OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# National Museum of Puerto Rican Arts and Culture

El National Museum of Puerto Rican Arts and Culture (Museu Nacional d'Arts i Cultura de Puerto Rico, anteriorment Institute of Puerto Rican Arts and Culture) és un museu de Chicago dedicat a interpretar les arts i cultura dels porto-riquenys. Fundat el 2001, està ubicat en el historic parc Humboldt, a prop del Paseo Boricua. Realitza exposicions d'arts visuals amb treballs d'Osvaldo Budet, Elizam Escobar, Antonio Martorell, Ramon Frade Leon i Lizette Cruz, a més de artistes locals de Chicago o altres porto-riqueys. L'Institut també patrocina esdeveniments musicals com el Navi-Jazz, una "fusió d'elements musicals porto-riquenys i afroamericans."
L'Institut és una organització sense ànim de lucre patrocinada parcialment pel museu del Districte del Parc de Chicago.
El complex de museu i el Parc (anomenat per Alexander von Humboldt) va ser afegit al Registre Nacional de Llocs Historics el 1991. L'edifici va ser designat un lloc històric de Chicago el 2008. Els estables i refugi van ser construïts per Fromman & Jebsen el 1895 com a part del desenvolupament del parc.

## Referències

* ↑ NMPRAC. National Museum Puerto Rican Arts and Culture Celebrates its Historic Grand Opening. NMPRAC, setembre 2014.
* ↑ «Institute of Puerto Rican Arts and Culture: About Arxivat 2014-10-18 a Wayback Machine.». IPRAC. [Consulta: 27 maig 2013].
* ↑ Chicago Architecture Foundation. Open House Chicago. Chicago Architecture Foundation.
* ↑ «Chicago Park District Approves Tax Subsidy to Institute of Puerto Rican Arts and Culture». The Civic Federation. [Consulta: 27 maig 2013].
* ↑ «Museums In the Park: About Us Arxivat 2013-06-16 a Wayback Machine.». Museums In the Park. [Consulta: 27 maig 2013].
* ↑ Badillo, David A. «Humboldt Park». Chicago History Museum, Newberry Library, Northwestern University. [Consulta: May 27, 2013].
* ↑ National Register of Historical Places in Cook County, IL. Retrieved May 27, 2013.
* ↑ «Humboldt Park Receptory Building & Stable». Commission on Chicago Landmarks Div.. [Consulta: 27 maig 2013].
* ↑ «Institute of Puerto Rican Arts and Culture: Our Building Arxivat 2014-10-20 a Wayback Machine.». IPRAC. [Consulta: 27 maig 2013].
# Dècim Valeri

Dècim Valeri (en llatí Decimus Valerius L. F.) va ser un artista romà nadiu de Tusculum. Podria haver format part de la gens Valèria.
És descrit a dues inscripcions trobades a Tusculum com a vascularius, és a dir fabricant de vasos de bronze o d'argent i on se l'anomena Tusuculanus (nadiu de Tusculum).

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1226?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=ValeriusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1218. ]
# Mostratge

«Mostratge» té aquests significats:
* Mostratge (estadística), sistema mitjançant el qual s'obté una mostra estatística.
* Mostratge digital, procés que componen la digitalització de senyals en els conversors analògico-digitals.
* Mostratge espacial, part del procés de la digitalització d'una imatge.
* Freqüència de mostratge, nombre de mostres per unitat de temps que es pren d'un senyal analògic per a produir un senyal discret.
* Teorema de mostratge de Nyquist-Shannon, teorema fonamental de la teoria de la informació, d'especial interès en les telecomunicacions.
* Mostratge de vellositats coriòniques, tècnica de recollida de mostres biològiques per a realitzar anàlisis sobre embrions per a la determinació d'anomalies genètiques.
* Sampleig (mostreig musical), tècnica musical en la qual es reutilitzen porcions d'enregistraments d'àudio per a generar enregistraments musicals.

## Referències

Viccionari
# Ivan Radenović

Ivan Radenović (en serbi Иван Раденовић) (Belgrad, Sèrbia, 10 de juny de 1984) és un jugador serbi professional de bàsquet. Mesura 208 cm i pesa 110 kg.

## Carrera

Es va formar en els equips filials del KK Partizan de Belgrad. Va ser en el 2002 quan el seu nom va començar a sentir-se amb major força, a conseqüència de la seva presència al combinat serbi júnior que va participar en el "Mundial no oficiós" de Mannheim (Alemanya) de l'esmentat any.
Més tard marxaria a la Universitat d'Arizona, dirigida pel mític Lute Olson; on prosseguiria amb la seva formació esportiva mentre realitzava els seus estudis de Psicologia.
Radenović va jugar a la campanya 2007/2008 en l'Akasvayu de Girona (havia firmat dues campanyes però el col·lapse del club català va provocar que no les complís) i després ha militat en el Panelinios grec i estava jugant temporalment en el CSKA de Moscou.
El desembre de 2009 va tancar un acord amb el Cajasol de Sevilla. Entre 2010 i 2011 va jugar al Menorca Bàsquet. El juliol del 2011 va signar un contracte de dos anys amb el BC Donetsk. El 24 de setembre del 2013 va signar amb el Crvena Zvezda de Belgrad.
El 25 de gener del 2015, va signar amb l'AZS Koszalin, de la lliga de bàsquet polonesa.

## Sèrbia

Va disputar l'Europeu sub20 de l'any 2004 (10 punts i 7.5 rebots de mitjana) on van aconseguir un cinquè lloc. Va debutar amb la selecció de bàsquet de Sèrbia.

## Referències

* ↑ Los 2.08 del prometedor Ivan Radenovic acabaran en l'Akasvayu Girona
* ↑ El Cajasol tanca el fitxatge d'Ivan Radenovic després de frustrar-se la cessió del madridista Dasic

## Enllaços externs

* Fitxa en acb.com Arxivat 2010-03-07 a Wayback Machine.
# Jaciment petrolífer

Un jaciment petrolífer o camp petrolífer és una zona amb abundància de pous dels que s'extrau petroli del subsol. Com que les formacions subterrànies que contenen petroli s'estenen sobre grans zones, possiblement al llarg de centenars de quilòmetres, una explotació completa comporta diversos pous escampats al llarg d'una àrea. A més, hi pot haver pous exploratoris que investiguen els límits, canonades per transportar el petroli a qualsevol lloc i locals de suport.
Ja que un camp petrolífer pot estar força allunyat de la civilització, establir-ne pot ser un exercici la majoria de les vegades extremadament complicat, pel que fa a la seva logística. Per exemple, els treballadors han de realitzar la seva tasca allà durant mesos o anys, i requereixen allotjament. Així mateix, l'allotjament i l'equipament requereix electricitat i aigua. Les canonades a les zones fredes poden necessitar ser escalfades. Un excés de gas natural fa necessari que se'l cremi si no hi ha altra forma de fer-ne ús, el que requereix un forn, magatzems i canonades per transportar-lo del pou al forn. Així, el típic camp petrolífer sembla una petita ciutat autosuficient enmig d'un paisatge puntejat amb torres de perforació (derricks) i bombes d'extracció.
Hi ha més de 40.000 camps petrolífers, tant a terra com mar endins. Els més importants són el camp Ghawar de l'Aràbia Saudita i el de Burgan a Kuwait, que produeixen més de 60 mil milions de barrils cadascun, mentre que la resta de jaciments petrolífers solen ser molt menors.
La localització i les reserves conegudes de camps de petroli són un factor clau en molts conflictes geopolítics.
# National Portrait Gallery

La National Portrait Gallery en un dels més famosos museus de Londres, la seva col·lecció es basa en retrats de personatges famosos de la història i està construïda just darrere de la National Gallery.

## La Col·lecció

Va ser fundada el 1856 amb l'esperit victorià de l'idealisme, i l'educació a través de l'exemple, l'objectiu de la col·lecció era reunir retrats dels grans i poderosos de Gran Bretanya perquè inspiressin a d'altres. La col·lecció inclou fotografies i caricatures, a més de pintures, dibuixos i escultures.
La National Portrait Gallery alberga el Chandes portrait, possiblement el retrat més conegut de William Shakespeare. No tots els retrats són excepcionals artísticament, com els autorretrats de William Hogarth, Sir Joshua Reynolds i altres artistes britànics importants. D'altres com el retrat de grup dels participants en la conferència de Somerset House de 1604, són importants en ser un document històric.
Sovint el valor com curiositat és major que el valor artístic d'un treball, com en el cas del retrat anamòrfic d'Eduard VI de William Scrots, o una escultura de la Reina Victòria i el Príncep Albert amb roba medieval. Al principi, perquè el retrat s'inclogués en la col·lecció, el personatge havia d'estar mort. En l'actualitat aquesta norma no es compleix i s'inclouen retrats de la primera ministra Margaret Thatcher, del jugador del futbol Bobby Charlton, i de l'advocat-escriptor John Mortimer.
La Galeria es va mudar al seu edifici actual, al nord de Trafalgar Square, el 1896. L'edifici va ser dissenyat per Ewan Christian en un estil neorenaixentista, i construït per Shilliote & Son. Ha estat ampliat en dues ocasions. La primera ampliació va ser inaugurada per Lord Duveen el 1933, i l'ala de la qual recorre Aurenja Street; i la segona ampliació va obrir el 2000 i va ser realitzada per Christopher Ondaatje. L'ala Ondaatje ocupa un espai de terra situat entre entre els edificis del segle xix de la National Gallery i l'edifici de la National Portrait Gallery, i és notable per la seva escala mecànica de dos pisos que duu als visitants a la part més antiga de la col·lecció, els retrats de la dinastia Tudor.
El gener de 2008, la Galeria va rebre la major donació de la seva història, 5 milions de lliures, feta pel milionari americà Randy Lerner. Actualment la col·lecció de la National Portrait Gallery està composta per uns 10.000 objectes, entre quadres, escultures, caricatures i dibuixos.
# Dècim Juni Silà (cònsol 62 aC)

Dècim Juni Silà (en llatí Decimus Junius Silanus) va ser un magistrat romà, fill de Marc Juni Silà (cònsol 109 aC). Va ser el padrastre de Marc Juni Brut tiranicida perquè es va casar amb la seva mare Servília Cepionis.
Va ser edil l'any 70 aC i va organitzar uns magnífics jocs. Va ser derrotat en la seva candidatura a cònsol pel 64 aC, però en va ser escollit l'any 63 aC (per exercir el 62 aC). Es va declarar partidari de la pena màxima pels conspiradors catalinaris, però després es va mostrar més moderat. Va ser cònsol l'any 62 aC amb Luci Licini Murena amb el que va proposar la lex Licinia Junia que establia que havien de passar tres nundines fins que el poble votés una rogatio. Va confirmar la lex Caecilia Didia. Plini diu que va ser procònsol, però no diu de quin lloc.

## Referències

* ↑ Smith, Willam (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 819-820.
* ↑ Plini Naturalis Historia II, 35
# Pavelló Olímpic Municipal de Reus

El Pavelló Olímpic Municipal de Reus, està situat a la zona sud de la ciutat de Reus, al carrer de Mallorca 1.
Aquesta instal·lació esportiva es va construir amb motiu de la subseu Olímpica d'Hoquei sobre Patins dels Jocs de Barcelona 1992. La primera pedra es va col·locar el dia 7 de gener de 1991 i es va inaugurar el dia 9 de maig de 1992.
La titularitat de l'edifici és de l'Ajuntament de Reus i la seva gestió la desenvolupa la societat de capital íntegre municipal Reus Esport i Lleure SA (RELLSA).
Té el paviment esportiu de parquet, disposa d'una tanca hidràulica per a les competicions i entrenaments d'hoquei sobre patins i de diverses grades telescòpiques, la qual cosa ofereix una gran versatilitat en el seu ús. En configuració d'entrenament té dues pistes de 22 per 44 metres i en format competició disposa d'una capacitat de 3.500 espectadors.
El Pavelló Olímpic Municipal de Reus ha acollit diverses competicions d'àmbit nacional i internacional de diferents modalitats esportives:
* 1992 Subseu d'Hoquei sobre patins dels Jocs Olímpics de Barcelona
* 1993 Campionat d'Europa de Patinatge
* 1996 Jocs Special Olympics
* 1997 Campionat Mundial de Patinatge Artístic i Dansa Júnior i Sènior
* 1999 Campionat del Món d'Hoquei Sobre Patins de Seleccions
* 2000 Jocs Europeus de l'Esport i la Salut
* 2005 Copa del Rei d'Hoquei Patins
* 2006 Campionat d'Europa de Patinatge de Grups Show
* 2009 Mundial de Clubs d'Hoquei sobre Patins
* 2009 Campionat del Món de Futbol Sala Femení (Futsal)
* 2014 Campionat del Món FIRS de Patinatge Artístic, Dansa i Grups Show
* 2016 i 2019 Copa del Rei d'Hoquei Patins
* 2017 Jocs Special Olympics
* 2018 Subseu dels XVIII Jocs Mediterranis de Tarragona.

## Referències

* ↑ Digital, La Vanguardia. «[http://hemeroteca.lavanguardia.com/preview/1997/09/22/pagina-5/34620494/pdf.html?search=pavell%C3%B3%20ol%C3%ADmpic%20municipal%20de%20reus Edición del miércoles, 15 octubre 1997, página 5 - Hemeroteca - Lavanguardia.es]» (en castellà). [Consulta: 29 agost 2017].
* ↑ Digital, La Vanguardia. «[http://hemeroteca.lavanguardia.com/preview/1995/09/03/pagina-5/34480554/pdf.html?search=pavell%C3%B3%20ol%C3%ADmpic%20municipal%20de%20reus Edición del jueves, 13 mayo 1999, página 5 - Hemeroteca - Lavanguardia.es]» (en castellà). [Consulta: 29 agost 2017].
* ↑ «El Pavelló Olímpic Municipal de Reus, seu de la Copa del Rei d'hoquei patins 2016». Ara, 04-11-2015 [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ «Los Special Olympics 2016 reunirán en Reus a 800 deportistas con discapacidad intelectual». La Vanguardia.
* ↑ «Reus rep una subvenció per finançar instal·lacions dels jocs de 2017». La Vanguardia.
# Jiangsu

Jiangsu (?·pàg.) (Xinès simplificat: 江苏; Xinès tradicional: 江蘇; pinyin: Jiāngsū; Wade-Giles: Chiang-su; Postal System Pinyin: Kiangsu) és una provincia de la República Popular de la Xina, situada a la costa oriental del país.
El seu nom prové de jiang, nom curt de la ciutat de Jiangning (ara Nanjing), i su, per la ciutat de Suzhou. La seva abreviació és "苏" (sū), el segon caràcter del seu nom.
Jiangsu limita al nord amb Shandong, a l'oest amb Anhui, i al sud amb Zhejiang i Xangai. Jiangsu té una costa de 1.000 km al llarg del Mar Groc, i el riu Yangtze travessa la part meridional.

## Economia

La província és una de les més pròsperes de la Xina. El clima plujós facilita el cultiu de l'arròs que es concentra sobretot en el delta del riu Iang-Tsé. Altres productes agrícoles que es produïxen en la zona són blat, sorgo i blat de moro. És un important productor de cucs de seda. A més, les seves costes són d'una gran riquesa en pesca. Jiangsu té dipòsits de carbó, petroli i gas natural. Les indústries principals són les tèxtils, químiques i alimentàries.

## Divisions administratives

Jiangsu es divideix en 13 prefectures:
* Nanjing (xinès simplificat: 南京市, Hanyu Pinyin: Nánjīng Shì)
* Xuzhou (徐州市 Xúzhōu Shì)
* Lianyungang (连云港市 Liányúngǎng Shì)
* Suqian (宿迁市 Sùqiān Shì)
* Huai'an (淮安市 Huái'ān Shì)
* Yanxeng (盐城市 Yánchéng Shì)
* Yangzhou (扬州市 Yángzhōu Shì)
* Taizhou (泰州市 Tàizhōu Shì)
* Nantong (南通市 Nántōng Shì)
* Zhenjiang (镇江市 Zhènjiāng Shì)
* Changzhou (常州市 Chángzhōu Shì)
* Wuxi (无锡市 Wúxī Shì)
* Suzhou (苏州市 Sūzhōu Shì)

## Enllaços externs

* Guia de viatge per Jiangsu i altres províncies Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
* Govern provincial de Jiangsu
* Mapa de Jiangsu
* Jiangsu NET – Viatges, negocis, oci i vacances
* Radio Nacional Pública sobre Huaxi, Jiangsu, 16 maig 2006
# Kassina kuvangensis

Kassina kuvangensis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Angola, Zàmbia i, possiblement també, a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* Schiøtz, A. & Channing, A. 2004. Kassina kuvangensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Albert Claude

Albert Claude (Longlier, Bèlgica, 24 d'agost de 1899 - Brussel·les, 22 de maig de 1983) fou un biòleg belga guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1974.

## Biografia

Va néixer el 24 d'agost de 1899 a la població de Longlier, situada al municipi de Neufchâteau i a la província de Luxemburg. Va estudiar medicina a la Universitat de Lieja. Entre 1928 i 1929 va treballar a Berlín així com a l'Institut Kaiser Guillem de Dahlem, esdevenint membre de l'Institut Rockefeller de Nova York l'any 1930. Des de 1949 dirigí el Laboratori Jules Bordet de la ciutat de Brussel·les, població on va morir el 22 de maig de 1983.

## Recerca científica

A partir de 1930, i gràcies a la seva estada a la Universitat Rockefeller de Nova York, va realitzar investigacions, mitjançant el microscopi electrònic, sobre la cèl·lula que van aprofundir en la comprensió científica de l'estructura i la funció cel·lular. També va desenvolupar un mètode per la centrifugació diferenciada que separa components cel·lulars basats en la seva densitat i que va esdevindre una eina bàsica en la histologia.
L'any 1974 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia, premi compartit amb George Emil Palade i Christian de Duve, per haver descrit l'estructura i funcions de l'interior de les cèl·lules.

## Referències

* ↑ Raju, Tonse N.K. «The Nobel chronicles. 1974: Albert Claude (1899-1983), George Emil Palade (b 1912), and Christian Réne de Duve (b 1917)». Lancet (London, England), 354, 9185, 02-10-1999, pàg. 1219. PMID: 10513750 [Consulta: 10 octubre 2017].
* ↑ «Cell Fractionation, Biochemistry, and Electron Microscopy: The Birth of Modern Cell Biology». The Rockefeller University. [Consulta: 10 octubre 2017].

## Enllaços externs

* «Albert Claude» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Dècim Pacari

Dècim Pacari (en llatí Decimus Pacarius) va ser un magistrat romà del segle i.
Era governador de l'illa de Còrsega l'any 69. Va ser partidari de Vitel·li al que volia enviar ajut, però els habitants de l'illa, que s'hi oposaven, es van revoltar i el van matar, encapçalats pels notables locals.

## Referències

* ↑ Tàcit. Històries II, 16
# Moviment Weiquan

El moviment Weiquan (xinès tradicional: 維權運動, xinès simplificat: 维权运动, pinyin: Wéiquán Yùndòng, literalment 'moviment defenent drets') és un grup no centralitzat d'advocats, experts legals i intel·lectuals en la Xina que busquen protegir i defendre els drets civils de la ciutadania a través de litigis i l'activisme legal. El moviment, que va començar en la dècada de 2000, ha organitzat manifestacions, ha buscat reformes a través del sistema judicial i els mitjans de comunicació, ha defensat a les víctimes dels abusos de drets humans, i ha escrit cartes d'apel·lació, tot i l'oposició del govern. Entre les figures més prominents del moviment Weiquan estan Hu Jia, Gao Zhisheng, i Chen Guangcheng.

## Advocats del Weiquan

Des de la dècada de 1980, quan el lideratge de la Xina va esdevenir conscient de la importància del sistema legal i l'advocacia, per impulsar el desenvolupament econòmic, la formació d'advocats augmentà dramàticament. De 1986 a 1992, el nombre d'advocats al país, més del doble entre 21.500 i 45.000, i al voltant 2008 havia arribat a 143.000.
La proporció d'advocats Weiquan és molt petita, en relació al nombre de professionals del dret a la Xina. El nombre d'advocats actius centrats en qüestions de drets civils ha estat estimat per l'erudit legal Teng Biao amb el nombre de "només unes poques dotzenes". A la Xina. Els advocats s'enfronten molts obstacles personals i professionals, i donar suport legal al Weiquan exigeix un compromís important per la seva causa. D'acord amb Fu i Cullen ", els advocats Weiquan actuen principalment per compromís, no a causa de les preocupacions econòmiques. Accepten casos weiquan per perseguir la seva causa, i en general no cobren honoraris d'advocats.”

## Vegeu també

* Ni Yulan

## Referències

* ↑ People's Daily Online. "China has more than 143,000 lawyers" (La Xina té més de 143.000 advocats) (anglès), 16 d'abril del 2008.
* ↑ Fu Hualing and Richard Cullen. “Weiquan lawyering in an authoritarian state: Building a culture of public-interest lawyering” (anglès), 15 de gener del 2008.

## Enllaços externs

* L'emergència del moviment weiquan, Human Rights Watch (anglès)
# Pavelló Municipal de Luso

El Pavelló Municipal de Luso (en portuguès, Pavilhão Municipal de Luso) és l'estadi poliesportiu de Luso, terme agregat al municipi portuguès de Mealhada. Disposa de quatre vestidors pels equips, un pels àrbitres i una pista d'escalfament. El maig de 2008 s'hi celebrà part de la segona edició de la Copa d'Europa d'hoquei patins femenina.
# Jack Buetel

Jack Buetel de nom Warren Higgins, escrit de vegades Jack Beutel (Dallas, Texas, 5 de setembre de 1915 − Portland, Oregon, 27 de juny de 1989) fou un actor estatunidenc.

## Biografia

Sota el pseudònim de Jack Buetel, debuta al cinema a Fora de la llei, western de Howard Hughes rodat a finals de 1940-principis de 1941 però estrenada el 1943, on és Billy el Nen, al costat de Jane Russell, Walter Huston (Doc Holliday) i Thomas Mitchell (Pat Garrett). Després, apareix en només cinc altres films estatunidencs (tots westerns), l'últim Mustang!, estrenat el 1959. En l'interval, és sobretot Bob Younger a Best of the Badmen (1951, la seva segona pel·lícula, amb Robert Ryan i Clara Trevor) i Frank James a Jesse James' Women (1954).
Per a la televisió, de 1956 a 1961 (any en què es retira), contribueix a sis sèries, de les quals cinc en l'àmbit del western, com a Jutge Roy Bean (1956), on té el paper recurrent de Jeff Taggert durant vint-i-cinc episodis, davant d'Edgar Buchanan a Roy Bean.
Jack Buetel torna a la pantalla petita per a una única actuació, com a ell mateix, en una emissió de diversió difosa el 1982, Night of 100 Stars .

## Filmografia completa
### Cinema

* 1943: Fora de la llei (The Outlaw) de Howard Hughes
* 1951: Best of the Bad Men de William D. Russell
* 1952: The Rose of Cimarron de Harry Keller
* 1952: The Half-Breed de Stuart Gilmore
* 1954: Jesse James' Women de Don « Red » Barry
* 1959: Mustang! de Tom Gries

### Televisió
#### Sèries

* 1956: Judge Roy Bean, Temporada única, 25 episodis: Jeff Taggert
* 1958: 26 Men, Temporada 1, episodi 30 The Bells of St. Thomas d'Oliver Drake i episodi 36 Wayward Gun d'Oliver Drake
* 1959: Maverick, Temporada 3, episodi 10 Easy Mark de Lew Landers
* 1959-1961: Wagon Train, Temporada 2, episodi 35 The Andrew Hale Story (1959) de Virgil W. Vogel; Temporada 4, episodi 19 The Prairie Story (1961) de Mitchell Leisen
* 1960: Hawaiien Eye, Temporada 1, episodi 15 The Kamehameha Cloak
* 1961: Lawman, Temporada 3, episodi 32 Whiphand de Marc Lawrence
* 1982: Night of 100 Stars, de Clark Jones (ell mateix)
# Jamar

Jamar és un poble i antic estat tributari protegit de l'Índia, a l'agència de Kathiawar, província de Gujarat i presidència de Bombai.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Kassina

Kassina és un gènere de granotes de la família dels hiperòlids que es troba a l'Àfrica subsahariana.

## Taxonomia

* Kassina arboricola (Perret, 1985)
* Kassina cassinoides (Boulenger, 1903)
* Kassina cochranae (Loveridge, 1941)
* Kassina fusca (Schiøtz, 1967)
* Kassina jozani (Msuya i cols., 2006)
* Kassina kuvangensis (Monard, 1937)
* Kassina lamottei (Schiøtz, 1967)
* Kassina maculata (Duméril, 1853)
* Kassina maculifer (Ahl, 1924)
* Kassina maculosa (Sternfeld, 1917)
* Kassina mertensi (Laurent, 1952)
* Kassina schioetzi (Rödel, Grafe, Rudolf & Ernst, 2002)
* Kassina senegalensis (Duméril i Bibron, 1841)
* Kassina somalica (Scortecci, 1932)

## Referències

* Kassina (TSN 208079) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)

## Enllaços externs

* Grace R, Lynn A, Cowsik S «Lipid induced conformation of the tachykinin peptide Kassinin.». J Biomol Struct Dyn, 18, 4, 2001, pàg. 611-21, 623-5. PMID: 11245256.
* Perfumi M, de Caro G, Panocka I, Polidori C, Massi M «Effects of kassinin, a tachykinin of the skin of the African frog Kassina senegalensis, on body fluid homeostasis in rats.». Pharmacol Res Commun, 20 Suppl 5, pàg. 67-70. PMID: 3247356.
* «Kassina» (en anglès). Medical Subject Headings.
* Amphibian Species of the World: Kassina