OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Northway Junction

Northway Junction és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 72 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Northway Junction tenia 72 habitants, 23 habitatges, i 18 famílies La densitat de població era de 3,3 habitants/km².
Dels 23 habitatges en un 47,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,5% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 21,7% no eren unitats familiars. En el 17,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,44.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,9% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 34,7% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 0% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones hi havia 84,6 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 131,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 67.500 $ i la renda mediana per família de 63.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.750 $ mentre que les dones 36.250 $. La renda per capita de la població era de 16.439 $. Aproximadament l'11,1% de les famílies i el 15,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Northway Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Northway Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Cantó de Saulxures-sur-Moselotte

El cantó de Saulxures-sur-Moselotte és un cantó francès del departament dels Vosges, situat al districte d'Épinal. Té 10 municipis i el cap és Saulxures-sur-Moselotte.

## Municipis

* Basse-sur-le-Rupt
* La Bresse
* Cornimont
* Gerbamont
* Rochesson
* Sapois
* Saulxures-sur-Moselotte
* Thiéfosse
* Vagney
* Ventron

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | Georges Gaillemin | Divers droite, després ARS |
| 1958-1973 | Claude Germain | RI |
| 1973-1979 | Gérard Braun | UDR, després RPR |
| 1979-1985 | Guy Vaxelaire | PS |
| 1985-1992 | Gérard Braun | RPR |
| 1992- | Guy Vaxelaire | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 20.288 | 20.939 | 21.471 | 20.862 | 20.151 | 19.644 | 19.228 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Campionat del Món de ciclisme en contrarellotge femení sub-23

El Campionat del món de ciclisme en contrarellotge femení sub-23 és una de les curses ciclistes que formen part dels Campionats del món de ciclisme en contrarellotge. La cursa s'acostuma a desenvolupar-se al final de la temporada ciclista ordinària.
La primera edició es va córrer al 2022 i és una cursa reservada a ciclistes menors de 23 anys. A partir de 2025 està previst que es disputin de forma separada; de moment es competeix dins de la mateixa cursa del Campionat del Món de ciclisme en contrarellotge femení
És una competició organitzada per la Unió Ciclista Internacional i es disputa anualment en un país diferent. La prova es realitza en un circuit, i excepcionalment, per l'equip nacional (els ciclistes durant la resta de l'any participen sota el seu equip de marca).

## Campionat del Món en contrarellotge

| Any | Ciutat | Or | Plata | Bronze |
| 2022 | Wollongong, AUS | Vittoria Guazzini (ITA) | Shirin van Anrooij (NED) | Ricarda Bauernfeind (GER) |
| 2023 | Glasgow, SCO | Antonia Niedermaier (GER) | Cédrine Kerbaol (FRA) | Julie de Wilde (BEL) |
| 2024 | Zúric, SUI | Antonia Niedermaier (GER) | Jasmin Liechti (SUI) | Julie de Wilde (BEL) |

## Classificació per país

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Alemanya | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 2 | Itàlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Països Baixos | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | França | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Suïssa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Bèlgica | 0 | 0 | 2 | 2 |

## Referències

* ↑ «U23 women to race for their own world title from 2022». cyclingtips.com, 12-02-2022. [Consulta: 1r juliol 2022].
* Palmarès del Campionat del món de ciclisme en contrarellotge femení sub-23 a sitiodeciclismo.net (castellà)
# Maacà

«Maacà» té aquests significats:
En l'Antic Testament apareixen tres dones anomenades Maacà:

## Maacà, neboda d'Abraham

La primera és Maacà, filla de Nahor (germà d'Abraham) i la seva concubina Reüma. Els seus germans foren Tèbah, Gàham i Tàhaix i els seus germanastres Us, Buz, Quemuel, Quèssed, Hazó, Pildaix, Idlaf i Betuel.

## Maacà, mare d'Absalom

Una altra Maacà és una filla del rei de Gueixur, Talmai, que vivia a Hebron. Allà va mantenir relacions amb el Rei David fruit de les quals van tenir dos fills:
* Absalom, el fill rebel de David que usurparia el tron al seu pare uns mesos.
* Tamar.

## Maacà, reina de Judà

* Una tercera Maacà fou l'esposa de Roboam, rei de Judà, i mare del següent rei, Abies. Era neta d'Absalom, el fill rebel del Rei David. Quan va morir el seu fill Abies, va pujar al tron el seu net Asà qui li va fer treure la dignitat reial perquè Maacà havia ordenat construir un ídol al déu Astarte.
# Tami-Tami

Tami-Tami és una muntanya russa infantil del parc temàtic PortAventura Park ubicada a l'àrea de SésamoAventura. Va ser construïda per Vekoma i va ser inaugurada el 15 de juliol de 1998.

## Descripció

Tami-Tami va ser inaugurada el 15 de juliol de 1998, substituint l'atracció Tifó, inaugurada aquesta última juntament amb el parc l'any 1995, però tancada i desmantellada a causa dels constants problemes.
La muntanya russa passa per sobre d'un llac. Quan es va inaugurar, formava part de l'àrea de Polinèsia, però en inaugurar-se SésamoAventura en la temorada de 2011, va passar a formar part d'aquesta àrea. Durant la temporada del 2010, va estar tancada a causa de la construcció de SésamoAventura.

## Recorregut

En sortir de l'atracció es fa una corba cap a l'esquerra abans d'encarar la pujada sobre unes rodes de fricció d'uns 8 metres d'altitud, allà es una hèlice pronunciada de baixada a dretes seguida d'un petit airtime i una corba a esquerres que passa molt a prop de l'estació. Llavors ve una altra corba a esquerres, una hèlice de 360° en baixada a la dreta i finalment els frens finals, seguits d'una corba a esquerres per entrar a l'estació.

## Referències

* ↑ «TAMI TAMI» (en castellà). PortAventura World. [Consulta: 26 octubre 2017].

## Vegeu també

* PortAventura World
# Temps Ordinari

El Temps Ordinari (o temps durant l'any) és la part de l'any litúrgic cristià diferent dels anomenats Temps Forts: Advent, Nadal, Quaresma i Pasqua.

## Definició

Se sol definir com "el temps en què Crist es fa present i guia la seva Església pels camins del món"; un temps menor o un temps no fort. A l'any litúrgic s'anomena temps ordinari al temps que no coincideix ni amb la Pasqua i la seva Quaresma, ni amb el Nadal i el seu Advent.
Són trenta-tres o trenta-quatre setmanes en el transcurs de l'any, en què no se celebra cap aspecte particular del Misteri de Crist. És el temps més llarg, quan la comunitat de batejats és cridada a aprofundir en el Misteri pasqual i a viure'l en el desenvolupament de la vida de cada dia. Per això les lectures bíbliques de les misses són de gran importància per a la formació cristiana de la comunitat. Aquestes lectures no es fan per complir amb un cerimonial, sinó per conèixer i meditar el missatge de salvació apropiat a totes les circumstàncies de la vida.
El Temps Ordinari de l'any comença el dilluns que segueix el diumenge després del sis de gener i s'allarga fins al dimarts anterior a Quaresma, inclusiu, es reprèn el dilluns després del diumenge de Pentecosta i finalitza abans de les primeres vespres del primer diumenge d'Advent.
Les dates varien cada any, car es té en compte els calendaris religiosos antics que estaven determinats per les fases lunars, sobretot per fixar la data de Divendres Sant, dia de la Crucifixió de Jesús. A partir d'aquí s'estructura tot l'any litúrgic.

## El color litúrgic

A l'Església Cristiana no tots els membres s'encarreguen del mateix ministeri. Aquesta diversitat de ministeris es manifesta exteriorment en la celebració de l'Eucaristia per la diferència de les vestimentes sagrades que, per tant, han de sobresortir com un signe del servei propi de cada ministre. El sacerdot, en el Temps Ordinari, empra la casulla de color verda a la missa, sobretot diumenge, tret dels dies festius i dels màrtirs. La diversitat de colors en les vestimentes sagrades pretén expressar, amb més eficàcia, encara exteriorment, tant el caràcter propi dels misteris de la fe que se celebren, com el sentit progressiu de la vida cristiana en el transcurs de l'any litúrgic. El color verd es fa servir en els oficis i a les misses del Temps Ordinari. El verd és símbol de l'esperança, quan tot floreix, reverdeix i es renova.
# Teodor d'Iconi

Teodor d'Iconi (en llatí: Theodorus, en grec antic: Θεόδωρος) va ser un bisbe grec d'Iconi.
Va escriure una carta sobre el martiri de sant Cèric i la seva mare Julitta. La narració la va publicar el filòleg francès Combefisius a Illustrium Christi martyrum lecti triumphi, vetustis Graecorum monumentis consignati, ex tribus antiquissimis regiae Lutetiae bibliothecis, F. Franc. Combefis,... produxit, latine reddidit, strictim notis illustravit. Parisiis: sumptibus A. Bertier, 1660. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ «Illustrium Christi martyrum lecti triumphi...». Catàleg BNF. Biblioteca Nacional de França. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Smith, William (ed.). «Theodorus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Teorema de Liouville-Arnold

En teoria de sistemes dinàmics, el teorema de Liouville-Arnold afirma que si en un sistema hamiltonià amb $n$ graus de llibertat en què es coneixen també $n$ integrals de moviment que són funcionalment independents i en involució, llavors existeix una transformació canònica a coordenades d'acció-angle en la qual el hamiltonià transformat depèn només de les coordenades d'acció mentre que les coordenades d'angle evolucionen linealment en el temps. Així, les equacions del moviment per al sistema poden resoldre's per quadratures si es coneix explícitament la transformació canònica. El teorema rep el nom de Joseph Liouville i Vladímir Arnold.

## Referències

* ↑ J. Liouville, « Note sur l'intégration des équations différentielles de la Dynamique, présentée au Bureau des Longitudes le 29 juin 1853 », JMPA, 1855, p. 137-138, pdf
* ↑ Fabio Benatti. Dynamics, Information and Complexity in Quantum Systems. Springer Science & Business Media, 2009, p. 16. ISBN 978-1-4020-9306-7.
* ↑ Superintegrability in Classical and Quantum Systems. American Mathematical Society, 2004, p. 48. ISBN 978-0-8218-7032-7.
* ↑ Christopher K. R. T. Jones. Multiple-Time-Scale Dynamical Systems. Springer Science & Business Media, 2012, p. 1. ISBN 978-1-4613-0117-2.
* ↑ Arnold, V. I.. Mathematical Methods of Classical Mechanics. Springer, 1989. ISBN 9780387968902.
# Teresa Carnero i Arbat

Teresa Carnero Arbat és una historiadora valenciana i militant del PSPV. És doctora en Geografia i Història i catedràtica d'Història Contemporània en la Universitat de València. Inicialment el seu treball va estar dedicat a l'estudi de les relacions entre endarreriment econòmic i expansió agrària a la fi del segle xix. Durant els últims anys la seva investigació s'ha centrat en l'anàlisi de l'avanç de la democratització i el desenvolupament polític durant el primer terç del segle xx. Ha estat Visiting Scholar en el Departament d'Història d'Universitat de Berkeley durant els anys acadèmics 1986/87 i 1992/93. Ha estat directora de l'Institut d'Història de la Institució Valenciana d'Estudis i Investigació (1985-1992), membre del consell de redacció de la revista Debats (1983-1996) i en l'actualitat forma part del consell de redacció de Cahiers d'Histoire. Revue d'histoire critique.
Ha col·laborat a les publicacions Recerques, Historia Contemporánea, Estudis d'Historia Agraria, Ayer, Revista de Estudios Políticos i Revista de Occidente.

## Obres

* Raons d'identitat del País Valencià. Pèls i senyals (1976) amb Dolors Bramon, J.A. Martínez-Serrano, Màrius García Bonafé i Vicent Soler. (Premi Joan Fuster d'assaig, 1976)
* Creixement, politització i canvi social, 1790-1980 (1990) amb Jordi Palafox Gamir.
* Expansión vinícola y atraso agrario. 1870-1900
* Los precios agrícolas durante la segunda mitad del siglo XIX: vino y aceite
* Modernización, desarrollo político y cambio social (1992)
* El reinado de Alfonso XIII (1997)

## Referències

* ↑ PSPV: nueva y vieja política, El País, 7 d'octubre de 2008

## Enllaços externs

* «Obra de Teresa Carnero i Arbat» a Dialnet.
# Theo Frankenstein

Theo Frankenstein (Colònia, 27 d'agost de 1906 - ?) fou un ciclista alemany, professional des del 1927 fins al 1933. Es va especialitzar en el ciclisme en pista concretament a les curses de sis dies.

## Palmarès en pista

* 1928
** 1r als Sis dies de Stuttgart (amb Piet van Kempen)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Tilemann Hesshusius

Tilemann Heshusius (també Hesshus, Heßhusen, Hess Husen, Heshusen) (Wesel (Rin del Nord-Westfàlia), 3 de novembre, 1527 — Helmstedt (Baixa Saxònia), 25 de setembre, 1588), va ser un teòleg gnesio-luterà i reformador protestant.
Després d'haver freqüentat diverses universitats i en particular la de Wittemberg, el 1553 fou nomenat superintendent de Goslar; però a causa del seu indòmit caràcter i la seva mania reformista, va haver d'abandonar la ciutat en 1556. Predicador de Rostock, va excomunicar al burgomaestre, pot ser expulsat de la població i va tornar a Wittemberg.
El 1558, sent primer professor de teologia a Heidelberg i superintendent general del Palatinat, fou deposat d'aquests càrrecs el 1559 pel seu temperament bel·licós. Més tard va ser nomenat superintendent a Brema, on va fer campanya contra Hardenberg. A causa de la seva violenta polèmica contra el sinergisme, el 1562 va ser bandejat de Magdeburg (on s'havia traslladat des de Brema perquè el Consell de la ciutat havia posat objeccions a les disposicions que Heshusius dictés contra els cripto-calvinistes), i el 1569 se li va confiar un càtedra de teologia a Jena; però tampoc allà va poder romandre per molt de temps, a causa de la violenta controvèrsia que va iniciar amb Strigel i Flaci.
El 1574 fou nomenat bisbe de Samland, però el 1577 fou desposseït de la dignitat per pertorbador de la tranquil·litat pública i propagador d'errors, i fou nomenat professor de teologia a Helmstedt, ciutat on va morir.

## Bibliografia

* Cornelius August Wilkens, Tilemann Hesshusius, ein Streitheolog der Lutherkirche (Leipzig, 1860).
# Thaddeus Cahill

Thaddeus Cahill (1867 – 1934) va ser un inventor. Va inventar el pimer instrument musical electromecànic anomenat telharmonium.
Estudià la física de la música a l'Oberlin Conservatory a Oberlin, Ohio. Es graduà a la Columbian (actualment George Washington University) Law School el 1889. Mostrà el primer teleharmonium a Lord Kelvin el 1902. El mateix any fundà un laboratori a Holyoke, on també hi treballà el seu germà, Arthur T. Cahill.
Cahill estengué l'àmbit del seu invent via telefònica. Tanmateix, només es van construir tres telharmoniums.

## Referències

* ↑ Electrical World (McGraw-Hill), 47, 13, 1906, pàg. 656 [Consulta: 26 setembre 2011].
* ↑ Holmes, Thomas B.; Thom Holmes Electronic and experimental music: pioneers in technology and composition. Psychology Press, 2002, p. 42–49. ISBN 0-415-93644-6.

## Bibliografia

* Martin, Thomas Commerford «The Telharmonium: Electricity's Alliance with Music». The American monthly review of reviews, 33, 1906, pàg. 420–423 [Consulta: 26 setembre 2011].
* Reynold Weidenaar: Magic Music from the Telharmonium, The Scarecrow Press Inc.: London (1995).

## Enllaços externs

* Electronic Music Interfaces
* Thaddeus Cahill's Telharmonium
# Tipton (Indiana)

Tipton és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2006 tenia 5.337 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tipton tenia 5.251 habitants, 2.239 habitatges, i 1.415 famílies. La densitat de població era de 1.095,9 habitants/km².
Dels 2.239 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,9% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 36,8% no eren unitats familiars. En el 32,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.075$ i la renda mediana per família de 47.083$. Els homes tenien una renda mediana de 35.805$ mentre que les dones 22.112$. La renda per capita de la població era de 19.489$. Entorn del 3,8% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tipton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tipton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Torre del Negret

La Torre del Negret és una construcció que està situada a uns dos quilòmetres de la població de Beneixama, a la vora dreta de la carretera en direcció Beneixama-Banyeres de Mariola. Forma part d'un edifici situat a la partida de "La Torre", i rep el mateix nom. En tractar-se d'una propietat privada, no és visitable. La torre és d'època almohade i es troba en un estat acceptable de conservació. Tanmateix, el seu aspecte extern està molt desfigurat perquè ha estat emblanquinada amb calç al llarg de molts anys. Les seues dimensions són semblants a les de la Torre de Beneixama. La seua alçada, però, és superior a aquesta. Es va declarar B.I.C. el 1985.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1987.
* ↑ «Torre Negret» (pdf) (en castellà). Generalitat Valenciana. Conselleria de Cultura i Esport. Direcció General de Patrimoni Cultural Valencià. [Consulta: 12 agost 2009].
# Teòrida de Lemnos

Teòrida de Lemnos (grec antic: Θεωρίς; segle iv aC), va ser una endevina i sacerdotessa originària de Lemnos.
Va ser acusada de bruixeria i va ser executada juntament amb els seus dos fills, encara que les acusacions no són clares. La font més directa és Demòstenes, que en el discurs contra Aristogíton acusa Teòrida de φαρμακίς 'fetillera', i diu que componia sortilegis i pretenia guarir els malalts d'epilèpsia i que, a més, ensenyava als esclaus a enganyar els seus amos.
Després d'un judici, del qual també en parlen Filòcor i Plutarc, va ser acusada d'ἀσέβεια (impietat) i condemnada a mort pels atenesos, juntament amb tota la seva família. Plutarc afirma que l'acusador va ser Demòstenes. Sembla que era també sacerdotessa d'una divinitat estrangera, segurament del déu Sabazi.

## Referències

* ↑ Demòstenes, Contra Aristogíton, 79.
* ↑ Plutarc, Demòstenes, 14.
* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 291. ISBN 8481641618.
# Tocro dorsifosc

El tocro dorsifosc (Odontophorus melanonotus) és una espècie d'ocell de la família dels odontofòrids (Odontophoridae) que habita la selva humida dels Andes del sud-oest de Colòmbia i nord-oest de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Tocro dorsifosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Tocro pigallat

El tocro pigallat (Odontophorus guttatus) és una espècie d'ocell de la família dels odontofòrids (Odontophoridae) que habita la selva humida al vessant del Golf de Mèxic, des de Veracruz cap al sud, a través de Guatemala, Belize, Hondures, Nicaragua, Costa Rica i extrem oest de Panamà.

## Referències

* ↑ «Tocro pigallat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Tour d'Alberta

El Tour d'Alberta fou una competició ciclista per etapes que es disputà a la província canadenca d'Alberta. La cursa formà part de l'UCI America Tour amb una categoria 2.1. La primera edició es disputà el 2013 i la darrera el 2017. Problemes econòmics van impedir l'organització de l'edició del 2018.
Alex Stieda, primer ciclista canadenc en vestir el mallot groc del Tour de França, va ser l'impulsor de la cursa.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2013 | Rohan Dennis | Brent Bookwalter | Damiano Caruso |
| 2014 | Daryl Impey | Tom Dumoulin | Ruben Zepuntke |
| 2015 | Bauke Mollema | Adam Yates | Tom-Jelte Slagter |
| 2016 | Robin Carpenter | Bauke Mollema | Evan Huffman |
| 2017 | Evan Huffman | Sepp Kuss | Alex Howes |

## Referències

* ↑ «Tour of Alberta (Can) - Cat.2.1». [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ VeloNews.com. «Tour of Alberta cancelled due to financial woes» (en anglès), 15-02-2018. [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ Ramsay, Caley. «Tour of Alberta calling it quits due to economic conditions, funding concerns». Global News, 15-02-2018. [Consulta: 15 febrer 2018].
* ↑ Cowley, Norm «Edmonton’s Alex Stieda shifted Tour of Alberta into gear». Edmonton Journal, 30-08-2013 [Consulta: 4 setembre 2013]. Arxivat 2013-09-06 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Tour d'Almati

El Tour d'Almati és una competició ciclista d'un sol dia que es disputa a Almati (Kazakhstan) cap al final de la temporada ciclista. Forma part de l'UCI Asia Tour. Va ser impulsada per l'exciclista Aleksandr Vinokúrov.
La primera edició es disputà el 2013, sent guanyada pel kazakh Maksim Iglinski.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2013 | Maksim Iglinski | Sonny Colbrelli | Ruslan Tleubàiev |
| 2014 | Aleksei Lutsenko | Serguei Txernetski | Serguei Lagutin |
| 2015 | Aleksei Lutsenko | Fabio Aru | Pàvel Koixetkov |
| 2016 | Aleksei Lutsenko | Mauro Finetto | Roman Maikin |
| 2017 | Aleksei Lutsenko | Rémy di Grégorio | Jakob Fuglsang |
| 2018 | Davide Villella | Simon Pellaud | Pierpaolo Ficara |
| 2019 | Yuriy Natarov | Aleksandr Vlàssov | Danilo Celano |

## Referències

* ↑ «Nouvelle course made by Vinokourov», 04-10-2013.
* 1 2 «Tour of Almaty (Kaz) - Cat.2.1». [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ «CQ Ranking». [Consulta: 20 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Web de la cursa
# Tour d'Antalya

El Tour d'Antalya és una cursa ciclista per etapes que es disputa a Turquia. La primera edició es va disputar el 2018. Forma part del calendari de l'UCI Europa Tour amb una categoria 2.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2018 | Artiom Ovetxkin | Cristian Raileanu | Awet Habtom |
| 2019 | Szymon Rekita | Giovanni Lonardi | Attila Valter |
| 2020 | Max Stedman | Kenneth Van Rooy | Alessandro Fancellu |
| 2021 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2022 | Jacob Hindsgaul Madsen | Alessandro Fedeli | Luc Wirtgen |
| 2023 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2024 | Davide Piganzoli | Alessandro Pinarello | Edoardo Zambanini |

## Enllaços externs

* Web oficial (turc)(anglès)