OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Museu Nacional de Mineria (Luxemburg)

El Museu Nacional de Mineria (en francès: Musée National des Mines) es troba a l'extrem sud de Luxemburg, a Rumelange, a la vora de la frontera amb França. Proporciona una exposició de les eines, maquinària i equip utilitzat a les mines de mineral de ferro des del principi del segle xix fins quan van tancar a la dècada de 1980. Moltes de les exposicions són al fons de la mina, que es pot visitar durant els mesos d'estiu.

## La col·lecció

Encara que la major part de la col·lecció del museu és a la mina, la sala d'exposicions mostra una sèrie de vitrines amb una selecció de làmpades, eines, cascs i instruments de mesura, així com minerals i fòssils. També hi ha mapes i documents antics.
A la mina s'accedeix per tren. La terminal de ferrocarril, a 90 metres sota la superfície, és el començament d'un circuit de 650 metres a través de túnels de tres metres d'alçada i de tres a cinc metres d'amplada. Moltes de les eines són de gran valor històric. La col·lecció inclou vells martells i màquines de perforació, així com trepants pneumàtics més moderns. El conjunt complex de túnels també dona una imatge impressionant dels treballs de la mina.

## Referències

* ↑ «National Mining Museum». Arxivat de l'original el 2011-07-22. [Consulta: 15 octubre 2015].
* ↑ «National Mining Museum». 'De Kayldall. Arxivat de l'original el 2010-11-13. [Consulta: 15 octubre 2015].
# Neoperla zwicki

Neoperla zwicki és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults són de color ocraci i tenen el pronot lleugerament més ample que llarg i unes ales que fan entre 11 i 12 mm de llargària.
* El penis dels mascles és llarg i moderadament esvelt.
* La femella no ha estat encara descrita.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a les illes Filipines: Mindanao.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Sivec, 1984. Scopolia 7:13. «PDF».
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# My Love from the Star

My Love from the Star (Hangul: 별에서 온 그대; RR: Byeoreseo on geudae) és una sèrie de televisió de fantasia romàntica sud-coreana, que es va emetre a SBS del 18 de desembre del 2013 al 27 de febrer del 2014. La sèrie, que va tenir 21 episodis, va ser dirigida per Jang Tae-yoo, escrita per Park Ji-eun, produïda per Moon Bo-mi i Choi Moon-suk i inclou un repartiment conjunt protagonitzat per Jun Ji-hyun, Kim Soo-hyun, Park Hae-jin i Yoo In-na.

## Repartiment

* Jun Ji-hyun - Cheon Song-yi
* Kim Soo-hyun - Do Min-joon
* Park Hae-jin - Lee Hee-kyung
* Yoo In-na - Yoo Se-mi

## Referències

* ↑ «Jeon Ji-hyun to Return to TV Soaps After 14-Year Break» (en anglès). [Consulta: 13 juny 2020].
# Museu del Cinema de Riga

El Museu del Cinema de Riga (en letó: Rīgas Kino muzejs) és un museu dedicat al cinema a Riga capital de Letònia. El museu va ser creat el 1988, i és l'únic al país dedicat a aquest art.

## Descripció

La col·lecció del museu inclou 32.000 articles relacionats amb el cinema de Letònia i la història del cinema mundial, incloent equips de cinema, documents, fotografies, jocs i esbossos de vestuari i una col·lecció soviètica rara de cinema amateur letó.
El museu no té una exposició permanent, però les noves exposicions es creen normalment dos cops a l'any per a mostrar importants períodes de la història del cinema de Letònia, i promoure la indústria d'aquest art letó. Des de 2010 és un departament de l'Acadèmia de la Cultura.

## Enllaços externs

* Museu del Cinema de Riga (letó)
# Natació al Campionat del Món de natació de 2009 – 100 metres lliure femení

La prova de 100 metres lliure femení al Campionat del Món de natació de 2009 es va disputar el 29 i 30 de juliol a Roma, Itàlia.

## Rècords

Abans d'aquesta competició, el rècord mundial i del campionat existents eren els següents:
| Rècord mundial | Eamon Sullivan | 47,05 | Pequín, Xina | 13 d'agost de 2008 |
| Récord del campionat | Filippo Magnini | 48,12 | Mont-real, Canadà | 28 de juliol de 2005 |

## Resultats
### Semifinals

| Pos. | Nom | País | Temps | Sèrie | Carrer | Notes |
| 1 | Alain Bernard | França | 47,27 | 1 | 5 | |
| 2 | César Cielo | Brasil | 47,48 | 1 | 6 | |
| 3 | Stefan Nystrand | Suècia | 47,53 | 1 | 4 | |
| 4 | Nicolas Oliveira | Brasil | 47,78 | 1 | 7 | |
| 5 | Brent Hayden | Canadà | 47,88 | 2 | 3 | |
| 6 | David Walters | Estats Units | 47,92 | 2 | 4 | |
| 7 | Lyndon Ferns | Sud-àfrica | 47,96 | 2 | 5 | |
| 8 | Frédérick Bousquet | França | 47,98 | 1 | 3 | |
| 9 | Filippo Magnini | Itàlia | 48,04 | 2 | 1 | NR |
| 10 | Nathan Adrian | Estats Units | 48,13 | 1 | 2 | |
| 11 | Matt Targett | Austràlia | 48,15 | 1 | 1 | |
| 12 | Andrey Grechin | Rússia | 48,18 | 2 | 2 | |
| 13 | Evgeniy Lagunov | Rússia | 48,20 | 2 | 6 | |
| 14 | Konrad Czerniak | Polònia | 48,22 | 2 | 8 | |
| 15 | Duje Draganja | Croàcia | 48,25 | 2 | 7 | |
| 16 | Joel Greenshields | Canadà | 48,73 | 1 | 8 | |

### Final

| Pos. | Nom | País | Carrer | Temps | Notes |
| 1 | César Cielo | Brasil | 5 | 46,91 | WR |
| 2 | Alain Bernard | França | 4 | 47,12 | ER |
| 3 | Frédérick Bousquet | França | 8 | 47,25 | |
| 4 | Brent Hayden | Canadà | 2 | 47,27 | NR |
| 5 | David Walters | Estats Units | 7 | 47,33 | NR |
| 6 | Stefan Nystrand | Suècia | 3 | 47,37 | NR |
| 7 | Lyndon Ferns | Sud-àfrica | 1 | 47,94 | |
| 8 | Nicolas Oliveira | Brasil | 6 | 48,01 | |

## Referències

* Worlds 2009 results: Men's 100m Free Heats, from OmegaTiming.com (official timer of the 2009 Worlds); retrieved 2009-07-30.
* Worlds 2009 results: Men's 100m Free Semifinals, from OmegaTiming.com (official timer of the 2009 Worlds); retrieved 2009-07-30.
* Worlds 2009 results: Men's 100m Free Finals, from OmegaTiming.com (official timer of the 2009 Worlds); retrieved 2009-07-30.
# National Collegiate Athletic Association

El National Collegiate Athletic Association o NCAA (Associació atlètica universitària nacional dels EUA) és una associació estatunidenca formada per unes 1200 institucions, conferències, organitzacions i individus que organitzen els programes esportius de molts instituts i universitats dels Estats Units. Té la seu a Indianapolis, Indiana.
La seva predecessora fou l'Associació atlètica interuniversitària dels Estats Units (Intercollegiate Athletic Association of the United States - IAAUS), creada el 31 de març de 1906 amb l'objectiu d'establir les regles que haurien de regir l'esport amateur a nivell universitari als Estats Units. L'IAAUS es convertí en NCAA el 1910.
L'any 1973, l'NCAA dividí els seus membres en 3 divisions: Divisió I, Divisió II i Divisió III. Les universitats de la Divisió I i la Divisió II poden oferir beques als alumnes pel fet de practicar algun esport. Les universitats de la Divisió III, en canvi, no poden oferir-les.
Fins als anys 80, l'associació no recollia l'esport femení. El 1982, però, totes les divisions de la NCAA ja incorporaven campionats nacionals per a dones.
Els esports aprovats per la NCAA són: atletisme, basquetbol, beisbol, softbol, futbol americà, esquí de fons, hoquei sobre patins, bitlles, golf, esgrima, lacrosse, futbol, gimnàstica, rem, voleibol, hoquei sobre gel, waterpolo, tir, tennis, esquí, natació, salts de trampolí, halterofília.

## Competicions

* Campionat de bàsquet de l'NCAA

## Enllaços externs

* National Collegiate Athletic Association - Lloc web oficial (anglès)
# Palau de Montaza

El Palau de Montaza (en àrab: قصر المنتزة) és un palau, uns jardins i un museu situat en el districte de Montaza, d'Alexandria, Egipte. Va ser construït en un altiplà a l'est del centre d'Alexandria, amb vistes a la platja, vora la mar Mediterrània.
Els extensos jardins del Palau Montaza van tenir primer al Palau de Salamlek, construït en 1892 per Khedive Abbas II. Va ser utilitzat com a pavelló de caça i residència per als seus acompanyants.
El President Anwar El-Sadat va renovar l'original Palau de Salamlek com a residència presidencial oficial, transformant-lo en l'actual palau de Montaza. Va ser utilitzat per diversos monarques d'Egipte, entre ells pel Rei Farouk I, el darrer mandatari que el va utilitzar va ser l'expresident Hosni Mubarak.

## Referències

* ↑ «VirtualTourist.com ceased operations» (en anglès). www.virtualtourist.com. [Consulta: miércoles 23 gener 2013].

## Vegeu també

* Palau
* Arquitectura
# Hypsidia

Hypsidia és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Thyatirinae de la família Drepanidae.

## Taxonomia

* Grup d'espècies niphosema
** Hypsidia australica (Sick, 1938)
** Hypsidia grisea Scoble & Edwards, 1988
** Hypsidia microspila (Turner, 1942)
** Hypsidia niphosema (Lower, 1908)
* Grup d'espècies erythropsalis
** Hypsidia erythropsalis Rothschild, 1896
** Hypsidia robinsoni Hacobian, 1986

## Referències

* ↑ Savela, Markku. «Hypsidia Rothschild, 1896». Lepidoptera and Some Other Life Forms.
# Eleccions legislatives georgianes de 2004

Les eleccions legislatives georgianes de 2004 foren dutes a terme el 28 de març de 2004 per a renovar els 150 membres del Parlament de Geòrgia, després de les manifestacions i protestes populars coneguts com a Revolució Rosada que provocaren l'anul·lació de les eleccions legislatives de novembre de 2003, que es creu que foren manipulades per l'expresident, Eduard Xevardnadze, la dimissió de Xevardnadze i l'elecció del president Mikheil Sakaixvili el gener de 2004.
EL Moviment Nacional-Demòcrates fou el partit més votat i Zurab Zhvania fou nomenat primer ministre de Geòrgia fins a la seva mort el 2005, quan fou substituït per Giorgi Baramidze. Dels 20 partits que participaren en les eleccions, només el NMD i el bloc d'oposició de dreta va obtenir més del 7% dels vots, el llindar necessari per a obtenir representació.

## Resultats

Resum dels resultats de les eleccions al Parlament de Geòrgia (Sakartvelos Parlamenti) de 28 de març de 2004
| Partits i aliances | Vots | % | Escons |
| Moviment Nacional-Demòcrates (Nats'ionaluri Modzraoba – Demokratebi, ერთიანი ნაციონალური მოძრაობა) | 1,027,070 | 67.0 | 135 |
| Oposició Dretana (Memarjvene Opozits'ia, მემარჯვენე ოპოზიცია) Nova Dreta (Akhali Memarjveneebi, ახალი მემარჯვენეები) Indústria salvarà Geòrgia (Mretsveloba Gadaarchens Sak'art'velos, მრეწველობა გადაარჩენს საქართველოს)) | 116,282 | 7.6 | 15 |
| Unió Democràtica pel Reviscolament (Demokratiuli Aghordzinebis Kavshiri, დემოკრატიული აღორძინების პავშირი) | | 6.0 | - |
| Partit Laborista Georgià (Sakartvelos Leiboristuli Partia, საქართველოს ლეიბორისტული პარტია) | | 5.8 | - |
| Moviment Llibertat (Tavisupleba, თავისუფლება) | | 4.2 | - |
| Aliança Democràtica Nacional (Erovnul Demokratiuli Aliansi) Partit Nacional Democràtic (Erovnul Demokratiuli Partia) Unió de Tradicionalistes Georgians (ქართველ ტრადიციონალისტთა კავშირი) | | 2.5 | - |
| Jumber Patiashvili - Unitat Unitat (Ertoba) Lliga d'Intel·lectuals de Geòrgia | | 2.4 | - |
| Membres elegits en constituències (Novembre 2003) | | | 75 |
| membres representants als desplaçats d'Abkhàzia | | | 10 |
| Total | 1,518,751 | | 235 |
| Font: OSCE i Civil.ge. ||||
# Ostratice

Ostratice és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1193.
# Ludi

Ludi (en llatí Ludius) va ser un pintor romà que va viure en temps d'August, al segle i.
Plini el Vell diu que va ser el primer a adornar les parets de les habitacions amb escenes representant vil·les, patis, jardins, arbredes, turons, llacunes, estrets, rius, costes, etc. segons el que demanaven els seus clients (qualia quis oparet), i tot animat amb figures de persones caminant, passejant o cavalcant o que pescaven o veremaven, o anaven en vaixells, etc. les pintures trobades a algunes de les cases de Pompeia i Herculà podrien ser mostres d'aquest estil.
Plini sembla que també feia referència a un pintor del mateix nom, molt més antic que va decorar el temple de Juno a Ardea, obra per la qual va rebre el reconeixement de la ciutat i se'l va recordar amb una inscripció.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/849?rgn=full+text;view=image;q1=LudiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 839. ]
Viccionari
# Lucé

* No s'ha de confondre amb Luce.
«Lucé» té aquests significats:
* Lucé (Eure i Loir), municipi francès al departament de l'Eure i Loir
* Lucé (Orne), municipi francès al departament de l'Orne (regió de Normandia)
* Cantó de Lucé, cantó al districte de Chartres (departament d'Eure i Loir)
* Clos Lucé, mansió a Amboise (França)
* Le Grand-Lucé, municipi francès al departament del Sarthe
# Lobdengau

El Lobdengau fou un territori històric alemany d'administració comtal en el que avui dia és el sud de Hessen i el nord de Baden-Württemberg.
El nom de la Lobdengau es remunta a l'anterior denominació de Ladenburg, que portava com a nom el Lobdenburg a l'edat mitjana. Aquest nom, al seu torn es deriva del nom llatí de Lopodunum un assentament romà al lloc de Ladenburg. El nom Lopodunum és probablement d'origen celta. El nom Lobdengau apareix esmentat per primer cop en un document del monestir de Fulda, l'any 763. L'última vegada que apareix el nom en l'època medieval fou el 1065 i després ja no es va tornar a emprar fins als segles XIX i XX, referit al Ladenburg, a vegades modificat com a "Ladengau".
Durant el domini romà fou un districte administratiu. Els rius Rin i Neckar flueixen fins a les seves fronteres. La regió fou poblada a l'època prehistòrica i va restar ocupada fins a la meitat del segle VIII sent repoblat al segle XII. El centre del Lobdengau era la població de Ladenburg, d'origen probablement celta; de Ladenburg va derivar Lobdenburg que va donar nom a la regió com a Lobdengau. Al segle X va estar en mans dels conradians i la seva presència està testimoniada en diversos documents. Comtes a Lobdengau van ser els següents:
* Conrad Kurzbold († 30 de juny de 948), comte a Lobdengau
* Conrad (nebot de l'anterior + 26 d'abril de 982) 953/965 comte a Lobdengau i vogt (agutzil) de Schwarzach. Del seu matrimoni amb una desconeguda fou el pare d'un Conrad del que no hi ha dades.
* Mengald o Megingoz, en frances Maingaud, (fill), comte a Lobdengau 987-1002
El 9 de maig de 1011 en un diploma expedit a Bamberg, Enric II va cedir el Lobdengau a Burcard bisbe de Worms. Això va ser confirmat per Conrad II l'any 1026.

## Bibliografia

* Còdex de Lorsch
* Otfried Gebhard: Nou estudi de Lorsch, Frankfurt 1954 (alemany)
* Fritz Trautz: La regió del baix riu Neckar a l'alta edat mitjana, Heidelberg, 1953 (alemany), ISBN 3533019268
# Llugones

Llugones (en castellà Lugones i oficialment Lugones/Llugones) és una parròquia del conceyu asturià de Siero. Té una població de 12.224 habitants (INE 2008) i ocupa una extensió de 5,48 km². És a més a més un llogaret de la parròquia que es troba a 5 quilòmetres d'Oviedo, 13 km de La Pola Siero i 22 km de Xixón. El gentilici és lugonino o lugonense.

## Economia

Lugones és una població amb una economia puixant, a la rodalia hi ha diversos polígons industrials com Asipo o Silvota, ambdós al concejo veí de Llanera. A més a més al terme municipal hi ha un centre comercial amb un Carrefour, i molt a prop la major superfície comercial de la regió: Parque Principado.

## Entitats de població

Segons el nomenclator de 2008 la parròquia de Lugones està formada pels llogarets de:
* Les Folgueres - 14 habitants
* Llugones - 12.119 habitants
* Paredes - 91 habitants
Altres entitats de població: La Braña de Riba, El Cabrón, La Caleya'l Palacio, El Carbayu, Les Cases del Puente, La Casona, El Castru, La Corexa, El Cruce Vieyu, El Cruce Nuevu, El Cuetu, La Faya, La Iría, La Llosa la Villa, Los Molinos, El Palacio, Los Peñones, La Ponte, El Puente Vieyu, El Resbalón, Santa Bárbara, El Sucu, El Tiru Cañón, El Tocote, La Torre i El Villar.

## Referències

* 1 2 «Expedient amb els topònims oficials de Siero». BOPA.

## Enllaços externs

* Equip de futbol local Arxivat 2010-09-01 a Wayback Machine.
* Larutalugones.com, Pàgina oficial de les festes de Santa Isabel Arxivat 2009-11-26 a Wayback Machine.
* Club Alpí Lugones, fundat en 1.970
# Lunnis de leyenda

Los Lunnis de Leyenda és un programa de titelles i contes de llegenda produït per TVE i emès per Clan TV des de 2016 fins a 2021.

## Argument

Los Lunnis són éssers extraterrestres que habiten en el món de Lluna Lunera. En un clar del bosc solen troben a Lucrecia, que narra o ben antigues llegendes o bé les peripècies de famosos personatges històrics en cadascun dels episodis. El relat s'il·lustra en dibuixos animats i sempre culmina amb una cançó interpretada per Lucrecia relativa al personatge en qüestió.

## Episodis
### Personatges històrics

* Ada Lovelace
* Alfons X i els escacs
* Alice Guy
* Hanníbal
* Antoni Gaudí
* Beethoven
* Blas de Lezo
* Cervantes
* Charles Darwin
* Clara Campoamor
* Concepción Arenal
* Cristóbal Colón
* Diego Corrientes
* Velázquez i Las Meninas
* Edmund Hillary i Tenzing Norgay
* Rodrigo Díaz de Vivar
* El Greco
* Florence Nightingale
* Quevedo, l'espia
* Gonzalo Guerrero
* Hedy Lamarr
* Isaac Albéniz
* Isaac Newton
* Isaac Peral
* Isabel Farnese
* Isabel Zendal Gómez
* Jacques Cousteau
* Jane Goodall
* Jesse Owens
* Juan de Lepe
* Leonardo Da Vinci
* Lope de Vega
* Luci Minici Natal Quadroni, Campió Olímpic
* Fernão de Magalhães i Elcano
* Marco Polo
* María Goyri
* María Moliner
* María Pita
* Marie Curie
* Margarita Xirgu
* Martin Luther King
* Mary Shelley
* Pedro González
* Pedro Serrano
* Rachel Carson
* Ramón y Cajal
* Rosario Weiss Zorrilla
* Salvador Dalí
* Sant Jordi
* Wangari Maathai

### Llegendes

* Egeria
* Cavall de Troia
* El caçador i la Anjana
* El Carnestoltes de Lantz
* El Drac del Patriarca
* El gall de Barcelos
* El Gegant Botafuegos
* L'home peix de Liérganes
* El penyal d'Ifach
* El Príncep Ahmed i la Princesa Aldegunda
* El polp de Carteia
* El timbaler del Bruc
* El Tresor de les 7 Cadires
* El tresor del Dofí
* El Talp de la Catedral
* El Trasgu
* Gara i Jonay
* Habis, el rei tartèssic
* Hèrcules
* La cova d'Altamira
* La Dama d'Arintero
* La Encantá
* La Font de la Xana
* La llegenda de Formigal
* La llegenda de l'aqüeducte
* La llegenda de l'algodó
* La Mansaborá
* La Maruxaina
* La Princesa Yaiza
* La processó de les rates
* La Roldana
* La granota Tiddalick
* Els homes de Molsa
* Los Ratones Coloraos
* Marieta i el gegant Silbán
* Medina Azahara
* Ojáncano
* Olentzero
* Papamoscas
* Rodrigo i el palau encantat
* Sigurd i el tresor de Formentera
* Sofonisba i Lavinia

### Altres

* Cartons de Goya
* Les Falles
* Motí d'Esquilache
* Museu del Prado
* El Quixot
* Rosca de Reis

## Referències

* ↑ «‘Los Lunnis' regresan a la tele para contar la historia de España». El País, 02-12-2016.
* ↑ «Los Lunnis vuelven a TVE». Diari ABC, 03-12-2016.
* ↑ «'Los Lunnis' vuelven a Clan con historias y leyendas tradicionales». El Periódico, 02-12-2016.
* ↑ «Lunnis de Leyenda: El formato de los vídeos musicales llega a la gran pantalla». Fotogramas, 08-05-2018.
# Luis Alberto Restrepo

Luis Alberto Restrepo (Medellín, 9 de maig de 1956) és un productor i director de cinema i televisió colombià, reconegut per destacar a La pasión de Gabriel i La primera noche. És productor i director de sèries i telenovel·les de Caracol Televisión. El 2019 va dirigir el seu darrer llargmetratge Amigo de nadie.

## Filmografia
### Televisió

* La nocturna (2017)
* Cuando vivas conmigo (2016)
* Las hermanitas Calle (2016)
* Esmeraldas (2015)
* 5 viudas sueltas (2013)
* La selección (2012)
* La Bruja (2011)
* El Cartel (2010)
* Las muñecas de la mafia (2009)
* ¿Quién amará a María? (2008)
* Sin tetas no hay paraíso (2007)
* La saga, negocio de familia (2004)
* La costeña y el cachaco (2003)
* La dama del pantano (1999)
* Me llaman Lolita (1998)
* La mujer del presidente (1997)
* Sabor a limón (1996)

### Cinema

* Amigo de nadie (2019)
* La pasión de Gabriel (2008)
* La primera noche (2003)
* Taxi (1993)

## Premis i nominacions
### Premis India Catalina

| Any | Categoria | Telenovel·la o Sèrie | Resultat |
| 2020 | Millor director de telenovel·la o sèrie | Bolívar | Guanyador |
| 2016 | Millor director de telenovel·la o sèrie | Las hermanitas Calle | Guanyador |
| 2014 | Millor director de telenovel·la o sèrie | La selección | Guanyador |
| 2014 | Millor director de telenovel·la o sèrie | 5 viudas sueltas | Nominat |
| 2012 | Millor director de telenovel·la o sèrie | La bruja | Nominat |
| 2010 | Millor director de telenovel·la o sèrie | Las muñecas de la mafia | Nominat |
| 2009 | Millor director de telenovel·la o sèrie | El cartel | Guanyador |
| 2007 | Millor director de telenovel·la o sèrie | Sin tetas no hay paraíso | Guanyador |
| 1996 | Millor director de telenovel·la o sèrie | Pecado santo | Nominat |

### Premis Tv y Novelas

| Any | Categoria | Telenovel·la o Sèrie | Resultat |
| 2016 | Millor director | Las hermanitas Calle | Guanyador |
| 2014 | Millor director | La selección | Nominat |
| 2010 | Millor director | Las muñecas de la mafia | Nominat |
| 2009 | Millor director | El Cartel | Nominat |
| 2007 | Millor director | Sin tetas no hay paraíso | Nominat |
| 2004 | Millor director | La costeña y el cachaco | Nominat |
| 2000 | Millor director | Me llaman Lolita | Nominat |

## Referències

* ↑ «Datos que debes conocer del director Luis Alberto Restrepo». Caracol Televisión. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ Castañeda, Ronald. «¿Qué hay detrás de este Amigo de nadie?». El Colombiano, 06-11-2019. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ López, Laura. «"Mucho de la crisis que vivimos tiene que ver con nuestra forma de ser": Luis Alberto Restrepo». Publimetro Colombia. [Consulta: 18 abril 2020].

## Enllaços externs

* Fitx a Colarte
* Fitxa a Proimaganes
* Trajectòriaa de Luis Alberto Restrepo
# Lluís Jofre i Roca

Lluís Jofre i Roca (Canet de Mar, 18 de març del 1956) és doctor enginyer de Telecomunicació per la Universitat Politècnica de Catalunya (1982) i catedràtic de Teoria del Senyal i Comunicacions a l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria de Telecomunicació de Barcelona (1989). És secretari d'Universitats i Recerca del Govern de la Generalitat des del novembre de 2015.
Des del gener del 2011, ha ocupat el càrrec de director general d'Universitats. Anteriorment, ja havia estat vinculat amb la política en l'àmbit d'universitats i recerca, ja que, entre d'altres, ha estat director del Pla Estratègic per a la Societat de la Informació a Catalunya (1998-2000), director de la Fundació Catalana per a la Recerca (2002-04) i del programa EnginyCAT, de promoció de les enginyeries de la Generalitat de Catalunya (2008-11).
També ha estat professor visitant a l'Escola Superior d'Electricitat de París (1981-1982), a l'Institut de Tecnologia de Geòrgia d'Atlanta (1986-1987) i a la Universitat de Califòrnia a Irvine (2000-2001). És membre de la Secció de Ciències i Tecnologia de l'Institut d'Estudis Catalans, Medalla Narcís Monturiol 2009 de la Generalitat de Catalunya a la Recerca i Fellow 2011 de l'Institute of Electrical and Electronic Engineering (IEEE).

## Referències

* 1 2 3 «Lluís Jofre pren el relleu d'Antoni Castellà al capdavant de la Secretaria d'Universitats i Recerca». premsa.gencat. Gencat. [Consulta: 7 novembre 2015].