OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Uranotungstita

La uranotungstita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom de la seva composició: urani i tungstè (wolframi).

## Característiques

La uranotungstita és un sulfat aprovat com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1984. L'any 2022 es publicar un article on la fórmula química d'aquesta espècie es revisava en funció de la determinació de la seva estructura cristal·lina. A partir d'aquestes dades, recollides sobre el material tipus, es demostra que l'espècie no és Fe$^{2+}$-dominant, com a la descripció original, sinó Ba-dominant. En conseqüència, i d'acord amb les noves dades químiques i estructurals obtingudes sobre aquest mineral, la fórmula de es modifica de (Fe$^{2+}$,Ba,Pb)(UO₂)₂(WO₄)(OH)₄·12H₂O a Ba(UO₂)₂W₂O₈(OH)₂⋅H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic, tot i que podria ser monoclínica. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la uranotungstita pertany a «07.HB - Urani i uranil molibdats i wolframats, Amb U$^{6+}$» juntament amb els següents minerals: calcurmolita i tengchongita.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari rar format en dipòsits de metalls polimetàl·lics base. Sol trobar-se associada a altres minerals com: metauranocircita, metaheinrichita, bergenita, metatorbernita, metazeunerita, schoepita i quars. Va ser descoberta l'any 1984, i descrita arran de material provinent de dues localitats de l'estat alemany de Baden-Württemberg: el dipòsit d'urani de la vall de Krunkelbach (Menzenschwand, Selva Negra), i la mina Clara, a la vall de Rankach (Oberwolfach, Wolfach). També ha estat descrita a la mina Les Montmins, a Échassières (Auvergne, França) i a Erongo (Namíbia).

## Referències

* ↑ «Uranotungstite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 juliol 2016].
* 1 2 Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «Newsletter 69». Mineralogical Magazine, 01-10-2022, pàg. 1–5. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2022.115 [Consulta: 22 octubre 2022].
* ↑ Walenta, K. «Uranotungstit, ein neues sekundäres Uranmineral aus dem Schwarzwald». Tschermaks Mineralogische und Petrographische Mitteilungen, 34, 1985, pàg. 25-34 [Consulta: 22 octubre 2022].
* ↑ «Uranotungstite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 13 juliol 2016].
# Universitat d'Almeria

La Universitat d'Almeria és la universitat pública de la província d'Almeria]. Està situada en la ribera del Mar Mediterrani. Pertany al barri La Canyada de San Urbà. Actualment s'imparteix docència en 36 titulacions, disposa de 818 professors i 12.329 alumnes.
En l'actualitat el seu rector és Pedro Molina García, triat per la comunitat universitària en les eleccions a rector que van tenir lloc el dilluns 26 de març de 2007. Aquestes eleccions van destacar per la notable participació dels estudiants.

## Enllaços externs

* (castellà) Universitat d'Almeria
# UCI Oceania Tour 2006-2007

L'UCI Oceania Tour 2006-2007 és la tercera edició de l'UCI Oceania Tour, un dels cinc circuits continentals de ciclisme de la Unió Ciclista Internacional. Està format per set proves, organitzades entre el 8 d'octubre de 2006 i el 5 de maig de 2007 a Oceania.
La victòria fou per l'australià Robert McLachlan, vencedor de la Melbourne to Warrnambool Classic, que aconseguia la victòria final per segona vegada, després de l'aconseguida el 2005.

## Evolució del calendari
### Octubre de 2006

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 8-14 | Herald Sun Tour | 2.1 | Simon Gerrans | Austràlia |
| 21 | Melbourne to Warrnambool Classic | 1.2 | Robert McLachlan | Drapac-Porsche |

### Novembre de 2006

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 6-11 | Tour de Southland | 2.2 | Hayden Roulston | Health Net |

### Gener de 2007

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 17-21 | Tour Down Under | 2.HC | Martin Elmiger | AG2R Prévoyance |
| 24-28 | Tour de Wellington | 2.2 | Hayden Roulston | Trek-Zookeepers Cafe |

### Maig de 2007

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 3 | Campionat d'Oceania de contrarellotge | CC | Gordon McCauley | Nova Zelanda |
| 5 | Campionat d'Oceania en ruta | CC | Robert McLachlan | Australia |

## Classificacions finals

| Classificació individual Pos Ciclista Equip Punts 1. Robert McLachlan (AUS)Drapac Porsche238 2. Karl Menzies (AUS)Health Net-Maxxis215 3. David Pell (AUS)Savings & Loans154,66 4. Hayden Roulston (NZL)-145,66 5. Wesley Sulzberger (AUS)*SouthAustralia.com-AIS100 6. Chris Jongewaard (AUS)Jittery Joe's94 7. Darren Lapthorne (AUS)Drapac Porsche86 8. Gordon McCauley (NZL)Plowman Craven76,66 9. Hilton Clarke (AUS)Navigators Insurance64 10. Cameron Wurf (AUS)Priority Health45 *: Ciclista de menys de 23 anys | Classificació per equips Pos Equip País Punts 1.Drapac Porsche Austràlia410 2.Health Net-Maxxis Estats Units262 3.SouthAustralia.com-AIS Austràlia251 4.Savings & Loans Austràlia171,32 5.Navigators Insurance Estats Units165 6.Jittery Joe's Estats Units110 7.Plowman Craven Regne Unit76,66 8.Chocolade Jacques-Topsport Vlaanderen Bèlgica67 9.Priority Health Estats Units50 10.DFL-Cyclingnews-Litespeed Regne Unit41 |
| Classificació per països Pos País Punts 1. Austràlia1.303,66 2. Nova Zelanda474,32 | Classificació per països sub-23 Pos País Punts 1. Austràlia333 2. Nova Zelanda92,32 |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-07-06 a Wayback Machine. (anglès) (francès)
* Resultats de les curses del 2006-2007 Arxivat 2013-10-06 a Wayback Machine. al web de la Unió Ciclista Internacional
# Unió Internacional de Bioquímica i Biologia Molecular

La Unió Internacional de Bioquímica i Biologia Molecular, en anglès: International Union of Biochemistry and Molecular Biology (IUBMB), és una organització no governamental internacional que s'ocupa de la bioquímica i la biologia molecular. Es va formar l'any 1955 com la International Union of Biochemistry, actualment (2008) aquesta unió té 77 països membres.
La IUBMB organitza un Congrés triennal de Bioquímica i Biologia molecular, i patrocina sovint conferències, simposis, activitats educatives i lectures.
Publica estàndards de nomenclatura bioquímica, incloent la nomenclatura d'enzims, en alguns casos junt amb la International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC).
La IUBMB està associada amb les revistes Biochemistry and Molecular Biology Education (anteriorment Biochemical Education), BioEssays, BioFactors, Biotechnology and Applied Biochemistry, IUBMB Life, Molecular Aspects of Medicine i Trends in Biochemical Sciences.

## Referències

* ↑ About IUBMB. Retrieved 01 Mai 2015.

## Enllaços externs

* IUBMB Nomenclature Recommendations
# Unió Popular Búlgara

La Unió Popular Búlgara (búlgar Български народен съюз o Bălgarski Naroden Săjuz, BNS) és una coalició política de Bulgària d'orientació centredreta, formada per la Unió Popular Agrària Búlgara-Unió Popular (Bălgarski Zemedelski Naroden Săjuz-Naroden Săjuz), l'Organització Revolucionària Interior Macedònia – Moviment Nacional Búlgar (Vătrešna Makedonska Revoljucionna Organizacija-Bălgarsko Nacionalno Dviženie) i la Unió de Demòcrates Lliures (Săjuz na svobodnite demokrati) i que es va presentar a les eleccions legislatives búlgares de 2005, en les que va obtenir 189,268 vots (5,2%) i 13 escons. El seu líder era l'alcalde de Sofia, Stefan Sofiansky, des de 2006 es va veure embolicat en diversos casos de corrupció i poc després es va dissoldre.
# Unió Popular (Uruguai)

La Unió Popular (UP) fou un partit polític esquerrà de l'Uruguai. Va ser fundat per l'exministre nacionalista Enrique Erro, quan es va oposar al primer govern del Partit Nacional al CNG (1959-1962).
La UP va rebre el suport polític del Partit Socialista (PSU), així com d'altres militants independents com Carlos Real de Azúa, José Claudio Williman, Carlos Martínez Moreno, Alberto Methol Ferré, Mariano Arana, Helios Sarthou, José de Torres Wilson, Guillermo Vázquez Franco, Ricardo Martínez Ces, Roberto Ares Pons, Horacio Ferrer. Es va presentar durant les eleccions nacionals del 1962, obtenint-ne un escàs seguiment per part de l'electorat. Els socialistes es van separar de la UC per les eleccions generals del 1966.
El 1971, la UC va ingressar en el Front Ampli sota el nom de Pàtria Gran. En aquest any, Erro va ser elegit senador com a resultat de la coalició política formada amb el FA. No obstant això, després del cop d'Estat del 1973, Erro se'n va anar exiliat i va morir el 1984 a París. Amb la seva mort, la UC va decidir unir-se a l'EDI i en va aconseguir un diputat.
Finalment, el 1989 el fill d'Erro va presentar la seva pròpia candidatura al costat del Moviment 20 de Maig.

## Referències

* ↑ (castellà) Trinta anys del Front Ampli Arxivat 2010-05-01 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) A 45 anys de la creació de la Unió Popular
# Verb intransitiu

Un verb intransitiu és el verb que no exigeix ni admet complement directe. Aquesta propietat s'anomena transitivitat.
S'ha de distingir entre els verbs intransitius purs, aquells que no necessiten ni admeten cap complement per completar el seu sentit, com «viure», dels que són intransitius ocasionalment, perquè al context concret on han aparegut no hi ha cap complement directe però podrien portar-ne en altres frases, com a «En Joan menja» (que es podria transformar en un verb transitiu en oracions com «En Joan menja carn»). En determinades gramàtiques s'anomena ambitransitius aquests verbs que admeten aparèixer amb complement o sense.
Es parla de verb intransitiu en oposició a verb transitiu.
Viccionari
# Verb transitiu

Un verb transitiu és un verb que accepta un o més complements. Això contrasta amb els verbs intransitius, que no tenen complements. La transitivitat es considera tradicionalment una propietat global d'una frase, per la qual l'activitat es transfereix d'un agent a un pacient.
Els verbs transitius es poden classificar pel nombre de complements que requereixen. Els verbs que accepten només dos arguments, un subjecte i un únic objecte directe, són monotransitius. Els verbs que accepten dos complements, un de directe i un d'indirecte, s'anomenen ditransitius, o menys comunament bitransitius.
El verb transitiu exigeix complement directe per completar el seu significat, com "dir" (es diu alguna cosa), encara que pugui aparèixer sense aquest complement. Un exemple de verb ditransitiu és "donar". El fet de reclamar un o més complements depèn del significat del verb, expressat per la seva arrel. Per això hi poden haver diferències entre llengües, ja que res en la gramàtica fa predir que un determinat verb demani uns complements (també anomenats arguments) o uns altres.

## Referències

* ↑ Hopper, Paul J; Thompson, Sandra A «[http: //latina.phil2.uni-freiburg.de/raible/Lehre/2006/Materialien/Hopper_Thompson.pdf Transitivity in grammar and discourse]». Language, 56, 2, 01-06-1980, pàg. 251-299. DOI: 10.1353 / lan.1980.0017 [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ Kempen, Gerard; Harbusch, Karin. «Un estudi de corpus sobre la variació de l'ordre de les paraules en les oracions subordinades alemanyes: l'animació afecta la linealització independentment de l'assignació de funcions gramaticals». A: Walter de Gruyter. Aproximacions multidisciplinàries a la producció de llengües, 2004, p. 173–181. ISBN 978-3-11-017840-1. «Distingim dos tipus de clàusules transitives: les que només inclouen un parell [objecte directe] són «monotransitius»; les clàusules que contenen [subjecte, objecte directe i objecte indirecte] són ditransitives .»
* ↑ Maslova, Elena. «Reciprocals in Yukaghir languages». A: John Benjamins Publishing. Reciprocal Constructions, Volume 1, 2007, p. 1835–1863. ISBN 978-90-272-2983-0.
# Verbandsgemeinde

Un Verbandsgemeinde (en plural Verbandsgemeinden, traduït seria municipi conjunt) és una unitat administrativa dels Estats Federats alemanys de Renània-Palatinat i Saxònia-Anhalt.

## Renània-Palatinat

Hi ha 163 Verbandsgemeinden a Renània-Palatinat que s'agrupen en 24 districtes. La majoria dels Verbandsgemeinden van ser establerts el 1969, i anteriorment el nom d'aquestes unitats administratives era Amt. Té la funció de gestionar i compartir recursos de municipis amb pocs habitants per estalviar despeses en serveis comuns. La major part de les funcions del govern municipal de diversos municipis es consoliden i s'administren de forma centralitzada des d'una ciutat o municipi central més gran o entre un grup de municipis, mentre que els municipis individuals tenen un grau limitat d'autonomia.

## Saxònia-Anhalt

Els 11 districtes de Saxònia-Anhalt es divideixen en Verwaltungsgemeinschaften (comunitats administratives), però des de l'1 de juliol de 2009 també es divideixen en Verbandsgemeinden. Des de la reforma del govern del gener de 2010, hi ha 18 Verbandsgemeinden a Saxònia-Anhalt.

## Referències

* ↑ Wiktionary (alemany): Verbandsgemeinde

## Vegeu també

* Organització territorial d'Alemanya
* Amt
# Utukku

Els Utukku en accadi o Udug en sumeri eren esperits o dimonis de les religions accàdia, assíria i babilònica. No eren esperits dolents, sinó que si se'ls propiciava, eren esperits protectors.
Les referències més antigues a aquests esperits es troben en unes inscripcions del temps de Gudea (ca. 2144 aC al 2124 aC), que es conserven en una estàtua i en un cilindre. La inscripció de l'estàtua sembla atribuir a aquell governant l'expulsió de Lagaix dels ú-dug-gao ú-dug. Sembla que els déus castigaven les faltes que cometia la humanitat contra ells a través dels utukku, i la seva actuació es pot associar a les forces de repressió que utilitzaven els reis.
El seu nom sembla que es refereix a les seves funcions i s'ha traduït per «fort» o «potent». De fet, la paraula Utukku es va convertir en el nom genèric de qualsevol dimoni. Un dels rituals d'encanteri més important en accadi es titula Utukku Lemnūtu.
Als textos d'encanteris conservats es diu que els utukku eren dimonis que «subjecten a l'home per l'espatlla» o «el que subjecta a l'home», i també «el que assassina a l'home a la plana ». L'Utukku Lemnūtu diu que aquest dimoni és d'«aparença hostil» i «alt en alçada», i que «dels seus talons degota la fel» i «el seu caminar és verí nociu». Quan se'ls anomena conjuntament es parla dels «malvats utukku».
En els encanteris i descripcions, els Utukku ordinàriament s'agrupen amb altres tipus de dimonis: shedu, alu i ekimmu. En alguns textos aquests esperits es confonen. Algunes inscripcions els consideren una part dels set dimonis que descendien d'An i Antu.

## Referències

* ↑ Diez de Velasco, Francisco. Hombres, ritos, dioses: introducción a la historia de las religiones. Madrid: Trotta, 1995, p. 141. ISBN 848164076X.
* ↑ Black, Jeremy; Anthony Green. Gods, demons, and symbols of ancient Mesopotamia. Austin: University of Texas Press, 1992, p. 179-180. ISBN 9780292707948.
* ↑ Abusch, Tzvi (ed.). Mesopotamian magic: textual, historical, and interpretative perspectives. Groningen: Styx, 1999, p. 40. ISBN 9789056930332.
# Virata

«Virata» té aquests significats:
* Regne de Virata, regne del Mahabharata
* Virata, rei de Virata.
# Veta de mercat

Una veta de mercat és un buit de mercat constituït per un petit segment especialitzat, explotat per una marca o unes poques empreses. No serveix un bloc massiu de consumidors, però per l'especialització pot produir grans ingressos i beneficis. En cercles del màrqueting, sovint s'utilitza la paraula francesa niche o el terme anglès niche market. És un concepte variable, perquè la veta d'un moment, per exemple els aliments ecològics als anys 1990, pot esdevenir un producte de massa, o al revés, els discs de vinil, producte de massa dels anys 1970 i ara una veta de mercat.

## Referències

* ↑ «Veta de mercat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Veta de mercat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Britten, Fleur «New meaning for the term 'niche market'» (en anglès). The New York Times, 29-09-2006. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «The U.S. organic food market: From niche to mainstream - IFT.org» (en anglès). Institute of Food Technologists, 21-05-2014. [Consulta: 19 maig 2017].
* ↑ Lee, Paul «Vinyl: A Billion-Dollar Nostalgia Niche» (en anglès). The Wall Street Journal, 30-03-2017.
# Viana (Cap Verd)

Viana és un petit volcà a la part oriental de l'illa de São Vicente a Cap Verd. La seva elevació és de 163 m. Està situada 3 km al sud de Calhau i 14 km al sud-est de la capital de l'illa Mindelo.

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de Cap Verd

## Enllaços externs

* Viana a mindelo.info (francès)
# Vandijkophrynus angusticeps

Vandijkophrynus angusticeps és una espècie d'amfibi que viu a Sud-àfrica.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Minter, L. & Harrison, J. 2004. Vandijkophrynus angusticeps Arxivat 2008-04-07 a Wayback Machine.. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# Vandijkophrynus gariepensis

Vandijkophrynus gariepensis és una espècie d'amfibi que viu a Lesotho, Namíbia, Sud-àfrica i Eswatini.

## Referències

* Minter, L., Channing, A. &Tandy, M. 2004. Vandijkophrynus gariepensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# La mina

La mina és una pel·lícula argentina dirigida per Víctor Laplace i protagonitzada per Norman Briski, Víctor Laplace i Jean Pierre Noher. Va ser estrenada el 9 de setembre de 2004.

## Sinopsi

Don Sebastián, home d'una generació que es va criar en un país en ple desenvolupament i amb futur, no accepta l'enfonsament i s'aferra al treball com a única alternativa, i amb ell, a l'esperança. La porfídia de qui sap que no importa el preu que hagi de pagar-se per a intentar transformar la societat.

## Repartiment

* Norman Briski com Eleonora Wexler
* Víctor Laplace com Don Sebastián
* Jean Pierre Noher com Ricardo
* Haydée Padilla com Doña Leonor
* Eleonora Wexler com Juana

## Referències

* ↑ El nuevo film de Laplace, La Nación, 5 de juliol de 2003
* ↑ Victor Laplace: el difícil arte de hacer cine en Argentina, El Día, 12 de setembre de 2004
* ↑ “En este film queremos recuperar la mística del trabajo y de la amistad”. Página 1/2, 19 de maig de 2003
* ↑ Víctor Laplace cuenta una historia sencilla, rionegro.com, 31 de març de 2003

## Enllaços externs

* La mina en Cine Nacional
# Ajuntament de Sant Feliu Sasserra

L'Ajuntament de Sant Feliu Sasserra és un edifici del municipi de Sant Feliu Sasserra (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici té una bonica façana renaixentista amb un sistema de pilastres cantoneres que emmarquen els tres finestrals de l'espai central. La façana és estructurada amb dos cossos de desigual proporció i definits per una imposta. Al pis superior les finestres estan disposades en forma de galeria. Cal destacar les motllures de la gran finestra central, coronada amb un frontó d'estil clàssic, on hi ha representada la figura al·legòrica del Justicier. La porta d'entrada, d'arc de mig punt, és emmarcada per dues petites pilastres que sostenen un entaulament, situat per damunt de l'arc de la porta. Sobre aquest entaulament hi ha dues figures al·legòriques que mostren l'escut de la vila.

## Història

L'edifici fou construït el 1611 per a ésser la seu de la cúria de la sotsvegueria del Lluçanès, funció que conservà fins al Decret de Nova Planta. Posteriorment passà a ser la casa de la Vila. El 1972 es va acabar la seva restauració i es convertí en la seu de l'ajuntament, la biblioteca Sant Pere Almató, el jutjat i l'arxiu.

## Referències

* 1 2 «Ajuntament de Sant Feliu Sasserra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2015].

### Bibliografia

* Garriga i Riera, Joaquim; Història de l'art català. L'època del Renaixement: segle XVI, 1986
* Planes, J. A. - Serra, J.; Història del Bages, 1988
# Sebree

Sebree és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 1.558 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sebree tenia 1.558 habitants, 573 habitatges, i 374 famílies. La densitat de població era de 371,3 habitants/km².
Dels 573 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 34,6% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 11,6% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.663 $ i la renda mediana per família de 35.221 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.379 $ mentre que les dones 18.438 $. La renda per capita de la població era de 14.339 $. Entorn del 17,4% de les famílies i el 22,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sebree». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sebree». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mi (desambiguació)

«Mi» té aquests significats:
* Lingüística: la lletra grega mi
* Música:
** Mi major
** Mi menor
** Mi bemoll major
** Mi bemoll menor
Viccionari
# Villar de los Navarros

Villar de los Navarros és un municipi de la província de Saragossa, a la comunitat autònoma d'Aragó i enquadrat a la comarca de la Camp de Daroca.
# La Troupe del Cobi

The Cobi Troupe (La Troupe del Cobi, en català) és una sèrie se dibuixos animats que explica les històries del Cobi i els seus amics. La sèrie està dirigida a una audiència d'entre 5 i 12 anys, i el seu objectiu era fer més coneguda la mascota per tal de promoure el Jocs Olímpics de Barcelona de 1992. Els seus drets van ser comprats per 24 canals de televisió.
La sèrie va estar pensada i realitzada per Xavier Mariscal, i la productora fou BRB Internacional S.A. juntament amb el Comitè Organitzador de les Olimpíades de Barcelona. La realització de la sèrie de televisió es va fer a Espanya i el guió el va escriure la companyia teatral El Tricicle. La producció musical va estar a càrrec de Xavier Capellas, la direcció de producció d'Olivia Borricón i la producció executiva de Claudi Biern Boyd.

## Argument

Com diuen els crèdits inicials de la Troupe del Cobi, la sèrie se situa a prop "del mar de Barcelona", i explica les històries del Cobi, la Petra, la Nosi i el seu gos Cuca, el Jordi, l'Olívia i el Forçut. Els personatges antagonista són el Doctor Normal i el seu ajudant.

## Referències

* ↑ «Barcelona 1992 Mascot(s) Cobi | History & Photos» (en anglès). International Olympic Committee, 18-02-2017.
* ↑ «The Cobi Troupe, 1992» (en anglès). IMDb. [Consulta: 15 juliol 2017].
* ↑ «La Troupe del Cobi (1990)». Tricicle. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2018. [Consulta: 15 juliol 2017].
* 1 2 «La cancó de la 'Cobi Troupe'». Ara, 19-10-2016. [Consulta: 15 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Primer episodi en català