OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fedre (filòsof)

Fedre (grec antic: Φαῖδρος, llatí: Phaedrus) va ser un filòsof epicuri amic de Ciceró, a qui va conèixer a Roma.
Es van retrobar durant l'estada de Ciceró a Atenes cap a l'any 80 aC, quan Fedre ja era gran i presidia l'escola epicúria, càrrec que va ocupar aproximadament fins al 70 aC en què el va succeir Patró. Ciceró elogia especialment els seus costums agradables. Fedre tenia un fill de nom Lisíades.
Va escriure dos tractats, segons Ciceró:
* Φαίδρου περισσω̂ν
* Ελλάδος
Ciceró va treure de la segona d'aquestes obres molt de material pel tractat De natura deorum, on aprofita l'explicació sobre l'epicureisme que fa Fedre, i a més, el relat que posa en boca de Gai Vel·lei, erudit de les doctrines dels filòsofs epicuris anteriors, és pràcticament una traducció del llibre de Fedre.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/239?rgn=full+text;view=image;q1=PhaedrusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 231. ]
# Deshidrogenació

Deshidrogenación en bioquímica es refereix a la pèrdua d'àtoms d'hidrogen (generalment un parell d'atoms) per part d'una molècula orgànica.
La pèrdua d'àtoms d'hidrogen és una oxidació donat que la molècula perd electrons i també protons. La majoria de les oxidacions de substrats durant el catabolisme es fan per deshidrogenació. La deshidrogenació és una reacció química clau per l'obtenció d'energia per part de la cèl·lula. En canvi la hidrogenació és el guany d'hidrogens dins una reacció de reducció.

## Paper dels coenzims

Les deshidrogenacions i hidrogenacions són portades a terme per un tipus d'enzims anomenats deshidrogenases. A aquests enzims els cal la col·laboració dels coenzims d'òxido-reducció; els principals són:
* FAD (FAD): FAD + 2H -→ FADH₂
* FMN (FMN): FMN + 2H -→ FMNH₂
* NAD (NAD$^+$): NAD$^+$ + 2H -→ NADH + H$^+$
* NADP (NADP$^+$): NADP$^+$ + 2H -→ NADPH + H$^+$
Donat que s'oxida un substrat (la molècula que perd electrons en forma de parells d'hidrogens) ha d'haver-hi un altre substrat que es redueixi (que accepti electrons); com que l'enzim no pot modificar-se durant la reacció, són aquests coenzims els acceptors d'electrons (i protons). En les reaccions bioquímiques, els hidrogens arrencats a un substrat van sempre a parar a algun d'aquests coenzims.
Observeu que del FAD i FMN accepten dos àtoms d'hidrogen complets (és a dir, dos electrons i dos protons), mentre que NAD$^+$ i NADP$^+$ accepten dos electrons i un protó, queda l'altre protó lliure al medi.

## Algunes deshidrogenases

* Alfa-cetoglutarat deshidrogenasa
* Glucosa-6-fosfat deshidrogenasa (G6FD)
* Glutamat deshidrogenasa
* Isocitrat deshidrogenasa
* Lactat deshidrogenasa
* Malat deshidrogenasa
* Oxoglutarat deshidrogenasa
* Piruvat deshidrogenasa
* Succinat deshidrogenasa

## Referències

* Lehninger, A. I., 1976. Curso breve de Bioquímica. Omega, Barcelona
* Stanier, R. Y. etal., 1977. Microbiología. Aguilar, Madrid, 932 pp.
# Manilva

Manilva és un municipi d'Andalusia, a la província de Màlaga. Limita amb Casares i amb la província de Cadis.
El paisatge predominant consisteix en petits pujols separats per rierols i valls amb una gran depressió calcària darrere del nucli de població coneguda com el Canuto de la Utrera. Es compon de tres nuclis principals de població: el nucli principal, Manilva, aproximadament 2 km terra endins; la vila costanera de San Luis de Sabinillas (coneguda com a Sabinillas), i la barriada de pescadors d'El Castillo de la Duquesa (coneguda com El Castillo), 1,75 km a l'oest seguint la línia de la costa. A part d'aquests nuclis, hi ha diverses promocions i urbanitzacions, com El Puerto de la Duquesa, que estan convertint el municipi en una petita ciutat costanera.
A l'est hi ha el municipi d'Estepona, tradicional port pesquer convertit en ciutat turística, i al nord, el de Casares, típic poble blanc andalús incrustat a la muntanya que ofereix un espectacular paisatge. Tota l'àrea està dominada pel Pico de los Reales, de 1.452 metres d'altura, des d'on es pot gaudir d'una excel·lent panoràmica de la zona.
# La Perxa

La Perxa és un poble del terme comunal de la Cabanassa, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
És en el sector occidental del terme de la Cabanassa, en el mateix Coll de la Perxa. Es troba, així, doncs, damunt de la partió d'aigües del Segre i de la Tet, límit natural entre la Cerdanya i el Conflent.
Actualment a la Perxa hi ha el nucli vell, ran de carretera general (N - 116), i una urbanització nova al nord-oest, anomenada Patau.
En aquest lloc hi haqué el priorat benedictí de Santa Maria de la Perxa, que posseïa hospital de peregrins.

## Etimologia

Joan Coromines, en el seu Onomasticon Cataloniae, explica el topònim Perxa a partir del mot llatí pertica (mena de biga tallada en el bosc), atès que el camí era marcat amb pals plantats en vertical per a guiar els viatgers.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «22 - La Cabanassa». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Coromines, Joan. «Pertegàs». A: Onomasticon Cataloniae: Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i la Caixa, 1995 (Onomasticon Cataloniae, VI O - Sai). ISBN 84-7256-852-0.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «La Cabanassa». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La Perxa en els ortofotomapes de l'IGN
# Teodosi Borradiotes

Teodosi I Borradiotes (en grec medieval Θεοδόσιος Α΄ Βορραδιώτης) va ser patriarca de Constantinoble de l'any 1179 al 1183. Va succeir a Caritó de Constantinoble.
Teodosi Borradiotes es va oposar fermament a la intenció del nou emperador Andrònic I Comnè de casar una de les seves filles naturals, Irene, amb Aleix, un fill natural de l'emperador Manuel I Comnè, ja que qualificava la unió com un incest. Pressionat per l'emperador, es va veure obligat a dimitir.

## Referències

* ↑ Grumel, Venance «La chronologie des patriarches de Constantinople de 1111 à 1206». Études Byzantines, 1, 1943, pàg. 259-260.
# FK Slavija Sarajevo

El Fudbalski Klub Slavija Sarajevo (serbi ciríl·lic: Фудбалски клуб Славија Сарајево) és un club de futbol bosnià de la ciutat de Istočno Sarajevo (Sarajevo Oriental), Republika Srpska. És majoritàriament el club dels serbis.

## Història

Va ser fundat l'any 1908 quan la ciutat formava part de l'Imperi Austrohongarès dins d'unes societats esportives formades per estudiants que solien freqüentar els gimnasos de la ciutat i que eren conegudes com a Đački sportski klub (ĐSK) o Srednjoškolski sportski klub (SSK). El 1909 adoptaren els colors vermell i blanc de l'Slavia de Praga. Durant la segona meitat de 1913 es produí una divisió de caràcter ètnic a l'organització ĐSK. Alguns membres croats se'n separaren per formar el Hrvatski sportski klub, més tard SAŠK. La resta aviat es convertiren en Srpski sportski klub (SSK). Durant la Primera Guerra Mundial el club restà inactiu, tornant a l'activitat el 1919, després de la creació del Regne dels Serbis, Croats i Eslovens. El 1921 l'SSK adoptà el nom SK Slavija.
La millor etapa del club la va viure a la dècada de 1930. La temporada 1935-36, liderat per Milan Rajlić i Slavko Zagorac al camp, fou finalista del campionat Iugoslau, essent derrotat a la final pel BSK, 1-1, 0-1. El 1940 participà en la Copa Mitropa essent eliminat a quarts de final pel Ferencvaros en un dramàtic 11-1 a Budapest, i perdre 3-0 a Sarajevo.
Després de la Segona Guerra Mundial el club fou desmantellat per les autoritats comunistes. El seu estadi passà a mans del FK Željezničar i el nounat SD Torpedo.
L'any 1993, després del trencament de l'antiga Iugoslàvia i el naixement de la Federació de la Republika Srpska, el club renasqué, ingressant a la lliga dels clubs serbis de Bòsnia. El 2004 es proclamà campió de la lliga de la Republika Srpska, ascendint a la primera divisió de la lliga bosniana de futbol.

## Futbolistes destacats

* Slavko Zagorac, 7 cops internacional amb Iugoslàvia.
* Milan Rajlić, 1 cop internacional amb Iugoslàvia.
* Florijan Matekalo, 1 cop internacional amb Iugoslàvia.
* Petar Manola, 1931-1936, més tard jugador de BSK Belgrad.
* Branko Stanković, més tard jugador d'Estrella Roja Belgrad i internacional.
* Predrag Đajić, més tard jugador d'Estrella Roja Belgrad i internacional.

## Palmarès

* Copa bosniana de futbol:
** 2008-09
* Prva liga de la Republika Srpska (2a Divisió]:
** 2003-04
* Copa de la Republika Srpska:
** 2005-06, 2007-08

## Slavija a Europa

| Temporada | Competició | Ronda | Club | Casa | Fora |
| 2007 | Copa Intertoto de la UEFA | 1R | Sant Julià | 3-2 | 3-2 |
| | | 2R | Oţelul Galaţi | 0-0 | 0-3 |
| 2009-10 | UEFA Europa League | 2Q | Aalborg | 3-1 | 0-0 |
| | | 3Q | Košice | 0-2 | 1-3 |

## Referències

* 1 2 History Arxivat 2011-07-11 a Wayback Machine. a la web oficial (serbi)
* ↑ 1940 Mitropa Cup a IFFHS
* ↑ Match report a IFFHS
* ↑ «FK Slavija» (en anglès). national-football-teams.com [Consulta: 10 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club (serbi)
# Isidro Sánchez García-Figueras

Isidro Sánchez García-Figueras (Barcelona, 17 de desembre de 1936 - Sevilla, 2 de setembre de 2013) fou un futbolista espanyol. Va jugar de defensa. Va estar casat amb la cantant Carmen Flores i fou el pare del també futbolista i actualment entrenador Quique Sánchez Flores.
Jugà un partit benèfic amb la selecció de Catalunya el dia 8 de desembre de 1966 contra una selecció d'estrangers.

## Trajectòria

* 1958-61 Real Betis Balompié
* 1961-65 Reial Madrid Club de Futbol
* 1965-71 CE Sabadell

## Palmarès

| Títol | Club | País | Any |
| Lliga espanyola | Reial Madrid | Espanya | 1962 |
| Copa del Generalíssim | Reial Madrid | Espanya | 1962 |
| Lliga espanyola | Reial Madrid | Espanya | 1963 |
| Lliga espanyola | Reial Madrid | Espanya | 1964 |
| Lliga espanyola | Reial Madrid | Espanya | 1965 |

## Referències

* ↑ Isidro, un jerezano de Barcelona
* ↑ «Fallece Isidro Sánchez García-Figueras, jugador del Betis a finales de los años 50», 02-09-2013. [Consulta: 2 setembre 2013].
# Khvoini

Khvoini (en rus: Хвойный) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 171 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Diòcesi catòlica romana de Gabala

L'Arquebisbat Titular de Gabala, antigament la Diòcesi de Gabala, és un arquebisbat titular de l'Església catòlica romana anomenada així per la seua antiga seu, la ciutat de Jableh, en l'actual Síria.

## Bisbat grec

Al segle iv, Gabala es va convertir en el bisbat de la província romana de Síria Primera, sufragani de l'Arxidiòcesi de Selèucia de Piera. Més tard es va elevar a un arquebisbat autocefàlic romà d'Orient, quedant dins de la influència de l'original Patriarcat d'Antioquia, aparentment fins que els musulmans van conquistar tot Síria. Els titulars del bisbat van ser:
* Zoilus (registrat el 325)
* Severus (vers el 347)
* Domninus (el 381)
* Severianus (principis del segle v)
* Maras
* Pietro/Pere (primera menció el 451 - darrera el 458)
* Giovanni/Joan (en 536)
* Romanus (el 553)
* Germanus

## Bisbat llatí

Quan els croats van conquerir Gabala, es va convertir en un bisbat llatí del Principat d'Antioquia, un dels estats croats, fins a la seva captura per part de Saladí el 1189 durant la Tercera Croada, aparentment sota el Patriarca Llatí d'Antioquia. Els titulars de la seu van ser:
* Guillem/Guglielmo (registrat el 1115)
* Hug/Ugo (primera menció el 1136 - darrera el 1144)
* V. (el 1179)
* Radulfo (el 1261)
* Gualterio di Calabria, Orde dominicà (O.P.) (12 de juliol de 1264 - ?)

## Referències

* GCatholic - antiga seu i titular (anglès)

## Bibliografia

* Pius Bonifacius Gams, Series episcoporum Ecclesiae Catholicae, Leipzig, 1931, p. 434
* Michel Lequien, Oriens christianus in quatuor Patriarchatus digestus, París, 1740, Vol. II, coll. 797-800
* Konrad Eubel, Hierarchia Catholica Medii Aevi, vol. 1, p. 257; vol. 2, p. 156; vol. 3, p. 200; vol. 6, p. 221–222
* Charles Du Fresne Du Cange, Les Familles d'outre-mer, París, 1869, p. 795–796
* Siméon Vailhé, Notes de géographie ecclésiastique, a Échos d'Orient, Vol. IV (1900), p. 15–17.
# The Cure

The Cure és una banda anglesa que va començar la seva carrera a la fi dels setanta amb l'edició de l'LP Three Imaginary Boys, en un moment musical conegut com a post-punk. És molt difícil de categoritzar The Cure en un sol estil musical prenent en compte el so de la banda al llarg de la seva dilatada carrera, ja que en alguns treballs es pot sentir un so clarament rock gòtic i dark, mentre que en d'altres es poden trobar melodies pop i certs tocs d'electrònica.
No obstant això, l'aparença estètica gòtica característica del líder de la banda, Robert Smith, sovint vestit amb roba negra i mostrant una cara pàl·lida i un llapis de llavis tacant-li la boca, afegit a lletres que sovint són introspectives i tenebroses, han fet que la banda sigui associada generalment amb el rock gòtic o dark.
Smith rebutja aquesta categorització i refusa d'enquadrar la banda dins d'un únic gènere.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Three Imaginary Boys (1979)
* Seventeen Seconds (1980)
* Boys Don't Cry (1980), edició per als EUA de Three Imaginary Boys
* Faith (1981)
* Pornography (1982)
* The Top (1984)
* The head on the door (1985)
* Kiss Me, Kiss Me, Kiss Me (1987)
* Disintegration (1989)
* Wish (1992)
* Wild Mood Swings (1996)
* Bloodflowers (2000)
* The Cure (2004)
* 4:13 Dream (2008)
* Songs of a Lost World (2024)

### En directe

* Concert (1984)
* Entreat (1990)
* Show (1993)
* Paris (1993)

## Membres

* Robert Smith – veu principal, guitarres, guitarra de sis cordes, teclats (1978–present)
* Simon Gallup – baix, guitarrada de sis cordes, teclats (1979–1982, 1985–present)
* Roger O'Donnell – teclats (1987–1990, 1995–2005, 2011–present)
* Jason Cooper – bateria (1995–present)
* Reeves Gabrels – guitarres, guitarra de sis cordes (2012–present)

### Ex-membres

* Lol Tolthurst (1976-1989 i 2011)
* Michael Dempsey (1976-1979)
* Perry Bamonte (1990-2005)
* Matthieu Hartley (1979-1980)
* Phil Thornalley (1983-1984)
* Andy Anderson (1983-1984)
* Boris Williams (1984-1994)
* Porl Thompson (1976-1978, 1983-1993 i 2005-2010)

### Línia temporal
## Referències

* 1 2 3 4 Erlewine, Stephen Thomas. «The Cure biography». Allmusic. [Consulta: 2 agost 2013].

## Enllaços externs

* TheCure.com: Web Oficial de The Cure (anglès)
# FK Sloboda Tuzla

El Fudbalski Klub Sloboda Tuzla és un club bosni de futbol de la ciutat de Tuzla.

## Història

El FK Sloboda va ser fundat l'any 1919. Va ser un club destacat a la lliga iugoslava tot i que mai guanyà cap títol important. Al llarg de la història ha donat importants jugadors com Šečerbegović, Kovačević, Mulahasanović, Milošević, Hadžic, Sarić o Memišević. El mot sloboda vol dir llibertat.

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2007-02-05 a Wayback Machine.
* Web de seguidors Arxivat 2007-06-13 a Wayback Machine.
# Isabel Rodríguez García

Isabel Rodríguez García (Abenójar, 5 de juny de 1981) és una política espanyola, militant del PSOE i actual ministra d'habitatge del Govern d'Espanya.

## Biografia

Va cursar la carrera de Dret a la Universitat de Castella-la Manxa, obtenint la llicenciatura en l'any 2004. Va ser secretària general de la Comissió Executiva Provincial de Joventuts Socialistes de Ciutat Real.
En les eleccions de 2004, va obtenir un escó al Senat per Ciudad Real, a les files del PSOE convertint-se en la senadora més jove de la història d'Espanya.
A la Cambra alta va tenir els càrrecs de viceportaveu de la Comissió de Justícia i vocal a la Comissió de Defensa. Les seves ponències van ser el Projecte de Llei sobre l'accés a les professions d'advocat i procurador dels Tribunals i la Proposició de Llei sobre igualtat de l'home i la dona en l'ordre de successió dels títols nobiliaris. També ha participat en la Proposició de Llei Orgànica de modificació de la Llei Orgànica 6/1985, d'1 de juliol, del poder judicial, per perseguir extraterritorialment la pràctica de la mutilació genital femenina.
Al juny de 2007 va abandonar el seu escó al Senat per passar a ocupar el càrrec de directora general de Joventut a la Junta de Comunidades de Castella-la Manxa. Un any més tard, al Congrés regional del PSOE de Castella-la Manxa de juliol de 2008, va ser elegida Secretària de Comunicació i portaveu del PSOE regional.
L'1 de setembre de 2008 fou nomenada portaveu del Govern de Castella-la Manxa.
El juliol de 2021, fou nomenada Ministra de Política Territorial i Funció Pública del govern espanyol per Pedro Sánchez i portaveu del govern. El novembre de 2023, fou nomenada Ministra d'Habitatge i Agenda Urbana substituint a Raquel Sánchez i sent substituïda per Pilar Alegria com a portaveu del govern espanyol.

## Mandat electiu

* Març de 2004 - juny de 2007: senadora per Ciudad Real
* Novembre 2011 - actualitat: diputada Congrés dels Diputats per Ciudad Real

## Funcions governamentals

* A la Junta de Comunitats de Castella-la Manxa
** Des de juny de 2007: directora general de Joventut
** Des de setembre de 2008: portaveu del Govern

## Càrrecs orgànics

* Entre abril de 2005 i agost de 2008: secretària general de les Joventuts Socialistes de Ciutat Real (JSCR)
* Des de juliol de 2008: secretària de Comunicació i portaveu del PSOE de Castella-la Manxa (PSCLM-PSOE)

## Referències

* ↑ «Fitxa al Congrés dels Diputats espanyol». [Consulta: 23 maig 2018].
* ↑ 324cat. «Hereu, Urtasun, 4 vicepresidentes i un superministre, en el nou govern de Sánchez», 19-11-2023. [Consulta: 21 novembre 2023].
* ↑ 324cat. «12 dones i 10 homes al nou govern Sánchez: els ministres, perfil a perfil», 20-11-2023. [Consulta: 20 novembre 2023].
# MSISDN

Les sigles MSISDN fan referència a Mobile Station Integrated Services Digital Network, estació mòbil de la Xarxa Digital de Serveis Integrats (RDSI). El MSISDN és l'equivalent mòbil del RDSI. Usat com a valor, el MSISDN fa referència al Nombre de Subscripció RDSI de Mòbil (MSIN), la longitud màxima del qual és de 15 dígits. El MSISDN sol anar format pel codi del país seguit, del nombre d'abonat a la xarxa del telèfon. Per exemple a Espanya, el codi del país és 34, i els números de telèfon mòbil, comencen amb 6 o 7.
Existeixen xarxes de mòbils al mercat que permeten tenir més d'un MSISDN en la mateixa targeta SIM. Això permet als usuaris rebre trucades utilitzant diferents números amb un únic terminal.

## Referències

* ↑ 3GPP Vocabulary
# Distribució beta no central

En teoria i estadística de probabilitats, la distribució beta no central és una distribució de probabilitat contínua que és una generalització no central de la distribució beta (central).
La distribució beta no central (tipus I) és la distribució de la relació
$X={\frac {\chi _{m}^{2}(\lambda )}{\chi _{m}^{2}(\lambda )+\chi _{n}^{2}}},$
on $\chi _{m}^{2}(\lambda )$ és una variable aleatòria chi quadrat no central amb graus de llibertat m i un paràmetre de no centralitat $\lambda$, i $\chi _{n}^{2}$ és una variable aleatòria central chi quadrat amb graus de llibertat n, independent de $\chi _{m}^{2}(\lambda )$. En aquest cas, $X\sim {\mbox{Beta}}\left({\frac {m}{2}},{\frac {n}{2}},\lambda \right)$
Una distribució beta no central de tipus II és la distribució de la relació
$Y={\frac {\chi _{n}^{2}}{\chi _{n}^{2}+\chi _{m}^{2}(\lambda )}},$
on la variable chi quadrat no central només es troba al denominador. Si $Y$ segueix la distribució tipus II, doncs $X=1-Y$ segueix una distribució de tipus I.

## Funció de densitat de probabilitat

La funció de densitat de probabilitat (tipus I) per a la distribució beta no central és:
$f(x)=\sum _{j=0}^{\infty }{\frac {1}{j!}}\left({\frac {\lambda }{2}}\right)^{j}e^{-\lambda /2}{\frac {x^{\alpha +j-1}(1-x)^{\beta -1}}{B(\alpha +j,\beta )}}.$
on $B$ és la funció beta, $\alpha$ i $\beta$ són els paràmetres de forma, i $\lambda$ és el paràmetre de no centralitat. La densitat de Y és la mateixa que la de 1-X amb els graus de llibertat invertits.

## Funció de distribució acumulada

La funció de distribució acumulada de tipus I es representa normalment com una barreja de Poisson de variables aleatòries beta centrals: $F(x)=\sum _{j=0}^{\infty }P(j)I_{x}(\alpha +j,\beta ),$
on λ és el paràmetre de no centralitat, P (.) és la funció de massa de probabilitat de Poisson(λ/2), \alpha=m/2 i \beta=n/2 són paràmetres de forma i $I_{x}(a,b)$ és la funció beta incompleta. Això és,
$F(x)=\sum _{j=0}^{\infty }{\frac {1}{j!}}\left({\frac {\lambda }{2}}\right)^{j}e^{-\lambda /2}I_{x}(\alpha +j,\beta ).$

## Referències

* 1 2 3 4 5 Chattamvelli, R. «A Note on the Noncentral Beta Distribution Function» (en anglès). The American Statistician, 49(2), 1995, pàg. 231–234. DOI: 10.2307/2684647. ISSN: 0003-1305.
# La Poma Bikepark

La Poma Bikepark és un complex esportiu a l'aire lliure ubicat a Premià de Dalt (Maresme). S'hi practiquen tota mena d'esports: skate, trial, BMX, pumptrack i dirt jump. La Poma Bikepark neix l'any 2005 com a 'campet' per a la pràctica del dirtjump. Els fundadors de la Poma Bikepark han celebrat enguany els 15 anys de l'obertura de les instal·lacions. Anys després, i després de diverses inversions i millores, avui és un dels bikeparks de referència a nivell mundial i és considerat el millor d'Europa per centenars de riders; és al top 5 mundial segons GMBN i un dels spots més preuats per a sponsors i riders. Algunes promeses locals han sortit d'aquestes instal·lacions: Andreu Lacondeguy, Bienvenido Aguado, Adolf Silva o Telma Torregrossa.
Les instal·lacions de La Poma Bikepark consten de circuits per a BMX i MTB: dual, pumptrack, dirt, drops… per a tots els nivells i estils. Consten de diferents 'dubbies' i 'peraltes' per a practicar el control de la bici i millorar així la conducció en general. A La Poma hi ha 3 pumptracks de diferents mides. Un més petit i idoni per a infants i principiants; i un altre més gros dividit en dos on es pot practicar la velocitat o entrenar per a d'altres modalitats (BMX, DH, enduro, dirt…)
La zona de Dirt Jump és l'espai on es concentren la majoria de salts de sorra de La Poma Bikepark. Té un total de 4 línies corresponents als diferents nivells de dificultat: campillito, Trail line, MBA line i Big line. A la Big line, la gran línia central, els riders més experimentats aconsegueixen fer trucs i figures espectaculars al vol.
Té pool, bowl, mòduls … La secció Foam i Resi consta d'una piscina d'escuma ideal per practicar els trucs sense prendre mal.
El Happy Ride Weekend és un dels esdeveniments més importants que organitza La Poma Bikepark. Es reuneixen els riders més importants del món per obtenir el títol que els acredita com a campions i campiones del Happy Ride Weekend en les seves respectives modalitats. Les instal·lacions de La Poma Bikepark es reuneixen d'apassionats del BMX, Enduro i Dirt Jump. Red Bull és un dels patrocinadors de l'acte.

## Referències

* ↑ «Documental: La Poma Bikepark, 15 años» (en castellà), 27-10-2020. [Consulta: 3 desembre 2020].
* ↑ «Vídeo: Andreu Lacondeguy en la Poma» (en castellà). [Consulta: 3 desembre 2020].
* ↑ «Instalaciones » La Poma Bikepark» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-12-02. [Consulta: 3 desembre 2020].
* ↑ «Happy Ride Weekend » La Poma Bikepark» (en castellà). [Consulta: 3 desembre 2020].

## Enllaços externs

* La Poma Bikepark Web