OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Baldriga subantàrtica

La baldriga subantàrtica (Puffinus elegans) és un ocell marí de la família dels procel·làrids (Procellariidae) que viu als oceans de l'hemisferi sud, criant a les illes de Tristan da Cunha, Gough, Chatham i Antípodes.

## Taxonomia

Aquesta espècie ha estat considerada una subespècie de la baldriga petita (Puffinus assimilis), però avui es classifica com una espècie de ple dret, arran treballs recents.

## Referències

* ↑ B.J. Gill, B.D. Bell, G.K. Chambers, D.G. Medway, R.L. Palma, R.P. Scofield, A.J.D. Tennyson i T.H. Checklist of the Birds of New Zealand,Norfolk and Macquarie Islands, and the Ross Dependency, Antarctica. Ornithological Society of New Zealand Inc. 2010. ISBN 978-1-877385-59-9
# Lleó III d'Armènia

Lleó III o Levond III (armeni: Լեիոն Բ) (vers 1236-1289) fou rei del Regne Armeni de Cilícia, fill de Hethum I, que va succeir al seu pare quan va abdicar el 1269. Nominalment tenia el dret successori per la mare, Isabel d'Armènia Menor, que havia mort el 1252. Fou el segon rei de la dinastia hethumiana. Apareix també com Lleó II perquè els dos sobirans anteriors d'aquest nom (Lleó I d'Armènia Menor i Lleó II d'Armènia Menor) només el segon fou rei, però el primer només fou príncep.
El 1262 es va casar amb Kirana, la filla i hereva d'Hethum de Lampron. El 1266 durant la invasió dels mamelucs del país va caure presoner dels musulmans i el seu germà Toros va morir en la batalla de Darbesac. Fou alliberat el 1268 a canvi de diners i l'entrega de districtes fronterers a la zona del golf d'Alexandreta i als colls del Taure.
El 1269 el pare es va retirar a un monestir i va abdicar al seu favor.
Va començar el seu regnat el mateix 1269 viatjant a la cort del kan de Pèrsia, l'il-kan Abaqa, per demanat ajut. Es va reconèixer vassall de l'Il-kanat i va demanar el seu suport contra els mamelucs.
El 1274 o 1275 els mamelucs van saquejar altre cop el país, especialment Ajas, Mamistra i Tars. El 1280 va arribar a Síria un exèrcit mongol i els armenis s'hi van afegir, però foren derrotats pels mamelucs a Homs i rebutjats cap a l'Eufrates.
Va tenir quinze fills, vuit mascles i set femelles, a més de dos fills i dues filles que van morir infants:
* Hethum II (rei 1289-1296, 1299-1301)
* princesa Fimi (nascuda 1266)
* princesa Sibil·la (nascuda vers 1269)
* Toros III (rei associat 1294-1296)
* Rupen nascut 1272)
* princesa Zablun (nascuda 1274)
* princesa Isabel (nascuda 1276)
* Sembat (rei 1296-1299)
* Constantí II (rei 1299)
* princesa Isabel (morta 1321), casada amb Amalric de Tir
* princesa Teofania (nascuda 1278)
* Rita d'Armènia, casada amb Miguel IX Paleòleg, coemperador del seu pare Andrònic II Paleòleg
* Narsès d'Armènia (nascut vers 1279}
* Oshin (rei 1308-1320)
* Alinakh (nascut vers 1283}
Va morir el 1289 i el va succeir el seu fill gran Hethum II.
| Precedit per: Hethum I | Regne Armeni de Cilícia 1269-1289 | Succeït per: Hethum II |
# Er ist wieder da

* Aquest article tracta sobre l'adaptació cinematogràfica. Si cerqueu la novel·la d'origen, vegeu «Ha tornat».
Er ist wieder da (traducció literal: «És aquí de nou») és una pel·lícula de comèdia alemanya de 2015, dirigida per David Wnendt, basada en la novel·la satírica i best-seller Ha tornat sobre Adolf Hitler, escrita per Timur Vermes. La pel·lícula compta amb escenes sense guió d'Oliver Masucci, on Hitler interactua amb civils alemanys, a més d'altres, on segueix l'argument, en què sí que es treballa amb guió.

## Argument

Adolf Hitler es desperta en el Berlín del segle xxi, sense cap memòria del que ha passat des del 1945, interpretant la vida quotidiana del present des de perspectives nazis. La gent del carrer el veu com un actor de mètode o un comediant, aconseguint fer-se popular a la televisió, fet que aprofita per preparar el seu retorn a la política.

## Repartiment

* Oliver Masucci: Adolf Hitler
* Fabian Busch: Fabian Sawatzki
* Katja Riemann: Katja Bellini
* Christoph Maria Herbst: Christoph Sensenbrink
* Franziska Wulf: Franziska Krömeier
* Michael Kessler: Michael Witzigmann
* Lars Rudolph: Kioskbesitzer
* Thomas Thieme: Senderchef Kärrner
* Ramona Kunze-Libnow: Mutter Sawatzki
* Gudrun Ritter: Oma Krömeier
* Stephan Grossmann: Göttlicher
* Christoph Zrenner: Gerhard Lümmlich
* Christian Harting: Chefredakteur
* Maximilian Strestik: Ulf Birne (NPD)
* Col·laboracions: Klaas Heufer-Umlauf, Joko Winterscheidt, Frank Plasberg, Daniel Aminati, Jörg Thadeusz, Roberto Blanco, Micaela Schäfer, Dagi Bee, Freshtorge, Robert Hofmann, Joyce Ilg

## Referències

* 1 2 Connolly, Kate «David Wnendt on filming Look Who's Back: 'Our idea was to see how people react to Hitler'». The Guardian, 06-10-2015 [Consulta: 16 novembre 2015].
* ↑ «German Comic Novel About Hitler Becomes Bestseller» (en anglès). Algemeiner.com.
* 1 2 Jaafar, Ali «Hitler Pic ‘Look Who’s Back’ A Smash In Germany». Deadline, 21-10-2015 [Consulta: 16 novembre 2015].
* ↑ Taylor, Adam «Look Who’s Back: New film asking what would happen it Hitler returned to Germany has a worrying answer». The Independent, 24-10-2015 [Consulta: 16 novembre 2015].
* 1 2 Hofmann, Sarah Judith «Hitler is ′back′ - but did he ever leave?». Deutsche Welle, 09-10-2015 [Consulta: 16 novembre 2015].
* ↑ Lee, Benjamin «Hitler comedy Look Who's Back becomes Germany's No 1 movie». The Guardian, 27-10-2015 [Consulta: 16 novembre 2015].
* ↑ Lindsay, Duncan «Look Who's Back movie follows 'Hitler' in modern Germany and how people react to him». Metro, 07-10-2015 [Consulta: 16 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Er ist wieder da a Rotten Tomatoes
# Günther von Mannagetta und Lërchenau Beck

Günther von Mannagetta und Lërchenau Beck (25 d'agost 1856, Pressburg, avui Bratislava - 23 de juny 1931, Praga) va ser un botànic austro - alemany.
Va ser director del departament de botànica del museu d'història natural de Viena i professor a la Universitat de Viena i de Praga, de 1899 a 1921.
Beck dirigeix la publicació de Wiener Illustrierten Gartenzeitung i va ser autor de :
* Flora von Niederösterreich (1890-1893) ;
* Die Vegetationsverhältnisse der illyrischen Länder begreifend Südkroatien, die Quarnero-Inseln, Dalmatien, Bosnien und die Hercegovina, Montenegro, Nordalbanien, den Sandzak Novipazar und Serbien (1901) ;
* Hilfsbuch für Pflanzensammler (1902) ;
* Flora Bosne, Hercegovine i Novipazarskog Sandzaka (tres volums, 1903-1927) ;
* Grundriß der Naturgeschichte des Pflanzenreiches, (1908).
Va contribuir a Die natürlichen Pflanzenfamilien: Orobanchaceae (1895) editat per Heinrich Gustav Adolf Engler (1844-1930) i per Karl Anton Eugen Prantl (1849-1893).
Va ser revisor del gènere botànic Nepenthes.

## Referències

* ↑ (alemany) Beck, G. 1895. Die Gattung Nepenthes. Wiener Illustrirte Garten-Zeitung 20(3–6): 96–107, 141–150, 182–192, 217–229.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Josipdol

Josipdol és un municipi al comtat de Karlovac (Croàcia).

## Poblacions

El municipi compta amb les següents localitats:
* Carevo Polje - 146
* Cerovnik - 144
* Istočni Trojvrh - 22
* Josipdol - 832
* Modruš - 165
* Munjava - 240
* Munjava Modruška - 63
* Oštarije - 1 431
* Sabljaki Modruški - 50
* Salopeki Modruški - 63
* Skradnik - 398
* Trojvrh - 36
* Vajin Vrh - 22
* Vojnovac - 94

## Referències

* ↑ «Croatian Census 2011 First Results» (en anglès). [Consulta: 29 agost 2013].
# Dades obertes

Dades obertes (open data en anglès) són conjunts de dades que es posen a disposició del públic i poden ser reutilitzats i tornats a publicar sense cap restricció. Té un esperit semblant al d'altres moviments "Oberts" i a comunitats com les de codi obert, maquinari lliure, contingut obert o accés obert. La pràctica i la ideologia de les dades obertes en si estan ben establertes de fa temps (per exemple en la tradició mertoniana de la ciència) tot i que el terme «Dades obertes» és recent i associat a internet i a la World Wide Web.
Segons l'Open Knowledge Foundation un contingut per ser obert ha de seguir tres principis: ha de deixar al públic el dret a utilitzar-lo, el dret a reutilitzar-lo i adaptar-lo a les necessitats pròpies i el dret a redistribuir-lo i compartir-lo. L'única restricció és que el producte resultant també ha de seguir el principi de poder ser obert
Les dades són distribuïdes en un format obert que permet la seva manipulació sense cap restricció tècnica amb programari obert i sota una llicència i/o condicions d'ús que no impedeixen als usuaris finals revisar-les, remesclar-les i redistribuir-les a tercers. Les dades haurien de satisfer certes condicions associades a la seva descripció, traçabilitat, qualitat, privacitat i interoperabilitat. En alguns casos les dades obertes es poden considerar més aviat com a Metadades obertes i encara no hi ha una formalització coherent.

## Vegeu també

* Coneixement lliure
* Domini públic

## Referències

* ↑ «TERMCAT - Cercaterm - dades obertes» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-07-29. [Consulta: 30 abril 2017].
* ↑ Conferència de Michael Bauer (Open Knowledge Foundation) al CCCB

## Enllaços externs

* Dades obertes Catalunya Arxivat 2010-11-12 a Wayback Machine., publicades per la Generalitat de Catalunya sota el concepte Dades obertes.
* «OpenData BCN, Servei de Dades Obertes de l'Ajuntament de Barcelona». Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 31 març 2011].
* Opendata Handbook
* «Eixos.cat, observatori econòmic reutilitzador de Dades obertes de Gencat.cat i de l'OpenData BCN». Eixos.cat. [Consulta: 30 juny 2013].
* Dades obertes: dossier temàtic
# Azíkovo

Azíkovo (en rus: Азиково) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 29 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Setge de Nara

Setge de Nara: Batalla de les guerres Genpei va ocórrer després de la batalla d'Uji (1180) en la qual el clan Taira atacà als aliats del clan Minamoto.
Al morir els principals executors de la rebel·lió del Clan Minamoto, el clan Taira s'enfocà en destruir i incendiar el Mii-dera per haver donat suport al clan Minamoto i van decidir estendre l'atac cap a la ciutat de Nara, on era el lloc on s'anaven a reunir les forces opositores als Taira. Taira no Shigehira i Taira no Tomomori, fills de Kiyomori, elaborarien el lloc de la ciutat. No obstant això els sōhei de Nara decidiren defensar-se i posaren barricades i defenses improvisades en la ciutat; tenint arcs, fletxes i naginata com armes. El clan Taira se desplaçà en cavall i tenien avantatge estratègic, i cremaren els temples budistes de Kōfuku-ji i Tōdai-ji, destacant la destrucció del Daibutsu del Tōdai-ji; tot just l'Enryaku-ji va poder repel·lir l'atac i romandre intacte. L'incendi provocà la devastació de gran part de la ciutat i deixà al voltant de 3.500 persones mortes entre civils i monjos.

## Bibliografia

* (anglès) Sansom, George (1958). 'A History of Japan to 1334'. Stanford, California: Stanford University Press. ISBN 978-0-8047-0523-3
* (anglès) Turnbull, Stephen (1998). 'The Samurai Sourcebook'. London: Cassell & Co. ISBN 978-1-85409-523-7
# Gürcü Mehmed Paixà

Gürcü Mehmed Paixà és el nom dels següents personatges:
* Gürcü Mehmed Paixà I, gran visir de l'Imperi Otomà (1622-1623)
* Gürcü Mehmed Paşa II, gran visir de l'Imperi Otomà (1651-1652)
# Juan Francisco Leo Bermejo

Juan Francisco Leo Bermejo (Badalona, 24 d'agost de 1979) és un futbolista català, que ocupa la posició de lateral esquerre.

## Trajectòria

Format als planters del RCD Espanyol i del Reial Madrid, va ser internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors. Posteriorment, la seua carrera ha prosseguit per equips més modestos. La temporada 01/02 forma amb el Vila-real CF, encara que no arriba a debutar a primera divisió. També hi jugaria a Polònia amb el Wisla Cracòvia. Actualment està retirat de la competició i treballa com a agent de futbolistes a l'agència JV Sports.

### Equips

| Club | País | Any |
| Real Madrid CF C | Espanya | 1998-1999 |
| Real Madrid CF B | Espanya | 1999-2001 |
| Vila-real CF | Espanya | 2001-2002 |
| CE Onda | Espanya | 2001-2002 |
| Real Jaén | Espanya | 2002-2003 |
| Calasparra FC | Espanya | 2003-2004 |
| UD Pájara Playas de Jandía | Espanya | 2004-2005 |
| CE Alcoià | Espanya | 2004-2005 |
| SD Huesca | Espanya | 2005-2006 |
| UD Puertollano | Espanya | 2006-2007 |
| UE Sant Andreu | Espanya | 2007-2008 |
| Lorca Deportiva CF | Espanya | 2008-2009 |
| Sangonera Atlético CF | Espanya | 2009- |

## Referències

* ↑ En primera persona, Juan Francisco Leo
* ↑ El Wisla Cracovia, fuerza en defensa y rapidez en ataque Arxivat 2016-11-27 a Wayback Machine., Cadena Ser, 4 d'agost de 2004
* ↑ «Web de JV Sports». Arxivat de l'original el 2016-11-27. [Consulta: 26 novembre 2016].
* ↑ Juan Francisco Leo Bermejo a bdfutbol.com

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* Juan Francisco Leo Bermejo a facebook
# Coxa valga

La coxa valga és una deformitat del maluc on s'incrementa l'angle format entre el cap i el coll del fèmur i el seu eix, generalment per sobre dels 135 graus.
El diagnòstic de la causa inclou trastorns neuromusculars (és a dir, paràlisi cerebral, disrafisme espinal, poliomielitis), displàsies esquelètiques i artritis idiopàtica juvenil.
La deformitat de la coxa valga és una condició patològica freqüent en nens amb paràlisi cerebral i poden estar predisposats a la subluxació o luxacions de maluc.

## Referències

* ↑ «Guided Growth Improves Coxa Valga and Hip Subluxation in Children with Cerebral Palsy». pubmed.ncbi.nlm.nih.gov.

## Vegeu també

* Coxa vara
# Cuniculus silvagarciae

Cuniculus silvagarciae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cunicúlids. És endèmica de la conca del riu Aripuanã (Brasil). Té una llargada de cap a gropa de 750 mm. Pesa entre 12 i 15 kg i té el pelatge de color marró-taronja llampant. Es creu que divergí de la paca de plana (C. paca) fa aproximadament 10 milions d'anys. L'espècie fou anomenada en honor d'Antonia Vivian Silva Garcia, l'esposa de l'autor Marc van Roosmalen.

## Referències

* ↑ Van Roosmalen, M. G. M. 2015. «Hotspot of new megafauna found in the Central Amazon (Brazil): the lower Rio Aripuanã Basin Arxivat 2016-01-31 a Wayback Machine.». Biodiversity Journal, 6 (1): 219-244
# Azé

«Azé» té aquests significats:
* Azé (Loir i Cher), municipi al departament del Loir i Cher (regió de Centre – Vall del Loira, França)
* Azé (Mayenne), municipi al departament de Mayenne (regió de País de Loira, França)
* Azé (Saona i Loira), municipi al departament de Saona i Loira (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
# Ernest Lluís de Hessen-Darmstadt

Ernest Lluís de Hessen-Darmstadt (en alemany Ernst Ludwig von Hessen-Darmstadt) va néixer a Friedenstein (Alemanya) el 15 de desembre de 1667 i va morir a Einhausen el 12 de setembre de 1739. Era fill de Lluís VI de Hessen-Darmstadt (1630-1678) i d'Elisabet Dorotea de Saxònia-Gotha-Altenburg (1640-1709).
El 1678 va succeir el seu germà Lluís VII com a landgravi de Hessen-Darmstadt. Amb la voluntat d'imitar la Cort francesa, Ernest Lluís va endeutar enormement el seu país. A part d'una política d'ampliació de les ciutats i de grans construccins, comptant amb l'arquitecte Louis Remy de la Fosse, també es va dedicar a fomentar el teatre i la música, que ell mateix va conrear. A la seva mort, el 1739, el deute del seu país era de 4.000.000 de florins, deu vegades els ingressos anuals.

## Matrimoni i fills

El 1687 es va casar amb Dorotea Carlota de Brandenburg-Ansbach (1661-1705), filla d'Albert II de Brandenburg-Ansbach (1620-1667) i de Sofia Margarida d'Oettingen-Oettingen (1634-1664). El matrimoni va tenir cinc fills:
* Dorotea (1689-1723), casada amb el comte Joan de Hohenlohe-Oerhingen (1683-1765)
* Lluís VIII (1691-1768), casat amb Carlota de Hanau-Lichtenberg (1700-1726)
* Carles Guilleme (1693-1701)
* Francesc Ernest (1695-1717)
* Frederica (1698-1777), casada amb Maximilià Hessen.
Morta la seva esposa, Ernest Lluís es casà de nou el 1727 amb Lluïsa de Spiegel (1690-1751), comtessa d'Epstein. Aquest segons matrimoni va tenir dos fills:
* Frederica d'Epstein, (1730-1770), casada amb el baró Lluís de Pretlack.
* Lluïsa d'Epstein (1727-1753)
D'altra banda, Ernest Lluís va tenir un altre fill, il·legítim, amb Carlota de Forstner (1686-1727):
* Carles Frederic de Fürstenfeld Hohenstein.

## Bibliografia

* Martin Brecht u. a.: Geschichte des Pietismus S. 203
* Georg Wilhelm Justin: Statistisch-topographisch-historische Beschreibung des Großherzogtums Hessen S. 34 f.
* Philipp Alexander Ferdinand Walther: Der Darmstädter Antiquarius S. 169 ff.
* Philipp Alexander Ferdinand Walther: Darmstadt wie es war und wie es geworden S. 167 ff.

## Enllaços externs

* http://www.digada.de/absolutismus/uebersichtabsolutismus.htm
* http://www.darmstadt.de/kultur/geschichte/02651/ Arxivat 2009-02-02 a Wayback Machine.
# Setge de Narbona (719)

El setge de Narbona del 719 va ser un intent de conquerir la ciutat per part de l'exèrcit de As-Samh ibn Màlik al-Khawlaní. Després de resistir l'atac inicial, Narbona va ser conquerida l'any següent. Les ciutats veïnes es van sotmetre o van ser preses, però Nimes va resistir.
A mitjan 719 As-Samh ibn Màlik al-Khawlaní va començar, amb retard, la campanya militar anual i va creuar per primera vegada els Pirineus. Va atacar Narbona, que va resistir. El valí va passar l'hivern a la província i quan a l'any següent va tornar el bon temps, As-Samh va continuar l'atac i va conquerir la ciutat, on els defensors van ser passats a ganivet. El valí va establir a la ciutat una guarnició de soldats, en el que seria el petit valiat d'Arbuna. Les ciutats veïnes de Besiers, Lodeva, Agde i Magalona es van sotmetre o van ser preses les següents setmanes. Nimes, tanmateix, va resistir.

## Referències

* ↑ Joseph Toussaint, Invasions des Sarrazins en France et de France en Savoie, en Piémont et dans la Suisse, pendant les 8, 9 et 10 siècles de notre ere, d'apres les auteurs chretiens et mahometans
# Haplochromis taurinus

Haplochromis taurinus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes present als llacs Edward i George (Àfrica). Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H.R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985
# Journal of Materials Chemistry

Journal of Materials Chemistry (abreviada J. Mater. Chem.) era una revista científica setmanal avaluada per experts que cobria les aplicacions, propietats i síntesi de nous materials.
Va ser establerta el 1991 i publicada per la Royal Society of Chemistry. A finals de 2012, la revista es va dividir en tres revistes independents: Journal of Materials Chemistry A (energia i sostenibilitat), Journal of Materials Chemistry B (biologia i medicina) i Journal of Materials Chemistry C (dispositius òptics, magnètics i electrònics).

## Referències

* ↑ «Journal of Materials Chemistry A, B & C – a new beginning» (en anglès). Journal of Materials Chemistry B, 1(1), 2013, pàg. 8. DOI: 10.1039/c2tb90001g.
# Ernest Lluís I de Saxònia-Meiningen

Ernest Lluís I de Saxònia-Meiningen, en alemany Ernst Ludwig I. von Sachsen-Meiningen, (castell de Friedenstein, Gotha, 7 d'octubre de 1672 - Meiningen, 24 de novembre de 1724) fou duc de Saxònia-Meiningen. Era el fill gran del duc Bernat I de Saxònia-Meiningen (1649-1706) i de Maria Hedwig de Hessen-Damstadt (1647-1680).
Ernest LLuís es va graduar a l'Acadèmia Militar de Wolfenbüttel. El 1689 va participar en la guerra contra França i també va tenir un paper important en la presa de la ciutadella de Landau, el 1695. Ja com a duc, la seva gestió política va ser més aviat poc eficaç, obsessionat per altres interessos de tipus religiós i cultural.
Després de la mort del seu pare el 1706, Ernest Lluís va heretar el ducat de Saxònia-Meiningen, conjuntament amb els seus germans, Frederic Guillem de Saxònia-Meiningen i Antoni Ulric de Saxònia-Meiningen. El seu pare, en el testament, havia estipulat que no es dividiria el ducat i que aquest seria regit de forma conjunta pels seus fills.
Com a germà gran, Ernest Lluís es va esforçar a restablir la seva supremacia al capdavant del ducat. Així, va signar un contracte amb els seus germans, per tal que amb determinats incentius com a contrapartida deixessin el govern del ducat a les seves mans. Malgrat aquesta introducció de la primogenitura, els seus germans van aconseguir governar de nou després de la seva mort, en qualitat de tutors dels seus fills.

## Matrimoni i fills

El 19 de setembre de 1704 es va casar a Gotha amb la seva cosina Dorotea de Saxònia-Gotha (1674-1713), filla del duc Frederic I de Saxònia-Gotha-Altenburg (1646-1691) i de Magdalena Sibil·la de Saxònia-Weissenfels (1648-1681). El matrimoni va tenir cinc fills:
* Josep Bernat (1706-1724).
* Frederic August (1707-1707).
* Ernest Lluís II (1709-1729).
* Lluïsa Dorotea (1710-1767, casat amb el duc Frederic III de Saxònia-Gotha-Altenburg (1699-1772).
* Carles Frederic de Saxònia-Meiningen (1712-1743.
Un cop enviudat, el 3 de juny de 1714 es va casar de nou al castell d'Ehrenburg, a Coburg, amb Elisabet Sofia de Brandenburg (1674-1748), amb qui no va tenir fills.

## Bibliografia

* Ludwig Bechstein: Mittheilungen aus dem Leben der Herzoge zu Sachsen Meiningen S. 36 ff. (Format digital)
* Hannelore Schneider: Das Herzogtum Sachsen-Meiningen unter seinen ersten Herzögen. In: 300 Jahre Schloss Elisabethenburg. Südthüringer Forschungen, Heft 27, Meiningen 1994.
* Alfred Erck, Hannelore Schneider: Musiker und Monarchen in Meiningen 1680 bis 1763, Bielsteinverlag, 2006
* L. Hertel: Meiningische Geschichte von 1680 bis zur Gegenwart. Schriften des Vereins für Sachsen-Meiningische Geschichte und Landeskunde, 47. Heft, Hildburghausen 1904.
* David Voit: Das Herzogthum Sachsen-Meiningen, Storch & Klett, 1844

## Enllaços externs

* geneall.net
# Setge de Nicea (1113)

El setge de Nicea va tenir lloc l'any 1113, i era una confrontació entre l'Imperi Romà d'Orient i els turcs seljúcides. Va ser un intent fallit del Soldanat de Rum de recuperar Nicea, presa pels romans d'Orient, amb l'ajut dels croats l'any 1097.
Després de l'èxit de la Primera Croada i el fracàs de la Croada de 1101, els turcs seljúcides van reprendre la seva ofensiva contra l'Imperi Romà d'Orient. L'emperador Aleix I Comnè ja ancià, era incapaç de fer front a la invasió turca que s'estenia per l'Anatòlia romana d'Orient. Els turcs seljúcides van assetjar Nicea, però el setge va ser un fracàs i van ser derrotats i rebutjats a les seves fronteres.

## Referències

* ↑ Norwich, John Julius. A short history of Byzantium. Londres: Penguin, 2013, p. 264. ISBN 9780241953051.
# Han Kan (cràter)

Han Kan és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 50 km de diàmetre. Porta el nom del pintor xinès Han Gan (720-780), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Han Kan». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 7 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri