OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Samuel Dalembert

Samuel Davis Dalembert (Port-au-Prince, 10 de maig de 1981) és un jugador de bàsquet haitià, que actualment juga als Milwaukee Bucks de l'NBA.

## Carrera
### Institut i Universitat

Dalembert va començar jugant el 1996 a Montreal, Canadà, en el Lucien-Pagé High School. Després de dues temporades es va mudar a St. Patrick's High School a Elizabeth, Nova Jersey, on es va convertir en el màxim taponador de l'institut en tota la seva història tot amb només un any i mig jugant. Després va passar el seu periple universitari de dos anys a la Universitat de Seton Hall a Nova Jersey. En la temporada 1999-00 va signar 6 punts, 6 rebots i 3.6 taps per partit. En el seu any sophomore va millorar únicament les seves xifres anotadores, 8.3 punts, 5.7 rebots i 2.1 assistències.

### NBA

Samuel es va presentar al draft de 2001, on va ser triat en el lloc 26 de primera ronda per Philadelphia 76ers. Allí va tenir un inici complicat, en la seva primera campanya va tenir una actuació testimonial, i la segona la va perdre per complet a causa de les lesions. En la 2003-04 van canviar les coses. Les lesions de Marc Jackson i Derrick Coleman li van donar l'oportunitat de comptar amb molts minuts, i Samu va estar a l'altura de les circumstàncies amb 8 punts, 7.6 rebots i 2.3 taps.
En la 2004-05 va mantenir els seus nombres, 8.2 punts i 7.5 rebots, descendint lleument el seu nombre de minuts per la recuperació total de Marc Jackson. No obstant això, el seu rendiment en playoffs va estar per sobre de l'esperat, 11.6 punts i 12.8 rebots. En aquesta i en la següent campanya li van aguaitar de nou les lesions, perdent-se 26 partits i sortint des del banc en altres 26. Les seves xifres es van mantenir en la mateixa tònica: 7.3 punts, 8.2 rebots i 2.4 taps, però després de la lesió va perdre la titularitat en benefici de Steven Hunter.
En aquests 4 primers anys a la lliga mai va passar de 27 minuts, no obstant això es va guanyar un contracte de renovació fins a la temporada 2010-11 que li garantia rebre 52.6 milions de dòlars. Molts afeccionats critiquen això, que Dalembert està sobrepagat per al rendiment que ha ofert a "Philly", basat en la seva faceta rebotejadora i taponadora, on és un dels jugadors més destacats de la lliga. De físic espigat, de gran envergadura i de gran agilitat. Totes aquestes condicions físiques l'ajuden per a córrer la pista amb una facilitat inusual per a un home de la seva grandària. No obstant això, en atac és un jugador bastant limitat. Quan ha jugat juntament amb Steven Hunter són denominats com les "Torres Bessones", un sobrenom que van fer famós Hakeem Olajuwon i Ralph Sampson en els 80' i Tim Duncan i David Robinson en els 90'.
La temporada 2006-07 va quallar la millor temporada des que arribés a la lliga: 10.7 punts (amb 54,1% en tirs) i 8.9 rebots per a gairebé 31 minuts, i el més notable, disputant els 82 partits.
# Sande (Vestfold)

Sande és un antic municipi situat al comtat de Vestfold, Noruega. Té 9.297 habitants (2016) i la seva superfície és de 178,33 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Referències

* 1 2 «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 1r setembre 2016].

## Enllaços externs

* Sande - Lloc web oficial
# Sainte-Lunaise

Sainte-Lunaise és un municipi francès, situat al departament de Cher i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 23 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Sainte-Lunaise era de 23 persones. Hi havia 8 famílies, de les quals 4 eren parelles sense fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 15 habitatges, 9 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 15 habitatges eren cases. Dels 9 habitatges principals, 6 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 2 en tenien quatre i 6 en tenien cinc o més. 8 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 3 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Sainte-Lunaise el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 19 persones, 16 eren actives i 3 eren inactives. Les 16 persones actives estaven ocupades(10 homes i 6 dones).. De les 3 persones inactives 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Sainte-Lunaise a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Sainte-Lunaise a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Sant Joan de Conilles

Sant Joan de Mediona és una església, situada el poble de Sant Joan de Mediona, capital del terme municipal de Mediona (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La primitiva capella era del segle xi. L'última gran reforma es va fer el 1885. Molt transformada.

## Descripció

És una església de tres naus, la central amb volta de canó apuntada amb arcs torals i les laterals de volta d'aresta. Absis central poligonal sustentat per arcs ogivals amb capitells esculpits i clau de volta. Absis laterals de planta semicircular. Sagristia adossada. Atri davanter. Campanar de planta quadrada que es transforma en octogonal.

## Referències

* 1 2 «Sant Joan de Mediona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Sant Andrieu de Buòja

Sant Andrieu de Buòja (en francès Saint-André-de-Buèges) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Sandra Blanch Vidal

Sandra Blanch Vidal (Nou Barris, Barcelona, 1973) és una poeta, professora d'educació secundària i gestora cultural catalana.
Llicenciada en Geografia i Història, especialitat Antropologia i Història d'Amèrica, per la Universitat de Barcelona, té un postgrau en Gestió cultural per la Universitat Oberta de Catalunya i un altre postgrau en Món Àrab pel Centre d'Estudis i Documentació Internacionals a Barcelona (CIDOB). També va cursar tres anys d'estudis d'art dramàtic. Treballa a l'Obra Social "la Caixa", on ha estat tècnica del Programa CaixaProinfància i gestora del programa Tens talent per a la identificació del talent en infància en situació de vulnerabilitat. Durant tres anys va ser la coordinadora del programa Violència. Tolerància Zero. La seva activitat laboral s'ha dirigit principalment a temes socials, educatius i artístics. Va ser professora d'Educació secundària, consultora en projectes educatius i d'e-learning i redactora de continguts per a diferents projectes editorials. La poesia és l'activitat a la qual dedica bona part del seu temps. Anteriorment, havia participat, abans de ser mare de dos nens, en la creació i actuació de diferents espectacles teatrals del circuit off de Barcelona. Ha publicat "Explicar les punxes", que va esdevenir VIII premi Nit de Poesia al carrer de l'Ametlla de mar 2017, i "Era això", IV premi Miquel Bauçà de poesia. La poètica de Sandra Blanch s'alça des de l'esperit de contradicció, s'eleva des del crit i perfora fins al moll de l'os utilitzant, però, un llenguatge planer i entenedor.

## Referències

* ↑ «Sandra Blanch (1973-)». Poeteca. Fundació Mallorca Literària. [Consulta: 8 agost 2020].
* ↑ «Lluís Hernàndez i Sandra Blanch, guanyadors dels Premis Literaris». La Cala RTV [25-01-2018] [Consulta: 8 agost 2020].
* ↑ «Sandra Blanch». Red Española de Aprendizaje-Servicio. Arxivat de l'original el 14 de juliol 2018. [Consulta: 8 agost 2020].
* ↑ Rodriguez, D. «Lluís Hernàndez i Sandra Blanch, guanyadors dels premis de Narrativa i Poesia de l'Ametlla de Mar». La Cala RTV, 19-06-2017 [Consulta: 8 agost 2020].

## Enllaços externs

* Entrevista a Sandra Blanch Vidal
# Self Esteem

«Self Esteem» és el tercer senzill de la banda californiana The Offspring, i el segon del tercer àlbum, Smash. Durant molts anys fou la cançó que feia servir la banda per tancar els seus concerts.
La cançó fou un hit internacional tenint en compte l'estil musical, sent número 1 a Letònia, Noruega, Dinamarca i Suècia, però curiosament no tingué el mateix èxit als Estats Units o al Japó que «Come Out and Play». Va rebre una nominació als premis MTV Europe Music Awards a la millor cançó l'any 1995, però no va guanyar el premi. Fou certificat com a disc de platí a Noruega i disc d'or a Suècia.
El videoclip del senzill fou dirigit per Darren Lavett, com l'anterior per «Come Out and Play». El cantant, Dexter Holland, apareix en el videoclip vestint tres samarretes diferents dedicades a les bandes musicals Sex Pistols, The Germs i The Vandals. Posteriorment fou inclòs en la compilació de videoclips Complete Music Video Collection (2005).
La cançó ha aparegut en la banda sonora de diversos videojocs com Rock Band, SingStar Rocks!, Guitar Hero: Warriors of Rock, The Darkness II i Rock Band 3. En el cas del Rock Band, va aparèixer en un pack descarregable el 7 d'octubre de 2008 junt amb les cançons «Gone Away» i «Pretty Fly (For a White Guy)».

## Crèdits

* Dexter Holland − cantant, guitarra elèctrica
* Noodles − guitarra elèctrica, veus addicionals
* Greg K. − baix, veus addicionals
* Ron Welty − bateria

## Referències

* ↑ «OFFSPRING - SELF ESTEEM (CHANSON)» (en francès). LesCharts.com. [Consulta: 15 juliol 2025].
* ↑ «Certificacions de Suècia» (en suec). IFPI. Arxivat de l'original el 2012-05-21. [Consulta: 15 juliol 2025].

## Enllaços externs

* Self Esteem a Allmusic (anglès)
# Sant Bernat

«Sant Bernat» té aquests significats:
* Biografies:
** Sants Bernat, Gràcia i Maria d'Alzira, patrons d'Alzira, germans i fills d'un príncep musulmà de Carlet, que van convertir-se al cristianisme i van morir com a màrtirs en 1181 en Alzira
** Sant Bernat d'Abbeville o de Tiron (1046-1117), reformador benedictí, fundador de l'Orde de Tiron
** Sant Bernat d'Aosta o de Menthon (1020-1081), prevere savoià fundador dels Canonges Regulars de la Congregació Hospitalera del Gran Sant Bernat
** Sant Bernat Calvó o Calbó (1180 – 1243), jurista, buròcrata, soldat i religiós cistercenc
** Sant Bernat de Candeleda, eremita i monjo a Valdeiglesias (Candeleda, Àvila), al segle XII
** Sant Bernat de Claravall, monjo i reformador francès principal difusor de l'orde monàstic cistercenc als segles xi i xii
** Sant Bernat Tolomei (1272-1348), reformador benedictí, fundador de l'Orde de Monte Oliveto
* Geografia:
** Coll del Gran Sant Bernat, pas de muntanya entre Aosta (Itàlia) i Martigny (Suïssa)
** Coll del Petit Sant Bernat, pas de muntanya entre Aosta (Itàlia) i Savoia (França)
** Monestir de Sant Bernat de Rascanya, monestir de l'Orde del Cister als afores de la ciutat de València
** Sant Bernat d'Olot
* Zoologia:
** Santbernat, raça de gos originària dels Alps suïssos
# Sanjuanita

La sanjuanita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la sanjuanita-destinezita. Rep el nom de la província de San Juan (Argentina), on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La sanjuanita és un fosfat de fórmula química Al₂(PO₄)(SO₄)(OH)·9H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1966, sent publicada per primera vegada el 1968. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. Es troba químicament relacionada amb la kribergita, l'arangasita i la mitryaevaïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sanjuanita pertany a «08.D - Fosfats, etc. només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ < 1:1» juntament amb els següents minerals: diadoquita, pitticita, destinezita, vashegyita, schoonerita, sinkankasita, mitryaevaïta, sarmientita, bukovskyita, zýkaïta, giniïta, sasaïta, mcauslanita, goldquarryita, birchita i braithwaiteïta.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Nacional d'Història Natural, l'Smithsonian, situat a Washington DC (Estats Units), amb el número de registre: 149522.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a l'Argentina, concretament a Sierra Chica de Zonda, al departament de Pocito (Província de San Juan). També ha estat descrita a l'Estat Bolívar, a Veneçuela, i al Voivodat de Silèsia, a Polònia.

## Referències

* ↑ «Sanjuanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 gener 2022].
# Senet (reina)

Senet (Snt) va ser una reina egipcia que es presenta amb els títols de "Dona del Rei" i "Mare del Rei". Es desconeix la identitat d'aquests sobirans, tot i que en general es considera que Senet era una esposa d'Amenemhet II i mare de Sesostris II.
Senet en jeroglífic :
Se sap de la seva existència gràcies a tres estàtues, una de les quals va ser descoberta per Édouard Naville al delta del Nil. Les estàtues mostren la reina asseguda en un tron. A dues d'elles els falta la part superior. Una tercera estàtua conserva la part superior però la cara està molt danyada. Una d'aquestes estàtues du la inscripció següent:
   “ỉr(y).t-pꜥ.t wr.t ḥts wr.t ḥs(y).t ḥm.tn(y)sw.t mwt n(y)sw.t Snt mȝꜥ.t ḫrw (noble dama, gran [al ceptre] ḥts (o ỉmȝt) gran de favor, dona del rei, mare del rei, Senet, només de veu)"
   — segons J. Siesse.
Julien Siesse data les estàtues en la segona meitat de la XII dinastia, tot i que no exclou que datin de la XIII.
Wolfram Grajetzki va proposar que Senet hauria estat una dona de Sesostris III i la mare d'Amenemhet III.
Silke Roth suggereix que Senet podria ser una de les esposes d'Amenemhet III i la mare de Sobekneferu.
Gae Callender va proposar el rei Amenemhet II com el seu marit, ja que la seva dona encara no ha estat identificada amb certesa, mentre que per a la majoria dels altres reis de la XII dinastia se'n coneix almenys una esposa.

## Referències

* ↑ Naville, The shrine of Saft el Henneh and the land of Goshen, 1885, p. 53, planche 9, document B., 1885, p. 53 (placa 9, document B).
* ↑ «Queen Senet, XII Dynasty (c.1985-1785 BC) c.1985-1785 BC» (en anglès). Royal Collection Trust. [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ Siesse, 2019, p. 145-146.
* ↑ Roth, 2001, p. 242–245, làmines 3–4.
* ↑ Callender, 2005, p. 212.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Callender, V. G. «Die Königsmütter des Alten Ägypten, von der Frühzeit bis zum Ende der 12. Dynastie by Silke Roth». Journal of Egyptian Archaeology, 91, 2005, pàg. 207-215. JSTOR: https://www.jstor.org/stable/3822411.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Naville, Édouard. The shrine of Saft el Henneh and the land of Goshen (en anglès). Londres: MESSR. TRÜBNER & CO., 1885.
* Roth, Silke. Die Königsmütter des Alten Ägypten von der Frühzeit bis zum Ende der 12. Dynastie (en alemany). Otto Harrassowitz Verlag, 2001. ISBN 9783447043687.
* Siesse, Julien. La XIIIe dynastie: Histoire de la fin du Moyen Empire égyptien (en francès). París: PU Paris-Sorbonne, 2019, p. 513. ISBN 979-1023105674.
# Saulxures (Alt Marne)

Saulxures és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Marne.
Després d'haver-se fusionat en 1972 amb altres vuit municipis per a formar el municipi de Val-de-Meuse, l'1 de gener de 2012 és restablit com a municipi.

## Referències

* ↑ «Saulxures, Haute-Marne (code postal 52...». [Consulta: 8 juliol 2023].
# Saulzoir

Saulzoir és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.701 habitants. Limita al nord-est amb Verchain-Maugré, a l'est amb Haussy, al sud-est amb Montrécourt, al sud amb Saint-Aubert, al sud-oest amb Villers-en-Cauchies i al nord-oest amb Haspres

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.010 | 2.022 | 1.953 | 1.870 | 1.794 | 1.704 | 1.701 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1945-1957 | Émile Boucly | |
| 1957-1965 | Paul Leduc | |
| 1965-1975 | Alcide Lagrue | |
| 1975-1977 | Julien Plouchart | |
| 1977-1986 | Guy Lanciaux | |
| 1986-2001 | Bernard Monsergent | PCF |
| 2001-2008 | Jean Bourgeois | |
| 2008- | Germaine Forgeois | |
# Sardhana (zamindari)

El zamindari de Sardhana fou un important estat tributari protegit del districte de Meerut amb 73 km² i uns ingressos d'1,3 lakhs, que tenia capital a Sardhana (ciutat).
La familia governant descendeix d'Ali Musa Raza, el vuitè imam dels muswi sayyids; els imams residien a Paghman, prop de Kabul, però a causa dels favors atorgats a la missió de Sir Alexander Burnes foren expulsats per l'emir després de la retirada britànica de la capital afganesa. Els britànics els van concedir una pensió i la família es va establir a Sardhana, un recent territori britànic adquirit per lapse a la mort de Begum Sumru. Durant el motí Sayyid Muhammad Jan Fishan Khan, cap de la família, va aixecar un cos de cavallers i va fer bons serveis als britànics tant a Meerut com a Delhi. Com a recompensa van rebre el títol de nawab bahadur i diversos territoris confiscats i la pensió es va convertir en perpètua. La família va afegir nous territoris amb compres, però després especulacions i extravagàncies van suposar la pèrdua de part del patrimoni i l'estat va passar sota administració de la cort de Wards el 1895; el 1901 els deutes, que pujaven a 10 lakhs, foren pagats amb un préstec del govern. El nawab Sayyid Ahmad Shah, igual que els seus dos predecessors, eren fills de Jan Fishan Khan (+ 1864).

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Serrat de Carreró

El Serrat de Carreró és un serrat del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, a la comarca del Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Conques.
És l'únic serrat del terme que està situat a l'esquerra del riu de Conques, i centra, juntament amb lo Tossal l'únic fragment del municipi d'Isona i Conca Dellà que traspassa cap al sud aquest riu. És davant mateix, al nord, dels Obacs de Llimiana.
# Serranus tabacarius

Serranus tabacarius és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Bermuda i el sud de Florida fins al nord del Brasil, incloent-hi les Bahames, el Carib i les Antilles.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)

## Bibliografia

* Cervigón, F., R. Cipriani, W. Fischer, L. Garibaldi, M. Hendrickx, A.J. Lemus, R. Márquez, J.M. Poutiers, G. Robaina i B. Rodriguez, 1992. Fichas FAO de identificación de especies para los fines de la pesca. Guía de campo de las especies comerciales marinas y de aquas salobres de la costa septentrional de Sur América. FAO, Roma. 513 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R. i G.C. Ray, 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* CalPhotos (anglès)
# Selecció de futbol de Tailàndia

La Selecció de futbol de Tailàndia (en tailandès: ฟุตบอลทีมชาติไทย) és l'equip representatiu del país a les competicions oficials. La seva organització és a càrrec de l'Associació de Futbol de Tailàndia, pertanyent a l'AFC ia la FIFA. Juguen els seus partits com a local a l'Estadi Rajamangala de Bangkok.
Actualment són el millor equip del sud-est asiàtic havent guanyat 5 vegades el Campionat de l'ASEAN. Mai han disputat la Copa Mundial de Futbol i el seu major èxit va ser ser tercers a la Copa Asiàtica de 1972 i participar en 2 Jocs Olímpics.

## Referències

* ↑ «Thailand matches, ratings and points exchanged». World Football Elo Ratings: Thailand. [Consulta: 24 novembre 2016].
* ↑ Tifo Football (31 December 2018). Asian Cup 2019: Last Chance for Thailand? (6:22). YouTube. Arxivat de l'original el 2021-12-22.
* ↑ «เปิดอันดับฟีฟ่าแรงกิ้งล่าสุด เบลเยียมที่ 1 โลก "ทีมชาติไทย" เป็นรองเวียดนาม (คลิป)», 21-02-2020.
# Sesbania

Sesbania és un gènere de plantes amb flor dins la família de les fabàcies.

## Sinònims

Aquest gènere havia estat conegut amb el nom Aeschynomene (Schreb.) 1770, (Jacq.) 1792.

## Taxonomia

El gènere Sesbania inclou algunes espècies de plantes aquàtiques i també espècies comestibles.
* Sesbania benthamiana
* Sesbania bispinosa (Jacq.) W.Wight (Magreb, Àsia)
* Sesbania brachycarpa
* Sesbania brevipedunculata
* Sesbania campylocarpa
* Sesbania cannabina
* Sesbania chippendalei
* Sesbania cinerascens
* Sesbania coerulescens
* Sesbania concolor
* Sesbania dalzielii
* Sesbania drummondii (Rydb.) Cory
* Sesbania dummeri
* Sesbania emerus
* Sesbania erubescens
* Sesbania exasperata
* Sesbania formosa
* Sesbania goetzei
* Sesbania grandiflora (L.) Poiret
* Sesbania greenwayi
* Sesbania hepperi
* Sesbania herbacea
* Sesbania hirtistyla
* Sesbania hobdyi
* Sesbania javanica
* Sesbania keniensis
* Sesbania leptocarpa
* Sesbania longifolia
* Sesbania macowaniana
* Sesbania macrantha
* Sesbania macroptera
* Sesbania microphylla
* Sesbania notialis
* Sesbania oligosperma
* Sesbania pachycarpa
* Sesbania paucisemina
* Sesbania punicea
* Sesbania quadrata
* Sesbania rostrata
* Sesbania sericea
* Sesbania sesban (Jacq.) W.Wight
* Sesbania simpliciuscula
* Sesbania somaliensis
* Sesbania speciosa
* Sesbania sphaerosperma
* Sesbania subalata
* Sesbania sudanica
* Sesbania tetraptera
* Sesbania tomentosa Hook. i Arn. - Ōhai (Hawaii)
* Sesbania transvaalensis J.B.Gillett
* Sesbania vesicaria (Jacq.) Elliott
* Sesbania virgata (Cav.) Pers.

## Referències

* ↑ - Sesbania Scop. - Germplasm Resources Information Network
* ↑ Species Records of Sesbania Germplasm Resources Information Network Arxivat 2011-06-05 a Wayback Machine. (anglès)