OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carles Parès i Guillèn

Carles Parès i Guillèn (Barcelona, 7 d'octubre de 1907 - Ciutat de Mèxic, 19 de maig de 1973) fou un metge cirurgià català, exiliat després de la Guerra Civil espanyola a Mèxic, on es va naturalitzar.

## Biografia

Fou fill de l'uròleg Martí Parés i Parés (1882-1931) i de Maria Dolors Guillén i Surribas.
El 1933 es va llicenciar en cirurgia i urologia a la Facultat de Medicina de la Universitat de Barcelona. Inicialment va treballar al Servei d'Urologia de l'Hospital de Sant Pau de Barcelona. Durant la guerra civil espanyola fou director de l'Hospital Militar d'Etapas de Tarancón (1937), director del VIII Grup d'Hospitals, de Conca i director i comandant metge de l'Hospital Militar de Figueres (1938-1939). En acabar la contesa es va exiliar a França, on treballà al servei d'Urologia de l'Hospital de Cochin.
El 1940 es va exiliar a Mèxic, on treballà com a metge adjunt del Servei d'Urologia de l'Hospital General de Mèxic fins a 1949. També va donar classes de postgrau a la UNAM fins a 1957 i fou membre de la Societat Mexicana d'Urologia. Des de 1949 fins a la seva mort fou membre de la junta de metges de l'Hospital American British Cowdray, publicà diversos estudis i articles a revistes i va fer diverses ponències a l'estranger. També fou director de la Compañía Anglomexicana de Seguros SA.
Un cop divorciat, el 19 d'agost de 1944 es casà a Mèxic, en segones núpcies, amb la poeta i traductora Núria Balcells de los Reyes, coneguda literàriament com a Núria Parès.

## Obres

* Traumatismos de la uretra (1942)
* Operatoria urogenital, dins Técnica postoperatoria (UTEHA, 1951)
* Concepto actual del tratamiento de las obstrucciones del cuello vesical
* Pronóstico postoperatoriode la litiasis uretral quirúrgica
* Nuevo concepto de la circulación renal (La doble circulación renal de Trueta)
* Operatoria de riñón único
* Diaganóstico clínico de tumores renales y uretrales.

## Referències

* ↑ Riera i Llorca, Vicenç. Els exiliats catalans a Mèxic. Barcelona: Editorial Curial, 1994, p. 304.
* ↑ «Carles Parès i Guillèn». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Registre de matrimonis de Mèxic DF.

## Enllaços externs

* Carles Parés i Guillèn | Galeria de Metges Catalans
# Ares (La Corunya)

Ares és un municipi de la província de la Corunya a Galícia. Pertany a la Comarca de Ferrol. S'estén per la franja costanera que va de la ria de Ferrol al port de Redes, a l'interior de la ria d'Ares.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 4.209 | 4.850 | 4.724 | 4.708 | 5.265 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Ares (San Xosé)
* Caamouco (San Vicente)
* Cervás (San Pedro)

## Història

Fundada pels celtes, existeix constància del pas de romans, sueus i és destacable l'assentament d'una colònia de jueus en la Baixa edat mitjana, que van arribar al poble fugint dels Reis Catòlics. Posteriorment aquests jueus van ser expulsats per mar i alguns sacrificats.

## Patrimoni històric

Ares compta amb un estil arquitectònic molt original, amb cases d'una sola planta i galeries de fusta pintada de colors vius. El seu tipisme la va convertir en una destinació d'estiueig molt visitat en els 80 i 90, el que, al seu torn, va contribuir a la degradació de l'entorn arquitectònic, que es va veure inundat de cases modernes de diversos pisos. L'únic edifici singular digne d'esment són les restes d'una antiga torre situada al final de l'espigó, en direcció a Estaques. El Convent de Santa Catalina en Montefaro i les Bateries militars d'O Segaño i Coitelada són el més rellevant.

## Referències

Viccionari
# Jacksboro (Tennessee)

Jacksboro és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.887 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jacksboro tenia 1.887 habitants, 767 habitatges, i 550 famílies. La densitat de població era de 279,1 habitants/km².
Dels 767 habitatges en un 27,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,5% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 26,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,6% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.537 $ i la renda mediana per família de 36.607 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.708 $ mentre que les dones 26.172 $. La renda per capita de la població era de 16.150 $. Entorn del 12,2% de les famílies i el 18,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jacksboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jacksboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pic de Figamà

El Pic de Figamà és una muntanya de 2.029,8 metres d'altitud del límit dels termes comunals d'Aiguatèbia i Talau i Sautó, tots dos de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És al sud del terme d'Aiguatèbia i Talau i al nord del de Sautó, al sud-est del Puig de la Tossa i al sud-oest de la Serra de les Saleres de les Pedres Blanques.
Dalt del cim hi ha les instal·lacions d'unes antigues fortificacions militars del segle xix preparades per a bateries d'artilleria.

## Referències

* ↑ El Pic de Figamà en els ortofotomapes de l'IGN
# Semerovo

Semerovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2021 tenia 1.332 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1210.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12-04-2022. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «História obce» (en eslovac). Obec Semerovo. [Consulta: 7 agost 2022].
# Suposats jeroglífics egipcis d'Àlaba

Els suposats jeroglífics egipcis del segle iii d'Àlaba són, en el context de la polèmica sobre les troballes epigràfiques d'Iruña-Veleia del 2006, una sèrie de gravats semblants a jeroglífics egipcis trobats a la localitat d'Iruña-Veleia que van ser datats inicialment com del segle iii.
La major part dels signes es troben sobre fragments d'ostraca, peces ceràmiques, tauletes i material de rebuig. Es tracta d'ideogrames egipcis sense traducció coneguda, als quals s'ha dedicat molt poca atenció des de l'àmbit de l'egiptologia. Tanmateix, el fet que la localitat d'Iruña-Veleia es trobi a milers de quilòmetres del Nil, així com el fet que els suposats jeroglífics semblin pertànyer a l'època més antiga d'aquesta escriptura, gairebé mig mil·lenni després que es deixessin d'utilitzar a Egipte, ha plantejat molts dubtes sobre la seva autenticitat.
En un primer moment, però, les hipòtesis que es van considerar foren àmplies: Veleia, una ciutat romana que va poder albergar en el seu període de màxima esplendor, l'època de la Dinastia Flàvia, entre 5.000 i 10.000 habitants, comptava amb la rellevància suficient per acollir residents il·lustres i amb coneixements de tota classe. Entre els informes nombrosos dels membres de la comissió científica assessora sobre els grafits d'Iruña-Veleia, es recull que en les conclusions de l'informe de José Manuel Galán Allué, s'afirma que "les peces del grup A no poden ser considerades jeroglífics egipcis i conclou que les peces, tant les que presenten caràcters d'inspiració egípcia, com les suposades transcripcions llatines (grup B), aixequen tants dubtes d'autenticitat que planteja que siguin de factura i manipulació recent.
Finalment, l'any 2008 la comissió, formada per 26 especialistes, va concloure definitivament que les peces eres totalment falses, i així es va divulgar als mitjans de comunicació.

## Referències

* ↑ Iruña-Veleia desentierra jeroglíficos y grafías en latín de la historia de Egipto. Los trozos cerámicos están datados también en el siglo IIII, article al diari Diario de Noticias de Álaba
* ↑ Informes de la Comussió Científica Assessora
* ↑ «Informe de José Manuel Galán Allué .». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 31 maig 2012].
* ↑ «Los expertos concluyen que los grafitos en euskara del siglo III son 'totalmente falsos'». El Mundo, 20-11-2008 [Consulta: 29 agost 2013].

## Enllaços externs

* The Ostraka with Egyptianizing hieroglyphs of Iruña-Veleia Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine., article de l'egiptòloga alemanya Ulrike Fritz sobre els suposats jeroglífics egipcis d'Àlaba, en anglès.
# Arctoperlaris

Els arctoperlaris (Arctoperlaria) són un subordre de plecòpters, que conté 12 famílies, principalment a l'hemisferi nord, exceptuant a la Notonemouridae, exclusiva de l'hemisferi sud.

## Distribució

Vegeu la distribució per tàxon.

## Referències

* ↑ «Plecoptera Society of North America (PLSA)». Arxivat de l'original el 2010-06-14. [Consulta: 9 octubre 2012].
* ↑ «Estado de conocimiento del orden Plecoptera en la Patagonia». Sociedad Entomológica Argentina, gener-juny 2009. [Consulta: 10 octubre 2012].
* Zwick. 1969. Das Phylogenetische System der Plecopteren als Ergebnis vergleichend-anatomischer Untersuchgen. 291 pp., Kurzfassung: 4 pp.
* Zwick. 1973. Das Tierreich 94:53, 213
* Zwick. 2000. Annu.Rev.Entomol. 45:718
* McLellan. 2006. Illiesia 2(2):15-23
# Castèlnau d'Estretasfonts

Castèlnau d'Estretasfonts (francès Castelnau-d'Estrétefonds) és un municipi occità del Llenguadoc, del departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Atenodor de Solos

Atenodor (en grec antic: Αθηνόδωρος, llatí: Athenodorus) fou un filòsof estoic grec natural de Solos (Cilícia) i deixeble de Zenó. La seva doctrina sostenia que no totes les ofenses podien ser considerades iguals, a diferència del que deia l'escola estoica. L'esmenta Diògenes Laerci.

## Referències

* ↑ 7.Athenodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 404
# Jacksboro (Texas)

Jacksboro és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 4.533 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jacksboro tenia 4.533 habitants, 1.382 habitatges, i 954 famílies. La densitat de població era de 300,7 habitants/km².
Dels 1.382 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,7% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 30,9% no eren unitats familiars. En el 28,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 13% entre 18 i 24, un 33,1% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 156,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.833 $ i la renda mediana per família de 36.759 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.716 $ mentre que les dones 20.592 $. La renda per capita de la població era de 13.595 $. Aproximadament el 12,2% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jacksboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jacksboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Pic de Dellui

El Pic de Dellui és una muntanya que es troba en límit comarcal entre els termes municipals de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) i la Torre de Cabdella (Pallars Jussà), en el límit del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i la seva zona perifèrica.
El nom «podria derivar del basc ote-ili-oi. Ote vol dir argelaga. Aquesta vall és més feréstega que les veïnes, té menys bosc i molts menys pasturatges. Potser d'aquí li ve el nom. Ili vol dir poble i en aquesta vall no n'hi ha hagut mai cap, però potser aquí ili és un element basc diferent».
El cim, de 2.802,2 metres, s'alça en el punt d'intersecció de les carenes que delimiten la Vall de Dellui (N), la Vall de Morrano (O) i el circ del Tort-Morto (E), a la zona nord-occidental dels Estanys de Cabdella; amb la Collada de Dellui a l'est-nord-est, el Pic de Nariolo al sud-sud-est i la Collada al nord-oest.
Tot el seu vessant de llevant està constituït per la Pala de Dellui.

## Rutes

Les cares Est i Sud-oest, amb les seves pales herboses, són propicies per l'ascens a aquest cim. El punt de sortida per l'atac final, per la banda oriental, és la Collada de Dellui; per la sud-occidental Vall de Morrano es pot atacar des de qualsevol punt de la riba dreta entre els Estanys Xic i Major de Morrano.

## Referències

* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 16 abril 2011].
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de Dellui. [Consulta: 27/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Serliana

Serliana és el nom d'un recurs arquitectònic molt utilitzat en el Renaixement que consisteix a combinar arcs de mig punt amb altres de llinda. Deu el seu nom a l'arquitecte Sebastiano Serlio, que va ser el primer a teoritzar sobre aquesta forma arquitectònica.
La serliana s'utilitza generalment en portades i loggies a manera d'Arc de triomf en què els laterals estan adovellats i són més baixos.

## Vegeu també

* Loggia

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.236. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 8 desembre 2014].
# Serra de Sant Joan

Serra de Sant Joan és el nom dels següents llocs:
* Serra de Sant Joan (Coll de Nargó), serra del municipi de Coll de Nargó (Alt Urgell).
* Serra de Sant Joan (Collbató), serra del municipi de Collbató (Baix Llobregat).
* Serra de Sant Joan (Muntanyola), serra dels municipis de Muntanyola, Collsuspina i Moià.
* Serra de Sant Joan (Santa Maria de Merlès), serra del municipi de Santa Maria de Merlès (Berguedà).
# Teatro Apolo (pel·lícula)

Teatro Apolo és una pel·lícula musical espanyola del 1950 dirigida per Rafael Gil Álvarez i protagonitzada per Jorge Negrete, María de los Ángeles Morales i Juan Espantaleón. Pren el seu títol del Teatro Apolo de Madrid.

## Sinopsi

El 1883 Miguel Velasco és un jove mexicà que ha vingut a Madrid a liquidar els negocis del seu pare, espanyol resident a Mèxic. S'estableix a la pensió de Doña Flora, on hi coneix tota mena de personatges estrafolaris. Acudeix al Teatro Apolo i hi coneix Celia, una humil corista de la que s'enamora. Degut a l'oposició del pare ella decideix deixar-lo i marxar amb un antic pretenent. Ell, però es queda a Madrid, malbarata la fortuna del seu pare. Anys després es tornen a trobar i inicien una carrera artística d'èxit.

## Repartiment

* Jorge Negrete - Miguel Velasco
* María de los Ángeles Morales - Celia Morales
* Juan Espantaleón - Don Antonio
* Julia Lajos - Doña Flora
* María Asquerino - Elena Ramos
* Luis Hurtado
* Manuel Arbó
* Francisco Pierrá
* Luis Pérez de León
* Antonio Riquelme - Aspirant a substituir

## Premis

La pel·lícula va aconseguir un premi econòmic de 250.000 ptes, als premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1950.

## Referències

* ↑ Labanyi & Pavlović p.419
* ↑ Teatro Apolo a sensacine.com
* ↑ Féliz Martialay El cine español durante el franquismo, p. 112-114

## Bibliografia

* Labanyi, Jo & Pavlović, Tatjana. A Companion to Spanish Cinema. John Wiley & Sons, 2012.

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
* Teatro Apolo a Historia de nuestro cine, rtve.es
# Carmen García Amo

Carmen García Amo (Torrecilla de la Orden, Valladolid, 11 de juny de 1905 – Madrid, 20 de juliol de 1995) fou una química, bioquímica i farmacèutica espanyola, que treballà especialment en l'estudi del paper que juga el zinc en el metabolisme.
García Amo estudià el batxillerat a l'Instituto Cantábrico de Santander, actualment IES Santa Clara. Després ingressà la Universitat de Santiago de Compostel·la per estudiar química, i s'hi llicencià el 1927. El següent any entrà a formar part del Laboratori d'Investigacions Físiques de Madrid, hostatjada a la Residencia de Señoritas, i durant el curs 1929-1930 assistí a les classes pràctiques de química física, electroquímica i electroanàlisi sota la direcció d'Enric Moles i Ormella (1883-1953), director de la Secció de Química Física del Laboratori.
Quan el 1931 Moles anà a l'Institut Nacional de Física i Química (INFQ), García Amo passà a treballar en la Secció d'Electroquímica, dirigida per Julio de Guzmán Carrancio. Amb ell treballà fins al 1932 en la recerca de metalls barats que poguessin substituir el platí com a material electròdic en electroanàlisi. Durant aquest temps impartí classes de química a la Residencia de Señoritas. El 1942 també obtingué la llicenciatura de Farmàcia i després d'impartir classes a l'institut de segon ensenyament de Girona, actual IES Jaume Vicens Vives, ingressà al Departament de Bioquímica de la Facultat de Farmàcia de la Universitat Complutense de Madrid. El 1949 inicia la seva tesi doctoral en aquest departament dirigida per Ángel Santos Ruiz, del qual després en fou una estreta col·laboradora. Compaginà la seva feina al laboratori amb els títols de diplomada en sanitat i inspectora farmacèutica municipal. Llocs que, com el de professora d'institut, anà deixant sempre en excedència. A principis de la dècada de 1950, amb Santos, s'inicià en la recerca del paper que juga el zinc en el metabolisme. Fou responsable de la secció de Radioactivitat de l'esmentat Departament, el qual estava integrat en l'Institut Espanyol de Fisiologia i Bioquímica, adscrit al Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC), i de què García Amo fou secretària durant diversos anys. El 1970 fou nomenada acadèmica corresponent de la Reial Acadèmia de Doctors d'Espanya, a la secció Farmàcia.

## Referències

* 1 2 3 Báguena Cervellera, María José. «Carmen García Amo | Real Academia de la Historia». [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ Poveda Sanz, María. Mujeres y segunda enseñanza en Madrid (1931 – 1939) El personal docente femenino en los institutos de bachillerato (tesi) (en castellà). Madrid: Universitat Complutense de Madrid, 2013, pàg. 193 [Consulta: juliol 2022].
* ↑ Miras, M.T.; de Pablo, F. «Mujeres científicas en la SEB/SEBBM». A: Cuarenta años de Sociedad Española de Bioquímica y Biología Molecular (SEBBM). SECC, 2004, p. 214. ISBN 84-95486-79-02.
* ↑ «Carmen García del Amo - Real Academia de Doctores de España». [Consulta: 15 febrer 2021].
# Jackson

«Jackson» té aquests significats:
* Toponímia:
** Jackson (Alabama)
** Jackson (Califòrnia)
** Jackson (Carolina del Nord)
** Jackson (Carolina del Sud)
** Jackson (Geòrgia)
** Jackson (Kentucky)
** Jackson (Louisiana)
** Jackson (Maine)
** Jackson (Michigan)
** Jackson (Minnesota)
** Jackson (Mississipi), capital de l'estat de Mississipi, Estats Units d'Amèrica
** Jackson (Missouri)
** Jackson (Nebraska)
** Jackson (Nou Hampshire)
** Jackson (Ohio)
** Jackson (Tennessee)
** Jackson (Wisconsin)
** Jackson (Wyoming)
** Comtat de Jackson, diversos indrets
** Jackson Center (Ohio), població dels Estats Units a l'estat d'Ohio
** Jackson Junction, població dels Estats Units a l'estat d'Iowa
** Lake Jackson, població dels Estats Units a l'estat de Texas
** Mount Jackson, població dels Estats Units a l'estat de Virgínia
* Personatges:
** Prenom:
*** Jackson Avelino Coelho (Ipatinga, 1986), futbolista brasiler
*** Jackson Showalter (Minerva, Ohio, 1860 – Lexington, Kentucky, 1935), jugador d'escacs
*** Jackson Pollock (1912, Cody, Wyoming - 1956), artista estatunidenc
** Cognom:
*** Alan Jackson (ciclista) (Stockport, Gran Manchester, 1933 - 1974), ciclista anglès
*** Alan Jackson (n. 1958), cantant de country estatunidenc
*** Andrew Jackson (Waxhaws, Carolina del Sud, 1767 - Nashville, Tennessee, 1845), setè President dels EUA
*** Andrew Jackson Blackbird (Michigan, 1815 - 1908), cabdill dels ottawa
*** Angela Jackson (1946), historiadora
*** Daniel Jackson, personatge de ficció de la sèrie Stargate
*** Ezekiel Jackson (1978), lluitador professional guianès
*** Glenda Jackson (1936, Birkenhead, Cheshire), actriu anglesa
*** Jimmy Jackson (1910, Indianàpolis, Indiana), pilot estatunidenc de curses automobilístiques
*** Lauren Jackson (1981, Albury, Nova Gal·les del sud), jugadora de bàsquet australiana
*** Mahalia Jackson (Nova Orleans, 1911 – 1972), cantant, pianista, saxofonista i trompetista estatunidenca
*** Michael Jackson (Gary, Indiana, 1958 - Los Angeles, 2009), cantant estatunidenc
*** Peter Jackson (1961), director de cinema neozelandès
*** Phil Jackson (1945, Deer Lodge, Montana, Estats Units), entrenador i jugador de bàsquet
*** Quentin Jackson (Springfield, Ohio, 1909 - Nova York, 1976), músic de jazz estatunidenc
*** Quinton Rampage Jackson
*** Samuel L. Jackson (1948, Washington DC), actor de cinema i teatre nord-americà
*** Stevie Jackson, músic i compositor escocès
*** Thomas Stonewall Jackson (Clarksburg, Virgínia, 1824 - Chancelorsville, 1863), militar sudista
*** William Jackson (Exeter, Devon, 1730 - 1803), compositor anglès
* Miscel·lània:
** Aeroport Internacional Hartsfield-Jackson, aeroport proper a Atlanta, Geòrgia, EUA
** Mangosta de Jackson (Bdeogale jacksoni), espècie de mamífer africà
** Musaranya de Jackson (Crocidura jacksoni), mamífer centreafricà
** The Jackson 5, grup de música on començà actuar Michael Jackson
# Scaër

Scaër (en bretó Skaer) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 5.123 habitants. El 20 de març de 2007 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg. A l'inici del curs 2007 l'11,5% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.201 | 1.054 | 967 | 925 | 883 | 843 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jeanne-Yvonne Triche | |
| 2008- | Paulette Perez | Divers gauche |

## Personatges il·lustres

* Youenn Gwernig, cantant i poeta

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue