Navarro, més conegut com a Pigat I (El Genovés, 5 d'octubre de 1936 - 6 de juny de 2023) fou un pilotaire valencià, jugador a la modalitat de raspall. Segons els registres, va jugar 1533 partides al trinquet el Zurdo de Gandia durant 23 anys, de les quals en guanyà 773, perdé 747 i 13 van ser suspeses per mal temps. Es retirà el 1986, a una partida on feu equip amb son fill, Pigat II.
El 2022 rebé la Distinció al Mèrit Esportiu de la Generalitat Valenciana.

## Referències

* ↑ J.Cano. «Dol per la mort del primer de la nissaga dels Pigat». Superdeporte, 06-06-2023. [Consulta: 7 juny 2023].
* ↑ Sarasol, David «Sabies que Pigat I va jugar 1533 partides de raspall al ‘Zurdo de Gandia’?». PilotaVeu, 17-03-2015. Arxivat de l'original el 2016-10-22 [Consulta: 21 octubre 2016].
* ↑ «S’ha mort Pigat I, un dels grans noms de la pilota valenciana». Vilaweb, 07-06-2023. [Consulta: 7 juny 2023].
* ↑ «Pigat I rep la Distinció al Mèrit Esportiu de la Generalitat Valenciana». Federació de Pilota Valenciana, 09-10-2022. [Consulta: 6 juny 2023].