OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Céaux

Céaux és un municipi francès al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2021 tenia 412 habitants. Al nord limita amb l'ample estuari del Sélune que desemboca via la badia de Saint-Michel al canal de la Mànega. És un municipi agricola i de turisme rural. Moltes cases tenen pisos turístics i habitacions de lloguer, per servir sobretot la gent que visita el Mont Saint-Michel.

## Demografia

El 2007 encara tenia 431 habitants en 166 famílies de les quals 52 eren unipersonals. Hi havia 227 habitatges, 176 habitatges principals, 19 segones residències i 31 estaven desocupats.

## Economia

El 2009 a Céaux hi havia 174 unitats fiscals que integraven 453 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.505 €. Té una escola elemental.
Dels 26 establiments que hi havia el 2007, hi havia una empresa alimentària, 5 empreses de construcció, 7 empreses de comerç i reparació d'automòbils, una empresa de transport, 7 empreses d'hostatgeria i restauració, una empresa financera, una empresa immobiliària i 3 empreses de serveis.
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una fleca.
L'any 2000 hi havia 19 explotacions agrícoles que conreaven un total de 605 hectàrees.

## Referències

* ↑ Germaine, Marie-Anne. «Embouchure de la Sélune (Ceaux) – Cliché n°24C» (en francès). Master Gestion de l’Eau et Développement Local (Université Nanterre Paris Ouest La Défense), Data incorrecta. [Consulta: 3 juny 2024].
* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Resclosa de Pumanyà

La Resclosa de Pumanyà és un embassament frustrat que pertany al torrent del Sot de Pumanyà, creat per una petita presa d'obra, situada en el terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Fou construïda al segle xx per tal de dur aigua a la Pedrera de Coll Girant i, sobretot, als planters de l'esquerra de la Golarda, al Camp del Collet. Fou construïda la presa i els sobreeixidors, però no s'acabà mai del tot, ni va entrar mai en funcionament. Havia d'aprofitar tot el Sot de Pumanyà.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Antonieta Augusta d'Aldenburg

Antonieta Augusta d'Aldenburg (4 d'agost de 1660 - 14 de juliol de 1701) fou una adinerada noble alemanya, filla d'Antoni I d'Aldenbug (1633-1680) i d'Augusta Joana de Sayn-Wittgenstein (1638-1669).
El 16 d'agost de 1677 es va casar amb Ulric Frederic Gyldenlove (1638-1704), fill il·legítim del rei Frederic III de Dinamarca, un príncep molt ric del nord d'Anglaterra, i de la seva amistançada Margarida Pape (1620-1683. A causa d'aquest matrimoni van sumar una gran fortuna. Va viure en una gran casa residencial que tenia el més espectacular i modern jardí del seu temps de Noruega, que es coneix com el jardí de Laurvigen, finalitzat el 1680.
D'aquest matrimoni en nasqueren:
* Ulric Frederic, nascut mort el 1678.
* Cristià Antoni, nascut i mort el 1679.
* Frederic Cristià (1681-1696).
* Carlota Amàlia (1682-1699), casada amb Cristià de Gyldenlove-Samsoe (1674-1703).
* Ulrica Augusta, nascuda i morta el 1684.
* Ulrica Antonieta (1686-1755), casada amb Carles d'Ahlefedt (1670-1722).
* Cristiana Augista (1687-1689).
* Ferran Antoni (1688-1754), casat primer amb Mette Caterina d'Ahlefeldt (1686-1712), i després amb Ulrica Elionor de Reventlow (1690-1754).
* Margarida Cristiana (1694-1761), casada amb Jordi II de Leiningen-Westerburg (1666-1726).
* Sofia Hedwig, nascuda i morta el 1696.

## Referències

* 1 2 Boeskov, Signe; Finch, Jonathan; Frausing, Mikael. Estate Landscapes in Northern Europe (en anglès). Aarhus Universitetsforlag, 2019-07-01, p. 249. ISBN 978-87-7184-899-1.
* ↑ Pedersen, Tord; Thorson, Odd W. Drammen: en norsk østlandsbys utviklingshistorie (en noruec). Drammen kommune, 1961, p. 319.

## Enllaços externs

* http://awt.ancestrylibrary.com
# Premi Crims de Tinta

El Premi Crims de Tinta és un premi literari que s'atorga anualment des de 2008 a les novel·les de gènere negre, policíac o d'intriga escrites originalment en català. Va ser instituït l'any 2008 pel Departament d'Interior de la Generalitat de Catalunya, tot coincidint amb els objectius següents:
* commemorar els 25 anys de la Llei de creació del cos de Mossos d'Esquadra;
* celebrar la culminació del seu desplegament territorial;
* fomentar la creativitat literària en llengua catalana en aquells gèneres que tracten de temàtiques relacionades amb els àmbits competencials del Departament;
* aprofundir en la integració social dels fets policials, i apropar la cultura i la policia.
Actualment el premi l'organitza BCNegra en col·laboració amb RBA-La Magrana, i la dotació econòmica del guanyador o guanyadora és de 5.000 euros.

## Llista de premiats

| Edició | Any | Obra guanyadora | Autor |
| 1a | 2008 | La mala dona | Marc Pastor |
| 2a | 2009 | Negres tempestes | Teresa Solana |
| 3a | 2010 | La solitud de Patrícia | Carles Quílez |
| 4a | 2011 | Quan la nit mata el dia | Agustí Vehí |
| 5a | 2012 | Societat negra | Andreu Martín |
| | 2013 | | |
| | 2014 | | |
| 6a | 2015 | Puta pasta | Emili Bayo |
| 7a | 2016 | Tota la veritat | Núria Cadenes |
| 8a | 2017 | Temps de rates | Marc Moreno |
| 9a | 2018 | Wad-Ras | Joan Miquel Capell |
| 10a | 2019 | Purgatori | David Marín |

## Referències

* ↑ «Crims de tinta». [Consulta: 27 març 2017].
* ↑ «Bases-Premi-Crims-de-Tinta-2015-2016». [Consulta: 27 març 2017].

## Enllaços externs

* (català) Bases del Premi Crims de Tinta
# Dècim Hateri Agripa

Dècim Hateri Agripa (en llatí Decimus Haterius Agrippa) va ser un magistrat romà del segle i. Era fill de l'orador Quint Hateri.
Era amic molt proper de Germànic Cèsar. Va exercir diverses magistratures: tribú de la plebs l'any 15, pretor l'any 17 i cònsol l'any 22. El seu caràcter moral era molt baix, i Tàcit als seus Annals diu que l'any 32 va preparar la destrucció de molts homes il·lustres (viris illustres). Va tenir un fill, Quint Hateri Antoní.

## Referències

* ↑ Tàcit. Annals I,77; II,51; III,49,52; VI,4
# Dràcula 72

Dracula 72 (Dracula A.D. 1972) és una pel·lícula britànica del director canadenc Alan Gibson, estrenada el 1972. Ha estat doblada al català. És la setena pel·lícula de la saga Dràcula dirigida per l'estudi Hammer Films. És precedida de la pel·lícula Les cicatrius de Dràcula i continua amb The Satanic Rites of Dracula. Aquest episodi marca una ruptura en la saga, Dràcula, que ressuscita en ple segle xx.

## Argument

Johnny Alucard, un jove dandi, porta la seva banda d'amics a una missa negra sense saber que ressuscitaran el mític vampir Dràcula. Els joves seran perseguits pel vampir que no té cap problema en adaptar-se al segle xx. És descendent d'Abraham Van Helsing, Lorrimer, i la seva filla, que perseguiran el vampir per posar-lo fora de combat.

## Repartiment

* Christopher Lee: Comte Dracula
* Peter Cushing: Abraham Van Helsing / Lorrimer Van Helsing
* Stephanie Beacham: Jessica Van Helsing
* Christopher Neame: Johnny Alucard
* Michael Coles: Inspector Murray

## Banda sonora

Excepcionalment, la banda musical de Dràcula 72 és confiada no a James Bernard, qui fins aquí s'encarregava de la majoria dels episodis, sinó a Michael Vickers que va afegir una tonalitat clarament més Pop a la seva partitura.

## Continuació

Alan Gibson portarà a la pantalla, l'any següent, l'última interpretació de Dràcula per Christopher Lee a compte de la Hammer: The Satanic Rites of Dracula (1973).

## Referències

* ↑ esadir.cat. Dràcula 72. esadir.cat.
* ↑ «Dracula a.d. 1972». The New York Times.
# Resolució 106 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 106 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 29 de març de 1955, després d'escoltar els informes del Cap de Gabinet de l'Organisme de les Nacions Unides per la Vigilància de la Treva a Palestina i representants d'Egipte i Israel. El Consell va assenyalar que la Comissió Mixta d'Armistici Egipte-Israel va determinar que va ser comès un "atac preestablert i planificat ordenat per les autoritats d'Israel" per forces regulars d'Israel contra elements de l'exèrcit egipci a la Franja de Gaza el 28 de febrer de 1955. El Consell va condemnar aquest atac com una violació de la Resolució 54 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, va demanar a Israel que adoptés totes les mesures necessàries per prevenir tal acció, va expressar la seva convicció que el manteniment dels Acords d'Armistici de 1949 estaven amenaçats per violacions deliberades i que no es faria cap progrés cap al retorn de la pau permanent a Palestina a menys que les parts complissin estrictament amb les seves obligacions.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a la 200 (1953 - 1965)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Apogon omanensis

Apogon omanensis és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oman.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Gon, O. 1995. Revision of the cardinalfish subgenus Lepidamia (Perciformes, Apogonidae, Apogon). Israel J. Zool. v. 41: 1-22.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Premi Commemoratiu Carl Sagan

El Premi Commemoratiu Carl Sagan és un premi atorgat conjuntament per l'American Astronautical Society i The Planetary Society a un individu o grup "que hagi demostrat lideratge en recerca o polítiques que promoguin l'exploració del Cosmos". El premi anual, presentat per primera vegada el 1997, va ser creat en honor de l'astrònom, astrobiòleg i divulgador de ciència estatunidenc Carl Sagan (1934–1996).

## Destinataris

* 1997 Bruce Murray
* 1998 Wesley Huntress
* 1999 Ed Stone
* 2000 Arnauld Nicogossian
* 2001 Edward Weiler
* 2002 California and Carnegie Planet Search Team
* 2003 Roald Sagdeev
* 2004 Steve Squyres and the Athena Team
* 2005 Michael Malin
* 2006 Scott Hubbard
* 2007 Maria Zuber
* 2008 Lennard A. Fisk
* 2009 Premi no ofert
* 2010 Premi no ofert
* 2011 Charles Elachi
* 2012 Riccardo Giacconi
* 2013 Eileen K. Stansbery
* 2014 William J. Borucki
* 2015 Frank Cepollina
* 2016 Alan Stern
* 2017 AURA “HST & Beyond” Committee

## Enllaços externs

* Premi Commemoratiu Carl Sagan
# Resolució 1603 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1603 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 3 de juny de 2005. Després de recordar resolucions anteriors sobre la situació a Costa d'Ivori, el Consell va prorrogar el mandat de l'Operació de les Nacions Unides a Costa d'Ivori (UNOCI) fins al 24 de juny de 2005.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va reafirmar el seu suport a l'acord de Linas-Marcoussis i la seva plena aplicació. Va encomiar a la Unió Africana, la Comunitat Econòmica dels Estats de l'Àfrica Occidental (ECOWAS) i les forces franceses pels seus esforços per promoure una solució pacífica a Costa d'Ivori, però va assenyalar els reptes existents a l'estabilitat del país i la seva amenaça a la pau i la seguretat internacionals a la regió.
Hi havia preocupació que algunes tropes de manteniment de la pau desplegades als països africans havien tingut una mala conducta.

### Actes

Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell exigia que tots els signants de l'acord de Pretòria l'mplementessin plenament, amenaçant amb sancions contra els que no el complien, tal com es descriu a la Resolució 1572 (2004). Es va elogiat el paper de l'ex president sud-africà Thabo Mbeki en els esforços de mediació.
El Consell es va mostrar satisfet que les parts de Costa d'Ivori havien acceptat celebrar eleccions presidencials a l'octubre de 2005 i exigien que les eleccions fossin lliures, justes i transparents. Es va demanar al Secretari General Kofi Annan que nomenés un Representant Especial per supervisar la realització d'aquestes eleccions.
La resolució també va ampliar el mandat de la UNOCI i el suport a les forces franceses fins al 24 de juny de 2005, i el secretari general va fer acords per augmentar la força de la UNOCI. Finalment, es va demanar al Secretari General, a la Unió Africana i a França que mantinguessin al Consell actualitzat sobre la situació a Costa d'Ivori.

## Referències

* ↑ «Security Council extends Côte d'Ivoire mission until 24 June, with intention to renew for further 7 months». United Nations, 03-06-2005.
* ↑ United Nations. United Nations Juridical Yearbook 2005. United Nations Publications, 2009, p. 153. ISBN 978-92-1-133664-1.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Primera Guerra Civil de Costa d'Ivori

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Edam-Volendam

* Per a altres significats, vegeu «Formatge edam».
Edam-Volendam és un municipi de la província d'Holanda Septentrional, al centre-oest dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 28.467 habitants repartits per una superfície de 24,78 km² (dels quals 8,49 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Zeevang, a l'oest amb Purmerend i al sud amb Waterland.

## Nuclis de població

Ciutats:
* Edam
Viles:
* Volendam
* Purmer
Parròquies:
* Blokgouw
* Katham
* Munnikeveld

## Enllaços externs

* www.edam-volendam.nl
# Djidjikhabl

Djidjikhabl - Джиджихабль (rus) - és un aül de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora meridional de l'embassament de Krasnodar, a la desembocadura del riu Marta, a 7 km al nord de Ponejukai i a 67 km al nord-oest de Maikop, la capital de la república.
Pertanyen a aquest municipi el khútor de Gorodskoi i els aüls de Kuntxukokhabl i Tauikhabl.
# Serrat Gros

«Serrat Gros» té aquests significats:
* Serrat Gros (Agramunt), serrat dels municipis d'Agramunt (Urgell) i Oliola (Noguera)
* Serrat Gros (Aramunt), serrat del poble d'Aramunt, pertanyent al municipi de Conca de Dalt (Pallars Jussà)
* Serrat Gros (Fígols i Alinyà), serrat del municipi de Fígols i Alinyà, a l'Alt Urgell)
* Serrat Gros (Hortoneda), serrat del poble d'Hortoneda, pertanyent al municipi de Conca de Dalt (Pallars Jussà)
* Serrat Gros (Llavorsí), serrat dels municipis de Llavorsí i Soriguera (Pallars Sobirà)
* Serrat Gros (Pessonada), serrat al municipi de Conca de Dalt (Pallars Jussà)
* Serrat Gros (Vilanova de l'Aguda), serrat del municipi de Vilanova de l'Aguda (Noguera)
# Resolució 1070 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1070 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 16 d'agost de 1996. Després de reafirmar les resolucions 1044 (1996) i 1054 (1996) en relació amb l'intent d'assassinat del president d'Egipte Hosni Mubàrak a la cimera de l'Organització de la Unitat Africana (OUA) a la capital d'Etiòpia Addis Abeba el 26 de juny de 1995 i les sancions posteriors, el Consell imposà sancions d'aviació al Govern del Sudan a causa del seu incompliment de les sol·licituds de l'OUA per extradir els sospitosos d'Etiòpia refugiats al país.
El Consell de Seguretat era alarmat amb l'intent d'assassinat del president Mubarak i va declarar que els responsables havien de ser jutjats. Segons l'Organització de la Unitat Africana (OUA), es tractava d'un atac contra l'estabilitat de tot el continent africà. També va afirmar que el Sudan no havia complert amb les sol·licituds de la OUA sobre la petició de l'OUA d'extradir els sospitosos a Etiòpia. El Consell estava decidit a eliminar el terrorisme internacional.
Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell de Seguretat va tornar a exigir que Sudan complís la sol·licitud de l'OUA. Es van observar les mesures adoptades per diversos estats per fer complir les disposicions de les resolucions anteriors i es va instar als altres que encara no havien respost que informessin al Secretari General Boutros Boutros-Ghali de les mesures que havien pres el més aviat possible.
Es va decidir que tots els països havien de prohibir als avions de Sudan o operats per Sudan Airways desembarcar, aterrar o sobrevolar el seu territori. Les sancions no tindrien efecte fins almenys noranta dies després de l'aprovació de la resolució actual. El 15 de novembre de 1996 es va demanar al Secretari General que informés si Sudan havia complert amb la sol·licitud de l'OUA.
La resolució 1070 va ser aprovada per 13 vots contra cap en contra, amb dues abstencions de la Xina i Rússia.

## Referències

* ↑ Dinšṭein, Yôrām. War, aggression and self-defence. 4th. Cambridge University Press, 2005, p. 302. ISBN 978-0-521-85080-3.
* ↑ Schweigman, David. The authority of the Security Council under Chapter VII of the UN Charter: legal limits and the role of the International Court of Justice. Martinus Nijhoff Publishers, 2001, p. 142. ISBN 978-90-411-1641-3.
* ↑ Columbus, Frank H. Politics and economics of Africa, Volume 1. Nova Publishers, 2000, p. 144. ISBN 978-1-56072-883-2.
* ↑ «U.N. Backs Air Embargo on Sudan». The Washington Post, 18-08-1996.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Associació de la Defensa Nacional

Associació de la Defensa Nacional ("Mudafa’ai Milliye Cemiyeti") fou una organització política turca i després turcman iraquiana fundada el 1908 dins l'Imperi Otomà i que després del 1918 va lluitar contra els ocupants anglesos i seguidament contra la monarquia iraquiana.
Els escriptors afiliats a l'organització publicaven articles al diari "Kewkeb El-Maarif".

## Referències

* Partits turcmans
# Piula d'esperons de Fülleborn

La piula d'esperons de Fülleborn (Macronyx fuelleborni) és un ocell de la família dels motacíl·lids (Motacillidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies i bosc miombo a Angola, excepte nord-oest, extrem nord de Namíbia, sud i sud-est de la República Democràtica del Congo, Zàmbia i sud-oest de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Piula d'esperons de Fülleborn». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Resolució 1601 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1601 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 de maig de 2005. Després de recordar les resolucions 1529 (2004), 1542 (2004) i 1576 (2004) sobre la situació a Haití, el Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Estabilització de les Nacions Unides a Haití (MINUSTAH) fins al 24 de juny de 2005.
El Consell va determinar que la situació al país era una amenaça per a la pau i la seguretat internacionals a la regió. Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va ampliar el mandat de la MINUSTAH, renovable per a altres períodes. També va acollir amb beneplàcit un informe del Secretari General Kofi Annan que va declarar que l'operació [ havia avançat cap a un entorn adequat per a la transició política, tot i que es mantenien els desafiaments.

## Referències

* ↑ «Security Council extends Haiti mission until 24 June, with further renewals planned». United Nations, 31-05-2005.
* ↑ United Nations. Report of the Security Council: 1 August 2004 – 31 July 2005. United Nations Publications, 2005, p. 12. ISBN 978-92-1-810216-4.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Cop d'estat de 2004 a Haití

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Shake Off the Dust... Arise

Shake Off the Dust... Arise és l'àlbum debut de Matisyahu i va ser publicat el 28 d'octubre del 2004 per JDub Records.

## Llista de cançons

* "Chop 'em Down" – 5:45
* "Tzama L'Chol Nafshi (Psalm – 63:2-3)" – 1:50
* "Got No Water" – 5:54
* "King Without a Crown" – 5:19
* "Interlude" – 0:54
* "Father in the Forest" – 4:59
* "Interlude" – 0:17
* "Aish Tamid" – 6:48
* "Short Nigun" – 1:46
* "Candle" – 6:22
* "Close My Eyes" – 4:55
* "Interlude" – 0:17
* "Exaltation" – 5:04
* "Refuge" – 4:25
* "Interlude" – 0:23
* "Warrior" – 7:23
* "Outro" – 2:15

## Personal

* Matisyahu Miller – veu
* Aaron Dugan – guitarra (cançons 3, 8 & 11)
* Josh Werner – baix, teclat, (cançons 10 & 14)
* Johan David – bateria (cançons 1, 3, 8, 10 & 11), percussió (cançó 4)
* Marlon "Moshe" Sobol – melòdica (cançons 3 & 8)
* Yerachmiel Altizio – guitarra (cançons 1, 4, 6 & 16)
* Alon Cohan – bateria (cançons 9 & 16), percussió (cançons 2, 3 & 13)
* Rea Mochiach – bateria (cançons 4 & 5)
* Tom Mochiach – guitarra (cançons 3, 4 & 10)
* Lior Rachmany – guitarra (cançó 13)
* Pieter Woudt – trompeta (cançons 1, 2, 3, 4, 9 & 16)
* Rabbi Wircberg – veu (cançons 5 & 15)
* Rabbi Goldberg – veu (cançó 17)

## Referències

* ↑ «shake off the dust... ARISE». matisyahuworld.com. Arxivat de l'original el 2010-10-15. [Consulta: 26 octubre 2010].
* ↑ «Matisyahu World - News & Press». matisyahuworld.com. Arxivat de l'original el 2010-10-26. [Consulta: 21 gener 2011].

## Enllaços externs

* Web de JDUB Records
* Lletres de Shake off the Dust... Arise
# Ivan Tomić

Ivan Tomić (en serbi: Иван Томић; nascut el 5 de gener de 1976) és un exfutbolista serbi, que ocupava la posició de migcampista.
Va començar a destacar al Partizan de Belgrad, fins que el 1998 fitxa per l'AS Roma italiana. No té reeixida al club romà i és cedit en tres ocasions, dues d'elles al Deportivo Alavés i l'altra al Rayo Vallecano. Amb els bascos va jugar la final de la Copa de la UEFA del 2001, que l'Alavés va perdre per 5 a 4 davant el Liverpool FC.
El 2004 retorna al Partizan, equip en el qual es retira el 2007, per a passar a l'equip tècnic dels de Belgrad.
Ha estat internacional amb la selecció iugoslava en cinc ocasions.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Musaranya grossa de Mindanao

La musaranya grossa de Mindanao (Crocidura grandis) és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae) que viu a les Filipines. Hi ha hagut una extensa desforestació a la regió on habita però encara no es coneixen les conseqüències que tindrà sobre aquesta espècie.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Kennerley, R. (2016). "Crocidura grandis (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]