OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Demòdoc de Leros

Demòdoc de Leros （grec antic: Δημόδοκος, llatí: Demodocus) va ser un poeta grec nascut a l'illa de Leros, probablement al segle v aC.
És l'autor de quatre epigrames inclosos a l'Antologia grega, en els quals ataca la gent de Quios, Capadòcia i Cilícia. L'esmenta Aristòtil.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/992?rgn=full+text;view=image;q1=DemodocusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 977. ]
# Demòdoc d'Atenes

Demòdoc d'Atenes （en llatí Demodocus, en grec antic Δημόδοκος "Demódokos") fou un general atenenc que va dirigir la flota de l'Hel·lespont a la primavera del 424 aC i va reconquerir la ciutat d'Antanros. El menciona Tucídides. Una altra persona amb el mateix nom és citada per Polibi.

## Referències

* ↑ Tucídides. Història de la guerra del Peloponès IV, 75
* ↑ 2.Demodocus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 977
# Demòdoc (diàleg)

* Part de la sèrie: Els diàlegs de Plató
* Primers diàlegs:
* Apologia – Càrmides – Critó
* Eutífron – Alcibíades I
* Hípias major – Hípias menor
* Ió – Laques – Lisis
* Transitoris i diàlegs mitjans:
* Cràtil – Eutidem – Gòrgias
* Menexen – Menó – Fedó
* Protàgoras – El convit
* Diàlegs mitjans posteriors:
* La República – Fedre
* Parmènides – Teetet
* Últims diàlegs:
* Timeu – Crítias
* El Sofista – El Polític
* Fileb – Lleis
* Obres d'autenticitat dubtosa:
* Axíoc - Alcíone
* Clitofont – Epínomis - Eríxias
* Demòdoc – Cartes – Hiparc
* Minos – Rivals d'amor – Sísif
* Alcibíades II – Tèages
* Aquesta caixa:
Demòdoc és un pretès diàleg de Plató. El diàleg existeix i es va incloure en l'edició Stephanus, publicada a Ginebra el 1578. Avui en dia es considera una invenció d'un retòric o sofista.
Sembla ser una combinació de dos treballs separats. La primera part és un monòleg (adreçat a Demòdoc), que argumenta en contra de la decisió col·lectiva. A continuació, figura una trilogia de diàlegs (amb participants anònims) que plantegen tres elements de dubte en contra del sentit comú.

## Referències

* ↑ John Madison Cooper, D. S. Hutchinson, (1997), Plato, Complete works, page 1699. Hackett Publishing.
# Demòfil

* No s'ha de confondre amb Damòfil.
Demòfil és el nom dels següents personatges:
* Demòfil (historiador), historiador grec
* Demòfil (poeta), poeta còmic atenenc
* Demòfil (filòsof), filòsof pitagòric grec
* Demòfil d'Himera, pintor grec
* Demòfil (patriarca), expulsat de Constantinoble el 380
# Dallenwil

Dallenwil és un municipi del cantó de Nidwalden (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Daspletosaure

El daspletosaure (Daspletosaurus) és un gènere de dinosaure teròpode tiranosàurid que va viure fa entre 80 i 73 milions d'anys, al Cretaci superior, en el que avui en dia és l'oest de Nord-amèrica. Les restes fòssils de l'única espècie coneguda (D. torosus) es van trobar a Alberta, encara que s'han trobat altres possibles espècies, pendents de ser descrites, a Alberta, Montana i Nou Mèxic. Incloent aquestes espècies sense descriure, Daspletosaurus és el gènere de tiranosaure que conté més espècies.
# David Narey

David Narey (Dundee, 12 de juny de 1956) és un exfutbolista escocès de la dècada de 1980.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Dundee United, on passà 21 un anys de la seva carrera, i Raith Rovers.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Escòcia amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1982 i a la Copa del Món de futbol de 1986.

## Referències

* ↑ A Record of Post-war Scottish League Players 1946/47 to 2017/18. John Litster and Scottish Football Historian magazine, 2018.
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 28 abril 2013. Arxivat 2013-04-28 a Wayback Machine.
* ↑ David Narey a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ SFA profile
# David Navas Chica

David Navas Chica (Àvila, 10 de juny de 1974) va ser un ciclista espanyol que competí professionalment entre 1998 i 2007. Es va formar a la Fundació Provincial Esportiva Víctor Sastre.

## Palmarès

* 1996
** 1r a la Volta a la Comunitat de Madrid i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Palència
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àvila
* 2000
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi do Minho

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1999. 84è de la classificació general
* 2001. 88è de la classificació general
* 2005. Abandona

### Resultats al Tour de França

* 1999. 98è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2003. 71è de la classificació general
* 2006. 126è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Còdex Tro-Cortesià

El Còdex Tro-Cortesià o Còdex de Madrid (també escrit Còdex Tro-Cortesà o, en llatí, Codex Tro-Cortesianus) és un còdex maia. És el llibre més important del Museu d'Amèrica de Madrid juntament amb el Còdex Tudela (asteca), i una de les peces més destacades de tota la col·lecció. Cal dir que, per necessitats de conservació, la versió exposada al públic és un facsímil. L'original roman guardat en la cambra cuirassada del museu.
Es tracta d'un dels tres únics còdexs maies prehispànics que es conserven, juntament amb el Còdex Dresden (Biblioteca Estatal de Saxònia i de la Universitat de Dresden, Dresden) i el Còdex de París o Còdex Peresià (Biblioteca nacional de França, París). Existeix un quart llibre, el Còdex Grolier, o Còdex Sáenz, (Biblioteca Nacional d'Antropologia i Història, Ciutat de Mèxic), però la seva autenticitat és discutida.

## Descripció

Consta de 56 fulls escrits per ambdues cares, amb un total per tant de 112 pàgines. El seu suport és una tira vegetal que està plegada en forma de paravent, per així facilitar la seva lectura. Les seves dimensions són 6,82 metres de llarg, 22,6 centímetres d'alt i 12,2 d'ample. Això ho converteix, amb diferència, en el llibre maia precolombí més extens dels que es conserven, enfront dels 3,56 metres del Còdex de Dresden i 1,43 del de París. Com era costum entre els maies, cada pàgina està rivetada en els seus quatre costats per una gruixuda línia de color vermell. En algunes d'elles apareixen també altres línies vermelles horitzontals que les divideixen en seccions.
Es tracta d'un llibre de caràcter endevinatori, amb una estructura que està basada en el Tzolk'in, el cicle sagrat de 260 dies.

## Vegeu també

* Còdex Matritensis.
* Manuscrit il·luminat.
* Museu d'Amèrica
** Còdex Tudela
* Còdexs maies
** Còdex de Dresden
* Còdexs mexiques
* Còdex mesoamericà
* Popol Vuh

## Referències

* ↑ Baudez, Claude-François «Venus y el Códice Grolier». Arqueología mexicana. Editorial Raíces [México, D. F.], 55, 2002. Arxivat de l'original el 6 de febrer de 2010. ISSN: 0188-8218. Arxivat 2010-02-06 a Wayback Machine.
* ↑ Ciudad Ruiz, Andrés «El Códice Tro-Cortesiano del Museo de América de Madrid». 2000. Anales del Museo de América [Madrid], 30, 2000, pàg. 9-25. ISSN: 0556-6533.

## Bibliografia

* Ciudad Ruiz, Andrés. Los escribas del Codex Tro-Cortesianus del Museo de América de Madrid. Madrid: Museu d'Amèrica, 1999, p. 65-94.
* Ciudad Ruiz, Andrés. El Códice Tro-Cortesiano del Museo de América de Madrid. Madrid: Universidad Complutense de Madrid, 2000, p. 9-25.

## Enllaços externs

* Còdex borbònic — Foundation for the Advancement of Mesoamerican Studies Inc.
# Derna (districte)

El districte de Derna (àrab: شعبية درنة, xaʿbiyyat Darna) és un dels vint-i-dos districtes o xabiyya en què es divideix administrativament Líbia. La capital és Derna. Entre els trets geogràfics més importants en destaca la seva costa sobre el mar Mediterrani.
Limita amb els districtes d'Al Butnan a l'est, d'Al Jabal al Akhdar a l'oest i d'Al Wahat al sud.

## Població i territori

Posseeix 4.908 quilòmetres quadrats de territori. En aquest districte resideixen uns 81.174 habitants. Considerant les dades anteriors, es pot deduir que la densitat poblacional és de 16,54 habitants per cada quilòmetre quadrat del Districte de Derna.

## Referències

* ↑ Lectum. Nuevo Diccionario Enciclopédico Ilustrado (en castellà). 2. Sopena Argentina S. A, 1965, p. s.v. «Derna».
# Diccionari Jurídic Català

El Diccionari Jurídic Català és un diccionari especialitzat en línia que entrà en servei el 2011.
Té l'origen en una iniciativa del 1996 de la Fundació Jaume Callís, on va coincidir que un dels seus patrons, Josep Maria Mas Solench era també el president de la Societat Catalana d'Estudis Jurídics, filial de l'Institut d'Estudis Catalans (IEC), una entitat que finalment es va fer càrrec de l'obra, i n'assumí el cost i la direcció de l'elaboració, en la qual van participar uns 350 especialistes, entre redactors i correctors. El Diccionari Jurídic Català ha estat el resultat d'una iniciativa de més de deu anys d'elaboració, sota l'auspici de la Societat Catalana d'Estudis Jurídics.
L'objectiu del diccionari és ajudar els professionals del dret en l'ús de termes jurídics en català. Concebut com a diccionari enciclopèdic, en la fase inicial contenia unes 8.000 entrades que comprenen lèxic (tant comú com especialitzat, antic i modern i fraseologia i expressions d'ús en la ciència i la pràctica del dret), biografies, institucions, a més de locucions llatines, sinònims i equivalències en altres llengües. A més de la definició, nombrosos termes inclouen també un desenvolupament temàtic.
L'accés lliure i per internet, sense descartar una possible futura edició en paper, té com a objectiu subministrar una eina als professionals del dret que exerceixen a Catalunya, atesa la preponderància gairebé absoluta del castellà.

## Referències

* ↑ «Diccionari Jurídic Català». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «Comença a funcionar el primer Diccionari Jurídic Català amb més de 8.000 entrades». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 23-11-2011 [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «Diccionari Jurídic Català». Anuari de la Societat Catalana d'Estudis Jurídics, Data incorrecta, pàg. 179-180. ISSN: 2339-9759 [Consulta: 9 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Diccionari Jurídic Català
# Decatur (Texas)

Decatur és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2008 tenia 6.432 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Decatur tenia 5.201 habitants. La densitat de població era de 288,5 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Decatur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Fact Sheet- Decatur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
# Diogo I Nkumbi a Mpudi

Diogo I, també anomenat Nkumbi a Mpudi va ser manikongo (rei del Congo) entre 1545 i 1561. El rei Diogo I era net del rei Afonso I i va ocupar el tron del regne del Congo després d'enderrocar al seu oncle Pedro I, la qual cosa va obligar a aquest últim refugiar-se en una de les esglésies catòliques construïdes pels portuguesos a la capital, São Salvador.
Diogo I va dur a terme una recerca en 1550, de la qual queda constància documental, sobre un complot en contra seu impulsat pel seu oncle, el rei deposat. En 1555, el rei va decidir tallar tots els vincles amb Portugal, a la qual considerava com una potencial amenaça i una intromissió en el regne, expulsant als 70 ciutadans portuguesos que residien al regne. Això no obstant això, el rei Diogo I va promoure la implantació de la fe catòlica en el Congo, labor ja iniciada per Alfons I durant el seu regnat, hagut de principalment a la influència portuguesa. Encara que Alfons I havia creat un model inicial per l'Església Catòlica al Congo, Diogo I esperava estendre-ho al llarg de les zones rurals i també als països veïns. El 1557 va impulsar l'arribada de missioners franciscans, a qui va recolzar fins a la seva mort.
Després de la seva mort en 1561, va ser succeït pel seu fill il·legítim Afonso II.

## Referències

* ↑ Battell, Andrew and Samuel Purchas: The Strange Adventures of Andrew Battell of Leigh, in Angola and the Adjoining Regions, pàgina 136. The Hakluyt Society, 1901
* ↑ McKnight, Kathryn. Afro-Latino Voices. Indianapolis, IN: Hackett Publishing Company, Inc., 2009, p. 2–29. ISBN 978-0-87220-993-0.
* ↑ Dictionary of African Biography, Volume 6
# Districte de Česká Lípa

El districte de Česká Lípa - (txec) Okres Česká Lípa - és un districte de la regió de Liberec, a la República Txeca. La capital és Česká Lípa.

## Llista de municipis

Česká Lípa - Bezděz - Blatce - Blíževedly - Bohatice - Brniště - Chlum - Chotovice - Cvikov - Doksy - Dubá - Dubnice - Hamr na Jezeře - Holany - Horní Libchava - Horní Police - Jestřebí - Kamenický Šenov - Kozly - Kravaře - Krompach - Kunratice u Cvikova - Kvítkov - Luka - Mařenice - Mimoň - Noviny pod Ralskem - Nový Bor - Nový Oldřichov - Okna - Okrouhlá - Pertoltice pod Ralskem - Polevsko - Provodín - Prysk - Radvanec - Ralsko - Skalice u České Lípy - Skalka u Doks - Sloup v Čechách - Slunečná - Sosnová - Stráž pod Ralskem - Stružnice - Stvolínky - Svojkov - Svor - Tachov - Tuhaň - Velenice - Velký Valtinov - Volfartice - Vrchovany - Zahrádky - Zákupy - Žandov - Ždírec
# Libertas ecclesiae

Libertas Ecclesiae (Llibertat de l'Església en llatí) va ser una butlla papal promulgada pel Papa Gregori VII el 1079. Establia que el Papat no s'havia de sotmetre a l'Imperi i al món laic. Si bé el papa no era elegit per l'imperi, la seva elecció estava subjecta, fins a 1058, a l'aprovació de l'Emperador. A partir de la promulgació de la butlla, l'elecció del Papa va estar reservada exclusivament a l'escola cardenalicia.

## Bibliografia

* La primacia papal: des dels seus orígens fins al present. Klaus Schatz. Premsa Litugical, 1996. ISBN 978-0-8146-5522-1
# Georges Récipon

Georges Récipon, (París, 20 de març de 1860 a París i mort el 20 de març de 1920), va ser un pintor i escultor francès. Va debutar al Saló de 1879 on va ser admès com a soci el 1888. Va participar en les Exposicions universals de 1889, 1890 i 1900. Oblidats els seus paisatges i retrats, és recordat sobretot com a escultor. És l'autor de les Nimfes del pont Alexandre III i de les quadrigues de les teulades del Grand Palais de Paris.

## Biografia

Nascut a París el 17 de gener de 1860, fill de l'orfebre Paul Edmond Récipon, amb qui va treballar. Després va entrar a la École Nationale Supérieure des Beaux-Arts, on va estudiar amb Dumont i Thomas.
Va obtenir, en pintura, el primer premi Jouvain Allainville (1882) i un premi de pintura decorativa; en escultura el primer segon Prix de Rome, amb El retorn del fill pròdig (1889).
Va participar en els successius Salons de la Societat d'artistes francesos: a la secció d'escultura amb:
* Tirteo, grup de guix (1879)
* Pandora, petita estàtua (1880)
* Sr. Mulot, bust de bronze (1881)
* Retrat de la senyoreta C. Chassaing, bust de guix (1886)
* l'Aurora, alt relleu decoratiu(1888)
* L'arpa i l'espasa, al·legoria, estàtua de guix (1890);
* Comte de Lariboisière important estàtua de guix (1891); reproduïda en bronze, aquesta estàtua desapareguda, més tard, es va inaugurar a Fougères (Ille-et-Vilaine)
* Venus, estàtua de marbre (1893)
* Sr. Danbé, bust de guix, i cavall embolcallat, bronze (1894)
* Les meves filletes, guix
* M. Paul Monnet, de la Comédie-Française, bust de guix i dos medallons de guix(1897)
* El Nostre amic, bust de bronze, que pertany al senyor Leblanc Barbedienne, i la Tomba de la senyora Lecomte, baix relleu, erigit a Auvers-sur-Oise (1898).
Va col·laborar amb el diari Le Figaro il·lustrant, a la Revue illustrée, a la Revue des Lettres et des Arts, a Le Monde Illustré, on les seves composicions van ser molt famoses.

## Bibliografia

* Tot o part d'aquest article està basat en el Dictionnaire national des contemporains, obra realitzada sota la direcció de C.E. Curinier (París, 1919) i disponible a Gallica
# Iúlia Navàlnaia

Iúlia Boríssovna Navàlnaia (de soltera Abrosimova; en rus, Юлия Борисовна Навальная; de soltera Абросимова; Moscou, 24 de juliol de 1976) és una economista, política i figura pública russa.
Navàlnaia es va graduar a la Facultat de Relacions Econòmiques Internacionals de la Universitat Russa d'Economia Plekhànov. Més tard, va fer pràctiques a l'estranger i va estudiar a l'escola de postgrau.
Va treballar durant un temps en un banc de Moscou.
Vídua de l'opositor rus Aleksei Navalni, ha estat descrita en mitjans de comunicació com la "primera dama" de l'oposició russa. Després de la mort del seu marit, va anunciar que continuaria la seva feina.

## Referències

* ↑ «Qui és Iúlia Navàlnaia: dona de Navalni i política emergent». El Nacional, 25-02-2024. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ Sokolov, Dmitry. «От курортного романа к спасительной любви: что связало Юлию и Алексея Навальных» (en rus). sobesednik.ru, 5 December 2020. Arxivat de l'original el 22 January 2021. [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ Cheprasova, Elizaveta. «Первая леди оппозиции: что мы знаем о Юлии Навальной» (en rus). woman.ru, 18-01-2021. Arxivat de l'original el 20 January 2021. [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ ««Я продолжу дело Алексея Навального» Обращение Юлии Навальной. Полный текст» (en rus). Meduza. [Consulta: 20 febrer 2024].
# La comtessa russa

La comtessa russa (títol originalThe White Countess) és una pel·lícula dramàtica estatunidenco-britànico-xinesa dirigida per James Ivory, estrenada l'any 2004. El film el protagonitzen Ralph Fiennes i Natasha Richardson. Ha estat doblada al català.

## Argument

El Xangai dels anys 1930 amb les seves tardes als clubs, rereguarda de la invasió imminent dels japonesos, és l'escenari de les relacions entre un diplomàtic anglès que s'ha quedat cec i una comtessa russa blanca que sobreviu entre petites feines i la prostitució per sostenir financerament els membres de la seva família política.

## Repartiment

* Ralph Fiennes: Todd Jackson
* Natasha Richardson: Sofia Belinsky
* Vanessa Redgrave: Sarah
* Lynn Redgrave: Olga
* John Wood: Oncle Peter
* Madeleine Potter: Greshenka
* Allan Corduner: Samuel
* Hiroyuki Sanada: Matsuda
* Madeleine Cooper: Katya Belinsky
* Lee Pace: Crane
* Kyle Rothstein: arlequí que balla
* Luoyong Wang: Liu
* Tanguy Lequesne: el campió de pòquer

## Rodatge

El film és rodat a la Xina, en un gegantí estudi a l'aire lliure no lluny de Shanghai durant la festa nacional xinesa.
L'escriptor britànic d'origen japonès Kazuo Ishiguro, ja autor de la novel·la que va inspirar Els Vestigis del dia, escriu aquí el seu segon guió per al cinema (després de The Saddest Music in the World de Guy Maddin) amb aquest drama que té lloc a la Xina dels anys 1930 i que també està rodat a la Xina.
Es tracta de l'últim film d'Ismail Merchant. Productor de la quasi totalitat dels films de James Ivory, Ismail Merchant mor, amb 69 anys, el 25 de maig de 2005 en la postproducció del film. A Nova York, l'any 1959, havia conegut James Ivory en la projecció del seu documental The Sword and the Flute. Van simpatitzar immediatament i la seva primera col·laboració serà quatre anys més tard amb The Householder (1963).

## Crítica

* "El Rick's de Shanghai. (...) Amb el seu habitual academicisme una miqueta fred, però amb un innegable gust estètic, Ivory compon la seva tragèdia amb placidesa, gairebé amb parsimònia."

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules >». [Consulta: 9 gener 2019].
* ↑ «La Comtesse Blanche» (en francès). Allociné.
* ↑ «Secrets de tournage» (en francès). legenoudeclaire.com. Arxivat de l'original el 2015-06-21. [Consulta: 9 gener 2019].
* ↑ Ocaña, Javier El País.
# Christian Maggio

Christian Maggio (nascut a Montecchio Maggiore, Província de Vicenza, Itàlia, l'11 de febrer de 1982), és un futbolista italià. Juga de centrecampista i el seu actual equip és la SSC Napoli de la Serie A d'Itàlia.

## Trajectòria

Maggio es va formar al planter del Vicenza Calcio i la temporada 2000-01 va debutar amb el primer equip, jugant sis partits a la Serie A. Després de romandre durant dues temporades amb el Vicenza a la Serie B, el juliol de 2003 va ser transferit a l'AC Fiorentina, que també militava a la segona divisió. El gener de 2006 va ser cedit al Treviso i el juliol del mateix any a la Sampdoria. La temporada 2007-08 Maggio es va quedar al club genovès, jugant amb regularitat i marcant 9 gols. L'11 de juliol del 2008 va signar amb la SSC Napoli per 8 milions d'euros.

## Internacional

Ha estat internacional amb la selecció de futbol d'Itàlia en 5 ocasions. va debutar el 19 de novembre del 2008, en un partit amistós davant la selecció de Grècia que va finalitzar amb marcador d'1 a 1.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Vicenza Calcio | Italia | 2000 - 2003 |
| ACF Fiorentina | Itàlia | 2003 - 2006 |
| Treviso FC | Italia | 2006 |
| UC Sampdoria | Itàlia | 2006 - 2008 |
| SSC Napoli | Itàlia | 2008 |

## Referències

* ↑ «Christian Maggio» (en (italià)). sscnapoli.it. [Consulta: 15 juny 2010].
* 1 2 «Convocazioni e presenze in campo» (en (italià)). figc.it. Arxivat de l'original el 2014-03-06. [Consulta: 15 juny 2010].

## Enllaços externs

* Perfil i estadístiques (anglès)
Christian Maggio - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 2010
1 Buffon •
2 Maggio •
3 Criscito •
4 Chiellini •
5 Cannavaro (c) •
6 De Rossi •
7 Pepe •
8 Gattuso •
9 Iaquinta •
10 Di Natale •
11 Gilardino •
12 Marchetti •
13 Bocchetti •
14 De Sanctis •
15 Marchisio •
16 Camoranesi •
17 Palombo •
18 Quagliarella •
19 Zambrotta •
20 Pazzini •
21 Pirlo •
22 Montolivo •
23 Bonucci •
Entrenador: Lippi
Selecció de futbol d'Itàlia – Eurocopa 2012
1 Buffon •
2 Maggio •
3 Chiellini •
4 Ogbonna •
5 Motta •
6 Balzaretti •
7 Abate •
8 Marchisio •
9 Balotelli •
10 Cassano •
11 Di Natale •
12 Sirigu •
13 Giaccherini •
14 De Sanctis •
15 Barzagli •
16 De Rossi •
17 Borini •
18 Montolivo •
19 Bonucci •
20 Giovinco •
21 Pirlo •
22 Diamanti •
23 Nocerino •
Entrenador: Prandelli
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa Confederacions 2013
1 Buffon (c) •
2 Maggio •
3 Chiellini •
4 Astori •
5 De Sciglio •
6 Candreva •
7 Aquilani •
8 Marchisio •
9 Balotelli •
10 Giovinco •
11 Gilardino •
12 Sirigu •
13 Marchetti •
14 El Shaarawy •
15 Barzagli •
16 De Rossi •
17 Cerci •
18 Montolivo •
19 Bonucci •
20 Abate •
21 Pirlo •
22 Giaccherini •
23 Diamanti •
Entrenador: Prandelli :
# Roc de la Guàrdia

Roc de la Guàrdia és el nom dels següents llocs:
* Roc de la Guàrdia (Balenyà)
* Roc de la Guàrdia (Montferrer i Castellbò)
# Gramuntell

Gramuntell, antigament coneguda com a Agramuntell és una entitat de població del municipi de Ribera d'Ondara, a la comarca de la Segarra. El 2018 tenia 16 habitants. Està situat sobre un turó (617 m. d'altitud) al sud-oest del terme municipal. Forma un enclavament entre els municipis de Granyena de Segarra, Cervera, Montornès de Segarra i Montoliu de Segarra, a la dreta del torrent de Vilagrasseta.
Era de la jurisdicció del monestir de Santes Creus. A mitjans del segle xix es va integrar a l'antic municipi de Sant Pere dels Arquells.

## Llocs d'interès

* Restes del Castell
* Església de base romànica de Santa Maria de Gramuntell.

## Referències

* ↑ «Població Gramuntell». Padró continu de població. Institut d'Estadística de Catalunya. [Consulta: 22 juliol 2019].
* ↑ «Gramuntell». Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842». Instituto Nacional de Estadística. [Consulta: 22 juliol 2019].

## Fonts

* Gran Enciclopèdia Catalana