OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hasemania nambiquara

Hasemania nambiquara és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Tapajós (Brasil).

## Referències

* ↑ Ellis, M. D. «On the species of Hasemania, Hyphessobrycon, and Hemigrammus collected by J. D. Haseman for the Carnegie Museum» (en anglès). Annals of Carnegie Museum, 8, 1 (2), 1911, pàg. 148–163.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bertaco V.A. & L.R. Malabarba. 2007. A New Species of Hasemania from the Upper Rio Tapajós Drainage, Brazil (Teleostei: Characiformes: Characidae). Copeia, 2007(2), pp. 350–354.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Can Homdedéu

Can Homdedéu és una obra de Cabassers (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa té interès per la seva portalada, datada del 1793. La porta, de pedra treballada, té a la part superior un motiu ornamental constituït per una petxina. La resta de l'edificació ha estat reformada i modernitzada.

## Història

Com tantes d'altres, la casa reflecteix un temps de puixança del poble. Avui, després de diverses reformes, la casa presenta un aspecte modern. L'entrada ha estat convertida en una botiga, respectant la porta adovellada.

## Referències

* 1 2 «Can Homdedéu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].
# Cantó de Montataire

El cantó de Montataire és una divisió administrativa francesa del departament de l'Oise i del districte de Senlis. El cap cantonal és Montataire i agrupa 10 municipis.

## Municipis

| Municipi | Població* | Codi postal | Codi INSEE |
| Blaincourt-lès-Précy | 1 158 | 60460 | 60074 |
| Cramoisy | 563 | 60660 | 60173 |
| Maysel | 260 | 60660 | 60391 |
| Mello | 368 | 60660 | 60393 |
| Montataire | 12 048 | 60160 | 60414 |
| Précy-sur-Oise | 3 120 | 60460 | 60513 |
| Saint-Leu-d'Esserent | 4 867 | 60340 | 60584 |
| Saint-Vaast-lès-Mello | 822 | 60660 | 60601 |
| Thiverny | 1 087 | 60160 | 60635 |
| Villers-sous-Saint-Leu | 2 083 | 60340 | 60686 |
* Dades del 1999

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1970-1976 | M. Fournier | Centrista | |
| 1976-1994 | Maurice Bambier | PCF | Obrer |
| 1994-… | Alain Blanchard | PCF | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Vegeu també

* Cantons de l'Oise
# Onychostoma fangi

Onychostoma fangi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina i al Vietnam.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom 1999 The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Lao PDR.161 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. 1998 Fishes of the Nam Theun and Xe Bangfai basins, Laos, with diagnoses of twenty-two new species (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Cobitidae, Coiidae and Odontobutidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(1):1-128.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Galim Akhmetov

Galim Akhmetov (en kazakh: Ғалым Ахметов) (Almati, 20 de març de 1995) és un ciclista kazakh. Professional des del 2014, actualment a l'equip Astana City.

## Palmarès

** 1r al Tour of Faith Sultan Mehmet

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com
# Suimanga de Loten

El suimanga de Loten (Cinnyris lotenius) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i terres de conreu a les planures de sud de l'Índia i Sri Lanka.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Loten». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Cançoner

* Pel que fa a l'obra de Petrarca, vegeu Cançoner (Petrarca).
Un cançoner és una col·lecció de cançons o poesies d'un o de diversos autors, que pot incloure la partitura de cada cançó. N'hi ha des de l'edat mitjana, els cançoners medievals, fins al segle xx, quan van tenir molt d'èxit els cançoners per a l'ús als focs de camp.

## Referències

* ↑ «Cançoner». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Cançoner medieval
* Cançoner de l'Ateneu, segle XV
* Cançoner Vega-Aguiló
* Cançoner musical de Barcelona
# Hussayn ibn Imran

Hussayn ibn Imran fou emir de la Batiha, fill i successor d'Imran ibn Xahin, fundador de la dinastia dels Banu Xahin.
A la mort del seu pare Imran, la Batiha restava en mans de les seves forces principalment dedicades al bandidatge. El buwàyhida Àdud-ad-Dawla, senyor nominal de la regió, va tractar de sotmetre les maresmes i va enviar diverses expedicions que no van tenir cap èxit per la dificultat del terreny.
Però el 982/983 abans de la mort d'Àdud-ad-Dawla (26 de març de 983) Hussayn fou assassinat pel seu germà Abu-l-Fàraj ibn Imran que el va succeir.

## Referències

* Streck, M.; Ali, Saleh A. el-. "al-Baṭīḥa". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 22 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/al-batiha-COM_0104>
* ʿImrān". Encyclopaedia of Islam, primera edició (1913-1936). Editada per M. Th. Houtsma, T.W. Arnold, R. Basset, R. Hartmann. Brill Online, 2016. 22 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-1/imran-SIM_3177>
# Estorniguers

Estorniguers és un indret del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, a l'antic terme d'Orcau, al Pallars Jussà.
El lloc és al sud-oest del poble d'Orcau, en el vessant meridional del Puig Falconer, a la capçalera del barranc del Pont de Fusta. És a la dreta del barranc de Ferreres, als peus de la Costa del Maneu.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Montbarrey

El cantó de Gendrey és un cantó francès del departament del Jura, situat al districte de Dole. Té 13 municipis i el cap és Gendrey.

## Municipis

* Augerans
* Bans
* Belmont
* Chatelay
* Chissey-sur-Loue
* Germigney
* La Loye
* Montbarrey
* Mont-sous-Vaudrey
* Santans
* Souvans
* Vaudrey
* La Vieille-Loye

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Gaston Outrey | PCF |
| 1949-1973 | Henri Jouffroy | PPUS, després RPR |
| 1973-1985 | Marc Mignot | PS |
| 1985-1998 | Nelly Poncet | RPR |
| 1998- | Alain Bigueur | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Onychostoma meridionale

Onychostoma meridionale és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Cambodja i a la conca del riu Mekong a Laos.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. 2001 Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Galimi

Galimi (en rus: Галимый) és un poble (possiólok) de l'óblast de Magadan, a Rússia, que el 2019 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ Leóntiev, V. V.; Nóvikova, K. A.. Menovxikov, G. A. (editor). Toponimítxeski slovar Severo-Vostoka SSSR (en rus). Delegació de l'Extrem Orient de l'Acadèmia Russa de les Ciències, 1989, p. 351. ISBN 5-7581-0044-7.
# Suimanga de Johnston

El suimanga de Johnston (Nectarinia johnstoni) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Vegetació alpina al nord-est i est de la República Democràtica del Congo, oest d'Uganda, Ruanda, centre de Kenya, nord-est i sud-oest de Tanzània, nord de Zàmbia i nord de Malawi.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Johnston». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Cançans

Campsàs (en francès Campsas) és un municipi francès, situat al departament de Tarn i Garona i la regió Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2004 |
| 416 | 485 | 495 | 559 | 636 | 870 | 1.012 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1888-1897 | Eugène Défourque | |
| 1897-1900 | Germain Maly | |
| 1900-1919 | Jean-Baptiste Bourgade | |
| 1919-1944 | Pierre Bendègue pare | |
| 1944-1945 | Antonin Delpech | |
| 1945-1959 | Pierre Bendègue fill | |
| 1959-1977 | Pierre Séguela | |
| 1977-1991 | Gabriel Contresty | |
| 1991-1995 | René Gineste | |
| 1995- | Marie-Claude Nègre | PRG |

## Monuments

* L'ajuntament.
* El monument als caiguts.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Can Pesseta

* Per a altres significats, vegeu «bòbila de Can Pesseta».
Can Pesseta és una casa adossada a l'interior del nucli de Ripollet (al Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

Gran edifici de tres crugies, ubicat entre mitgeres, que compta amb planta baixa, primer pis i golfes. La coberta és de teula a dos vessants, amb carener paral·lel a la línia del carrer. L'ordenació de la façana és simètrica, amb divisions horitzontals i verticals que, malgrat l'austeritat decorativa del conjunt, ordenen la composició. Totes les obertures són rectangulars: a la planta baixa veiem la porta d'accés al cos central i dues obertures més als laterals. Al pis superior, tres balcons de poca volada se sostenen sobre dues mènsules cadascun i presenten baranes de ferro treballades. Al nivell de les golfes es poden veure tres grups de dues finestres rectangulars, en eix amb els balcons. El conjunt apareix rematat per una balustrada realitzada amb ceràmica, amb gerros sobre pilars.apa"/>
Els motius ornamentals es veuen incisos als marcs dels balcons i damunt la porta d'accés, on figura la data de 1884. És remarcable el paviment de mosaic conservat en algunes cambres. Al costat d'aquesta casa, al número 16, hi ha adossat un edifici de planta i pis, amb obertures rectangulars, que s'unifica amb el número 14 pel pati posterior.

## Història

Can Pesseta va ser bastida a les darreries del segle xix com a residència dels Padró, una de les famílies vinculades de fa molts anys a la vida social, política i econòmica de Ripollet. Hi ha constància documental de la casa en una carta de pagament de legítimes del 15 de desembre de 1912 conservada a l'arxiu familiar de Jacint Padró. La família Padró, propietària de la bòbila de Can Pesseta, va ser la primera a pagar el feix de llenya a pesseta, unitat de moneda vigent des del 1868. D'aquí el sobrenom amb què va ser coneguda la casa.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Pesseta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Cantó de Montastruc e la Conselhièra

El cantó de Montastruc e la Conselhièra és un cantó francès del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Tolosa, té 13 municipis i té com a cap cantonal Montastruc e la Conselhièra.

## Municipis

* Montastruc e la Conselhièra
* Becièras
* La Peirosa e Fossat
* Buset de Tarn
* Montjòire
* Garidèit
* Paulhac
* Ròcacerièra
* Basús
* Asàs
* Montpitòl
* Sent Joan de l'Èrm
* Gemilh

## Vegeu també

* Cantons de l'Alta Garona
# Partit de la Llibertat del Kurdistan

Partit de la Llibertat del Kurdistan (Parti Azadyi Kurdistan) és un moviment polític nacionalista del Kurdistan del Sud, fundat per Saeed Yazdanpana en 1991, i aquell mateix any va ser assassinat. L'any 2006, Ali Qazi Muhammed, fill de Qazi Muhammad, líder de la república de Mahabad. va tornar al Kurdistan, es va unir al PAK i va ser escollit al congrés del partit el 2006 com a líder del partit. El 2017 per motius de salut i edat, va abandonar el Kurdistan i dimitir, sent substituït per Hussein Yazdanpana.
En 2016 comptava amb 600 combatents protegint les fronteres del Kurdistan en l'entorn de les ciutats de Mosul i Kirkuk.

## Referències

* ↑ «Qazi Muhammad’s Son Remembers Father’s Role in Mahabad Uprising» (en anglès). Rudaw, 03-04-2014. [Consulta: 30 maig 2022].
* ↑ Arizanti, Michael. «Today we remember the martyrdom of Qazi Muhammad» (en anglès). The Times of Israel, 31-03-2020. Arxivat de l'original el 29 de juny 2020. [Consulta: 30 maig 2022].
* ↑ Bakker, Paulien. «Meet a Kurdish Commander Who Stares Down ISIS Every Day» (en anglès). Narratively, 03-03-2016. [Consulta: 30 maig 2022].
# Frithjof Schuon

Frithjof Schuon (Basilea, 18 de juny del 1907 - Bloomington, Indiana, Estats Units, 5 de maig del 1998) fou un metafísic, pintor i poeta suís. Durant la seva joventut va establir-se a París on va exercir la seva professió de dibuixant tèxtil. Tenia un temperament místic i gnòstic; va estudiar el vedanta i es va interessar profundament per totes les religions, sobretot el cristianisme i l'islam. Fou un lector i corresponent del metafísic francès René Guénon, amb qui es va trobar el 1938 i el 1939 al Caire. Va anar a Algèria per trobar-hi la influència espiritual de grans mestres sufís i va fundar una de les primeres branques d'una tariqa a Europa. Aquesta branca, eix de la sophia perennis, es va estendre de mica en mica a molts països, tot ramificant-s'hi. Després de la Segona Guerra Mundial, Schuon, que vivia a Lausanne, va fer diversos viatges a l'Amèrica del Nord per trobar-hi indis autòctons, al Marroc i a diversos països d'Europa. Frithjof Schuon va morir a Bloomington (Indiana), on havia emigrat el 1980.
# Suimanga de Loveridge

El suimanga de Loveridge (Cinnyris loveridgei) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i clarianes dels monts Uluguru, de l'est de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Loveridge». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Homopholis

Homopholis és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Homopholis belsonii C.E. Hubb.
# Can Petitot (Cabanelles)

Can Petitot és un mas del municipi de Cabanelles (Alt Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada al nord del petit nucli de Sant Martí Sesserres, al nord-oest del municipi de Cabanelles al qual pertany. La masia forma part del veïnat de Solà de Badós.
Masia rehabilitada de planta rectangular, ampliada amb petits cossos adossats a la banda de ponent de l'edifici principal. L'habitatge és de planta rectangular i està construït damunt d'un gran desnivell del terreny. Presenta la coberta de dues vessants de teula i està distribuït en planta baixa i dos pisos. Les obertures són majoritàriament d'arc rebaixat, tot i que n'hi ha d'altres de rectangulars i fins i tot de mig punt. Estan totes bastides amb maons i han estat recentment reformades. De l'ampliació de l'habitatge envers ponent destaca un cos rectangular d'una sola planta, cobert amb terrassa al primer pis.
La construcció està bastida amb pedra irregular lligada amb abundant morter de calç.

## Referències

* 1 2 3 «Can Petitot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Exèrcit de lleva

Exèrcit de lleva és aquell exèrcit regular que es compon tant de militars professionals (i de voluntaris) com de personal de lleva. En un exèrcit de lleva es distingeix entre:
* exèrcit permanent: compost de professionals, d'una banda, i, de l'altra, de reclutes que realitzen el servei militar; també pot incloure voluntaris no professionals. Els militars professionals constitueixen els quadres de l'exèrcit, amb un nombre reduït de classes de tropa; els reclutes constitueixen el gruix del personal de tropa.
* reserva (forçosa): composta dels reservistes, bàsicament civils que ja han conclòs el període actiu de servei militar i que són susceptibles d'ésser mobilitzats (cridats a les armes) en cas necessari, per a augmentar els efectius de l'exèrcit regular, tot complementant l'exèrcit permanent.
L'exèrcit de lleva, doncs, comporta l'existència del servei militar obligatori. Constitueix, així, un dels dos grans models d'exèrcit regular, tot contrastant amb el model d'exèrcit professional. El model d'exèrcit de lleva ha estat l'habitual a la major part d'Europa i d'Amèrica d'ençà la Revolució Francesa (amb l'excepció principal del món anglòfon). Permet la formació d'exèrcits gegantins (en termes de milions de combatents), necessaris en guerres modernes de gran escala. També ha estat útil, des del punt de vista de l'Estat, com a escola de nacionalisme estatal, i com a via amb què disciplinar els civils. En molts estats aquest model és rebutjat per gran part de la població, refractària al servei militar, el qual considera una imposició autoritària o una pèrdua de temps.
Avui dia el model d'exèrcit de lleva coneix una certa decadència en favor de la professionalització exclusiva (exèrcit professional), sobretot al món capitalista desenvolupat, potser perquè molts estats no es creuen en perill de guerra oberta de defensa del territori, i només preveuen operacions de policia a gran distància del territori propi.

## Vegeu també

* Exèrcit professional
* Exèrcit regular
* Forces armades
* Reserva militar
# Cantó de Sainte-Marie-2

El cantó de Sainte-Marie-2 és una divisió administrativa francesa situat al departament de Martinica a la regió de Martinica.

## Composició

El cantó comprèn la fracció Sud de la comuna de Sainte-Marie.

## Administració

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004-2014 | Bruno Nestor Azerot | Divers gauche | |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Partit de la Mare Pàtria (Azerbaidjan)

El Partit de la Mare Pàtria (en àzeri: Ana Vətən Partiyası) és un partit polític conservador nacionalista azerbaidjanès. Els seus membres són principalment d'azerbaidjanesos que es van originar a Armènia. Fou fundat el 1990 per Fezail Agamali antic viceministre de protecció social nascut a Armènia, i és el seu cap. A les eleccions parlamentàries azerbaidjaneses de 2010 el partit va obtenir l'1,4% dels vots i 2 escons d'un total de 125 escons a l'Assemblea Nacional de la República de l'Azerbaidjan.

## Referències

* ↑ Republic of Azerbaijan Legislative Elelction of 7 novembre 2010. Azerbaijan Election Commission. (anglès)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2013-02-13 a Wayback Machine. (àzeri)
# Gaizkin

Gaizkin és un geni maligne de la mitologia basca, causant de malalties, que s'encarna a les plomes d'un coixí que agrupa i dona forma de cap de gall. Aleshores produeix una malaltia misteriosa en el nen que dorm al llit del qual forma part aquest coixí. Només cremant el "cap de gall" allà format es guareix el malalt (Sara, Elorrio, entre d'altres). En alguns llocs els genis familiars o mamur són anomenats també amb aquest mateix nom.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Auñamendi: Gaizkin

## Bibliografia

* De Azkue, Resurrección María. Euskalerriaren Yakintza, I (en basc), p. 367. ISBN 978-84-239-2550-6.
* Romeu i Figueras, Josep «Mitos tradicionales pirenaicos» (en castellà). Revista Pirineos, XV-XVI, pàg. 171.
# Stiphodon alleni

Stiphodon alleni és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia (Queensland).

## Referències

* ↑ Weber M. 1895. Fische von Ambon, Java, Thursday Island, dem Burnett-Fluss und von der Süd-Küste von Neu-Guinea. A: Zoologische Forschungsreisen in Australien und dem malayischen Archipel; mit Unterstützung des Herrn Dr. Paul von Ritter ausgeführt ...Jahren 1891-1893 von Dr. Richard Semon. Fische Malay. Arch. v. 5. 259-276.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Stiphodon allen» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Chen, I-Shiung & Tan, Heok Hui (2005): A new species of freshwater goby (Teleostei: Gobiidae: Stiphodon) from Pulau Tioman, Pahang, Peninsular Malaysia. Raffles Bulletin of Zoology 53(2): 237-242.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watson, R. E. 1996. A review of Stiphodon from New Guinea and adjacent regions, with descriptions of five new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Rev. Fr. Aquariol. v. 23 (núms. 3-4): 113-132.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.