OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Manglun

Manglun o Manglon és un estat dels Estats Shan dins l'estat Shan de Myanmar. Té una superfície d'uns 4.830 km². La capital és Pangyang, però la residència del príncep fou a Takut, a la part oriental, al nord-est de Pangyang. És de majoria wa i la dinastia que hi va regnar fins al 1959 era d'ètnia wa. La part oest del país està poblada pels shan i la part est pels Wa. El riu Salween corre de nord a sud per tot l'estat i el divideix en dues parts. Depenien del principat els subestats de Mothai, Mawhpa, Manghseng i Ngekting, a l'est del Salween, sense ciutats ni infraestructura.

## Història

La dinastia de prínceps, d'origen Wa, iniciada per Ta Awng, fou tributària del rei de Birmània i de l'estat de Hsenwi, del que es va separar vers el 1850. El 1886 el territori més enllà del Salween era administrat pel príncep Ton Hsang i la part occidental pel seu germà Tao Maha. Aquest darrer no va voler anar a Mongyai el 1888 on es va formalitzar el protectorat (que el seu germà el príncep va acceptar), i estava secretament aliat a Sao Weng, l'expríncep de Lawksawk, i cap del partit antibritànic. El 1892 els britànics van enviar una força al principat i Maha va fugir. Ton Hsang fou posat al front de tot el principat però no va tardar a ser atacat pel seu germà. Finalment els britànics van pacificar el país abans del 1897.
A la part oriental hi va haver alguns atacs Wa, però cada vegada menys. El darrer príncep que va governar va abdicar el 1959 i després fou una de la Repúbliques de la unió d'Estats Shan que constituïren l'Estat Shan, amb vocació d'independència, però part de Myanmar.

### Sawbaw de Manglun

* Hso Hkam (Ta Awng) 1814 - 1822
* Sao Hkun Sang 1822 - 1852
* Uyaraza 1852 - 1853
* Naw Hpa 1853 - 1860
* Ton Hsang 1860 - vers 1897 (1877-1892 al Manglun oriental)
* Sao Maha (al Manglun occidental) 1877 - 1892
* Ton Hsang Hang 1897 - 1919
* Saw Hka Nan 1919 - 1946
* Sao Man Laik 1946 - 1959
# Pondichéry, dernier comptoir des Indes

Pondichéry, dernier comptoir des Indes és una pel·lícula francesa dirigida per Bernard Favre i estrenada el 1997.Els decorats van ser dissenyats pel conegut dissenyador de producció i director d'art indi Thota Tharani.

## Argument

La pel·lícula de ficció està ambientada durant la independència de Pondicherry de França el 1954. Explica la història de Stanislas Charvin, un jove europeu nascut a l'Índia però criat a Marsella, Francès per la seva àvia. Stanislas torna a Pondicherry mentre l'administració francesa es prepara per marxar; té la intenció de recollir les despulles de la seva mare per a la seva repatriació a França per ser enterrada. Mentre és a l'Índia, s'assabenta que la seva mare no ha mort sinó que ha desaparegut. Stanislas descobreix que va deixar el seu marit André per Weber, un home de mitja casta, i en conseqüència és rebutjada i menyspreada per la seva comunitat. Durant el transcurs de la pel·lícula, Stanislas coneix el seu pare (a qui odia), però es reconcilia amb ell abans de morir.
La pel·lícula explora l'autodescobriment del jove Stanislas, de 20 anys, amb el teló de fons de la "gran partida" mentre veiem diverses imatges de caixes i maletes al fons. El missatge final que apareix abans dels crèdits fa una connexió explícita entre la pèrdua dels "comptoirs" a l'Índia i la Guerra d'Algèria: "L'1 de novembre de 1954, Pondicherry s'uneix a l'Índia mentre esclata la insurrecció algeriana". La pel·lícula també representa a Granier (l'últim administrador francès a Pondicherry) cridant "Pondicherry, la capital del no-res!" mentre abandona la colònia a les escenes finals de la producció.

## Repartiment

* Charles Aznavour
* Richard Bohringer
* Frédéric Gorny
* Vanessa Lhoste
* Ravi Manet

## Distincions

* Frédéric Gorny va guanyar el premi Raimu al millor actor jove el 1997.

## Recepció

La pel·lícula va ser en gran manera ridiculitzada per la crítica francesa. Un autor (Jackie Assayag) fa una crítica mordaç de la pel·lícula i dels seus "tòpics sentimentals" en un llibre de 1999.

## Notes i referències

* ↑ PONDICHÉRY, DERNIER COMPTOIR DES INDES Film français de Bernard Favre a le Monde, 27 de març de 1997
* 1 2 «PONDICHÉRY, DERNIER COMPTOIR DES INDES (1997)». BFI.org.uk. Arxivat de l'original el November 4, 2016. [Consulta: November 3, 2016].
* ↑ «Thota Tharani». Focus Art Gallery. Arxivat de l'original el de febrer 12, 2017. [Consulta: November 3, 2016].
* ↑ «Pondichery, dernier comptoir des Indes» (en french). www.cinefil.com. [Consulta: November 2, 2016].
* 1 2 Marsh, Kate. Fictions of 1947: Representations of Indian Decolonization 1919-1962. 60 of Modern French identities. Peter Lang, 2007. ISBN 9783039110339.
* ↑ «Lebendige Kunst». arte-mare.eu..

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Presos polítics a l'Espanya contemporània

Presos polítics a l'Espanya contemporània és una instal·lació de l'artista Santiago Sierra. L'obra mostra 24 fotografies en blanc i negre pixelades de 74 presos polítics de diverses posicions.
L'obra pretén fer visible, a partir d'una selecció d'exemples molt clars, l'existència de presos polítics a l'estat espanyol i destaca que, dins el panorama carcerari actual, un gran nombre de presos han estat condemnats a causa de les seves ideologies, especialment d'esquerres. Amb l'obra, l'autor reflexiona sobre les conseqüències de la Llei Orgànica de Protecció de la Seguretat Ciutadana (2015) a Espanya i interpel·la a l'espectador a no mantenir-se neutral en situacions d'injustícia.
Entre els presos, destaquen Oriol Junqueras, Jordi Sànchez, Jordi Cuixart, els joves d'Altsasu o set membres de Segi, entre d'altres. L'obra va ser censurada en la Fira ARCO el 2018; va ser posteriorment adquirida per Tatxo Benet per menys de 80.000 euros i exposada al Museu de Lleida i al CCCB.

## Referències

* ↑ «Exposición | Presos políticos en la España contemporánea | Lleida» (en castellà). ARCO, arquitectura de comunicació, 14-03-2018. Arxivat de l'original el 2018-06-12 [Consulta: 12 juny 2018].
* 1 2 «Instal·lació «Presos polítics a l'Espanya contemporània» de Santiago Sierra | Exposicions | CCCB». [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ «Santiago Sierra denuncia a la fira ARCO l'existència de presos polítics a Espanya». Ara.cat.
* ↑ «Arco demana disculpes però no tornarà a exposar l'obra 'Presos polítics espanyols contemporanis'». Ara.cat.
* ↑ «ARCO censura una obra sobre els presos polítics a l'Espanya d'avui» (en castellà). Publico.
* 1 2 kod3r. «Presos políticos en la España contemporánea, de Santiago Sierra | Museu de Lleida» (en espanyol europeu). [Consulta: 12 juny 2018].

## Vegeu també

* Haute couture 04 transport

## Enllaços externs

* El garaje ediciones. «Presos políticos en la España contemporánea. Santiago Sierra 2018», 15-02-2018. [Consulta: 12 juny 2018].
# Marató de TV3 contra les malalties infeccioses greus

La Marató de TV3 contra les malalties infeccioses greus va ser la 26a edició de La Marató de TV3, que es va celebrar el diumenge 17 de desembre del 2017 i es va centrar en les malalties infeccioses greus com l'hepatitis, la sida, la meningitis, la bronquitis o la tuberculosi.
La presentadora del programa va ser Helena Garcia Melero a TV3 i Ricard Ustrell i Garrido a Catalunya Ràdio. Es van dur a terme més de 3000 activitats a Catalunya per recaptar diners per col·laborar amb la Marató i sensibilitzar la població.
Amb els 9,7 milions d'euros recaptats es van finançar 36 projectes de recerca biomèdica dels 214 projectes que es van presentar i que van ser avaluats per 103 científics especialistes.

## Referències

* ↑ ACN. «La Marató 2017 estarà dedicada a les malalties infeccioses greus - 24 febrer 2017». [Consulta: 15 desembre 2019].
* ↑ REDACCIÓN. «TV3 dedica La Marató a les malalties infeccioses», 25-02-2017. [Consulta: 15 desembre 2019].
* ↑ admin. «La Marató de TV3 i Catalunya Ràdio recapta 7,2 MEUR per lluitar contra les malalties infeccioses», 18-12-2017. [Consulta: 15 desembre 2019].
* ↑ «La Fundació La Marató de TV3 impulsa 36 projectes i 55 equips de recerca en malalties infeccioses | Observatori». Arxivat de l'original el 2019-12-15. [Consulta: 15 desembre 2019].
# Pressió demogràfica

La pressió demogràfica és la pressió sobre els recursos naturals causada per la superpoblació.
El volum, la distribució, el creixement i el desplaçament de la població estan estretament relacionats amb els problemes globals de pobresa, esgotament de recursos i degradació del medi ambient.
Segons estudis recents, "si les previsions actuals de creixement de la població són correctes i les pautes de l'activitat humana en el planeta no canvien, la ciència i la tecnologia no podran impedir la degradació irreversible del medi ambient ni la creixent pobresa de gran part del món".

## Referències

* ↑ Pressió demogràfica. Gran enciclopèdia catalana

## Vegeu també

* Capacitat de càrrega
# Tom Amberry

Tom Amberry (Grand Forks, 13 de novembre de 1922 - 18 de març de 2017), també conegut com a Dr. Free Throw (en català Dr. Tir Lliure), va ser un jugador de bàsquet estatunidenc conegut per ostentar el rècord de tirs lliures encistellats de forma consecutiva, amb un total de 2.750. Va aconseguir-ho el 1993, a l'edat de 71 anys.
Amberry va treballar amb els jugadors de l'equip dels Chicago Bulls per ajudar-los a millorar el seu percentatge en els tirs lliures.

## Referències

* ↑ Amberry, Tom. Free Throw: 7 Steps to Success at the Free Throw Line (en anglès). ISBN 0062734342.
* ↑ How did Tom Amberry set the world free throw record? Arxivat 2012-05-29 a Wayback Machine. a Sports Illustrated.
* ↑ McGraw, Mike «Bulls turn to 'doctor' to improve foul shooting.» (en anglès). Daily Herald, 08-01-2002.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Tom Amberry Arxivat 2010-07-10 a Wayback Machine. (anglès)
# Fernando Grande-Marlaska Gómez

Fernando Grande-Marlaska Gómez (castellà: Fernando Grande Marlasca) (Bilbao, 26 de juliol de 1962) és un jutge i polític espanyol, militant del PSOE. Des del 7 de juny de 2018 ostenta el càrrec de ministre de l'Interior d'Espanya.
Fins al 30 de juny de 2006 va exercir en el jutjat d'instrucció número 5 de l'Audiència Nacional, substituint provisionalment al seu titular, el jutge Baltasar Garzón. El Tribunal Europeu de Drets Humans ha condemnat cinc vegades l'estat espanyol per no investigar tortures a detinguts sota la seva custòdia.

## Biografia

Va destacar per la instrucció de causes contra membres d'ETA, Arnaldo Otegi i Fórum Filatélico. Al reincorporar-se Garzón a la seva plaça (l'1 de juliol de 2006) va quedar adscrit a la Sala penal de l'Audiència Nacional. El mateix any es va presentar com a candidat independent al Consell General del Poder Judicial. El 2007 va assumir la titularitat del Jutjat Central d'Instrucció número 3 de l'Audiència Nacional, en substitució de Teresa Palacios.
Aquell juny atribueix l'accident del Iak-42 a Turquia, que havia provocat la mort de 62 militars el 2003, a la incompetència de la tripulació. Eximint de qualsevol responsabilitat al Ministeri de Defensa i arxivant la part del sumari que afecta a la contractació del vol. El mateix mes va decidir arxivar la causa oberta contra quatre directius d'Air Madrid per presumpta estafa comesa durant la crisi que va afectar l'aerolínia al desembre de 2006 i, el setembre, va rebutjar els recursos d'apel·lació presentats per l'Associació General de Consumidors i Usuaris i la OCU contra l'acte d'arxiu.
El 30 d'agost de 2007 va decretar l'obertura de judici oral per injúries a la Corona a diversos artistes gràfics treballadors d'El Jueves.
L'octubre de 2005 es va casar amb Gorka Gómez, després de ser parella durant nou anys.

## Referències

* ↑ 324cat. «Hereu, Urtasun, 4 vicepresidentes i un superministre, en el nou govern de Sánchez», 19-11-2023. [Consulta: 21 novembre 2023].
* ↑ Torrús, Alejandro. «Las sospechas de torturas a detenidos bajo su custodia persiguen a Grande-Marlaska» (en castellà). Publico, 07-06-2018. [Consulta: 7 març 2020].
* ↑ «Obren judici oral a dos dibuixants d'«El Jueves» per la caricatura dels Prínceps». Diari de Girona, 31-08-2007. [Consulta: 19 juny 2010].
* ↑ "El juez Grande-Marlaska habla en El País del matrimonio gay y de su marido", a DosManzanas (castellà)
* ↑ "Gays célebres, Fernando Grande-Marlaska", AmbienteG (castellà)
# Patates dauphine

Les patates dauphine (en francès: pommes dauphine) són una especialitat culinària francesa feta a base de puré de patates i de pasta de lioneses.
Després de barrejar puré de patates sec i consistent amb pasta de lioneses, mantega i ous, es formen una boletes a mà o amb una mànega pastissera, del gruix d'una nou (la pasta de lioneses fa que engreixen durant la fregida). Es fregeixen en oli abundant fins que siguin daurades. Tradicionalment se serveixen en acompanyament de carns, però poden acompanyar d'igual manera hortalisses i peixos.
El nom de la recepta hauria aparegut per primera vegada el 1864 sota el nom de pommes à la dauphine i el 1891 com pommes dauphine.

## Variants

* Pommes Lorette: el puré porta formatge gruyère ratllat, i en comptes de boletes es formen petits croissants de pasta que es fregeixen.

## Notes i referències

* ↑ Manfred Höfler, Dictionnaire de l'art culinaire français - Étymologie et histoire, Édisud, París, 1996, p. 71, ISBN 2-85744-747-7

## Vegeu també

* Patates duquessa
* Pommes soufflées

## Enllaços externs

* Com fer unes pommes dauphine, a chefsimon.com
# Manuel Falcó Escandón

Manuel Falcó Escandón (París, 1892 - Madrid, 1975) fou un aristòcrata i polític valencià, marquès de Pons.

## Biografia

Fill de Felipe Falcó, duc de Montellano, fou oficial de l'escorta reial. Fou elegit diputat pel districte de Xiva per la fracció liberal demòcrata de Manuel García Prieto del Partit Liberal a les eleccions generals espanyoles de 1923.

## Enllaços externs

* Arbre genealògic
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Ponent

«Ponent» té aquests significats:
* Un dels quatre punts cardinals. Vegeu oest.
* Vent que prové de l'oest. Vegeu Ponent (vent).
* Revista de Mallorca. Vegeu Ponent quaderns literaris.
* Àmbit funcional de Catalunya. Vegeu Ponent (regió).
* Persona que presenta una ponència. Vegeu Orador.
* Districte de Ponent (Palma)
# Tom Benson

Tom Benson (Nova Orleans, 12 de juliol de 1927 - Ochsner Medical Center, 15 de març de 2018) va ser un empresari estatunidenc, propietari dels equips esportius New Orleans Saints i New Orleans Hornets. Va adquirir els Saints el 1985 i els Hornets el 2012. També fou propietari de diverses concessionàries d'automòbils a les àrees del Greater New Orleans i San Antonio, Texas, als Estats Units. Benson es va convertir en milionari en invertir els guanys de les seves concessionàries en bancs locals. Finalment va arribar a comprar diversos bancs petits del sud dels Estats Units per formar la companyia Benson Financial, la qual va vendre a Wells Fargo el 1996.

## Enllaços externs

* Perfil de Tom Benson a Forbes.com
# Turpial de Puerto Rico

El turpial de Puerto Rico (Icterus portoricensis) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial i els camp obert amb arbres dispersos de l'illa de Puerto Rico, a les Antilles.

## Referències

* ↑ «Turpial de Puerto Rico». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Yélamos de Abajo

Yélamos de Abajo és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 106 | 101 | 96 | 84 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Estany de Font Negra

L'Estany de Font Negra o Estany de les Abelletes (francès: étang des Abeillettes) és un llac d'origen glacial dels Pirineus, situat a cavall del terme comunal de Porta, de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord, i parroquial d'Encamp, pertanyent a Andorra.
És a a prop de l'extrem nord-occidental del terme de Porta i de l'oriental del d'Encamp, al nord del Pic de Font Negra, o de les Valletes, i al sud del Pas de la Casa.
L'Estany forma part del curs del Riu Arieja, que neix a prop a migdia de l'estany.
Aquest estany és molt concorregut per les rutes excursionistes que recorren els Pirineus de la zona oriental d'Andorra i occidental de la Cerdanya.

## Disputes internacionals

L'any 1988, hi ha haver diversos incidents en l'entorn de l'estany de les Abelletes per la seva aigua, la qual cosa va provocar unes negocacions bilaterals entre Andorra i l'estat francès que van durar fins 2012 que va comportar la cessió per part de França de 26 hectàrees de terreny muntanyós i estanys.

## Referències
### Notes

* ↑ L'Estany de Font Negra en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ [ Una ruta de Wikiloc]
* ↑ «L'estat francès ha cedit terrenys, de la comuna de Porta, a Andorra». [Consulta: 5 desembre 2020].

### Bibliografia

* Becat, Joan. «100 - Porta». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Porta». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

### Enllaços externs

* Una fotografia a Ibones y lagos de los Pirineos
* Una altra fotografia de l'estany
* Fitxa i fotografia a Lacs des Pyénées
# Maria Mercè Castelltort i Vila

Maria Mercè Castelltort i Vila (Barcelona, 1912 - ?) fou una atleta catalana especialitzada en curses de velocitat i marxa atlètica.
Membre del Club Femení i d'Esports de Barcelona i dels Amics del Sol, provenia d'una nissaga d'atletes catalans com Rosa Castelltort i Vila, Dolors Castelltort i Vila o el seu germà Romà Castelltort i Vilà. Va ser campiona de Catalunya en 500 metres llisos el 1931 i 300 m llisos el 1932. També va ostentar diversos records nacionals en les mateixes distàncies. Formà part del comitè organitzador de l'Olimpíada Popular del 1936.

## Palmarès
### Campionat de Catalunya

* 300 metres llisos: 1932
* 500 metres llisos: 1931

## Referències

* ↑ «Maria Mercè Castelltort i Vila». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Murià, Anna «Piscina i biblioteca / Una familia esportiva». La Rambla, 25-07-1932, pàg. 5 [Consulta: 13 març 2020].
* ↑ «Historial - Campionat de Catalunya Absolut». Federació Catalana d'Atletisme. Arxivat de l'original el 2016-10-20. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Cronologia Rècords de Catalunya a l'aire lliure. Categoria femenina». FC Atletisme. [Consulta: 13 març 2020].
* ↑ «Forjadores de la història esportiva de Catalunya». Secretaria General de l'Esport de la Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Plounéour-Ménez

Plounéour-Ménez (en bretó Plouneour-Menez) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.182 habitants. Al seu territori hi ha el repetidor de televisió de Roc'h Trédudon, que fou objecte d'un atemptat del Front d'Alliberament de Bretanya el 1974.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.518 | 1.396 | 1.208 | 1.211 | 1.100 | 1.165 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Ernest Géréec | |

## Personatges il·lustres

* Patrick Ewen, cantant i músic bretó
# Pressió hidroestàtica

La pressió hidroestàtica és la pressió que exerceixen els fluids sobre els cossos a conseqüència del seu pes.
Un líquid no es pot comprimir, és a dir, no es pot disminuir l'espai que ocupa.
La pressió dels líquids es caracteritza principalment per:
* Un líquid exerceix pressió sobre la base, les parets i els cossos que s'hi troben submergits en l'interior.
* Com més gran és la densitat d'un líquid, més gran és la pressió que exerceix.
* La pressió d'un líquid augmenta amb la profunditat.
Aquesta última afirmació estableix que la pressió d'un líquid augmenta tan sols amb la profunditat (juntament amb la densitat) i no pas amb la quantitat, com en el cas dels sòlids.
Per calcular la pressió hidroestàtica que exerceix un líquid utilitzem la fórmula:
$Ph=Po+gdh$
On $Po$ en $[Pa]$ (Pascals) és la pressió que no prové del fluid que estem considerant, $g$ en $[m/s^{2}]$ és la gravetat, $d$ en $[kg/m^{3}]$ densitat del fluid i $h$ en $[m]$ és la profunditat.
Tot i que aquesta multiplicació implica diferents magnituds físiques, es quantificarà amb pascals.

## Vegeu també

* Principi de Pascal
* Força ascensional
# Vallecrosia

Vallecrosia (en ligur Vallecrösia o Vallecrösa) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2015 tenia 6.956 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 3,68 km² i la frazione de Vallecrosia Alta. Limita amb Bordighera, Camporosso, San Biagio della Cima i Vallebona.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Vallecrosia entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat al 31 desembre 2015». Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 16 d’abril 2017].
# Younès Belhanda

Younès Belhanda (àrab: يونس بلهندة, Yūnus Balhanda) (Avinyó, França, 25 de febrer de 1990) és un futbolista francès d'origen marroquí. És conegut per la seva velocitat i la seva habilitat regatejant. Al començament de la temporada 2010-2011 va optar per unir-se a l'equip del Marroc en comptes de la selecció francesa. Younès Belhanda va fer el seu debut amb l'equip del Marroc el 17 novembre 2010 contra Irlanda del Nord.

## Palmarès

* Lliga francesa de futbol: campió 2011-2012 (Montpellier Hérault Sport Club).

## Referències

* ↑ «Belhanda Younès». Dynamo Kyev. [Consulta: 2 novembre 2015].
* ↑ Irlande du Nord 1-1 Maroc le 17 novembre 2010, sur footballdatabase.eu

## Enllaços externs

* Fitxa (Football database)
* Fitxa (Fichajes.com)