OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ryan Mendes

Ryan Isaac Mendes da Graça (8 de gener de 1990, Mindelo, São Vicente) és un futbolista que juga d'extrem de Cap Verd, actualment a les files del Nottingham Forest.

## Carrera

Mendes va començar la seva carrera al Batuque FC i el 2008 va ser venut a Le Havre AC, amb qui va jugar per primera vegada a la Ligue 1 el 13 de maig de 2009 contra TAN Sant-Étienne.
Va ser seguit per l'observador Steve Walsh del Leicester City, però finalment va signar Riyad Mahrez en comptes d'ell.
El 4 de setembre de 2015, va ser cedit al Nottingham Forest. El 24 de setembre de 2015 va marcar el seu primer gol pel club en un 1–1 contra el Huddersfield Town.
És també membre de l'equip nacional sub 21 de Cap Verd i ha jugat anteriorment amb la selecció sub 16 en un Torneig Internacional a Gonfreville-L'Orcher.

## Referències

* ↑ «Mendes, le but de sa vie». Arxivat de l'original el 2012-09-06. [Consulta: 18 juliol 2016].
* ↑ «Ryan Mendes Da Graca» (en alemany). fussballdaten.de. [Consulta: 26 maig 2011].
* ↑ «Leicester City star Riyad Mahrez not target of original scouting mission says head of recruitment». Leicester Mercury, 22-10-2015. Arxivat de l'original el 24 d’octubre 2015. [Consulta: 26 abril 2016].
* ↑ «Nelson Oliveira and Ryan Mendes join Nottingham Forest on loan». BBC Sport, 04-09-2015 [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ «Huddersfield 1–1 Nottm Forest». BBC Sport, 24-09-2015 [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ Criolosports.com: Ryan Mendes estreia-se no Le Havre
# Rússkaia Beriózovka

Rússkaia Beriózovka - Русская Берёзовка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2021 tenia 284 habitants. Pertany al districte (raion) de Rakítnoie.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования муниципального района "Ракитянский район" Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Aleksandrovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 9 gener 2022].
# Robert Ludlum

Robert Ludlum (Nova York, 25 de maig de 1927 - Naples, Florida, 12 de març de 2001) va ser un novel·lista supervendes, autor d'obres de suspens com per exemple les dedicades a Jason Bourne. Va vendre més de 100 milions de llibres en trenta llengües diferents. La seva trama sol girar al voltant d'un heroi al marge del sistema, tot i que sovint involucrat amb la CIA o altres entitats similars, que descobreix una conspiració i ha de fer-li front enmig d'escenes d'acció. A part de la saga Bourne, destaquen els llibres The Chancellor Manuscript, The Matarese Circle i The Sigma Protocol. S'ha portat la seva obra al cinema en diverses ocasions.

## Referències

* ↑ «Ludlum's literary odyssey» (en anglès). BBC, 13-03-2001.
# Rúske (Crimea)

Rúske (en ucraïnès: Руське) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 173 habitants. Pertany al districte de Bilogorsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Rowman & Littlefield

Rowman & Littlefield Publishing Group és una editorial independent dels Estats Units fundada el 1949. Publica obres acadèmiques i llibres per a un públic general sota diversos segells. Així mateix, és propietària de National Book Network, una empresa de distribució de llibres amb seu a Lanham (Maryland). Té la seva configuració actual des del 1988, quan University Press of America adquirí Rowman & Littlefield i en feu servir el nom per a l'empresa matriu.

## Referències

* ↑ Mahoney, E. «The business of books: Boulder office of Rowman & Littlefield takes academic scholarship to the next level» (en anglès). Daily Camera, 29 desembre 2016. [Consulta: 5 març 2021].
# Observacions a La Branca Daurada de Frazer

Les Observacions a la Branca Daurada de Frazer és un volum extret de les anotacions del filòsof vienès Ludwig Wittgenstein en el qual s'exposen reflexions sobre el llibre de James George Frazer titulat La Branca Daurada. Aquesta obra antropològica, que va causar tanta polèmica com va inspirar artistes, antropòlegs i el Zeitgeist de començaments de segle xx, és rebatuda segons les posicions epistemològiques i sobre la naturalesa del llenguatge que trobem en l'anomenat "segon Wittgenstein", el de les Investigacions Lògiques. El volum és fruit de la recopilació de Rush Rhees, i consisteix en dos grups d'anotacions en les quals el filòsof polemitza amb Frazer. El primer data de 1930 o 1931, mentre que la segona part del llibre prové de textos escrits entre 1936 i 1948. Es va publicar originalment sota el títol alemany de Bemerkungen über Frazers The Golden Bough a la revista Synthese, vol. XVII, el 1967.

## Sobre la màgia

En aquest volum Wittgenstein es distancia de les posicions antropològiques de Frazer i l'escola funcionalista per exposar les seves pròpies nocions sobre la naturalesa del coneixement. Una de les preocupacions principals de Wittgenstein és la idea de figura, i la relació que manté el jo amb una figura determinada. En aquest cas, el ritual màgic. El fet que un ritual "primitiu" sigui exposat i sistematitzat de manera que pugui ser comprès per a un europeu educat de començaments de segle XX no vol dir que s'hagi aprofundit en el significat d'aquest ritu. La màgia, per a Frazer, consisteix en l'evocació d'una creença equivocada convertida en tradició i que al seu torn explica el començament. Per a Wittgenstein, el sistema de la màgia i la religió no són sinó un més dels jocs de llenguatge que l'home ha creat. En aquest joc de llenguatge no són importants les nocions de veritat o falsedat, sinó la possibilitat expressiva i el simbolisme d'uns actes determinats.

## Vegeu també

* Lucien Lévy-Bruhl

## Referències bibliogràfiques

* ↑ Ludwig Wittgenstein, Observaciones a La Rama Dorada de Frazer, Tecnos, Madrid, 2008; p. 45-48
* ↑ Ludwig Wittgenstein, Observaciones a La Rama Dorada de Frazer, Tecnos, Madrid, 2008; p. 6
* ↑ Ludwig Wittgenstein, Observaciones a La Rama Dorada de Frazer, Tecnos, Madrid, 2008; p. 25

## Enllaços externs

* Wittgenstein: la posibilidad del juego narrativo. Article de Domingo Cia Lamana. Arxivat 2010-06-18 a Wayback Machine.
# Sadi Irmak

Mahmut Sadi Irmak (1904, Seydişehir –; 11 de novembre, de 1990 a Istanbul) fou un metge turc especialista en fisiologia, acadèmic, polític i antic Primer Ministre de Turquia.

## Biografia

Va néixer a la ciutat de Seydişehir, a Konya, Imperi Otomà, el 1904. Es convertí en professor de biologia després d'acabar el col·legi a Konya. Tanmateix, deixà la seva feina el mateix any i assistí a la Facultat de Dret de la Universitat d'Istanbul. El 1925, se n'anà a Alemanya amb una beca per a estudiar biologia i medicina. Es graduà en medicina a la Universitat Humboldt de Berlín el 1929. Després de completar el seu estudis, Sadi Irmak treballà com a metge assistent en hospitals a Hagen i Düsseldorf, Alemanya.
Retornat a Turquia, treballà com metge governamental i professor de biologia. El 1932 es convertí en professor a l'Escola de Medicina de la Universitat d'Istanbul, i el 1939, fou promogut a professor titular de fisiologia.

## Carrera política

Sadi Irmak entrà en política el 1943 com a diputat per Konya. Entre el 7 de juny de 1945 i el 5 d'agost de 1946, exercí com a ministre de treball al gabinet de Şükrü Saracoğlu. Retornà a la facultat tanmateix el 1950, per impartir classes, primer a Múnic, Alemanya i després a Istanbul una altra vegada. El 1974, va entrar al Senat. El mateix any, Sadi Irmak rebé l'encàrrec del President Fahri Korutürk de formar el 38è gabinet. El seu govern interí es perllongà des del 17 de novembre de 1974 fins a la seva dimissió el 31 de març de 1975 a causa d'una moció de censura en el parlament. Després del cop militar del 12 de setembre, de 1980 fou elegit per a l'Assemblea Consultiva. Exercí de portaveu des del 27 d'octubre de 1981 fins al 4 de desembre de 1983.
Sadi Irmak morí l'11 de novembre de 1990 a Istanbul. Deixà vídua i dos fills. La seva filla, la prof. Yakut Irmak Özden, va ser directora de l'Institut per als Reformes d'Atatürk a la Universitat d'Istanbul.

## Enllaços externs

* Lloc web de la Gran Assemblea Nacional de Turquia Arxivat 2013-05-29 a Wayback Machine. (turc)
* Biografia de Sadi Irmak Arxivat 2006-09-05 a Wayback Machine. (turc)
# Sadhbh

En la mitologia irlandesa, Sadhbh o Sive va ser la mare d'Oisín amb Fionn mac Cumhail. És filla de Bodb Derg, rei del Síd de Munster, o pot derivar en part de Sadb ingen Chuinn, filla de Conn de les Cent Batalles.
La llegenda diu que Sadhbh va ser encantada de prendre la forma d'una daina per rebutjar l'amor de Fer Doirich, el fosc druida dels Homes de Dea (amb el significat de Tuatha Dé Danann). Va mantenir aquesta forma durant tres anys, fins que un servent del Druida Fosc es va apiadar d'ella i li va dir que si posava un peu al dún (fort o castell) de la Fianna d'Irlanda, el druida ja no tindria cap poder sobre ella. Després va viatjar directament a Almhuin (la casa de Fionn) i en Fionn la va trobar mentre anava a caçar. Com que Sadhbh era una humana en forma animal, els gossos de Fionn, Bran i Sceolan, no la van fer mal, ja que ells també havien estat transformats de la seva forma humana original. Al seu retorn a Almhuin, Sadhbh va tornar a ser una bella noia i aviat ella i Fionn es van casar. La Fionn l'estimava tant que va abandonar la caça i tots els altres plaers excepte ella, i ràpidament es va quedar embarassada.
Va ser mentre Fionn estava lluitant contra els víkings que Sadhbh li va ser pres. Una imatge falsa de Fionn i de Bran i Sceolan va aparèixer fora del dún i Sadhbh va córrer cap al seu marit, sense ser conscient del perill que li suposaria. Tan bon punt va arribar la imatge falsa va canviar i va revelar la Fear Doirche, que va treure una vareta feta d'avellaners i la va colpejar, així es va convertir en un cérvol una vegada més.
Fionn va passar set anys buscant Sadhbh, però no va tenir èxit. Al final d'aquests set llargs anys, un nen salvatge va ser trobat al bosc mentre la Fianna caçava. Immediatament, Fionn va reconèixer a la cara del nen alguns dels trets de Sadhbh i es va adonar que estava mirant el seu fill. Es deia Oisín i amb el temps es va fer tan famós com el seu pare en la mitologia irlandesa.

## Referències

* ↑ Ingeborg Clarus: Keltische Mythen. Der Mensch und seine Anderswelt. Walter Verlag 1991, ppb-Ausgabe Patmos Verlag, Düsseldorf, 2000, 2. Auflage, ISBN 3-491-69109-5, S. 209 f.
* ↑ Lady Gregory's Complete Irish mythology
* ↑ Irish Folktale; Oisín's Mother
# Robert Masih Nahar

Robert Masih Nahar (Gurdaspur, Panjab, 5 de setembre de 1974) és un polític català d'origen indi, senador al Senat d'Espanya.
És llicenciat en ciències químiques i parla sis idiomes: català, anglès, castellà, hindi, italià i panjabi. Arribat a Barcelona el 2005, és fundador del Catalunya Cricket Club, de la Unió Esportiva Catalana de Clubs de Criquet i de la Federació Catalana de Criquet. És jugador, promotor d'aquest esport i el representant del criquet català al comitè internacional.
Treballa en temes relacionats amb la immigració i la integració i, de fet, forma part de la sectorial de Ciutadania i Migracions del partit. Ha organitzat esdeveniments culturals i esportius juntament amb l'ambaixada de l'Índia i té una àmplia experiència en gestió i administració d'entitats esportives i culturals. Promotor i fundador del Centre Cultural de l'Índia a Barcelona.
L'any 2017 substituí a l'exjutge Santiago Vidal com a senador per ERC.

## Referències

* 1 2 «Robert Masih Nahar». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Marín, Hector «El senador 'independentista' que vino de la India» (en castellà). El Mundo, 13-02-2017 [Consulta: 3 agost 2017].
* ↑ centre cultural de l'india a Barcelona
* ↑ Fitxa del Senat
# Samayapuram

Samayapuram és un poble del districte de Trichinopoly (Tiruchirappalli) a Tamil Nadu a uns 10 km de Tiruchirappalli i unida a la població de Kannanur situada a la part sud. El 1752 quan l'exèrcit francès sota Law es retirava al sud del Kaveri cap a l'illa de Srirangam, el major Lawrence, a proposta de Robert Clive, va decidir dividir el seu exèrcit en dues parts i enviar una al nord de Trichinopoly, per interceptar possibles reforços que s'enviessin des de Pondicherry. Clive va rebre el comandament i a l'abril va ocupar Samayapuram, i van acampar a uns temples, mentre els marathes i les forces de Tanjore acampaven a l'exterior. Dupleix va enviar un destacament des de Pondicherry manat per D'Auteuil que va arribar a Uttattur el dia 14 d'abril; per interceptar-lo Clive va avançar des de Samayapuram cap a Uttattur, on era D'Auteuil, però va haver de tornar a la seva posició inicial. Law, que ara era a Srirangam, es va assabentar de la sortida de Clive de Samayapuram, però no que tornava, i va decidir sorprendre la zona i tallar el camí dels anglesos; va enviar 80 soldats europeus (entre els quals uns 40 desertors anglesos) i 200 sipais però es va trobar amb Clive i en la batalla que va seguir els francesos es van acabar rendint.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Ochotona himalayana

Ochotona himalayana és una espècie de pica de la família dels ocotònids que viu a la Xina i, possiblement també, al Nepal.

## Referències

* Lagomorph Specialist Group 1996. Ochotona himalayana. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a data 9 de maig del 2008.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Ruvo di Puglia

Ruvo di Puglia (Rèuve en el dialecte local) és un municipi italià, situat a la regió de la Pulla i a la Ciutat metropolitana de Bari. El 2022 tenia una població estimada de 24.465 habitants.

## Referències

* ↑ «Puglia (Italy): Provinces and Communes» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 4 febrer 2023].
# Rochester (Nova York)

Rochester és una ciutat ubicada al Comtat de Monroe a Nova York, Estats Units d'Amèrica, de 219.773 habitants segons el cens de l'any 2000 i amb una densitat de 2.368,3 per km². Rochester és la tercera ciutat més poblada de l'estat i la 99a ciutat més poblada del país. Es troba al sud del Llac Ontario, a uns 540 quilòmetres per carretera de Nova York, i a uns 360 de la capital de l'estat, Albany. L'actual alcalde és Robert Duffy.

## Vila del llibre

Rochester és una vila del llibre des de l'any 2009. De la mà de la "Rochester Area Booksellers Association" (RABA), és un grup format per botigues independents de llibres i manuscrits a Rochester i els seus voltants. El propòsit de RABA sempre ha estat preservar la comunitat de llibres local i proporcionar llibres de qualitat als lectors i col·leccionistes de la zona.

## Ciutats agermanades

* Rennes, França
* Würzburg, Alemanya
* Caltanissetta, Itàlia
* Rehobot, Israel
* Cracòvia, Polònia
* Bamako, Mali
* Waterford, República d'Irlanda
* Nóvgorod, Rússia
* Hamamatsu, Japó
* San Felipe de Puerto Plata, República Dominicana
* Xianyang, Xina
* Katmandú, Nepal

## Persones notables

* Lee-Hom Wang. Cantant, músic i productor musical.
* Hank D'Amico (1915-1965) clarinetista de jazz.
* Helen Mirra (1970), artista conceptual.
* John Ashbery (1927 - 2017) poeta

## Referències

* ↑ «Rochester Area Bookselers Association» (en anglès). [Consulta: 2 gener 2020].

## Enllaços externs

* Ciutat de Rochester (anglès)
# Rochester International Classic 1997

La Rochester International Classic 1997 fou la 9a i última edició de la Rochester International Classic, antigament anomenada Wincanton Classic i més tard Leeds International Classic. La cursa es disputà el 17 d'agost de 1997, sent el vencedor final l'italià Andrea Tafi, que s'imposà en la meta de Rochester.
Va ser la setena cursa de la Copa del Món de ciclisme de 1997.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Andrea Tafi | Mapei-GB | 6h 07' 42" |
| 2 | Andrea Ferrigato | Roslotto-ZG Mobili | + 43" |
| 3 | Gianluca Bortolami | Festina-Lotus | m. t. |
| 4 | Stéphane Heulot | La Française des Jeux | m. t. |
| 5 | Andrea Vatteroni | Scrigno-Gaerne | m. t. |
| 6 | Maximilian Sciandri | La Française des Jeux | + 49" |
| 7 | Roberto Petito | Saeco-Estro | + 55" |
| 8 | Daniele Nardello | Mapei-GB | m. t. |
| 9 | Oleksandr Gontxenkov | Roslotto-ZG Mobili | m. t. |
| 10 | Alberto Elli | Casino | m. t. |

## Referències

* ↑ «Tafi ganó la Clásica de Rochester, de marcado color italiano». , 18-08-1997 [Consulta: 11 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a cyclingfever.com
# Henri Delannoy

Henri Auguste Delannoy (1833-1915) va ser un militar i matemàtic aficionat francès, conegut pels nombres de Delannoy.

## Vida i Obra

Tot i haver nascut a Bourbonne-les-Bains on estava destinat el seu pare com a administrador militar, Delannoy a créixer i estudiar a Guéret. Va fer el batxillerat al Lycée de Bourges i durant un any va preparar el seu ingrés a les grans escoles al Colège Sainte-Barbe. El 1853 ingressa a l'École Polytechnique en la que es gradua el 1855.
A partir de 1855 fa la seva carrera militar, estudiant a l'Escola d'Artilleria de Metz i començant com a sotstinent fins a arribar a sotsintendent de primera classe (1882), estant destinat en diverses ciutats de França i participant en les campanyes d'Itàlia (1859), d'Argèlia (1866-1869) i a la guerra francoprussiana (1870-1871). El 1888 sol·licita la seva baixa que li és concedida l'any següent.
A partir de 1881 comença la seva activitat matemàtica, estant en contacte amb diversos matemàtics, sobre tot amb Édouard Lucas, de qui serà editor de les obres de forma pòstuma.. Els seus treballs es publiquen als comptes rendus de la Societat Matemàtica de França i de l'Associació Francesa pel Progrès de la Ciència. El seu primer treball rellevant es va publicar el 1886: Emploi de l'échiquier pour la solution de problèmes arithmétiques (Utilització de l'escaquer per resoldre problemes aritmètics).
Com a membre i president (1896-1915) de la Société d'Archéologie et des Sciences Naturelles de la Creuse, Dalannoy també va publicar alguns treballs històrics, sobre tot d'història monàstica.

## Referències

* ↑ Dziemiańczuk, 2014, p. 765.
* ↑ Schwer i Autebert, 2006, p. 9.
* ↑ Schwer i Autebert, 2006, p. 10.
* ↑ Autebert, Décaillot i Schwer, 2003, p. 52.
* ↑ Schwer i Autebert, 2006, p. 11-12.
* ↑ Schwer i Autebert, 2006, p. 14.
* ↑ Autebert, Décaillot i Schwer, 2003, p. 59.
* ↑ Banderier i Schwer, 2005, p. 44-45.
* ↑ Schwer i Autebert, 2006, p. 19-21.

## Bibliografia

* Autebert, Jean Michel; Décaillot, Anne Marie; Schwer, Sylviane «Henri-Auguste Delannoy et la publication des œuvres posthumes d'Edouard Lucas» (en (francès)). Gazette des Mathématiciens, Num. 95, 2003, pàg. 51-62. ISSN: 0224-8999.
* Banderier, Cyril; Schwer, Sylviane «Why Delannoy numbers?» (en (anglès)). Journal of Statistical Planning and Inference, Vol. 135, Num. 1, 2005, pàg. 40-54. DOI: 10.1016/j.jspi.2005.02.004. ISSN: 0378-3758.
* Dziemiańczuk, M. «Generalizing Delannoy numbers via counting weighted lattice paths». A: Integers (en (anglès)). De Gruyter, 2014, p. 764-796. ISBN 978-3-11-029811-6.
* Schwer, Sylviane; Autebert, Jean Michel «Henri Auguste Delannoy. Une biographie» (en (francès)). Mathématiques et Sciences Humaines, Vol. 174, 2006, pàg. 5-52.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Henri Delannoy» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Weisstein, Eric W. «Delannoy Number». MathWorld. [Consulta: 4 juny 2017].
# Soiuz 27

Soiuz 27 (rus: Союз 27, Unió 27) va ser un vol espacial tripulat de la Unió Soviètica en 1978 que va volar a l'estació espacial Saliut 6, durant la missió EP-1. Va ser el tercer vol espacial tripulat a l'estació, i el segon acoblament amb èxit. Un cop acoblat, va marcar el primer cop que tres naus espacials eren acoblades juntes.
La funció principal de la missió EP-1 era intercanviar la nau Soiuz amb la tripulació que estava en òrbita, en fer-ho, alliberaven un port d'acoblament per a una pròxima cisterna de subministrament. Els cosmonautes Vladímir Djanibékov i Oleg Màkarov van tornar a la Terra en la nau espacial Soiuz 26 després d'estar cinc dies a l'estació.

## Tripulació

| Posició | Cosmonauta de llançament | Cosmonauta d'aterratge |
| Comandant | Vladímir Djanibékov EP-1 Primer vol espacial | Iuri Romanenko EO-1 Primer vol espacial |
| Enginyer de vol | Oleg Màkarov EP-1 Tercer vol espacial | Gueorgui Gretxko EO-1 Segon vol espacial |

### Tripulació de reserva

| Posició | Cosmonauta | Cosmonauta |
| Comandant | Vladímir Kovaliónok | Vladímir Kovaliónok |
| Enginyer de vol | Aleksandr Ivantxénkov | Aleksandr Ivantxénkov |
| Les tripulacions de llançament i aterratge tenien els mateixos reserves |||

## Paràmetres de la missió

* Massa: 6800 kg
* Perigeu: 198,9 km
* Apogeu: 253,8 km
* Inclinació: 51,65°
* Període: 88,73 minuts

## Enllaços externs

* http://www.astronautix.com/flights/soyuz27.htm
* http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-27.htm
* http://www.terra.es/personal/heimdall/eng/soyuz27.htm Arxivat 2004-07-04 a Wayback Machine.
* http://www.zarya.info/Diaries/Salyut6/Occupation1.htm Arxivat 2007-07-23 a Wayback Machine.
* http://books.nap.edu/books/0309085489/html/index.html

## Referències

* ↑ L'informe de la missió és disponible aquí: http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-27.htm
# Whitefield (Nou Hampshire)

Whitefield és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 2.038 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Whitefield tenia 2.038 habitants, 819 habitatges, i 547 famílies. La densitat de població era de 23 habitants per km².
Dels 819 habitatges en un 32% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,2% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 33,2% no eren unitats familiars. En el 27,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.583$ i la renda mediana per família de 41.528$. Els homes tenien una renda mediana de 29.293$ mentre que les dones 21.378$. La renda per capita de la població era de 17.070$. Entorn del 6,1% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Whitefield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Whitefield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Watsonia fulgens

Watsonia fulgens és una planta de la família de les Iridaceae, que creix en les regions de Sud-àfrica. El gènere Watsonia va ser descrit en el 1752 per Philip Miller del Chelsea Physic Garden.

## Referències

* ↑ «Watsonia fulgens a EOL» (en anglès). [Consulta: 11 desembre 2014].
* ↑ «Watsonia fulgens a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 11 desembre 2014].