OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alexandria Proftàsia

Alexandria Proftàsia (en grec antic Αλεξάνδρεια η Προφθασία) o també Alexandria de Drangiana (Δραγγιανή) va ser una de les més de setanta ciutats fundades o rebatejades per Alexandre el Gran. La ciutat es va fundar quan va realitzar una parada intermèdia entre Herat, una altra de les fortaleses d'Alexandre, i Kandahar. Era a Drangiana, a la vora del llac Hamun-e-Saberi, al modern Sistan
La ciutat és mencionada per Estrabó, Plini el Vell, Ammià Marcel·lí, Isidor de Carax, Esteve de Bizanci i Plutarc. Alexandre el Gran, va arribar a Drangiana el novembre del 330 aC de camí a Kandahar, i va trobar una regió molt ben organitzada, una província de l'Imperi aquemènida. Va nomenar un nou sàtrapa, Arsames, i va canviar el nom de la capital anomenant-la Proftàsia ("anticipació"), perquè Alexandre havia descobert en aquell lloc una conspiració contra la seva vida, organitzada pel seu company Filotes.
Actualment es desconeix la situació exacta de Proftàsia. L'opinió general considera que Proftàsia era l'actual ciutat de Farah, a partir del que diu Isidor de Carax i que la ciutadella de Farah conserva les restes de la seva fortalesa. Però si es consideren les distàncies que donen Plini el Vell, Eratòstenes i Estrabó, es pot entendre que Farah està situada massa a prop de la ciutat d'Herat i que Proftàsia es trobava propera a Zarandj.
L'any 1578, un mapa del món que Mercator va dibuixar a partir del mapa de Claudi Ptolemeu, mostra la ciutat situada a certa distància al nord dels llacs de Zarandj. També es pot veure que l'edició del segle xiii de la Taula de Peutinger feta al segle iv mostra Zarandj i Proftàsia amb ubicacions diferents.

## Referències

* ↑ Rapson, E. J. The Cambridge History of India, vol. I: Ancient India.. Delhi: S Chand and Co., 1968, p. 380.
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, VI, 15,5
* ↑ Estrabó. Geografia, XI,8; 15,2
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, VI, 61
* ↑ Ammià Marcel·lí. Res Gestae, XIII, 6
* ↑ Isidor de Carax. τῆς Παρθίας τεριηγητικός, 17
* ↑ Esteve de Bizanci. Ethnica (Ἐθνικά), s.v. Ἀλεξάνδρειαι
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Alexandre
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, VI, 15,5-6
* ↑ Ralph Griffiths, George Edward Griffiths The Monthly Review May 1749-Sept. 1803 P. 514
* ↑ Flavi Arrià. Anàbasi d'Alexandre el Gran, I, 2,5
* ↑ Isidor de Carax, τῆς Παρθίας τεριηγητικός, 17
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, XI, 61
* ↑ Estrabó, Geografia, XI, 514
* ↑ «Alexandria». Enciclopaedia Iranica. [Consulta: 21 març 2021].
# Resolució 2443 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2443 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 6 de novembre de 2018. Després de llegir l'informe de l'Alt Representant per a Bòsnia i Hercegovina, Valentin Inzko, sobre el desenvolupament de les eleccions del 7 d'octubre de 2018, el Consell aprova renovar el mandat de la força multinacional d'estabilització EUFOR Althea durant un any més, instant els partits de Bòsnia i Hercegovina a treballar de manera constructiva, que s'abstinguin de la retòrica de polarització i que formin un nou govern.

## Referències

* ↑ Security Council Renews Multinational Stabilization Force in Bosnia and Herzegovina, Unanimously Adopting Resolution 2443 (2018), un.org, 6 de desembre de 2018

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2401 a la 2500 (2018 -)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2099 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2099 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 25 d'abril de 2013 després de reafirmar totes les resolucions anteriors del Sàhara Occidental i en particular les resolucions 1754, 1783, 1813 i 1871, 1920, i 2044 el consell va ampliar el mandat de la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO) per un any fins al 30 d'abril de 2014. Tanmateix, la Missió segueix sense tenir competències pel que fa al respecte dels drets humans al Sàhara Occidental.

## Vegeu també

* Zona Lliure
* Estatut polític del Sàhara Occidental
* República Àrab Sahrauí Democràtica
* Mur marroquí
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 – 2013)

## Referències

* ↑ María Teresa Vicente, Conrado Navalón. El conflicto del Sahara Occidental y los derechos humanos: Miradas desde la Universidad de Murcia, p.70.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Muriel Resnik

Muriel Resnik (New Haven, 1917 - Manhattan, Nova York, 6 de març de 1995) va ser una novel·lista i dramaturga estatunidenca. Resnik era coneguda sobretot per la seva comèdia Any Wednesday ("Qualsevol dimecres"), estrenada a Broadway l'any 1964 i protagonitzada per Sandy Dennis, Don Porter, Gene Hackman i Rosemary Murphy. L'èxit immediat de l'obra, que agafà per sorpresa a la mateixa autora, va forçar que se'n fes una pel·lícula l'any 1966, protagonitzada per Jane Fonda i Jason Robards.
Resnik va escriure novel·les, entre elles Life Without Father ("La vida sense pare"), House Happy ("Casa feliç") i The Girl in the Turquoise Bikini ("La noia del biquini turquesa"), aquesta última també adaptada al cinema amb el nom de How Sweet It Is! (1968), pel·lícula dirigida per Jerry Paris i protagonitzada per James Garner i Debbie Reynolds. Més tard va escriure Son of Any Wednesday ("Fill de qualsevol dimecres"), una reflexió sobre la producció que l'obra que tant d'èxit li havia donat. El 1992, publicà The Garden Club ("El club de la jardineria"), una novel·la de misteri i assassinat. Abans de morir, estava treballant en la seva continuació. Any Wednesday es va estrenar en la versió espanyola amb el títol Elena para los miércoles l'any 1965, al Teatro Marquina de Madrid, protagonitzada per Concha Velasco, Jesús Puente i Juanjo Menéndez, en versió i direcció de José Luis Sáenz de Heredia. Pel que fa a la versió catalana, Els dimecres... Elena, aquesta la va dur a terme la companyia de Carme Contreras, al Teatre Romea (juny de 1970), amb direcció d'Esteve Duran.
Muriel Resnik, després de viure a Beaufort (Carolina del Nord), va morir als 78 anys i després d'una llarga malaltia a causa d'una aturada cardíaca a la seva casa de Manhattan.

## Referències

* ↑ Muriel Resnik a BFI Arxivat 2012-07-19 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Els dimecres... Elena Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. al Teatre Romea

## Enllaços externs

* Obituari de Muriel Resnik, a The New York Times (anglès)
* Muriel Resnik a Internet Movie Database (anglès)
# Muriel Robb

Muriel Evelyn Robb (Newcastle upon Tyne, Anglaterra, 13 de maig de 1878 - íd. 12 de febrer de 1907) va ser una tennista anglesa, campiona individual de Wimbledon en l'edició de 1902. També va vèncer en l'Obert d'Irlanda i en l'Obert d'Escòcia, en la categoria individual el 1901, així com en l'Obert de Gal·les de 1899.
Filla de William David Robb i Ellen Ritson, Muriel Robb va aprendre els rudiments del tennis mentre estudiava al Cheltenham Ladies College, a Gloucestershire. Després es va fer membre del club de tennis local, el Jesmond Lawn Tennis Club.
Al 1896 va començar a participar en tornejos i al cap de poc temps ja havia guanyat els principals títols nacionals individuals: el Campionat de Gal·les el 1899, el Campionat d'Irlanda i l'Escocès el 1901 i els individuals femenins anglesos a Wimbledon, el 1902, de manera que mai cap altra jugadora ha aconseguit després uns resultats com aquests.

## Registre del Gran Slam
### Wimbledon

* Campiona individual: 1902
El partit amb el qual va aconseguir el títol va suposar un rècord en la final individual femenina. S'enfrontava a la favorita, Charlotte Sterry. En el primer dia de joc el partit va haver de ser interromput per pluja amb un resultat provisional de 4-6, 13-11 a favor de Robb. El joc es va reprendre l'endemà per finalitzar amb 7-5, 6-1, amb un total de 52 jocs.

## Finals individuals del Gran Slam
### Victòries

| Any | Campionat | Rival en la final | Resultat |
| 1902 | Wimbledon | Charlotte Cooper Sterry | 7–5, 6–1 |

## Referències

* 1 2 Hedges, Martin (1978) The Concise Dictionary of Tennis. London: Bison Books; p. 202-03
* 1 2 3 «ROBB Muriel Evelyn (1878 – 1907)» (en anglès). Friends of Jesmond Old Cemetery. [Consulta: 11 març 2023].
* ↑ «Muriel Robb's GS Performance Timeline & Stats» (en anglès). DB4Tennis. [Consulta: 11 març 2023].
# Muriel Taurinyà

Muriel Taurinyà (Perpinyà, 22 d'agost de 1975) és una emprenedora i activista cultural nord-catalana. És membre de la colla de castellers Pallagos del Conflent i el 2010 va fundar amb Nathalie Cursan la botiga Visca!, situada al 16 de la rue Lazare Escarguel de Perpinyà i dedicada a la venda de productes típics d'arreu dels Països Catalans.
El 2012 ella i Nathalie Cursan van rebre conjuntament el Premi Joan Blanca de l'ajuntament de Perpinyà.

## Referències

* ↑ «Muriel TAURINYA - Dirigeant de la société Visca». BFMBusiness.com. [Consulta: 30 juny 2020].
* ↑ Visca - Souvenirs et Produits Catalans Arxivat 2018-10-14 a Wayback Machine., a commerces.perpignan.fr
* ↑ Web de la botiga Visca!
* ↑ Perpignan: guerre de frontière à la rue Lazare Escarguel 'On est ici chez nous! Oui, mais en France en Catalogne Nord? interview Muriel Taurinyà et Nathalie Cursan. par Nicolas Caudeville, 22 de novembre de 2016
* ↑ La botiga Visca! i Ramon Rébujent de la Usap, premi Joan Blanca 2012, El Punt Avui, 18 de gener de 2013
# Rhamdia laticauda

Rhamdia laticauda és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: des del centre de Mèxic fins al nord de Panamà (tant al vessant pacífic com a l'atlàntic).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kner, R. 1858. Ichthyologische Beiträge. II. Abtheilung. Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 26 (s. 373): 373-448, Pls. 1-9.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Pardices, A., E. Bermigham i A. Montilla & I. Doadrio 2002: Evolutionary history of the genus Rhamdia (Teleostei: Pimelodidae) in Central America. Molecular Phylogenetics and Evolution v. 25: 172-189.
* Silfvergrip, A.M.C. 1996. A systematic revision of the Neotropical catfish genus Rhamdia (Teleostei, Pimelodidae). Stockholm University and Swedish Museum of Natural History. 156 pp. + 8 pls.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gellio Coronaro

Gellio Coronaro (Vicenza, 30 de novembre de 1863 - Milà, 26 de juliol de 1916) Gellio Benevenuto Coronaro va ser un compositor i pianista italià. Era germà d'Antonio i Gaetano Coronaro.
Coronaro va debutar com a pianista als 8 anys. Va ser director de teatre a Marostica quan tenia 13 anys. Coronaro va començar a estudiar al Conservatori de Bolonya als 19 anys i en graduar-se va rebre el primer premi per la seva òpera Jolanda, que es va estrenar el 24 de juny de 1883. Els professors de Coronaro van ser Alessandro Busi, Federico Parisini i Luigi Mancinelli.
L'òpera Lafesta a marina de Coronaro va guanyar el primer premi al concurs Edoardo Sonzogno. Es va estrenar amb èxit a Venècia el 21 de març de 1893. Les altres obres escèniques de Coronaro inclouen Minestrone Napoletano (1893), Claudia (1895) i Bertoldo (1910). La seva producció també inclou música de cambra, peces espirituals i cançons.

## Referències

* 1 2 3 Laura Kuhn, Dennis McIntire, Coronaro Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 7.3.2024 (englanniksi)
# Gabriel Abraham

Gabriel Abraham (22 de març de 1991, Galaţi, Romania) és un destacat porter del FC Oţelul Galaţi. Va debutar al FC Oţelul Galaţi l'any 2008. Ha estat internacional amb Romania en les categories inferiors en set ocasions. El Fotbal Club Oțelul Galați és un equip de futbol romanès de la ciutat de Galaţi. Durant les darreres dècades, ha participat en la Liga I, divisió de nivell més alt a Romania. Ha guanyat la Lliga romanesa de futbol, la Supercopa romanesa de futbol i la Copa romanesa de futbol. Gabriel Abraham va aconseguir la Lliga romanesa de futbol 2010-11 i la Supercopa romanesa de futbol 2011. L'any 2011, a la Champions League, el seu equip es va enfrontar dins del grup C amb el Benfica, el Manchester United i el Basilea. Al final de l'any 2011, Abraham va ser cedit al club Prahova Tomşani de Romania. Es va incorporar de nou al Fotbal Club Oțelul Galați a l'estiu de l'any 2012.

## Títols

* Lliga 2010-11
* Supercopa 2011

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Gabriel Abraham». romaniansoccer.ro. [Consulta: 16 desembre 2016].
* ↑ «Oțelul Galați - match results». Statistics. Arxivat de l'original el 2012-07-31. [Consulta: 16 desembre 2016].
* ↑ «Abraham, la Tomşani». oteelul.galati.ro. Arxivat de l'original el 2014-03-01. [Consulta: 2 octubre 2012].
* ↑ «Reunire». otelul-galati. Arxivat de l'original el 2014-03-01. [Consulta: 16 desembre 2016].
* ↑ «Campiona a romaniei». prosport.ro. [Consulta: 16 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a romaniansoccer.ro
* Perfil de Gabriel Abraham a Transfermarkt.co.uk
# Gerard Schipper

Gerard "Geert" Schipper (Ter Apel, Vlagtwedde, 23 de novembre de 1948) va ser un ciclista neerlandès, que sempre competí com amateur. En el seu palmarès destaca el Campionat del Món en Contrarellotge per equips de 1982.

## Palmarès

* 1979
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Holanda Septentrional
* 1981
** 1r a l'Olympia's Tour i vencedor d'una etapa
* 1982
** Campió del món en contrarellotge per equips (amb Frits van Bindsbergen, Maarten Ducrot i Gerrit Solleveld)
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
* 1985
** 1r a la Volta a Holanda Septentrional

## Referències

* Resultats a cyclingarchives.com
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
# Gergana Petrova

Gergana Petrova (búlgar: Гергана Петрова) (1 de març de 1990) és una jugadora de voleibol de Bulgària. És internacional amb la Selecció femenina de voleibol de Bulgària, amb la qual va competir en el Grand Prix de Voleibol de 2014. A nivell de clubs juga en el Levski Sofia.

## Referències

* ↑ «FIVB Women's World Grand Prix 2014». [Consulta: 24 desembre 2017].
* ↑ «FIVB Volleyball World Grand Prix 2014». [Consulta: 24 desembre 2017].
# Gaston Defferre

Gaston Defferre (Marsilhargas, Hérault 1910 - Marsella, Provença 1986) fou un polític francès. Advocat i periodista, fou militant del Partit Socialista francès des del 1933 i membre de la Resistència com a responsable de la xarxa Brutos-Boyer durant l'ocupaació alemanya.
Fou elegit alcalde de Marsella el 1953, càrrec que ocupà fins a la mort, senador (1959-62) i ministre d'ultramar (1956-57), on planificà el procés de descolonització d'Àfrica. Fou contrari a la política del general Charles de Gaulle i esdevingué un personatge força influent en el seu partit. Diputat a l'Assemblea Nacional des del 1962] i el 1964-65, el 1969 fou candidat socialista a la presidència de la República, però fou derrotat per Georges Pompidou. Després de la reorganització del Parti Socialiste Français (PSF), s'adherí al programa comú de govern de l'esquerra (1972) i donà suport la candidatura de François Mitterrand en les eleccions presidencials del 1974 i 1981. El 1981, amb la victòria del PSF a les eleccions legislatives, fou nomenat ministre de l'interior i de descentralització; el 1984 passà al càrrec de ministre d'estat per a la planificació territorial.
# Ghesquierellana

Ghesquierellana és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Ghesquierellana hirtusalis (Walker, 1859)
* Ghesquierellana johnstoni (Tams, 1941)
* Ghesquierellana phialusalis (Walker, 1859)
* Ghesquierellana tessellalis (Gaede, 1917)
* Ghesquierellana thaumasia Munroe, 1959

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Ghermedi

Ghermedi (àrab: قرمدي, Qarmadī) és una petita illa deshabitada de la costa nord-est del grup dels Quèrquens (Qerqenna). Té forma de mitja lluna amb les puntes mirant al sud. Un far a la costa de l'illa Chergui, a Al Ataïa, fa més segura la navegació nocturna per la seva rodalia dels vaixells turístics. Un canal d'uns 500 metres la separa de l'illa de Chergui, i dona accés a una gran badia, delimitada per una península a la seva part oriental que gairebé s'allarga fins a la costa nord de Ghermedi.
# Gitano (pel·lícula)

Gitano és una pel·lícula espanyola de l'any 2000, dirigida per Manuel Palacios i protagonitzada pel ballador Joaquín Cortés i Laetitia Casta.

## Sinopsi

Després de passar dos anys en la presó per un delicte que no va cometre, el percussionista gitano Andrés Heredia recobra la llibertat. El seu únic objectiu és començar una nova vida i oblidar el passat. Però l'odi, el rancor i la set de venjança de la seva família l'enfronten a la fosca trama que el va portar a presó... i a la dona que el va trair quan el va deixar per un altre home.

## Repartiment

* Joaquín Cortés: Andrés Heredia
* Laetitia Casta: Lucía Junco
* Marta Belaustegui: Lola Junco
* Ginés García Millán: El Peque
* Pilar Bardem: Pepa Molina
* Antonio Carmona: Romero
* José Manuel Lorenzo: El Chino

## Recepció

La pel·lícula va comptar amb un guió del famós novel·lista Arturo Pérez Reverte, no obstant això va ser un fracàs de taquilla i sobretot de crítica, considerant-la una de les pitjors pel·lícules de l'any. Tot i així fou nominada al Goya a la millor cançó original (Abigail Marcet i Arturo Pérez Reverte).

## Referències

* ↑ «El bailarín Joaquín Cortés rueda 'Gitano'» (en castellà). El Pais, 01-02-2000. [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ Gitano a Fotogramas
* ↑ Guía del cine español. Catedra, 2007. ISBN 8437624198 [Consulta: 1r març 2017].
* ↑ Gitano al web dels Premis Goya
# Gitane (equip ciclista)

«Gitane» té aquests significats:
* Gitane-Hutchinson, equip ciclista francès de 1948 a 1956
* Gitane-Leroux, equip ciclista francès de 1962, anomenat anteriorment Alcyon
* Gitane-Frigécrème, equip ciclista francès de 1972 a 1973
* Gitane-Campagnolo, equip ciclista francès de 1975 a 1977, anomenat anteriorment Sonolor
# Gizzeria

Gizzeria (en calabrès Jezzarìa, en arbëreshë Jacari) és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Catanzaro. L'any 2023 tenia 5065 habitants.

## Geografia física

Gizzeria es troba a 630 metres sobre el nivell del mar, enfilada als vessants de la vall del torrent Casale i sota el turó Micatundu, característiques que li donen unes postes de sol impressionants amb vistes a les illes Eòlies, tant a l'hivern com a l'estiu. El municipi també inclou una zona costanera que s'estén per uns 10 km. La característica peculiar d'aquest tram de costa són els vents tèrmics que el travessen. De fet, per les característiques geomorfològiques del territori, aquest tram de costa rep el nom de "La Boca del Vent", perquè és aquí on el vent es canalitza cap a l'istme de terra on hi ha un dels parcs eòlics més grans d'Itàlia. Per això, el municipi és un dels principals llocs de la Mediterrània per practicar l'esport del surf d'estel, de fet acull cada any una etapa del campionat d'Europa, i l'any 2015 va acollir una etapa del campionat del món de les categories d'hidròpter i cursa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 5.093 | 5.296 | 5.065 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |

## Referències

* ↑ Dizionario Di Toponomastica: Storia E Significato Dei Nomi Geografici Italiani. Garzanti, 1990.
# Genolhac

* Per a altres significats, vegeu «Génolhac».
Genolhac (occità) o Genouillac (francès) és una localitat i comuna al departament de Cruesa de la regió de Nova Aquitània, La seva població al cens de 1999 era de 781 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de la Petite Cruesa, de la que n'és la població més gran.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1010 | 859 | 783 | 775 | 781 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Maurice Teinturier | |
| 2008- | Jean-Claude Aurousseau | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.