OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bosquerola capgrisa

La bosquerola capgrisa (Myiothlypis griseiceps) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial i vegetació secundària, a les muntanyes costaneres del nord de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Bosquerola capgrisa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Perbakti

El Perbakti (en indonesi: Gunung Perbakti) és un estratovolcà profundament erosionat que es troba a l'est del Salak, a la província de Java Occidental, Indonèsia. El cim s'eleva fins als 1.699 msnm. Dues depressions de 2 km d'amplada als costats nord i sud de Perbakti formen la capçalera dels rius Kaluwung Herang i Pamatutan respectivament. El volcà presenta una intensa activitat geotèrmica, amb fumaroles, olles de fang i aigües termals als flancs S i SE.i

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Perbakti-Gagak» (en anglès). [Consulta: 27 març 2024].
# Litoria brevipalmata

Litoria brevipalmata és una espècie de granota que habita a des de Queensland fins a Nova Gal·les del Sud (Austràlia).

## Enllaços externs

* Hines, H., Meyer, E., Lemckert, F., Newell, D. & Clarke, J. (2004). Litoria brevipalmata. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 7 de gener de 2008 (en anglès).
* http://frogsaustralia.net.au/frogs/display.cfm?frog_id=135 Arxivat 2006-08-22 a Wayback Machine.
* http://www.iucnredlist.org/search/details.php/12144/all
# Lee Jeong-beom

Lee Jeong-beom (21 de setembre, 1971) és un director de cinema i guionista de Corea del Sud. És conegut per pel·lícules com Cruel Winter Blues (2006) i The Man from Nowhere (2010). Amb més de 6 milions d'entrades i uns ingressos de ₩47.1 bilions, The Man from Nowhere va ser la pel·lícula coreana que es va comercialitzar millor (a Corea i a l'estranger) el 2010.

## Referències

* ↑ Lee, Hyo-won. «Won Bin shows tough side in new film». The Korea Times, 08-07-2010. [Consulta: 8 setembre 2013].
* ↑ Kim, Lynn. «Won Bin speaks with action in new film The Man From Nowhere». 10Asia, 08-07-2010. [Consulta: 8 setembre 2013].
* ↑ «Interview with Lee Jeong-beom, South Korean director of The Man from Nowhere». Udine Far East Film Festival. Arxivat de l'original el 2014-03-13. [Consulta: 8 setembre 2013].
* ↑ Murphy, Spencer. «Interview: Lee Jeong-beom, The Man from Nowhere». CineVue. [Consulta: 8 setembre 2013].
* ↑ Heskins, Andrew. «Lee Jeong-beom interview: Boy’s own stuff». EasternKicks.com, 06-11-2010. [Consulta: 8 setembre 2013].
* ↑ «The Best Selling Films of 2010 (admissions to January 13, 2011)». Koreanfilm.org. [Consulta: 8 setembre 2013].
# Lliga ACB 2006/07

La lliga ACB 2006-2007 va començar el 30 de setembre del 2006. El Tau Cerámica va acabar en el primer lloc al final de la fase regular. Els llocs de descens els van ocupar el Etosa Alacant i el Bruesa Gipuzkoa. Els playoff pel títol van començar el 17 de maig del 2007.

## Fase Regular

| Posició | Equip | J | G | P | PF | PC |
| 1 | Tau Cerámica | 34 | 26 | 8 | 2.858 | 2.547 |
| 2 | Reial Madrid | 34 | 25 | 9 | 2.836 | 2.532 |
| 3 | DKV Joventut | 34 | 23 | 11 | 2.736 | 2.575 |
| 4 | Winterthur Barcelona | 34 | 23 | 11 | 2.656 | 2.434 |
| 5 | Akasvayu Girona | 34 | 21 | 13 | 2.739 | 2.638 |
| 6 | Gran Canaria Dunas | 34 | 21 | 13 | 2.648 | 2.591 |
| 7 | Pamesa Valencia | 34 | 19 | 15 | 2.573 | 2.553 |
| 8 | Unicaja | 34 | 17 | 17 | 2.578 | 2.438 |
| 9 | MMT Estudiantes | 34 | 16 | 18 | 2.635 | 2.744 |
| 10 | Lagun Aro Bilbao | 34 | 15 | 19 | 2.516 | 2.610 |
| 11 | CB Granada | 34 | 15 | 19 | 2.648 | 2.726 |
| 12 | Alta Gestión Fuenlabrada | 34 | 11 | 12 | 2.508 | 2.583 |
| 13 | Caja San Fernando | 34 | 14 | 20 | 2.629 | 2.804 |
| 14 | Polaris World Murcia | 34 | 13 | 21 | 2.506 | 2.620 |
| 15 | ViveMenorca | 34 | 12 | 22 | 2.542 | 2.705 |
| 16 | Capitol Valladolid | 34 | 12 | 22 | 2.555 | 2.678 |
| 17 | Etosa Alacant | 34 | 12 | 22 | 2.469 | 2.678 |
| 18 | Bruesa Gipuzkoa | 34 | 8 | 26 | 2.477 | 2.653 |

## Playoff 2007

| Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| Tau Ceràmica | 3 | | | | |
| Unicaja de Màlaga | 0 | | | | |
| Unicaja de Màlaga | 0 | Tau Ceràmica | 2 | | |
| | | Winterthur Barcelona | 3 | | |
| Winterthur Barcelona | 3 | Winterthur Barcelona | 3 | | |
| Akasvayu Girona | 1 | | | | |
| Akasvayu Girona | 1 | | | Winterthur Barcelona | 1 |
| | | | | Reial Madrid | 3 |
| Reial Madrid | 3 | | | Reial Madrid | 3 |
| Pamesa València | 1 | | | | |
| Pamesa València | 1 | Reial Madrid | 3 | | |
| | | DKV Joventut | 2 | | |
| DKV Joventut | 3 | DKV Joventut | 2 | | |
| Gran Canària Dunas | 2 | | | | |
* Guanyador de la Lliga ACB 2006-07
* Real Madrid 8a lliga ACB
# Povoação Velha

Povoação Velha (crioll capverdià Povoason Bédja) és una vila al sud-oest de l'illa de Boa Vista a l'arxipèlag de Cap Verd. Es troba a 16 kilòmetres de Sal Rei i a 15 kilòmetres a l'est del poblat deshabitat de Curral Velho.

## Geografia

Es troba als peus d'una muntanya coneguda com a Rocha Estância (348 metres), més concretament a la seva base occidental. La platja de sorra Praia de Santa Mónica s'estén al sud de la localitat. Edificis destacats són la Capella de Santo António construïda en 1800, l'església de Nossa Senhora da Conceição i Praceta de Santo António al centre. Hi ha un centre de salut a la vila.

## Història

La comunitat és l'assentament més antic de l'illa (d'aquí el nom, el nom de pila era Povoação da Boa Vista) i data de finals del segle xvi, i havia tingut una població de 1.500 habitants i durant molts anys fou l'únic assentament a l'illa. Fins a 1810 fou la capital de l'illa. La capital fou traslladada a Rabil per la seva producció de paper i més tard a Sal Rei per a la seva explotació i producció de sal. El cens de 2010 registrava 309 habitants.
L'Huracà Fred va assotar l'illa de Boa Vista en 2015 i va afectar la vila fent malbé 50 cases, gairebé elt 70%, predominantment danys mínims que costaren 3 milions d'escuts (valor en 2015: US$30,000).

## Galeria

* Nossa Senhora da Conceição
* Vista de la vila
* Senyalització de Povoação Velha

## Referències

* 1 2 A semana, 12 de Dezembro de 2008
* ↑ Proposta de Plano de Gestão de Zonas Húmidas - Boavista/ Cabo Verde, páginas 59 a 63, Ministério do Ambiente e Agricultura, http://www.sia.cv Arxivat 2010-06-15 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.capeverde.com/islands/boa-vista.html
* ↑ Ministério da Saúde de Cabo Verde, Relatório Estatístico, 2005
* ↑ Boletim da Sociedade de Geographia de Lisboa, Volume 6, 1886
* ↑ Fonseca, Sanny. «Boa Vista: Hurricane Fred damaged around 50 houses in Povoação Velha». A Semana, 04-09-2015. Arxivat de l'original el 2015-11-07. [Consulta: 9 setembre 2015].
* ↑ «Boa Vista: Recuperação de habitações de povoações velha danificadas pelo furacão Fred orçada em 3 mil contos» (en portuguese). Praia, Cape Verde: Radiotelevisão Caboverdiana, 19-09-2015. [Consulta: 23 setembre 2015].

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd
# Gribànovka

Gribànovka (en rus: Грибановка) és un poble de l'óblast d'Omsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 52 habitants. Pertany al districte rural de Mariànovka.

## Referències

* ↑ Почвенная карта России
* ↑ Топографическая карта Омской области
# Les Back

Les Back (17 de desembre de 1962) és un sociòleg britànic, catedràtic de Sociologia al Goldsmiths College de Londres. Les seves línies de treball se centren en temàtiques de raça, multiculturalitat, cultura popular i identitat. Ha estat també professor al Brikbeck College i al departament d'Estudis culturals de la Universitat de Birmingham. Escriu assíduament per a publicacions com The Guardian, Times Higher Educational Supplement i New Humanist, així com a les revistes online openDemocracy.net i Eurozine. És autor, entre d'altres, de Theories of race and racism (Routledge, 2009), The Art of listening (Berg, 2007), «Racisme i l'imperi de la por», a Apartheid,: el mirall Sud-africà (CCCB, 2006) i Out of whiteness: Color, Politics and Culture (University of Chicago Press, 2002).

## Referències

* ↑ «Les Back». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Lignères

Lignères és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 31 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lignères era de 31 persones. Hi havia 14 famílies de les quals 5 eren unipersonals (5 homes vivint sols) i 9 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 27 habitatges, 13 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 6 estaven desocupats. Tots els 27 habitatges eren cases. Dels 13 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 6 en tenien quatre i 5 en tenien cinc o més. 2 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 5 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Lignères el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 19 persones, 16 eren actives i 3 eren inactives. De les 16 persones actives 15 estaven ocupades (10 homes i 5 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 3 persones inactives 1 estava jubilada i 2 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Lignères hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lignères a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lignères a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Plegafulles ullblanc

El plegafulles ullblanc (Automolus leucophthalmus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita bosquets de bambú a l'est i sud-est del Brasil, est del Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Plegafulles ullblanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# Calvert Beach-Long Beach

Calvert Beach-Long Beach és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 2.487 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Calvert Beach-Long Beach tenia 2.487 habitants, 864 habitatges, i 672 famílies. La densitat de població era de 378 habitants per km².
Dels 864 habitatges en un 44% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,5% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 22,2% no eren unitats familiars. En el 17% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,9% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 35,2% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 6,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 63.262 $ i la renda mediana per família de 67.169 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.294 $ mentre que les dones 28.698 $. La renda per capita de la població era de 23.981 $. Entorn del 0,8% de les famílies i l'1,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Calvert Beach-Long Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Calvert Beach-Long Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Parmenisc (gramàtic)

Parmenisc (en llatí Parmeniscus, en grec antic Παρμενίσκος) fou un gramàtic i comentarista grec.
S'han conservat alguns fragments i notícies de la seva obra, especialment a diversos escolis sobre l'Odissea i altres recollits per Esteve de Bizanci. Marc Terenci Varró diu que Parmenisc va establir el caràcter distintiu d'algunes paraules. Gai Juli Higí a la seva obra Poeticon Astronomicon sobre les estrelles, fa referència a un text d'aquest autor sobre Arat. Fabricius i Vossius l'inclouen en les seves obres sobre literatura grega.

## Referències

* ↑ 3.Parmeniscus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 127
# Gosplodopitómnik

Gosplodopitómnik (en rus: Госплодопитомник) és un poble (un possiólok) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 3 habitants. Pertany al districte rural de Blagodarni.

## Referències

* ↑ «Реестр нормализованных названий ранее существовавших географических объектов, зарегистрированных в АГКГН на 18/11/2010. Ставропольский край». Arxivat de l'original el 2017-07-31. [Consulta: 11 març 2021].
# Les Barquies

El jaciment de Les Barquies és un jaciment prehistòric del municipi de Sant Quintí de Mediona a la comarca de l'Alt Penedès amb una cronologia que abraça des del Paleolític Inferior Arcaic (-600.000/-120.000) fins al Paleolític mitjà (-90000/-33000). La característica d'aquest jaciment és que es tracta d'una zona on s'han pogut trobar materials de sílex dispersos per la qual cosa s'ha identificat com un tipus de jaciment corresponent a un centre de producció i explotació d'aquest material.

## Descobriment i historiografia

El jaciment està situat a la plana al·luvial de la Vall de Riudebitlles, al marge esquerre de la riera de Mediona, limitat al nord per un camp de cultiu de vinyes i ametllers entre el Torrent de Barquies i al sud per la confluència del Riudebitlles. Litològicament es caracteritza per sediments quaternaris, amb un alt predomini de material d'aportació recent de la riera de Mediona (Vall de Riudebitlles) com argiles, graves i arenes. També s'hi poden observar formacions travertíniques a les parets de la riera.
Les primeres notícies provenen de les prospeccions dutes a terme entre els anys 1979-1983 a càrrec de l'arqueòleg Antoni Freixes, membre de la secció d'arqueologia del Museu de Vilafranca del Penedès, qui en la mateixa zona va identificar uns altres cinc jaciments individualitzats: (Jaciment arqueològic del Turó de la Noguera, Jaciment arqueològic de Passada-Nogueres, Jaciment arqueològic del Turó i Jaciment arqueològic de La Bòria-La Passada). Basant-se sobretot en la presència de talla de tipus levallois. Antoni Freixes va datar la indústria lítica (feta exclusivament sobre sílex) com un "mosterià típic", però alhora va identificar la presència de peces anteriors pertanyents a l'estil axelià. Entre les tipologies són presents "ascles-disc" i nuclis centrípets. La relació del jaciment amb un nivell de terrassa d'un antic meandre del Riudebitlles ha donat lloc per fer estudis de la columna estratigràfica del dipòsit, on s'ha documentat material in situ. Deixant de banda els fangs inferiors de l'antic meandre, es van agafar mostres de la part superior dels sòls on es va poder recuperar calitja i costres calcàries que van servir per donar les datacions amb la col·laboració de l'estudi de Ramón Julià de l'Institut Lucas Mallada del CSIC de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 4 «Barquies». Diputació de Barcelona. [Consulta: 22 desembre 2022].

## Vegeu també

* Llista de jaciments arqueològics de l'Alt Penedès
* Prehistòria a Catalunya
# Resolució 1464 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1464 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 4 de febrer de 2003. Després de reafirmar el seu compromís amb la sobirania, la integritat territorial i la unitat de Costa d'Ivori, el Consell va demanar l'aplicació de l'acord de pau signat a Linas-Marcoussis per posar fi a la Primera Guerra Civil de Costa d'Ivori.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va començar recordant la importància de la bona relació, la no interferència i la cooperació regional. Va assenyalar la decisió de la Comunitat Econòmica dels Estats de l'Àfrica Occidental (ECOWAS) de desplegar una força de manteniment de la pau a Costa d'Ivori i va donar suport als seus esforços per promoure una solució pacífica del conflicte. Els reptes restaven al país i el Consell va determinar que la situació era una amenaça per a la pau i l'estabilitat internacionals de la regió.

### Actes

L'acord signat a Linas-Marcoussis el gener de 2003 per part de les parts de Costa d'Ivori va ser aprovat pel Consell i les seves disposicions relatives a l'establiment d'un govern de reconciliació nacional i un comitè de seguiment. Es va demanar al secretari general Kofi Annan que formulés recomanacions sobre com les Nacions Unides podrien donar suport a l'aplicació de l'acord. També havia volgut nomenar un Representant Especial del Secretari General per Costa d'Ivori amb seu a l'antiga capital Abidjan.
La resolució condemna les violacions dels drets humans i del dret internacional humanitari al país des del 19 de setembre de 2002, quan el Moviment Patriòtic de Costa d'Ivori va prendre el control de la segona ciutat més gran i va acollir amb satisfacció el desplegament de l'ECOWAS i forces franceses de manteniment de la pau. Les forces van ser autoritzades, sota el capítol VII i el Capítol VIII de la Carta de les Nacions Unides, per utilitzar totes les mesures necessàries per garantir la seva llibertat de moviment i protegir civils durant sis mesos. També se'ls va exigir que informessin periòdicament sobre la implementació dels seus mandat.
Finalment, tots els estats veïns de Costa d'Ivori van ser convocats a donar suport al procés de pau al país i prevenir accions que soscavessin la seva seguretat, com ara la proliferació de les armes i el moviment de grups armats i mercenaris.

## Referències

* ↑ «Security Council calls for full implementation of Côte d'Ivoire peace agreement». United Nations, 04-02-2003.
* 1 2 Farrall, Jeremy Matam. United Nations sanctions and the rule of law. Cambridge University Press, 2007, p. 439–440. ISBN 978-0-521-87802-9.
* ↑ McCormack, T.; McDonald, Avril Yearbook of International Humanitarian Law – 2003, Volume 6; Volume 2003. Cambridge University Press, 2006, p. 269. ISBN 978-90-6704-203-1.
* ↑ «UN backs Ivory Coast peacekeepers». BBC News, 05-02-2003.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1401 a la 1500 (2002 - 2003)
* Primera Guerra Civil de Costa d'Ivori
* Operació Licorne

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Lin Liang

Lin Liang (xinès simplificat:林良; xinès tradiciomal:林良; pinyin: Lín Liáng), conegut també com a Yishan, fou un pintor xinès que va viure sota la dinastia Ming. Era originari de Nanhai, a la província de Guangdong. Va néixer vers el 1416 i va morir el 1500. Va ser un alt càrrec de l'Administració Ming.
Lin fou un pintor de la cort imperial durant el regnat de l'emperador Yinzong, Va destacar pel seu virtuosisme dibuixant la natura. S'inspirà en l'estil predominant en la pintura de la dinastia dels Song del Sud encara que ell pintava sense gaire restriccions. Cèlebre per les seves pintures de flors (fou un dels més coneguts juntament amb Lü Ji), pruneres i fruites, Entre les seves obres destaca “Grues en un pi”. Es troben obres seves en els següents museus: Museu d'Art d'Honolulu (abans conegut com a Honolulu Academy of Arts), Metropolitan Museum of Art de Nova York (Met), Museu d'Art de la Universitat de Princeton, Museu Britànic, Museu Nacional del Palau de Taipei, Nationalmuseum de'Estocolm (Museu Nacional de Belles Arts).

## Bibliografia

* The Art Book of Chinese Paintings. Editorial Long River Press,
* Art and Revolution in Modern China: The Lingnan (Cantonese) School of Paimting (1906-1961) de Ralph C. Croizier .University of California Press.Pàg 9, 206 i 222,
* Dictionnaire des peintres,sculpteurs, dessinateurs et graveurs (Dictionnaire Bénézit) d'E.Bénézit.
* Lin Liang and His Eagle Painting article de Hou-mei Sung-Archives of Asian Art. Vol. 44, (1991), pp. 95–102 Published by: University of Hawai'i Press
Article Stable URL: http://www.jstor.org/stable/20111220

## Enllaços externs

* http://arts.cultural-china.com/en/77Arts6796.html Arxivat 2010-01-07 a Wayback Machine.
* http://www.metmuseum.org/toah/works-of-art/1993.385
* http://www.clevelandart.org/art/collection/search?collection_search_query=Lin+Liang&op=search&form_build_id=form-WMLzh6gmdHCnp_7mQ6HlSabvGA-eO6EgELawZUMwL4E&form_id=clevelandart_collection_search_form
# Plegafulles unicolor

El plegafulles unicolor (Thripadectes ignobilis) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva humida de l'oest de Colòmbia i de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Plegafulles unicolor». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# Llista de monuments de la província de Barcelona

Llista de monuments de la província de Barcelona inclosos en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català. Inclou els inscrits en el Registre de Béns Culturals d'Interès Nacional (BCIN) amb una classificació arquitectònica, els Béns Culturals d'Interès Local (BCIL) immobles i la resta de béns arquitectònics integrants del patrimoni cultural català.
L'any 2009, la província de Barcelona tenia 701 béns culturals d'interès nacional, entre ells 659 monuments històrics, 18 conjunts històrics, 2 llocs històrics i 1 jardí històric, a més de les zones arqueològiques i paleontològiques.
Diverses obres modernistes estan declarades Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO en dos conjunts:
* Obres d'Antoni Gaudí: Parc Güell, Palau Güell, Casa Milà, Cripta i façana del Naixement de la Sagrada Família, Casa Vicens, Casa Batlló, Cripta de la Colònia Güell
* Obres de Lluís Domènech i Montaner: Palau de la Música Catalana, Hospital de la Santa Creu i Sant Pau
Les llistes estan dividides per comarques, desglossades en llistes municipals en els casos més estesos i per districtes o barris en els casos de Barcelona i Mataró.
* Llista de monuments de l'Alt Penedès
* Llista de monuments de l'Anoia
* Llista de monuments del Bages
* Llista de monuments del Baix Llobregat
* Llista de monuments del Barcelonès
** Llista de monuments de Barcelona
* Llista de monuments del Berguedà
* Llista de monuments del Garraf
* Llista de monuments del Lluçanès
* Llista de monuments del Maresme
** Llista de monuments de Mataró
* Llista de monuments d'Osona
* Llista de monuments del Vallès Occidental
* Llista de monuments del Vallès Oriental
El municipi de Fogars de la Selva està inclòs en la llista de monuments de la Selva.
Per àmbits funcionals territorials, la província està desglossada en:
* Llista de monuments de la Catalunya Central
* Llista de monuments de l'Àmbit Metropolità de Barcelona
* Casa Batlló
* Hospital de la Santa Creu i Sant Pau
* Esglésies de Sant Pere de Terrassa
* Seu de Manresa

## Referències

* ↑ «Anuari estadístic de Catalunya: Béns culturals d'interès nacional». Institut d'Estadística de Catalunya, 28-06-2011. [Consulta: 28 març 2012].