OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ni de l'Altar

Ni de l'Altar (ν Arae) és compartida per dos sistemes estel·lars ν¹ de l'Altar i ν² de l'Altar a la constel·lació de l'Altar. Estan separades 0,49º. A vegades aquestes estrelles també són esmentades amb la designació de Bayer Ípsilon de l'Altar (υ¹ i υ² Arae).

## Referències

* ↑ Note for HR 6622: Hoffleit, D., Warren, Jr., W. H., (1991). The Bright Star Catalogue, (5th Revised Ed), Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg.
* ↑ Note for HR 6632: Hoffleit, D., Warren, Jr., W. H., (1991). The Bright Star Catalogue, (5th Revised Ed), Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg.
# Edmontosaurinis

Edmontosaurini són un grup (tribu) de dinosaures hadrosàurids saurolofins que visqueren a l'Hemisferi Nord durant el Cretaci inferior. Actualment aquest grup conté els Edmontosaurus, Ugrunaaluk, Shantungosaurus, Kamuysaurus i Laiyangosaurus, mentre que Anatotitan pot ser un grup diferent. Kerberosaurus i Kundurosaurus poden ser membres d'aquest grup però més probablement només són saurolofins.

## Referències

* ↑ Gates, T. A.; Horner, J. R.; Hanna, R. R.; Nelson, C. R. «New unadorned hadrosaurine hadrosaurid (Dinosauria, Ornithopoda) from the Campanian of North America». Journal of Vertebrate Paleontology, 31, 4, 2011, pàg. 798. DOI: 10.1080/02724634.2011.577854.
* ↑ http://www.geol.umd.edu/~tholtz/dinoappendix/HoltzappendixWinter2011.pdf
* ↑ Godefroit, P.; Bolotsky, Y. L.; Lauters, P. «A New Saurolophine Dinosaur from the Latest Cretaceous of Far Eastern Russia». PLoS ONE, 7, 5, 2012, pàg. e36849. DOI: 10.1371/journal.pone.0036849. PMC: 3364265. PMID: 22666331.
* ↑ Prieto-Márquez, A. «Skeletal morphology of Kritosaurus navajovius(Dinosauria: Hadrosauridae) from the Late Cretaceous of the North American south-west, with an evaluation of the phylogenetic systematics and biogeography of Kritosaurini». Journal of Systematic Palaeontology, 12, 2, 2014, pàg. 133. DOI: 10.1080/14772019.2013.770417.
# Norcatur

Norcatur és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 169 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Norcatur tenia 169 habitants, 81 habitatges, i 54 famílies. La densitat de població era de 65,3 habitants/km².
Dels 81 habitatges en un 17,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,5% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,58.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,6% tenia menys de 18 anys, un 2,4% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 32,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 51 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.750 $ i la renda mediana per família de 29.792 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.125 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 14.028 $. Entorn del 7,3% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Norcatur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Norcatur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sant Andreu de Pujol

Sant Andreu de Pujol o Sant Andreu del Baix Pallars era una església parroquial del poble de Pujol, a l'antic terme municipal de Peramea, i de l'actual de Baix Pallars.
Està situada en el sector nord-est del poble de Pujol i és inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És una petita església d'una sola nau amb capçalera orientada i façana a ponent sobre la qual s'aixeca una espadanya amb dues obertures i petita coberta a dues aigües. La porta i un petit òcul es troben descentrats respecte a l'eix que marca l'espadanya. Diferents construccions s'adossen a l'església.
Pica beneitera de forma semiesfèrica, tallada en un bloc monolític de 38cm de diàmetre i 20cm d'alçada. Decora la part externa un fris en baix relleu molt poc marcat en el que hi ha gravats tres cercles que inscriuen rossetes de quatre pètals.

## Referències

* 1 2 «Sant Andreu del Baix Pallars». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].

## Bibliografia

* DALMAU i Argemir, Delfí: Campanars parroquials de torre de Catalunya, pàg. 722. Lliçà de Vall, 2014. pdf.
* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Gerri de la Sal - Peramea». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Andreu de Pujol en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Onàsim

Onàsim (en grec antic: Ὀνάσιμος, llatí: Onasimus) fou un autor de l'antiga Grècia que va viure al segle iii i va escriure diversos tractats de retòrica. Era fill d'Àpsines i pare d'Àpsines el Jove.
Segons la Suda, Onàsim va ser un historiador i sofista natural de Xipre o Esparta, que va viure en temps de Constantí (324-337) i era fill d'Àpsines. Com que Àpsines va morir cap a mitjan segle iii, no pot ser el pare d'Onàsim, i per resoldre això la Suda creà un tercer Àpsines, que hauria viscut una mica més tard i seria el pare d'Onàsim.
En realitat, d'Àpsines solament n'hi ha dos, avi i nét; en canvi, sembla que, sota el nom d'Onàsim, s'amaguen dos autors: per una banda, el sofista, fill d'Àpsines i pare d'Àpsines, natural d'Atenes i autor de les obres esmentades per la Suda, totes sobre retòrica (στάσεων διαιρέσεις, τέχνη δικανικὴ πρὸς Ἀψίνην, περὶ ἀντιρρητικῆς τέχνης, προγυμνάσματα, μελέται, encomis i altres obres); i, per altra banda, l'historiador, natural de Xipre o Esparta i que hauria viscut en temps de Constantí. Aquest historiador seria el mateix que l'Onèsim esmentat per Flavi Vopisc, un dels autors de la Història Augusta, com a una de les seves fonts. És probable que els noms estiguin girats: el sofista seria Onèsim, mentre que l'historiador, vinculat a Esparta, seria conegut amb la forma dòrica, Onàsim.

## Referències

* ↑ O bé Onèsim (grec antic: Ὀνήσιμος, llatí: Onesimus)
* ↑ Onasimus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 27
* ↑ Suda, s.v. «Onasimos» i s.v. «Apsines».
* ↑ «Onasimos». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Saint-Berain-sous-Sanvignes

Saint-Berain-sous-Sanvignes és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 1.033 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1995- | Noël Valette | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 929 | 978 | 910 | 932 | 945 | 980 | 1.033 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# One Wales

One Wales fou la coalició entre Plaid Cymru i el Partit Laborista per formar govern a l'assemblea nacional de Gal·les, que va ser aprovat pel líder del Parit Laborista Gal·lès el 27 de juny del 2007. Fou negociat just després de les eleccions per l'assemblea nacional de Gal·les, que produí una victòria pel Partit Laborista Gal·lès però pas una majoria.
El 3 de maig de 2007, el Partit Laborista guanyà 26 dels 60 diputats a l'assamble nacional gal·lès, faltant-li quatre per formar govern. Malgrat que molts comentaristes polítics predigueren una coalició entre ells i el partit de Liberal Demòcrates, s'hi van negar. Finalment, la legislatura començà amb un govern minoritari liderat per en Rhodri Morgan. Després d'un mes d'això, un acord entre en Wyn Jones i en Rhodri Morgan, produïren la coalició One Wales. A alguns membres del Partit Laborista no els agradà aquesta coalició per les actituds independentistes i nacionalistes del partit Plaid Cymru.
Proposaren un programa progressiu, estable i ambiciós pel govern de la legislatura. Les polítiques més importants que passaren per l'assemblea foren un programa de transport entre el nord i el sud de Gal·les millorat, una comissió nova per fer front al canvi climàtic i un acord per fer un referèndum per donar més poder a l'Assemblea Nacional, fent-la ressemblar més a l'equivalent escocès que guanyà per 63.49% a 36.51%.
L'acord fou vist per molts com el primer pas de Gal·lès cap a la independència, i part d'un canvi més gran a l'illa de Gran Bretanya cap als nacionalismes i regionalismes.

## Referències

* ↑ «Historic Labour-Plaid deal agreed» (en anglès). , 27-06-2007.
* ↑ «Senior MPs condemn Plaid deal» (en anglès). , 05-07-2007.
* ↑ White, Michael «Michael White: Momentous day for nationalists» (en anglès). The Guardian, 10-07-2007. ISSN: 0261-3077.
# One Step More and You Die

One Step More and You Die és el segon àlbum d'estudi de Mono. Va ser publicat per la discogràfica Music Mine (Japó), el 2 d'octubre de 2002, i en anys posteriors per Rykodisc (Europa), The Arena Rock Recording Company (Amèrica del Nord),i Temporary Residence Ltd. (arreu del món).
Rebé crítiques positives i va ser comparat amb altres treballs de grups com a Mogwai o Godspeed You! Black Emperor.

## Referències

* ↑ «Mono (7) - One Step More And You Die» (en anglès). [Consulta: 19 maig 2021].
* ↑ «Mono: One Step More and You Die» (en anglès). [Consulta: 19 maig 2021].
* ↑ «Music Review: Mono - One Step More and You Die» (en anglès). [Consulta: 19 maig 2021].
* ↑ «¿Por dónde empiezo con MONO?» (en castellà), 25-08-2015. Arxivat de l'original el 2021-05-19. [Consulta: 19 maig 2021].
# Nyctipolus

Nyctipolus és un gènere d'ocells de la família dels caprimúlgids (Caprimulgidae) amb dues espècies que fins fa poc eren ubicades a Caprimulgus, gènere del que van ser separats arran els estudis de Han i col. 2010.

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 3.5, 2013) aquest gènere està format per dues espècies:
* enganyapastors negrós (Nyctipolus nigrescens).
* enganyapastors pigmeu (Nyctipolus hirundinaceus).

## Referències

* ↑ Han, K.-L., Robbins, M.B., Braun, M.J. 2010. A multi-gene estimate of phylogeny in the nightjars and nighthawks (Caprimulgidae). Mol. Phylogenet. Evol. 55:443-453.
# Sant Just i Sant Pastor de Falç

L'església de Sant Just i Sant Pastor de Falç és una església del municipi de Tolba, a la Franja de Ponent.
És situada vora l'antic castell, enturonada al sud de Tolba. Actualment l'indret és de difícil accés.
Cal destacar que la portalada romànica fou traslladada durant el segle xix a l'església parroquial de Tolba.
# Sant Just i Sant Pastor de Guixà

Sant Just i sant Pastor de Guixà era una antiga església del poble nord-català desaparegut de Guixà, del terme comunal d'Orellà, a la comarca del Conflent.
Es desconeix la seva situació, si bé se la situa a l'indret on avui hi ha una masia a l'antic poble de Guixà, a uns 8 km. al nord-oest del poble d'Orellà.
Aquesta església és documentada en una donació de l'any 1375.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. «Conf 106. Sant Just i Sant Pastor de Guixà». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Orellà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Ponsich, Pere. «Esglésies del Conflent anteriors al 1300: Orellà. Sant Just de Guixà». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995, p. 545-546 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4.

## Referències

* 1 2 Ponsich, Pere. «Sant Just de Guixà (Orellà)». enciclopedia.cat. [Consulta: 27 novembre 2021].
# Orly

Orly és un municipi francès, situat al departament de la Val-de-Marne i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 20.470 habitants.
Forma part del cantó d'Orly i del districte de Créteil. I des del 2016, de la divisió Grand-Orly Seine Bièvre de la Metròpoli del Gran París.
# Ormaiztegi

Ormaiztegi és un municipi de Guipúscoa, de la comarca de Goierri. És un petit municipi conegut principalment pel fet que fou la localitat natal del famós general carlista Tomás de Zumalacárregui i perquè hi ha la seu de l'empresa de carrosseria d'autobusos Irizar. El seu monument més conegut i el símbol del poble és el Viaducte d'Ormaiztegi, una estructura metàl·lica construïda al segle xix com a viaducte de la línia de tren Madrid-Irun.

## Etimologia

El nom del poble s'ha escrit tradicionalment Ormaiztegi, tant en euskera com espanyol, essent la pronunciació lleugerament diferent en ambdós idiomes. Aquest nom va ser adoptat oficialment pel municipi el 1979 i va ser recollit pel B.O.E. el 1989, de manera que Ormaiztegi és actualment l'única denominació oficial del municipi amb caràcter general. La primera referència escrita d'aquesta localitat l'esmenta sota la denominació de Formaiçtegui i es remunta al segle xi. Sobre el seu significat, sembla provenir de l'euskera encara que no és molt clar; orma o forma vol dir paret en euskera, encara que també pot significar gel o gebre, mentre que -(t)egi és un sufix basc amb el significat de casa de, que sol acompanyar noms propis, sobrenoms o professions. Podria tractar-se de la casa d'Ormaiz, essent aquest un nom propi.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1929 | 1941 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2000 | 2005 |
| 674 | 655 | 684 | 707 | 749 | 747 | 1.004 | 1.189 | 1.207 | 1.235 | 1.157 | 1.248 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| 2003 | Iñaki Maiora Oria (Indep.) |
| 1999 | Iñaki Maiora Oria (PNB-EA) |
| 1996 | Iñaki Maiora Oria (PNB) |
| 1995 | (PNV) |
| 1991 | Juan Carlos Leturia Yurrita (PNB) |
| 1987 | Arantza Campos Otegi (PNB) |
| 1983 | José María Elósegui (PNB) |
| 1979 | José María Elósegui (PNB)) |

## Personatges cèlebres

* Tomás de Zumalacárregui (1788-1835), general carlí.
* Iñaki Maiora Oria (1954): fou corredor professional de ciclo-cross a la dècada de 1980. Des de 1996, és l'alcalde d'Ormaiztegi.
* Miguel Irízar Campos (1934): és bisbe del Callao al Perú.
* Arantza Mancisidor Mendizabal (1948): fou soprano lírica dramàtica.
* Luis Irizar Salazar (1909-1965): religiós carmelita que ha treballat a Colòmbia i Panamà. Fou bisbe de Tumaco el 1961.
* Gregorio Múgica Múgica (1882-1931): Escriptor i promotor cultural basc.
* Serapio Múgica Zufiria (1854-1941): Arxiver, cronista i historiador de Guipúscoa i Sant Sebastià.

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial
* Ormaiztegui a Google Maps
# Olimbiàs

L'Olimbiàs és una reconstrucció d´un antic trirrem atenès i un exemple important d´arqueologia experimental. És també un vaixell encarregat per l'Armada grega, l'únic de la seva classe al món.

## Història

L'Olimbiàs va ser construït entre els anys 1985 a 1987 per un constructor de naus al El Pireu. El seu disseny es va inspirar en els esbossos de l'arquitecte naval John F. Coates, que els va desenvolupar després d'un intercanvi de parers amb l'historiador John S. Morrison al llarg d'una sèrie d'articles publicats a The Times als anys 80. El treball va ser supervisat pel professor Charles Willink i va recopilar proves de la literatura, la història d'art i l'arqueologia de Grècia. El finançament va provenir de l'Armada grega i donants com Frank Welsh (un banquer, escriptor i entusiasta dels trirrems).
# Oligostigma

Oligostigma és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Achille Guenée el 1854.

## Taxonomia

* Oligostigma chrysota (Meyrick, 1886)
* Oligostigma ducale Schaus, 1906
* Oligostigma ectogonalis Hampson, 1906
* Oligostigma flavialbalis Hampson, 1917
* Oligostigma flavimarginale (Warren, 1899)
* Oligostigma flavipictalis Hampson, 1917
* Oligostigma juncealis Guenée, 1854
* Oligostigma metazonalis (Hampson, 1906)
* Oligostigma odrianale Schaus, 1924
* Oligostigma phoedralis (Walker, 1859)
* Oligostigma rufiterminalis Hampson, 1917
* Oligostigma semimarginale Dyar, 1914

## Espècies antigues

* Oligostigma albifurcalis Hampson, 1906
* Oligostigma alicialis Hampson, 1908
* Oligostigma andreusialis Hampson, 1912
* Oligostigma angustalis Sauber in Semper, 1899
* Oligostigma araealis Hampson, 1897
* Oligostigma auropunctalis Hampson, 1903
* Oligostigma chrysozonalis Hampson, 1912
* Oligostigma excisa (Swinhoe, 1901)
* Oligostigma fumibasalis Hampson, 1896
* Oligostigma hapilista Swinhoe, 1892
* Oligostigma melanotalis Hampson, 1906
* Oligostigma ornatum Moore
* Oligostigma parvalis Moore, 1877

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 17 gener 2019].

## Bibliografia

* George Mathew, 2006. An Inventory of Indian Pyralids (Lepidoptera: Pyralidae). Zoos' Print Journal 21(5): 2245-2258
# Sant Ponç de Marqueixanes

Sant Ponç de Marqueixanes és una capella del poble de Marqueixanes, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
Està situada en el cementiri municipal, situat al sud del poble.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «82 - Marqueixanes». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 78. Sant Ponç de Marqueixanes». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Marqueixanes». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Sant Ponç de Marqueixanes en els ortofotomapes de l'IGN
# Olzai

Olzai (en sard, Ortzai) és un municipi italià, dins de la província de Nuoro. L'any 2007 tenia 1.046 habitants. Es troba a la regió de Barbagia di Ollolai Limita amb els municipis d'Austis, Nughedu Santa Vittoria (OR), Ollolai, Ottana, Sarule, Sedilo (OR), Sorradile (OR) i Teti.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Francesco Noli | Llista Cívica |
# Owstonia nigromarginatus

Owstonia nigromarginatus és una espècie de peix de la família dels cepòlids i de l'ordre dels perciformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Referències

* ↑ ITIS
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Paraliparis meridionalis

Paraliparis meridionalis és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.
És un peix marí i batidemersal que viu entre 600 i 932 m de fondària. Es troba al mar de la Xina Oriental, les illes Hawaii i les illes Mariannes. És bentònic.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Kido, Kaoru. «New and rare species of the genus Paraliparis (family Liparididae) from southern Japan.» (en anglès). The Ichthyological Society of Japan, 1985. [Consulta: 22 maig 2020].
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
# Othello (pel·lícula de 1965)

Othello és una pel·lícula britànica de Stuart Burge, adaptació de la tragèdia de William Shakespeare, Otel·lo estrenada el 1965.

## Argument

Adaptació del drama homònim de Shakespeare. Otel·lo, el paradigma universal de l'home gelós, és un oficial moro que està enamorat de Desdèmona. En una ocasió, ha d'abandonar la ciutat i anar a Xipre al capdavant de l'exèrcit de la República de Venècia. Quan Desdémona i Casio arriben a l'illa, el traïdor Iago convenç Otel·lo que Desdèmona li ha estat infidel amb Casio. Enganyat per Iago, Othello decideix matar la seva dona Desdèmona.

## Repartiment

* Laurence Olivier: Othello
* Maggie Smith: Desdémone
* Frank Finlay: Iago
* Derek Jacobi: Cassio
* Joyce Redman: Emilia

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1966: Oscar al millor actor secundari per Frank Finlay
* 1966: Oscar al millor actor per Laurence Olivier
* 1966: Oscar a la millor actriu secundària per Joyce Redman
* 1966: Oscar a la millor actriu secundària per Maggie Smith
* 1966: Globus d'Or a la millor pel·lícula estrangera
* 1966: Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Maggie Smith
* 1966: Globus d'Or al millor actor secundari per Frank Finlay
* 1966: Globus d'Or a la millor actriu secundària per Joyce Redman
* 1966: Conquilla de Plata al millor actor

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 389 (anglès)
* Sight and Sound, primavera 1966, p.104; estiu 1966, p.149 (anglès)
* Cahiers du cinéma, Número 185 (especial nadal 1966) (francès)

## Vegeu també

* Otel·lo, obra de teatre
* Othello, pel·lícula de 1952
* Othello, pel·lícula de 2012

## Referències

* ↑ «Othello». The New York Times.