OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llistes de dades dels elements químics

Les següents llistes proporcionen informació sobre dades relatives als elements químics.
* Llista d'elements per nombre atòmic
* Llista de la configuració electrònica dels elements químics
* Llista de la densitat dels elements químics
* Llista de l'afinitat electrònica dels elements químics
* Llista del punt de fusió dels elements químics
* Llista del punt crític dels elements químics
* Llista de la calor de fusió dels elements químics
* Llista de la calor de vaporització dels elements químics
* Llista de la capacitat calorífica dels elements químics
* Llista de la pressió de vapor dels elements químics
* Llista de l'electronegativitat dels elements químics
* Llista de l'energia d'ionització dels elements químics
* Llista del radi atòmic dels elements químics
* Llista de la resistivitat elèctrica dels elements químics
* Llista de la conductivitat tèrmica dels elements químics
* Llista del coeficient de dilatació tèrmica dels elements
* Llista de la velocitat del so dels elements químics
* Llista de les propietats elàstiques dels elements químics
* Llista de la duresa dels elements químics
* Llista de l'abundància dels elements químics
* Llista dels estats d'oxidació dels elements químics
# Llistes reials d'Egipte

Llistes Reals de l'antic Egipte és la denominació habitual de les inscripcions o documents que contenen una relació, generalment fragmentària, dels faraons d'Egipte. Les més importants són:
* Pedra de Palerm: un fragment d'una llosa de basalt gravada, datada a la dinastia V.
* Llista reial de Karnak: trobada al temple d'Amón de Karnak, amb 61 cartutxos, però només es poden llegir cinquanta, des Menes fins Tuthmosis III (segle XV aC).
* Llista d'Abidos: un baix relleu amb 76 cartutxos de faraons gravats en un mur del temple de Seti I, de la dinastia XIX (segle xiii; aC), a Abidos.
* Llista de Saqqara: un baix relleu que contenia 58 cartutxos de faraons (perduren 47) en un mur de la tomba de Tenry , a Saqqara, sacerdot i escrigui de Ramsès II (segle xiii aC).
* Papir de Torí: fragments d'un papir amb text redactat en escriptura hieràtica que data possiblement de l'època de Ramsès II, de la dinastia XIX.
* Llista de Manethó: sacerdot egipci de l'Època Ptolemaica (segle iii aC) que va redactar una història d'Egipte, la Aegyptiaka , perdent-se l'original, encara que parcialment copiada per Flavi Josep (segle i), Sext Juli Africà, amb 561 reis (segle ii - III), el Bisbe Eusebi de Cesarea, amb 361 reis (segle iii - IV) i el monjo Jordi Sincel·le (segle viii - ix)

## Enllaços externs

* Llistes reials d'Egipte (en francès)
# YHLQMDLG

YHLQMDLG (abreviació de Yo Hago Lo Que Me Da La Gana en castellà) és el segon àlbum d'estudi en solitari (tercer en general) del traper i cantant de Puerto Rico, Bad Bunny. Va ser llançat el 29 de febrer de 2020, per Rimas Entertainment. L'estil de música de l'àlbum està fortament influenciat per l'estil de reggaeton "old-school" (de la vella escola) i conté col·laboracions amb Daddy Yankee, Nesi, Yaviah, Ñengo Flow, Sech, Mora, Jowell & Randy, Anuel AA, Myke Towers, Kendo Kaponi, Arcángel, Duki i Pablo Chill-E. L'àlbum va debutar en el número dos en la llista Billboard 200 dels Estats Units, convertint-se en l'àlbum en idioma espanyol situat més amunt de la llista en la història, fins al llançament del seu tercer àlbum, El Último Tour Del Mundo. YHLQMDLG va ser l'àlbum llatinoamericà més venut als Estats Units l'any 2020, es va convertir en l'àlbum més reproduït de la plataforma Spotify a nivell mundial durant el 2020, i va guanyar el premi al millor àlbum de Pop Llatinoamericà o Urban en els 63è Premis Grammy Anuals.
«Yo Perreo Sola» és una cançó de l'àlbum, que compta amb la veu no acreditada de Nesi. El vídeo musical de la cançó presenta a Bad Bunny com una drag-queen. El remix, amb Nesi i Ivy Queen, va ser llançat el 14 d'octubre del 2020, seguint la seva interpretació de la cançó als 2020 Billboard Music Awards. Va guanyar un Premi Grammy Llatinoamericà a la millor interpretació de Reggaeton.

## Referències

* ↑ Nast, Condé. «Bad Bunny Drops New Album YHLQMDLG: Listen» (en anglès americà), 28-02-2020. [Consulta: 4 agost 2021].
* ↑ Haylock, Zoe. «Don’t Freak Out, But Bad Bunny’s New Album Drops at Midnight» (en anglès americà), 28-02-2020. [Consulta: 4 agost 2021].
* ↑ «Bad Bunny to release new album YHLQMDLG this weekend» (en anglès). [Consulta: 4 agost 2021].
* ↑ «Grammy Nominations 2021: See the List» (en anglès). The New York Times, 24-11-2020. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Exposito, Suzy. «Bad Bunny Gets a Full Drag Makeover in New 'Yo Perreo Sola' Video» (en anglès americà), 27-03-2020. [Consulta: 4 agost 2021].
* ↑ «Bad Bunny Shares New “Yo Perreo Sola” Remix with Ivy Queen and Nesi: Listen | Pitchfork». [Consulta: 4 agost 2021].
* ↑ Clarín.com. «Latin Grammy 2020: todos los ganadores» (en castellà), 19-11-2020. Arxivat de l'original el 2021-08-08. [Consulta: 4 agost 2021].

## Vegeu també

* El Último Tour Del Mundo, 3r àlbum de Bad Bunny.
# Thaddus McFadden

Thaddus McFadden (Flint, 29 de maig de 1987) és un jugador de bàsquet nord-americà amb passaport georgià. Amb 1,88 metres d'alçària juga en les posicions de base i escorta.

## Carrera esportiva

És un base format a Fairmont State. Després de no ser draftejat el 2009 arribaria a les files de l'Usti Nad Laben txec. Més tard, jugaria a Alemanya i explotaria com a gran jugador a Xipre, primer a les files de l'APOEL i després a l'AEK Larnaca. En la temporada 2015-16, aconsegueix l'MVP de la Lliga xipriota, gràcies als 18,2 punts, 4,1 assistències i 4 rebots, aconseguits per partit a les files de l'AEK Larnaka.
En 2016, signa pel SLUC Nancy, però a meitat es temporada es marxaria per reforçar les files del PAOK Salónica de la lliga grega. Durant la temporada 2017-18, McFadden va jugar a les files del Kymis BC, en el qual va aconseguir una mitjana de 17,7 punts (42% en triples), 2,9 rebots, 4 assistències i 1,5 robatoris per partit, obtenint el títol de millor anotador de la lliga grega. Al tancament de la lliga grega va signar pels Chongqing Sanhai Lanling de la CBA, aconseguint 29,3 punts, 7,3 rebots, 2,7 assistències i 1,7 robatoris de mitjana en els tres partits que va disputar.
En el mes de juliol de 2018 es produeix la seva incorporació a l'Iberostar Tenerife de la Lliga ACB per disputar la temporada 2018-19. Va començar la temporada amb bons números, amb una mitjana de 12,4 punts i 11,4 de valoració, però una lesió al tendó del recte femoral va fer tallar la seva progressió. El Tenerife va contractar Davin White per substituir-lo, qui es va adaptar molt bé a l'equip i li va anar retallant minuts, i el 12 de febrer va rescindir unilateralment el seu contracte amb el club insular. El 7 de març de 2019, el Divina Seguros Joventut anunciava la seva contractació fins a final de temporada, per substituir al també nord-americà Dakota Mathias. La temporada 2019-20 fitxa pel San Pablo Burgos, el que serà el seu tercer equip de la Lliga Endesa.

## Estadístiques
### Lliga ACB

| Any | Equip | PJ | 5i | Min | %2P | %3P | %TL | Reb | Ass | Rec | Tap | Punts | Val |
| 2018-19 | Tenerife | 15 | 11 | 21,4 | 58 | 41 | 85 | 1,5 | 2,3 | 0,6 | 0,1 | 12,4 | 11,3 |
| 2018-19 | Joventut | 12 | 2 | 19,5 | 43 | 50 | 82 | 1,1 | 1,5 | 0,6 | 0,1 | 9,9 | 8,2 |
| Total ACB | Total ACB | 27 | 13 | 20,6 | 53 | 44,9 | 84,1 | 1,3 | 2 | 0,6 | 0,1 | 11,3 | 9,9 |

### Play-off ACB

| Any | Equip | PJ | 5i | Min | %2P | %3P | %TL | Reb | Ass | Rec | Tap | Punts | Val |
| 2018-19 | Joventut | 2 | 0 | 15,5 | 0 | 33 | 50 | 0,5 | 1,5 | 0 | 0 | 4 | 1 |

## Referències

* ↑ Thaddus McFadden jugador a l'ACB
* ↑ «Thad McFadden deja Iberostar Tenerife en la semana de la Copa» (en castellà). Gigantes, 12-02-2019 [Consulta: 7 març 2019].
* ↑ «El Divina Joventut ficha al base Thaddus McFadden» (en castellà). Mundo Deportivo, 07-03-2019 [Consulta: 7 març 2019].
* ↑ «Thaddus McFadden ficha por el San Pablo Burgos» (en castellà). Mundo Deportivo [Consulta: 1r agost 2019].
* ↑ «Historial estadístico» (en castellà). ACB. [Consulta: 20 agost 2019].
# Lo Mas de Cabardés

Lo Mas de Cabardés (en francès Mas-Cabardès) és un municipi del departament de l'Aude a la regió francesa d'Occitània.
# Théobald Michau

Théobald Michau (Tournai, 1676 – Anvers, 1765) va ser un pintor barroc flamenc especialitzat en petits paisatges de gabinet.
Deixeble de Lucas Achtschellinck a Brussel·les, on va residir entre 1686 i 1698, el 1710 es va inscriure en el gremi de Sant Lluc d'Anvers, on va fixar la seva residència fins a la seva mort. Malgrat la distància temporal, pot ser considerat el millor seguidor al segle xviii de l'estil analític i minuciós de Jan Brueghel de Velours, que seguia sent molt demandat, amb una paleta més clara i alegre, com correspondria al canvi de centúria, i els mateixos temes del món rural i camperol popularitzats per David Teniers el Vell.

## Referències

* ↑ «Ontdek schilder, tekenaar Theobald Michau» (en neerlandès). Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie. [Consulta: 29 agost 2020].
* ↑ Vlieghe, Hans. Arte y arquitectura flamenca, 1585-1700 (en castellà). Madrid: Cátedra, 2000, p. 457, nota 39. ISBN 84-376-1842-8.
* ↑ «Michau, Theobald» (en castellà). Museo Nacional del Prado. [Consulta: 29 agost 2020].
# Micaela Schäfer

Micaela Schäfer coneguda també amb els sobrenoms La Mica o DJane LaMica, (nascuda l'1 de novembre de 1983) és una model de glamour, personalitat de televisió, DJ i cantant alemanya.

## Carrera

Va ser Miss Alemanya de l'Est 2004, Miss Venus 2005, imatge de Campari 2005, i Miss Maxim 2006. Va ocupar el vuitè lloc a la primera temporada de Next Topmodel d'Alemanya el 2006.
Coneguda per posar nua en diverses situacions per atreure publicitat, Schäfer ha publicat una autobiografia titulada Lieber nackt als gar keine Masche ("millor despullada que cap merda").

## Discografia

* "Life Is Just a Game 2010" – La Mica feat. Loona (2010)
* "U-Bahn ins Paradies" - Micaela Schäfer feat. Fränzi (2011)
* "So Much Love" – La Mica feat. Polina & Miami INC (2012)
* "U Made for Me" - Micaela Schäfer feat. Heidi Anne (2013)
* "Salta!" – Oliver DeVille feat. Micaela Schäfer (2013)
* "Michaela" (2014)
* "Blasmusik" - Finger & Kadel feat. Micaela Schäfer (2014)
* "Partypolizei" (2015)
* "Rock Me Tonight" - Micaela Schäfer i DJ Squizz feat. Vivienne Baur (2015)
* "Deine Freundin" – Jörg & Dragan (Die Autohändler) feat. Micaela Schäfer (2015)
* "Venus" (2015)
* "Deixa'm rentar el teu cotxe" (2016)
* "Lauter" - Micaela Schäfer i Marco Rippegather (2017)
* "Germany Olé" - Micaela Schäfer, Yvonne Woelke, Andreas Ellermann (2018)
* "Pots anglès si us plau?" – Tobee feat. Micaela Schäfer (2018)

## Premis

* Premi Venus 2012 - Model eròtica de l'any
* Premi Venus 2014 - Model eròtica de l'any

## Referències

* ↑ «Ich bin ein Star – Lasst mich wieder rein: Kandidatin Micaela Schäfer» (en alemany). , 08-08-2015 [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ «GNTM: Micaela Schäfer oben ohne als DJane 'La Mica'» (en alemany). , 16-05-2011 [Consulta: 10 gener 2021]. Arxivat 2021-01-12 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-01-12. [Consulta: 8 març 2022].
* ↑ Lykke, Allan «Topløs pakke ringer julen ind» (en danès). Ekstra Bladet, 16-12-2015 [Consulta: 24 març 2017].
* ↑ «Micaela Schäfer liebt Pornos - und fühlt sich als Vorbild» (en alemany). FOCUS Online, 31-12-2013 [Consulta: 24 març 2017]. Arxivat 22 de juliol 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-07-22. [Consulta: 20 novembre 2022].
* 1 2 3 4 5 «Topløs pakke ringer julen ind» (en danès). , 16-12-2015 [Consulta: 24 març 2017].
* ↑ «TV-Kritik: Ihr Leben ist ein Porno» (en alemany). , 23-08-2013 [Consulta: 24 març 2017].
* ↑ «Folge 4 - Zwischen den Welten». Pro Sieben. Arxivat de l'original el 3 maig 2006.
* ↑ «Micaela Schäfer – die Rückkehr der "Nacktschnecke"». RP ONLINE, 05-08-2015. [Consulta: 24 març 2017].
* ↑ Micaela Schäfer - Partypolizei (Offizielles Video) a YouTube
* ↑ , 06-06-2018.

## Enllaços externs

* Micaela Schäfer - Lloc web oficial
# Orgull (revista)

Orgull és una revista de reflexió catalana de temàtica LGBTI+, pionera en català en aquest àmbit. Editada pel Grup Comunicació 21, va ser estrenada el 29 de febrer del 2024.
L'objectiu del projecte és visibilitzar les realitats LGBTI+ a la població general, reivindicant els drets LGBT i denunciant les discriminacions. El mitjà també pretén referencialitzar-se entre el col·lectiu LGBTI+ com un espai segur i d'acompanyament en la lluita per l'alliberament sexual.
La cap de redacció de la revista és Mar Sifre Rigol, una periodista especialitzada en estudis de gènere. Es publica trimestralment en paper i en paral·lel com a diari digital. De fet, a Barcelona es distribueix en totes les biblioteques, centres cívics i seus d'entitats LGBTI+, així com al Centre LGTBI i l'Espai Línia.
El format inclou entrevistes, reportatges, articles d'opinió i notícies. En el primer número, van col·laborar-hi diverses personalitats del col·lectiu LGBTI+: Jaume Collboni, Ada Colau, Tània Verge, Bel Olid, Judith Juanhuix i Maio. També hi van participar representants i voluntaris d’entitats LGTBI+ com l'Observatori Contra l'LGTBI-fòbia, la Fundació Enllaç, el Centre LGTBI o el Servei Cruïlles del Centre Jove d’Atenció a les Sexualitats.

## Referències

* 1 2 3 «Neix Orgull, la primera publicació de reflexió LGTBI+ en català». dBalears, 29-02-2024. [Consulta: 29 febrer 2024].
* 1 2 3 Busquets Juliachs, Andreu. «Apareix 'Orgull', una revista de reflexió dins el col·lectiu LGTBI+». Ara, 29-02-2024. [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ Sifre Rigol, Mar. «Carme Hinojosa: “A El Pontarró he après molt més del que he ensenyat”». Ajuntament de Martorell, 11-11-2019. [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ «Neix Orgull, la primera publicació de reflexió LGTBI+». Espai Línia, 29-02-2024. [Consulta: 29 febrer 2024].
# Czech Cycling Tour 2015

El Czech Cycling Tour 2015, 6a edició del Czech Cycling Tour, es disputà entre el 13 i el 16 d'agost de 2015 sobre un recorregut de 542,3 km repartits quatre etapes, la primera d'elles una contrarellotge per equips. L'inici de la cursa va tenir lloc a Unicov, mentre el final fou a Dolany. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2015, amb una categoria 2.1.
La cursa va estar dominada pels ciclistes txecs que coparen el podi i bona part de les classificacions secundàries. El vencedor final fou Petr Vakoč (Etixx-Quick Step), que s'imposà per 5" a Jan Bárta (Bora-Argon 18) i per 30" al seu company d'equip Zdeněk Štybar, el qual guanyà la classificació per punts. En les altres classificacions secundàries Oscar Riesebeek (Metec-TKH) guanyà els punts i l'Etixx-Quick Step la classificació per equips.

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a un equip World Tour, tres equips continentals professionals, divuit equips continentals i un equip nacional:
* equips World Tour: Etixx-Quick Step
* equips continentals professionals: Bora-Argon 18, CCC Sprandi Polkowice, RusVelo
* equips continentals: Adria Mobil, ActiveJet Team, Amore & Vita-Selle SMP, Amplatz-BMC, AWT-GreenWay, Synergy Baku Cycling Project, Cyclingteam Jo Piels, Kemo Dukla Trencin, GM Cycling Team, Leopard Development Team, Metec-TKH Continental, Team Felbermayr-Simplon Wels, Team Stölting, ColoQuick, Itera-Katusha, Unieuro Wilier Trevigiani, Team Vorarlberg, Whirlpool Author
* equips nacionals: Txèquia

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a | 13 d'agost | Unicov - Unicov | 20,4 | Etixx-Quick Step (FRA) | Zdeněk Štybar (CZE) |
| 2a | 14 d'agost | Olomouc - Unicov | 178,0 | Fernando Gaviria (COL) | Fernando Gaviria (COL) |
| 3a | 15 d'agost | Mohelnice - Šternberk | 199,0 | Leopold König (CZE) | Petr Vakoč (CZE) |
| 4a | 16 d'agost | Olomouc - Dolany | 144,9 | Zdeněk Štybar (CZE) | Petr Vakoč (CZE) |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Petr Vakoč (CZE) | Etixx-Quick Step | 13h 22' 00" |
| 2 | Jan Bárta (CZE) | Bora-Argon 18 | + 5" |
| 3 | Zdeněk Štybar (CZE) | Etixx-Quick Step | + 30" |
| 4 | Pieter Serry (BEL) | Etixx-Quick Step | + 31" |
| 5 | Paweł Cieślik (POL) | Bauknecht-Author | + 1' 21" |
| 6 | Michal Schlegel (CZE) | AWT-GreenWay | + 1' 49" |
| 7 | Jochem Hoekstra (NED) | Cyclingteam Jo Piels | + 2' 35" |
| 8 | Stefan Schumacher (GER) | CCC Sprandi Polkowice | + 4' 27" |
| 9 | Matija Kvasina (CRO) | Team Felbermayr-Simplon Wels | + 4' 35" |
| 10 | Leopold König (CZE) | Txèquia | + 4' 35" |

## Referències

* ↑ «Etixx-Quick Step gana la CRE del Tour de Chequia». biciciclismo.com, 13-08-2015 [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ «Etapa y liderato para el colombiano Fernando Gaviria en el Tour de Chequia». biciciclismo.com, 14-08-2015 [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ «Konig gana la tercera en Chequia». biciciclismo.com, 15-08-2015 [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ «Para Stybar la última y para Vakoc el Czech Cycling Tour». biciciclismo.com, 16-08-2015 [Consulta: 21 agost 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Luciogobius platycephalus

Luciogobius platycephalus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Japó.

## Referències

* ↑ Gill T. N. 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Luciogobius grandis

Luciogobius grandis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Japó i a Corea del Sud.

## Referències

* ↑ Gill T. N. 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ludger Lohmann

Ludger Lohmann (Herne, Rin del Nord-Westfàlia, 1954) és un reconegut músic organista.

## Referències

* ↑ Distinguished Professors of Organ Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. East Carolina University (anglès)
* ↑ The American organist, Volum 40, Números 7-12 (anglès)

## Enllaços externs

* «Vídeos amb classes de Ludger Lohmann a Magister Musicae». Arxivat de l'original el 2008-07-24. [Consulta: 26 octubre 2010].
# Lloro alanegre

El lloro alanegre (Hapalopsittaca melanotis) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida de les muntanyes del centre del Perú i oest de Bolívia.
# Lloro camanegre

El lloro camanegre (Pionites xanthomerius) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita els boscos de l'est del Perú, nord de Bolívia i zon limítrofa del Brasil. Ha estat considerat una subespècie de Pionites leucogaster.
# Lluis Folc de Cardona i Fernández de Còrdova

Lluis Folc de Cardona i Fernández de Còrdova (Tarragona, 1546 - Nàpols 1571) Noble fill de Ferran de Cardona i Beatriz Fernández de Córdoba i Figueroa.
Lluis hauria mort intestat a Nàpols el 1571 i fou succeït pel seu germà Antoni, el qual seria conegut com a Antonio II Fernández de Córdoba.

## Títols nobiliaris

* 3r Duc de Somma
* Comte de Palamós
* Baró de Bellpuig

## Bibliografia

* ELS COMTES DE PALAMÓS A L'EDAT MODERNA, Pere Molas Ribalta.

## Enllaços externs

* Racó.cat
# Luis Alberto Lacalle Pou

Luis Alberto Aparicio Alejandro Lacalle Pou (Montevideo, 11 d'agost de 1973) és un advocat i polític uruguaià. És el 42è president de l'Uruguai des de l'1 de març de 2020.
Lacalle Pou és fill de l'expresident de la República, el nacionalista Luis Alberto Lacalle, i de l'exsenadora María Julia Pou Brito del Pino. Va ser diputat des del 2000 al 2014 i candidat presidencial pel Partit Nacional durant les eleccions uruguaianes de 2014. Durant les eleccions presidencials uruguaianes de 2019 va ser elegit president per al període 2020-2025, amb Beatriz Argimón com a vicepresidenta.

## Referències

* ↑ «Lacalle Pou candidat». Brecha, 04-04-2014. Arxivat de l'original el 2014-04-07. [Consulta: 6 abril 2014]. (castellà)

## Enllaços externs

* Diputat Luis Alberto Lacalle Pou
* Biografia per CIDOB Arxivat 2014-11-12 a Wayback Machine. (castellà)