OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Toxicitat aguda

La toxicitat aguda (en anglès Acute toxicity) descriu els efectes adversos d'una substància que són conseqüència d'una sola exposició o de múltiples exposicions en un curt espai de temps (normalment menys de 24 hores). Per a ser descrita com toxicitat aguda els efectes adversos han d'ocórrer dins els 14 dies de l'administració de la substància.
La toxicitat aguda es distingeix de la toxicitat crònica la qual descriu els efectes adversos sobre la salut d'exposicions repetides, sovint a nivells baixos, d'una substància sobre un llarg període (mesos o anys).
Es considera no ètic usar humans per al subjectes test en la recerca de la toxicitat crònica o aguda. Tanmateix s'aprofita algunes informacions obtingudes d'exposicions accidentals en humans. La majoria de les dades provenen d'experimentació en animals, o més recentment, proves in vitro i inferència estadística de dades de substàncies similars.

## Valors experimentals

* Dosi sense efectes adversos observables (No-observed-adverse-effect level, NOAEL
* Nivell on s'observen els menors efectes adversos/ Lowest-observed-adverse-effect level, LOAEL
* Concentració tolerable màxima/Maximum tolerable concentration, MTC, LC$_0$; Dosi tolerable màxima/Maximum tolerable dose, MTD, LD$_0$
* Concentració letal mínima/Minimum lethal concentration, LC$_{min}$; Dosi letal mínima/ Minimum lethal dose, LD$_{min}$
* Concentració letal mediana/ Median lethal concentration, LC$_{50}$; Dosi letal mediana/Median lethal dose, LD$_{50}$; Període letal mediana/Median lethal time, LT$_{50}$
* Concentració letal absoluta/Absolute lethal concentration, LC$_{100}$; Dosi letal absoluta/Absolute lethal dose, LD$_{100}$
El valor més referenciat en la indústria química és el LD50.

## Respostes i tractaments

Quan una persona ha estat exposada a una dosi de toxicitat aguda d'una substància, pot ser tractada en un gran nombre de maneres per tal de minimitzar els efectes nocius. Òbviament, la gravetat de la resposta es relaciona amb la gravetat de la resposta tòxica mostrada. Aquests mètodes de tractament inclouen (però no es limiten a):
* Dutxa d'emergència, utilitzada per a l'eliminació de productes químics irritants o perillosos de la pell.
* Rentaulls d'emergència, s'utilitza per treure qualsevol producte químic irritant o perillosos dels ulls.
* Carbó activat s'utilitza per unir i eliminar les substàncies nocives que es consumeixen per via oral. Això s'utilitza com una alternativa al rentat gàstric convencional.

## Referències

* 1 2 «The MSDS HyperGlossary: Acute toxicity». Safety Emporium. Arxivat de l'original el 16 octubre 2006. [Consulta: 15 novembre 2006].
* 1 2 IUPAC, Compendium of Chemical Terminology, 2a ed. ("The Gold Book") (1997). Versió corregida en línia: (2006–) "acute toxicity" (en anglès).
* ↑ Walum E «Acute oral toxicity». Environ. Health Perspect.. Environmental Health Perspectives, Vol. 106, 106, Suppl 2, 1998, pàg. 497–503. DOI: 10.2307/3433801. JSTOR: 3433801. PMC: 1533392. PMID: 9599698.
# Oneida (Nova York)

Oneida és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 10.987 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oneida tenia 10.987 habitants, 4.430 habitatges, i 2.724 famílies. La densitat de població era de 192,6 habitants per km².
Dels 4.430 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 38,5% no eren unitats familiars. En el 32% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.365 $ i la renda mediana per família de 45.242 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.244 $ mentre que les dones 23.846 $. La renda per capita de la població era de 18.966 $. Entorn del 8,8% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Personatges il·lustres

* Cyrus Colton MacDuffee (1895-1961), matemàtic

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oneida». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oneida». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stefano Reali

Stefano Reali (Frosinone, Lazio 3 de novembre de 1957) és un guionista, compositor i director de cinema italià.

## Biografia

El 1978 es va diplomar en Música Jazz al conservatori Licinio Refice de Frosinone. Va estudair direcciò i guionatge al Centro Sperimentale di Cinematografia, on es va diplomar el 1980. El 1982 fou ajudant de direcció a Hi havia una vegada a Amèrica de Sergio Leone.
Reali va fer el curtmetratge Exit el 1985 juntament amb Pino Quartullo. Aquesta formava part de la sèrie de curtmetratges de sis parts Passione mia de Monica Vitti dedicada al cinema, que es va fer per a Rai Uno. En aquesta sèrie, els graduats del Centro sperimentale di cinematografia i de l'Accademia nazionale d'arte drammatica van tenir l'oportunitat de distingir-se. La pel·lícula va ser nominada a l'Oscar al millor curtmetratge als Premis Oscar de 1987, però va perdre contra Precious Images de Chuck Workman. Tanmateix, sí va guanyar la conquilla d'or al millor curtmetratge al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1985.
El 1988, Reali va ser nominat al David di Donatello al millor director novell cper la pel·lícula Laggiù nella giungla. Després va rodar per al cinema i la televisió. El 1998 va ser nominat al Ciak d'Or com a director de In barca a vela contromano.
El 2010, Reali va guanyar un FIPA d'Or i un FIPA de Plata al Festival International de Programes Audiovisuels per la pel·lícula de televisió Lo scandalo della Banca Romana.

## Filmografia
### Cinema
#### Director i guionista

* Exit - curtmetratge (1985)
* Laggiù nella giungla (1986)
* In barca a vela contromano (1997)
* Verso nord (2004)

#### Compositor

* Le donne non vogliono più, de Pino Quartullo (1993)

### Televisió
#### Director i guionista

* Una storia italiana - sèrie de televisió (1992)
* Il prezzo della vita - sèrie de televisió (1995)
* Il quarto re - telefilm (1997)
* Cuori in campo - telefilm (1998)
* Ultimo - sèrie de televisió (1998)
* Le ali della vita - sèrie de televisió (2000-2001)
* L'uomo sbagliato - sèrie de televisió (2005)
* I colori della vita - sèrie de televisió (2005)
* Eravamo solo mille - sèrie de televisió (2007)
* La terza verità - sèrie de televisió (2007)
* Al di là del lago - telefilm (2009)
* Lo scandalo della Banca Romana - sèrie de televisió (2009)
* Come un delfino - sèrie de televisió, 4 episodi (2011)
* Caruso, la voce dell'amore - sèrie de televisió (2012)
* Angeli - Una storia d'amore - telefilm (2014)
* Rimbocchiamoci le maniche - sèrie de televisió (2016)
* Storia di una famiglia perbene - minisèrie de televisió (2021)

## Referències

* ↑ «[http://www.fondazionecsc.it/context.jsp?ID_LINK=325&area=7 Centro Sperimentale di Cinematografia - Ex allievi]».
* ↑ Laura Delli Colli: Monica Vitti, Roma 1987, pàgina 158.
* ↑ Roberto Poppi: Dizionario del cinema italiano. I Registi. Rom, Gremese Editore, Rom 2002, S. 351
* ↑ Premis del 1985 al web del Festival de Sant Sebastià
# Paul Tournal

Paul Tournal (Narbona, 11 de gener de 1805 - 12 de febrer de 1872) va ser un farmacèutic, naturalista i arqueòleg francès. Va ser l'introductor mundial del terme prehistòria l'any 1831. Dedicà gran part de la seva vida a les excavacions arqueològiques. Va ser arran dels descobriments de restes humanes a la cova de Las Fonts (o du Moulin) de Bize l'any 1827 quan en la comunicació científica d'aquestes troballes emprà la paraula prehistòria. Tournal va ser un seguidor del socialisme utòpic de Claude-Henri de Rouvroy, Comte de Saint-Simon.
# Pauvre John ou les Aventures d'un buveur de whiskey

Pauvre John ou les Aventures d'un buveur de whisky és un curtmetratge mut francès del 1907 acreditat a Georges Méliès. Va ser venut per la Star Film Company de Méliès i està numerat del 1000 al 1004 als seus catàlegs.

## Trama

Un gran grup de turistes, amb guies, cascs colonials i un guia turístic, arriben a un paisatge rocós dominat per un temple en ruïnes. Un dels turistes, cansat de fer turisme, s'estira sobre una roca i se'n va a dormir. Un lacai borratxo, que portava l'equipatge dels turistes, es trobava darrere del grup. Mentre avancen, s'asseu i comença a beure molt d'una ampolla trobada entre l'equipatge.
Quan el lacai s'enfonsa en un estupor borratxo, apareix una figura amb túnica grega o romana antiga i demana l'atenció del lacai espantat. La figura amb túnica evoca diverses visions: dones amb draperia clàssica, posant a tableaux; una antiga festa amb bacants ballant; Dionís mateix, muntant un ruc; una font de foc; i un darrer quadre de dones, una de les quals s'estira prop del lacai.
El lacai l'està rebent de petons quan la seva al·lucinació acaba de sobte, i s'adona que està abraçant el turista cansat. Enfadada, lluita contra ell i un grup dels altres turistes arrosseguen el lacai borratxo.

## Producció

La pel·lícula compta amb dos col·laboradors freqüents de Méliès: Fernande Albany com la turista cansada, i Manuel com el lacai, que s'identifica en el títol francès de la pel·lícula com a John. Els efectes especials es creen amb escamoteig i pirotècnia; el muntatge no està a l'alçada de l'estàndard habitual de Méliès, amb les diferents transformacions gestionades amb menys fluïdesa que la típica de les seves pel·lícules. Una guia de l'obra de Méliès, publicada pel Centre National de la Cinématographie, que probablement la pel·lícula no va ser supervisada per Méliès sinó per l'actor conclòs Manuel.

## Referències

* ↑ Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 352, ISBN 9782732437323
* 1 2 Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France, Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, pàg. 281–82, ISBN 2903053073

## Enllaços externs

* Pauvre John ou les Aventures d'un buveur de whiskey a YouTube
# Llista de plans de pensions per despeses

Aquesta és una llista de plans de pensions ordenats per les despeses totals.
S'inclouen només els plans de pensions globals, en euros i amb despeses totals igual o inferior al 0,70%. Les dades que es mostren a continuació són les publicades en la documentació de cada un dels plans. La llista està actualitzada el 18 de febrer de 2024.
| Rang | Codi | Pla | Gestora | Despeses totals |
| 1 | N5396 | Myinvestor Indexado Global PP | Merchbanc | 0,490% |
| 2 | N5138 | Indexa Más Rentabilidad Acciones PP | Caser | 0,498% |
| 3 | N5353 | GDP World Equity PP | Previsión Sanitaria Nacional | 0,530% |
| 4 | N5144 | Finizens Atrevido (#5) PP | Caser | 0,550% |
| 5 | N5143 | Finizens Decidido (#4) PP | Caser | 0,550% |
| 6 | N5142 | Finizens Equilibrado (#3) PP | Caser | 0,550% |
| 7 | N5141 | Finizens Cauto (#2) PP | Caser | 0,550% |
| 8 | N5140 | Finizens Conservador (#1) PP | Caser | 0,550% |
| 9 | N5137 | Indexa Más Rentabilidad Bonos PP | Caser | 0,607% |

## Vegeu també

* Pla de pensions
# Douglas John Foskett

Douglas John Foskett, OBE (27 de juny de 1918 - 7 de maig de 2004) va ser un bibliotecari i científic de la informació i biblioteques britànic, autor de diversos sistemes de classificació per facetes.

## Biografia

Va nàixer a Londres el 27 de juny de 1918. Va rebre la seva llicenciatura per part del Queen Mary College al 1939, i al 1954 la seva mestressa a Birkbeck, Universitat de Londres. Va començar la seva carrera a finals de la dècada de 1930 com a bibliotecari a les Biblioteques Públiques d'Ilford, Essex. Durant la segona guerra mundial, va servir en el Cos Mèdic de l'Exèrcit Reial i més tard en el Cos d'Intel·ligència. De 1948 a 1957 va ser Cap d'Informació a la Divisió d'Investigació de Metal Box Company Limited. De 1957 a 1978 va estar a la biblioteca de l'Institut d'Educació de Londres, on va dissenyar i implementar l'esquema especialitzat en Classificació d'Educació de Londres, per organitzar les col·leccions de la biblioteca. Els seus 5 últims anys abans de jubilar-se va ser Director dels Servicis de la Biblioteca Central de la Universitat de Londres.
A principis de la dècada de 1950, Foskett va ser un dels membres fundadors del Grup d'Investigació i Classificació. Va ser un membre actiu de l'Associació de Biblioteques Britàniques. Durant 5 anys va ser membre del Comitè Assessor Internacional de Biblioteques, Documentació i Arxius de la Unesco. A part, també és professor convidat al MIT, a Ghana, Ibadan, Brasil i Islàndia.
Els seus pares van ser John Henry Foskett i Amy Florence (Lugg) Foskett. Va tindre un germà, Tony John Foskett i amb la seva dona Joy McCann va tindre tres fills: Trevor, Penelope i Rosalind Foskett.

## Publicacions

Una selecció de llibres:
* 1952. Assistance to readers in lending libraries
* 1958. Library Classification and the Field of Knowledge
* 1965. How to Find Out: Educational Research
* 1967. Information service in libraries
* 1974. Classification and indexing in the social sciences
* 1974. The London Education Classification (with Joy Foskett)
* 1977. Notes on Compiling Bibliographies: For the Guidance of Students
* 1980. Encyclopedia of Library and Information Science. With A. Kent
* 1983. Reader in Comparative Librarianship
* 1984. Pathways for communication: books and libraries in the information age

## Referències

* ↑ «Douglas John Foskett» (en anglès). [Consulta: 26 octubre 2022].
* ^ Eric de Grolier (1962) Un estudio de categorías generales aplicables a la clasificación y codificación en la documentación . p.67
* ^ Foskett, Douglas (1918-2004) en aim25.ac.uk.
* ^ Foskett, D.J.; Foskett, Joy (1974). The London Education Classification : a thesaurus/classification of British educational terms. London: University of London Institute of Education Library.
* ^ $^{ab}$ Robert Wedeworth (1993) Enciclopedia mundial de servicios de biblioteca y de información . pag. 299
* ^ Tellis, Des (November 2014). "Antony Foskett". CILIP Update: 46.
* ^ Prabook: Douglas John Foskett

## Enllaços externs

* Notes per: Douglas J. Foskett
# Victor (Idaho)

Victor és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 840 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Victor tenia 840 habitants, 293 habitatges, i 205 famílies. La densitat de població era de 249,5 habitants/km².
Dels 293 habitatges en un 39,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,3% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,43.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,5% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 37,5% entre 25 i 44, un 16,3% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.500 $ i la renda mediana per família de 49.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.159 $ mentre que les dones 25.250 $. La renda per capita de la població era de 16.740 $. Aproximadament el 7% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Victor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Victor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# The Man in the Iron Mask (pel·lícula de 1977)

The Man in the Iron Mask és una pel·lícula de televisió del 1977 adaptada de la novel·la de 1847–1850 El vescomte de Bragelonne d'Alexandre Dumas i presentant diverses similituds argumentals amb la versió cinematogràfica de 1939. Va ser produït per Norman Rosemont per a ITC Entertainment, i protagonitzat per Richard Chamberlain com a rei Lluís XIV i el seu bessó Philippe, Patrick McGoohan com a Nicolas Fouquet, Ralph Richardson com a Jean-Baptiste Colbert, Louis Jourdan com a D'Artagnan i Ian Holm com a Chevalier Duval. Jenny Agutter interpreta l'amant de Lluís XIV, Louise de la Vallière. Vivien Merchant apareix com a Reina Maria Teresa. Va ser dirigida per Mike Newell.

## Argument

En aquesta versió, les edats dels bessons s'intercanvien. Felip és el rei primogènit i legítim, que havia estat expulsat des del seu naixement i criat sense coneixement de la seva veritable identitat en un complot del Cardenal Mazarin per manipular Lluís abans de la seva pròpia mort. Colbert i D'Artagnan planifiquen reemplaçar Louis (que és un rei ineficaç més interessat en la dansa i el plaer que el benestar de França) per Philippe, i en el procés derrocar el corrupte ministre de Finances Fouquet, que ha malversat de la Hisenda Nacional. Louis és rebutjat per la seva pròpia dona i fa avenços repetits a Louise, que al seu torn és rebutjada per ell però s'enamora de Philippe.

## Repartiment

* Richard Chamberlain com a Rei Lluís XIV/Philippe
* Jenny Agutter com a Louise de La Vallière, l'amant de Lluís XIV
* Patrick McGoohan com a Nicolas Fouquet
* Ralph Richardson com a Jean-Baptiste Colbert
* Louis Jourdan com a D'Artagnan
* Ian Holm com el cavaller Duval
* Hugh Fraser com a Montfleury
* Brenda Bruce com a Reina Anna d'Àustria
* Vivien Merchant com a Reina Maria Teresa

## Producció

Encara que era una pel·lícula feta per a la televisió, es van utilitzar per al rodatge ubicacions reals a França, incloent-hi el Château de Fontainebleau i el castell real de Fouquet de Vaux-le-Vicomte per a l'escena del ball final.

## Referències

* ↑ "THE MAN IN THE IRON MASK" (1977) Review a livejournal.com
* ↑ The 1977 Version of ‘The Man in the Iron Mask’ Is Comically Awful a fanfare.pub

## Enllaços externs

* The Man in the Iron Mask a YouTube
# Onegai Twins

Onegai Twins (おねがい☆ツインズ, Onegai Tsuinzu) és una sèrie d'anime que narra la història de tres estudiants orfes que, descobreixen que existeix la possibilitat que dues d'ells siguen germans bessons, sense saber quin d'ells són, d'aquesta manera, comencen a viure junts per a així poder descobrir la veritat.
Onegai Twins està situada en el mateix univers i espai geogràfic, amb uns anys de diferència que Onegai Teacher, però no és una seqüela, sinó més aviat una història paral·lela. Més tard seria adaptada al manga, i publicat per l'editorial ASCII MediaWorks.

## Història

Fa un any, fou l'última vegada que es donà la notícia d'un gran albirament d'ovnis al Japó (aquest succeeix al final de l'OVA de la sèrie Onegai Teacher, quan la mare de Mizuho, desenganxa enfront de tot el món), para Maiku Kamishiro no és una mica rellevant, però durant les notícies reconeix en una entrevista als vilatjans, els paisatges de fons en el lloc de l'albirament, és la casa en la qual ell i la seua germana bessona, a qui mai ha vist, se suposa nasqueren i visqueren els mesos abans de ser donats en adopció per separat i que solament coneix per la foto en ambdós ixen banyant-se en una piscina. Per això s'independitza i es va a viure al poble de les muntanyes on va ser l'albirament, rendint la casa que va nàixer, estudiant i treballant com programador per a guanyar-se la vida.
Un dia, mentre va a escola, ajuda a una jove de la seua edat amb la qual un subjecte intenta passar-se. Eixa vesprada, mentre treballa en la seua casa criden a la porta, resulta ser la mateixa jove dita Miina Miyafuji, ella li mostra una còpia de la foto que ell posseeix, dient-li que també va veure el reportatge i que cerca a la seua família, malgrat tot Maiku està recelós, especialment pel fet que ella desitja quedar-se a viure amb ell, ja que no té un lloc per a tornar, i per això s'esforça a mostrar-se com algú útil. Aqueixa nit, novament copegen a la porta és una jove dita Karen Onodera, qui relata la mateixa història i mostra la seua respectiva còpia de la foto, igualment no té una llar i per la seua dolenta salut Maiku li permet a ella i a Miina quedar-se aqueixa nit en la seua casa.
Ara Maiku, Miina i Karen han de viure junts intentant descobrir qui és la germana de Maiku i qui no, ja que a poc a poc, s'aniran despertant sentiments en ells contra els quals barallaran abans de poder saber la veritat.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2009-08-02 a Wayback Machine. (japonès)
* Pàgina oficial d'Onegai Twins Arxivat 2007-10-15 a Wayback Machine. (japonès)
* Siti de Bandai Channel sobre Onegai Twins (japonès)
* Lloc web nord-americà d'Onegai Twins Arxivat 2006-06-15 a Wayback Machine. (anglès)
# Suppó

Suppó I (?-5 de març de 824) va ser un noble Franc amb possessions al Regne d'Italia.

## Fets destacables

L'any 817, es va convertir en Comte de Brescia, Parma, Piacenza, Mòdena i Bèrgam. També va ostentar el càrrec de missus dominicus d'Itàlia, junt amb Ratald, Bisbe de Brescia. L'any 818, va contribuir decisivament en acabar amb la rebel·lió del Rei Bernat d'Italia contra l'Emperador Lluís el Pietós. L'any 822, després de l'abdicació i mort del Duc Winiges, es va convertir en Duc de Spoleto per gràcia de l'Emperador i va cedir el Comtat de Brescia al seu fill Mauring. La mort de Suppó va ser registrada als Annals d'Einhard i el Ducat de Spoleto va quedar en mans d'Adelard, que va morir als pocs mesos, deixant el Ducat en mans de Mauring.

## Núpcies i descendents

Suppó va tenir una dona, probablement Llombarda, amb la que va tenir dos fills:
* Mauring (?-, Comte de Brescia
* Adelchis (?-861), Comte de Parma
# Paul Van Himst

Paul van Himst (Sint-Pieters-Leeuw, 2 d'octubre, 1943) fou un destacat futbolista belga i posterior entrenador.
La major part de la seva trajectòria la va viure al RSC Anderlecht, on va guanyar 8 lligues belgues. Posteriorment jugà al RWDM (un altre club de Brussel·les) i a l'Eendracht Aalst, aleshores a la segona divisió.
Amb la selecció marcà 30 gols en 81 partits entre 1960 i 1974. Formà part de la selecció que participà en el Mundial de 1970 i de la que assolí la tercera posició a l'Eurocopa de futbol de 1972.
Fou entrenador de l'Anderlecht i de la selecció nacional, a la que portà a la Copa del Món de 1994.
Fou nomenat quatre cops millor jugador de Bèlgica, els anys 1960, 1961, 1965 i 1974 i fou tres cops màxim golejador de lliga. També fou escollit Golden Player de Bèlgica, com el millor jugador del país dels darrers 50 anys.
Va participar en la pel·lícula Evasió o victòria (Escape to Victory, John Huston, 1981).

## Referències

* ↑ http://www.uefa.com/uefa/news/Kind=256/newsId=130150.html Perfil a UEFA.com
* ↑ «Paul Van Himste takes leave of his wife». Niewsblad.be. [Consulta: 12 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Perfil Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine.
* UEFA.com - Golden Player de Bèlgica
# Petrocallis

Petrocallis és un gènere de plantes amb flors dins la família brassicàcia. En té tres espècies. Als Països Catalans només es presenta l'espècie draba pirinenca (Petrocallis pyrenaica).

## Taxonomia

* Petrocallis araratica
* Petrocallis fenestrata
* Petrocallis pyrenaica

## Notes

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans