OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mercedes Franco

Mercedes Franco (El Tejero, 3 de novembre de 1948) és una novel·lista, cronista i escriptora de literatura infantil veneçolana. Va estudiar la carrera de Lletres a la Universitat Central de Veneçuela.
Les seves cròniques diàries, publicades durant més de deu anys al diari El Nacional, a la columna titulada «Cants de Sirena», li van donar projecció nacional.
Va començar escriure narrativa, el 1992, amb la seva novel·la La Capa Roja, la qual va ser guanyadora del Concurs Planeta l'any 1992. El seu més recent treball és la novel·la històrica Crónica Caribana publicada per l'editorial Santillana el 2006.
Els seus llibres per a nens han constituït un èxit editorial sense precedents en la història de la literatura infantil veneçolana, els seus textos són obligatoris en molts col·legis, i és llegida per tots els nens i adolescents a les escoles i liceus, públics i privats de Veneçuela. Va obtenir, el 1998, el premi internacional IBBY, per Vuelven los fantasmas.
El seu programa de ràdio Cosas de Venezuela és transmès des de fa més de vint anys per la Ràdio Nacional de Veneçuela. És professora universitària i va ser directora de Canal Musical de la Ràdio Nacional de Veneçuela.
Ha estat traduïda a diversos idiomes, apareixent en diverses antologies. El 2008 va ser nominada al Premi Astrid Lindgren pel Banc del Llibre,

## Obres publicades

Ha publicat els següents llibres:
* Cantos de Sirena (Cròniques). Academia Nacional de la Historia. 1987
* La Capa Roja (Novel·la). Editorial Planeta. Caracas. 1992
* Vuelven los Fantasmas (Conte infantil). Monte Avila Editores Latinoamericana. Caracas. 1996.
* Cuentos para Gatos (Conte infantil). Playco Editores. Caracas. 2000
* La Piedra del Duende (Conte infantil). Editorial Santillana. Caracas. 2000
* El arreo y otros Cuentos. (Conte) Universidad de los Llanos. 2000.
* Cuentos de la Noche (Conte infantil). Playco Editores. Caracas 2001
* Diccionario de Fantasmas, Misterios y Leyendas. Editora El Nacional. Caracas. 2002
* Criaturas Fantásticas de América (Conte infantil). Playco Editores. Caracas. 2003
* Annie y el Mar. (Conte infantil). Ediciones Thule. Barcelona, España. 2006
* Simón coleccionaba tortugas. (Conte infantil). Monte Ávila Editores Latinoamericana.2006
* Crónica Caribana. (Novel·la) Alfaguara. Caracas. 2006
* Así Somos. (Manual de folklore per a nens) Ediciones B. Caracas 2007
* La Capa Roja (Novel·la) Fondo Editorial del IPAS-Ministerio de Educación. Caracas. 2007.
* Ribas el invencible. (Conte). Editorial Santillana S.A.

## Referències

* ↑ García, Luis Britto «Literatura nuestra» (en castellà). La Jiribilla, 05-07-2007.
# Introspecció

La introspecció o inspecció interna és el coneixement que el subjecte té dels seus propis estats mentals.

## Visió general

La introspecció (del llatí introspicere, observar interiorment) o percepció interna té com a fonament la capacitat reflexiva que la ment posseeix de referir-se o ser conscient de forma immediata dels seus propis estats. Si aquesta capacitat reflexiva s'exerceix en la forma del record sobre els estats mentals passats, llavors s'anomena introspecció retrospectiva, però la introspecció pot ser un coneixement de les vivències passades i també de les presents, de les que es donen conjuntament en el present durant el mateix acte introspectiu.

### Requisits per tal que es doni la introspecció

* que sigui coneixement referit als estats mentals;
* que aquests estats mentals coneguts siguin els del mateix individu que la realitza;
* que aquest coneixement no sigui indirecte, sinó immediat.

### Història i crítica de la introspecció

El mentalisme clàssic -tant el de la filosofia moderna com el científic- ha utilitzat la introspecció com el mètode més adequat per a accedir al món psíquic. La psicoanàlisi en la forma d'introspecció retrospectiva i la psicologia experimental de Wundt en la forma de la introspecció de les vivències actuals també han fet ús de la introspecció. No obstant això, la introspecció ha estat considerada més aviat com un mètode propi de la psicologia precientífica, de manera que el mateix Wundt la va criticar i ha estat substituïda en la psicologia pel conductisme metodològic, bàsicament a conseqüència de les crítiques següents:
* la introspecció no és un mètode públic (característica que és un requisit de les ciències)
* presenta els resultats dels processos psíquics, però no aquests processos
* la reflexió introdueix elements que desvirtuen la pròpia vivència que cal descriure. (És a dir, no hi ha observació completament "pura" sense intervenció de prejudicis o contaminació de coneixements o expectatives previs. Tot aquest conjunt desvirtua la possible introspecció. En cert sentit presenta el mateix problema al qual va haver d'enfrontar-se la fenomenologia de Husserl en el seu intent d'anar "a les coses mateixes", ja que, com deia Nietzsche, "no hi ha dades, sinó solament interpretacions".
Viccionari
# Guerau de Cabrera

Guerau de Cabrera és el nom dels següents personatges:
* Guerau I de Cabrera (?-~1050), segon vescomte de Cabrera (~1017-~1050) i de Girona
* Guerau II de Cabrera (~1066-1132), Vescomte de Girona, del Baix Urgell (anteriorment Vescomte d'Àger), senyor de Cabrera i d'Àger
* Guerau III de Cabrera (? - ~1180), noble català i trobador, vescomte d'Àger, de Girona i de Cabrera (~1145-~1180)
* Guerau IV de Cabrera (1196-1229), vescomte de Cabrera i d'Àger (Guerau III), adquirí la possessió del comtat d'Urgell en litigi pels drets de la seva cosina Aurembiaix, comtessa d'Urgell (1209-28) i iniciador la segona dinastia del Comtat d'Urgell
* Guerau V de Cabrera (?- 1242), setzè vescomte de Cabrera
* Guerau VI de Cabrera (?- 1278), dissetè vescomte de Cabrera
# Gulfstream G100

El Gulfstream G100, anteriorment conegut com Astra SPX, és un reactor executiu bimotor dissenyat per Israel Aircraft Industries, ara fabricat per Gulfstream Aerospace. La designació de la USAF per al G100 és C-38 Courier.

## Disseny i desenvolupament

L'Astra és una evolució del Jet Commander de Rockwell, pel qual IAI havia obtingut la llicència de producció en 1968, i l'IAI Westwind. Astra més tard va evolucionar al reactor executiu Galaxy (més tard el Gulfstream G200) durant els noranta.
Els treballs en un Westwind millorat van començar a l'inici dels vuitanta, amb el vol del primer prototip el 19 de març de 1984. El primer Astra va volar el març de 1985, amb el certificat de la FAA obtingut a l'agost de 1985 i els lliuraments de l'avió van començar en 1986.
L'Astra 1125 original va ser reemplaçat per l'Astra SP, anunciat en 1989 dels quals se'n van construir 37. La tercera variant, l'Astra SPX, va volar a principis de l'agost de 1994. Aquesta variant va ser rebatejada com a G100 des de setembre de 2002 després de l'adquisició per part de Gulfstream de Galaxy Aerospace, que posseïa les certificacions d'Astra, des de maig de 2001. IAI construeix els G100 a Israel i després vola als Estats Units per concloure la seva configuració interior.
Al setembre de 2002 Gulfstream va anunciar el G150, una versió millorada del G100. Aquesta nova variant va entrar en servei en 2005.
El C-38 Courier està actualment en ús per la USAF amb el 201º Esquadró Aerotransportat a la Base de la Força Aèria Andrews a Maryland. El C-38 ha reemplaçat al C-21 Learjet. El C-38 difereix del Gulfstream G100 estàndard, mostrant un GPS militar, Navegació Aèria Tàctica, comandaments segurs de ràdio UHF i VHF, i sistema d'identificació d'aeronaus.

## Operadors
### Estats Units

* USAF

## Especificacions (G100)

Característiques generals
* Tripulació: 2
* Capacitat: 4
* Càrrega: 401 kg
* Longitud: 16,96 m
* Envergadura: 16,64 m
* Altura: 5,54 m
* Pes buit: 1.496 kg
* Pes carregat: 6.531 kg
* Pes útil: 11.181 kg
* Pes màxim a l'enlairament: 11.249 kg
* Planta motriu: 2× Turbofán Honeywell TFE731-40R-200G.
** Arrancada normal: 4.250 lb d'arrancada cadascun.Capacitat de combustible: 4.247 kg

### Rendiment

* Velocitat mai excedida (V$_{ne}$): Mach .875
* Velocitat màxima operativa (V$_{no}$): 472 nusos
* Velocitat de creuer (V$_c$): 460 nusos
* Abast: 5.465 / 6.034 km (IFR/VFR)
* Sostre de vol: 13.716 m (45.000 pies)

## Enllaços externs

* Pàgina web del G150
* Globalsecurity.org
* Prova de vol del G150
* airliners.net: dades i fotos
# Cos Corneli Lèntul (cònsol any 60)

Cos Corneli Lèntul (en llatí: Cossus Cornelius Cossi f. Lentulus) va ser un magistrat romà que va viure al segle i. Era fill del cònsol de l'any 25, Cos Corneli Lèntul, i era de la família dels Cornelis Lèntuls.
Va ser elegit cònsol l'any 60 en temps de l'emperador Neró, segons Tàcit.

## Referències

* ↑ Tàcit, Annals, XIV 20. (llatí)
# Yazid ibn al-Muhàl·lab

Yazid ibn al-Muhàl·lab (àrab: يزيد بن المهلب, Yazīd ibn al-Muhallab) fou fill del general Abu-Saïd al-Muhàl·lab ibn Abi-Sufra i el seu successor en el govern del Khurasan vers 702, i després governador de l'Iraq i Khurasan (715/716 a 717).
Va participar al costat del seu pare en les campanyes contra els azraquites (687-697) i després va anar al Khurasan amb el seu pare quan aquest fou nomenat governador. A la mort del pare el va succeir en el govern però només el va ocupar un dos anys, i fou destituït per Abu-Muhàmmad al-Hajjaj ibn Yússuf el 704 ocupant el seu lloc Al-Mufàddal ibn Yazid (al seu torn substituït pocs mesos després per Qutayba ibn Múslim al-Bahilí). Llavors també van perdre els càrrec que ocupaven altres membres de la família i la major part empresonats i torturats per obligar-los a renunciar als béns.
Yazid, empresonat, es va poder escapar i es va refugiar a Palestina sent acollit pel futur califa Sulayman ibn Abd-al-Malik (califa 715-717) que el va protegir així com a altres membres de la família, en contra d'al-Hajjaj. Quan Sulayman va pujar al tron el 715 el va nomenar governador de l'Iraq i del Khurasan, i llavors va prendre revenja en la família d'al-Hajjaj. No va anar al Khurasan fins al 716 deixant el govern de l'Iraq interinament al mawla tamimita Sàlih ibn Abd-ar-Rahman. Va fer campanya a Gurgan i va presumir de les riqueses de les que s'havia apoderat (717) però al pujar al tron Úmar ibn Abd-al-Aziz el 717 fou revocat i obligat a pagar la cinquena part. Fou empresonat (718) però es va poder escapar (719) i el califa va morir el 720. Llavors va anar a Bàssora per veure si podia fer alliberar als membres de la seva família que estaven detinguts allí i per obtenir el seu perdó del nou califa Yazid II. Al no aconseguir res es va revoltar i es va declarar pels hashimites però fou derrotat per Maslama ibn Abd al-Malik (governador de l'Iraq) l'agost del 720 i va morir a la lluita.
Els seus seguidors van fugir al Sind on Habib ibn al-Muhàl·lab havia estat nomenat governador, però foren morts o capturats, i els que van quedar foren enviats de retorn a Síria on foren executats i els seus béns confiscats; els seus ramats foren donats als zutt d'al-Massisa.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Muhallabids».
# Illa Jensen Oriental

L'Illa Jensen Oriental (en danès Øst Jensens Ø) és una illa deshabitada situada a la part septentrional de Groenlàndia, banyada pel mar de Lincoln, a la Terra de Peary. Es troba al costat oest de Hazenland, al fiord De Long. L'illa fa 23 quilòmetres de llargada, per 9 d'amplada. La seva superfície és de 163,7 km² i té un perímetre de 57,2 km.
L'illa va rebre el nom del zoòleg danès Adolf Severin Jensen (1866 - 1953), professor de la Universitat de Copenhaguen, que havia realitzat una àmplia investigació sobre els bancs de pesca a Groenlàndia i que fou membre del comitè de l'expedició a Groenlàndia Oriental de 1931 a 1934 (Treårsekspeditionen).

## Referències

* ↑ «Hanne Ø». Mapcarta. [Consulta: 11 abril 2016].
* ↑ «UNEP». Arxivat de l'original el 2016-04-19. [Consulta: 23 març 2020].
* ↑ «OBITUARY». [Consulta: 23 març 2020].
# Llista de platges nudistes de Catalunya

Llista de platges nudistes del Principat de Catalunya disposades per comarques:
* Alt Empordà
** Cala Pi (Portbou) (Portbou)
** Platja Borró (Colera)
** Cala Tamariua (El Port de la Selva)
** Platja Cova de la Cativa (El Port de la Selva)
** Platja Taballera (El Port de la Selva)
** Cala Nans (Cadaqués)
** Cala Fredosa (Cadaqués)
** Cala Jugadora (Cadaqués)
** Platja gran de s'Alqueria (Cadaqués)
** Platja petita de s'Alqueria (Cadaqués)
** Platja de sa Conca (Cadaqués)
** Cala de La Murtra (Roses)
** Platja de Can Comes (o Platja de la desembocadura de la Muga) (Castelló d'Empúries)
** Platja de Sant Pere Pescador (Sant Pere Pescador)
** Platja del Cortal de la Vila (Sant Pere Pescador)
** Platja del Riuet (L'Escala)
* Baix Empordà
** Platja del Grau (Pals)
** Platja de l'Illa Roja (Begur)
** Cala Estreta (Palamós)
** Cala Roca Bona (Palamós)
** Cala del Castell (Palamós)
** Cala de Roques Planes (Calonge)
** Cala del Senyor Ramon (Santa Cristina d'Aro)
** Cala Vallpresona (Santa Cristina d'Aro)
* La Selva
** Cala d'en Carles (Tossa de Mar)
** Cala Boadella (Lloret de Mar)
* Maresme
** Platja la Murtra (Sant Pol de Mar)
** Platja Roca Grossa (Sant Pol de Mar)
** Platja de La Musclera (Arenys de Mar)
** Platja de Llevant (Mataró) (Mataró)
** Platja de Cabrera (Vilassar de Mar)
** Platja de Ponent (Premià de Mar)
** Cala Naiara (Montgat)
* Barcelonès
** Platja Caci (Badalona)
** Platja Nova Txernòbil (Sant Adrià de Besòs)
** Platja de la Mar Bella (Barcelona)
** Platja de la Barceloneta (Barcelona)
* Baix Llobregat
** Platja de la Ricarda (El Prat de Llobregat)
** Platja del Remoral (Viladecans)
** Platja de la Pineda o de Filipines (Viladecans)
* Baix Penedès
** Les Madrigueres
* Garraf
** Platja Desenrocada (Sitges)
** Cala Morisca (Sitges) (Sitges)
** Cala Balmins (Sitges)
** Platja de l'Home Mort (Sitges)
** Platja de Sant Gervasi (Vilanova i la Geltrú)
* Tarragonès
** Platja dels Muntanyans (Torredembarra)
** Cala de Roca Plana (Tarragona)
** Cala Fonda (o Waikiki) (Tarragona)
** Platja de la Savinosa (Tarragona)
* Baix Camp
** Cala d'Oques (Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant)
** Platja del Torn (Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant)
* Baix Ebre
** Platja de l'Arenal (L'Ampolla)
** Platja del Fangar (Deltebre)
** Platja de la Marquesa (Deltebre)
** Platja de Riumar (Deltebre)
* Montsià
** Platja del Migjorn (Sant Jaume d'Enveja)
** Platja del Serrallo (Sant Jaume d'Enveja)
** Platja dels Eucaliptus (Amposta)
** Platja de la Tancada (Amposta)
** Platja del Trabucador (Sant Carles de la Ràpita)

## Referències

* ↑ «Les platges d’ús nudista de Catalunya». Club Català de Naturisme, 20-12-2021.
* ↑ Nació digital. «Mapa de les 60 platges nudistes de Catalunya per gaudir del mar amb tota llibertat», 20-12-2021.
# Guerau de Peguera i de Berardo

Guerau de Peguera i de Berardo (Principat de Catalunya, ? - Pamplona, 1716) fou un militar capità de la Coronela de Barcelona durant la Guerra de Successió Espanyola, i primer marquès de Foix.

## Referències

* ↑ «Guerau de Peguera i de Berardo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Giorgi Latsabidze

Giorgi Latsabidze (en georgià გიორგი ლაცაბიძე), (Tbilisi, 10 d'abril de 1978) és un pianista georgià i compositor de música clàssica.
Latsabidze ha realitzat diferents actuacions internacionals i ha guanyat prestigi com un dels pianistes joves amb més talent. Als 6 anys, va començar a aprendre a tocar el piano clàssic. Als 11 anys, va fer el seu debut com a solista amb el Concert per a piano d'Edvard Grieg. El 1996-2002 va rebre lliçons de piano amb Rusudan Chodzava al Conservatorium de Tbilisi (Geòrgia).
Posteriorment perfeccionà els seus estudis a Alemanya i Àustria. El 2005 va començar a estudiar piano amb Stewart Gordon a l'Escola de Música de Tornton, USC. Los Angeles.
Ha guanyat diversos premis, entre els quals destaquen el primer premi del concurs internacional Nikolai Rubinstein, el 1999, el premi de Yehudi Menuhin a Àustria, el 2004, i un premi de "Young Artists" el 2006, a Los Angeles.
Els anys 2005-2007 ha tingut beques d'estudi com a premi d'Eduard Xevardnadze, president de la República Democràtica de Geòrgia; en els anys 2003- 2005 fou becat pel DAAD, Alemanya.
Giorgi Latsabidze també ha compost per al cinema, en pel·lícules reeixides com Waltz-Fantasy (2002) o Twilight's Grace (2006).

## Repertori

En els seus concerts, Giorgi Latsabidze ha interpretat de manera freqüent les obres dels grans compositors clàssics i romàntics com ara Bach, Mozart, Beethoven, Schumann, Chopin, Liszt, Brahms, Rakhmàninov, o Debussy.

## Discografia seleccionada

* Auf den Spuren von Wolfgang Amadeus Mozart. K-TV Austria, 2005
* Latsabidze: The Recital (Los Angeles Onward Entertainment, LLC 2009)
* 2010: Claude Debussy: 12 Préludes. (Book II) - CD & DVD; Los Angeles, LLC
* 2010: The IG-Duo performs works by Szymanowski, Brahms, Bizet-Waxman, Latsabidze. - DVD; Wigmore Hall, London. Red Piranha Films LLC.

## Enllaços externs

* (anglès) Giorgi Latsabidze's official website
* (anglès) DVD Trailer Latsabidze: The Recital
* (anglès) Excerpt from DVD, Auf den Spuren von Wolfgang Amadeus Mozart
* (anglès) USC Thornton School Video, Latsabidze receiving Hogel Scholarship
* (anglès) Giorgi Latsabidze TV Interview Channel 1, Tbilisi, Georgia.
# Cristian Portilla Rodríguez

Cristian Portilla (Santander, 28 d'agost de 1988) és un exfutbolista càntabre, que jugava de migcampista.
Format al Racing de Santander, hi disputa quatre partits a primera divisió amb els santanderins. Posteriorment seria cedit al Racing de Ferrol i a la SD Ponferradina, de Segona i Segona Divisió B, respectivament. El 2009 és fitxat per l'Sporting de Gijón, que l'hi incorpora al seu conjunt filial. A la temporada 2010 passa al primer equip roig-i-blanc. El 26 d'octubre de 2012 va ser fitxat pel Club Esportiu Atlètic Balears on jugà durant un any.
Posteriorment jugà al Budapest FC, Mitra Kukar FC i al Ermis Aradippou abans de retirar-se.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a bdfutbol.com
# Yazid ibn Úmar ibn Hubayra

Yazid ibn Úmar ibn Hubayra al-Fazarí (àrab: يزيد بن عمر بن هبيرة الفزاري, Yazīd b. ʿUmar b. Hubayra al-Fazārī), més conegut simplement com a Ibn Hubayra, fou un governador omeia de l'Iraq (746-749), fill d'Úmar ibn Hubayra.
Com a governador va fracassar al Khurasan, on no va poder evitar que el governador Nasr ibn Sayyar fos derrotat per Abu-Múslim. El seu lloctinent Amir ibn Dubara va morir en combat en Djabalh (vers 748) i va perdre Kufa (29 d'agost del 749), on els iemenites havien estat molt actius, i es va haver de tancar a Wasit on va quedar assetjat durant més d'onze mesos, fins que finalment es va haver de rendir a Hàssan ibn Qahtaba, lloctinent d'Abu-Múslim, i fou executat junt amb els seus oficials.

## Vegeu també

* Qasr Ibn Hubayra, lloc fundat per aquest personatge.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Ibn Hubayra».
# Guerau de Queralt i Requesens

Guerau de Queralt i Requesens (Santa Coloma de Queralt-?, 7 d’octubre de 1534) va ser baró de Santa Coloma, fill de Pere de Queralt i Orcau i Gerònima de Requesens i Soler.
En absència de progenitors, els barons Dalmau de Queralt i Violant Ros li cedeixen els drets sobre la baronia de Santa Coloma a Guerau, que n'era el nebot. Poc després de succeir a Dalmau (1499) es casa amb la saragossana Angelina de Luna, la seva esposa almenys fins a 1516, quan la baronessa dicta testament.
El 1508 compra el castell de Montargull. El seu senyoriu va ser beneficiós pel patrimoni dels Queralt, atès que vers aquestes dates ordena refer el castell d’El Catllar, que esdevindrà un emplaçament de referència per a la família fins a finals de segle. El 27 de març de 1526 també adquireix els castells de Montroig i Bellver a Aldonça, viuda del cavaller barceloní Bernat Terré, i al seu fill Rafael.
En l’àmbit polític es disposa d’escassa informació sobre la seva trajectòria. El 1516 consta com a capità de les tropes catalanes que es desplacen al Rosselló.
Guerau va casar-se en segones núpcies amb Cecília de Cardona en una data anterior a 1525, quan neix el primogènit Guerau de Queralt i Cardona, que el succeirà el 1534 en la baronia arran de la seva mort.

## Referències

* ↑ «Archivo Histórico Nacional, OM - Caballeros, Santiago, Exp. 6742, f.11» (en castellà), 1600. [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ «AHAT, Parroquials, Santa Coloma de Queralt, òbits (1526-1540), f.110», 1534. [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ «ACA, Diversos, Queralt, Pergamins, n.175», 1498. [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ «ACA, Diversos, Queralt, Pergamins, n. 196» (en castellà), 1516. [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ «ACA, Diversos, Queralt, Pergamins, n.189», 1508. [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ «ACA, Diversos, Queralt, Pergamins, n. 206», 27-03-1526. [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ «ACA, Generalitat, Serie G, 134, f. 64 i 84», 1516. [Consulta: 22 febrer 2022].
# Perosillo

Perosillo és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb Olombrada, al nord-oest amb Moraleja de Cuéllar, a l'oest amb Frumales, al sud amb Adrados, al nord-est amb Vegafría i a l'est amb Cozuelos de Fuentidueña.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 36 | 35 | 32 | 26 | 24 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Giorgia (arna)

Giorgia és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrit per John Frederick Gates Clarke el 1965. Conté només una espècie, Giorgia crena, descrita pel mateix autor el mateix any, que es troba a l'Arxipèlag Juan Fernández, Xile.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea.
* ↑ Smithsonian Institution
# Cristian Raileanu

Cristian Raileanu (Bălți, 24 de gener de 1993) és un ciclista moldau, professional des del 2017 i actualment a l'equip Hengxiang Cycling Team. El 2016, 2019 i 2020 guanyà el Campionat nacional en ruta.

## Palmarès en ruta

* 2014
** 1r al Gran Premi Città di Montegranaro
* 2015
** Campió de Moldàvia sub-23 en ruta
** 1r al Memorial Guido Zamperioli
* 2016
** Campió de Moldàvia en ruta
** 1r al Trofeu Gruppo Meccaniche Luciani
** 1r a la Medaglia d'Oro Frare De Nardi
** 1r al Memorial Guido Zamperioli
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour de Szeklerland
* 2018
** 1r al Tour de Cartier
* 2019
** Campió de Moldàvia en ruta
** Campió de Moldàvia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Iskandar Johor
** Vencedor d'una etapa al Tour de Taiyuan
** Vencedor d'una etapa al Tour of Peninsular
** Vencedor d'una etapa al Tour de Singkarak
* 2020
** Campió de Moldàvia en ruta
** Campió de Moldàvia en contrarellotge
* 2021
** Campió de Moldàvia en contrarellotge
* 2022
** Vencedor d'una etapa al Tour de Szeklerland
* 2023
** Vencedor d'una etapa al Tour de Szeklerland
* 2024
** Campió de Romania en ruta

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 2013
** Campió de Moldàvia en Camp a través

## Referències

* ↑ «Cristian Raileanu». FirstCycling.com. FirstCycling AS. [Consulta: 1r gener 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Yeray Gómez Ferragut

Yeray Gómez Ferragut (Selva, Mallorca, 10 de juny de 1992) es futbolista balear que juga com a porter a la Unió Esportiva Poblera de la Tercera Divisió.
Format al planter del RCD Mallorca, ha estat internacional amb la selecció Espanyola sub19.

## Clubs

| Club | Temporades |
| Reial Club Deportiu Mallorca B | 2010-2013 |
| Valencia Mestalla | 2013-2014 |
| Unión Deportiva Almería B | 2014-2016 |
| Club Esportiu Xilvar | 2016-2017 |
| Club Santa Catalina Atlètic | 2017-2018 |
| Unió Esportiva Poblera | 2018- |

## Referències

* ↑ H. Gómez. «El Valencia CF ficha a Yeray Gómez y a Hiroshi para el filial», 11-07-2013. [Consulta: 5 maig 2014].
* ↑ http://www.futbolbalear.es/tema/yeray-gomez/

## Enllaços externs

* Fitxa de Yeray Gómez al Mallorca Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* Fitxa a Transfermarkt
# Mestalla

«Mestalla» té aquests significats:
* Esports:
** Estadi de Mestalla, estadi del València CF.
** Estadi Nou Mestalla, estadi en construcció del València CF.
** València Club de Futbol Mestalla, equip filial del València CF (abans CE Mestalla i València CF B).
* Geografia:
** Barri de Mestalla a València.
** Séquia de Mestalla, séquia de l'Horta de València.