OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tonacatecuhtli

Tonacatecuhtli (Entre els nàhuatl, primitius habitant de Mèxic, el Sol)
El nom Tonacatecuhtli es tradueix per <el senyor de la nostra carn> o <el senyor que ens nodreix>. En acabar la seva carrera diària el Sol s'amaga darrere de la Terra i llavors rep el nom de Tzontemoc (el que baixa el cap), creient els nàhuatl que anava llavors a il·luminar als morts del seu Mictlán o morada, i per això la anomenaven també Mictlantecuhtli <senyor de l'estada dels morts>. Com que els Sol comunica la seva calor a la Terra, li donaren, a més, el nom de Ixcozauhqui o <llum groga>; després, conforme a la creença que professaven, que cap ésser podia produir-se sinó pel concurs dels dos sexes, els nàhuatl disposaven de Tonacatecuhtli, el Sol, havia contret matrimoni amb Tonacacihuatli (senyora de la nostra carn o senyora que ens nodreix), la Terra, i que de la unió d'ambdós havien nascut dos fills, á saber: Quetzalcóatl, estel de la tarda, i Tezcatlipōca, la Lluna. Aquestes quatre divinitats van fer, de comú acord, el primer home, Cipactli, i la primera dona, Oxomoco i després d'ells van crear els dies, Cipactli i Oxomoco eren tinguts per augurs o endevins i pels seus progenitors del gènere humà, i se'ls atribuïa la invenció del calendari.
Aquesta creació de la primera parella, amb anterioritat als dies o al temps, podrà semblar una cosa rara, però qui estudiï els jeroglífics i l'etimologia dels dos noms, trobarà que contenen una idea de notable grandiositat. En efecte, Cipactli significa <la primera llum de l'alt vivent>, i Oxomoco, <El lloc que serveix de camí als peus>, o sigui la Terra. Així doncs, el sentit primitiu del mite sembla que es pot resumir en aquesta forma: els quatre déus de la llum creen el primer raig que il·luminarà la Terra, i aquesta llum, que alhora és calor, fecunda la Terra i al mateix temps la il·lumina i d'aquí l'origen dels éssers terrestres: però aquesta llum, que procedeix del Sol, s'oculta cada dia i és substituïda per la Lluna i l'estrella de la tarda i d'aquí l'origen dels dies i les nits ; finalment, de la divisió dels dies va néixer el calendari.

## Bibliografia

* Carlo Crivelli a Christus pàg. 107. (París, 1921)
* Alfredo Chavero, Mexico á traves de los siglos (Mèxic, sense data);
* Joaquín García Icazbalceta, Documentos para la historia de México (Mèxic, 1858);
* Carlo Crivelli, The Catholic Encyclopedia, article México (t. X, Nova York, 1911).
# Torre Sagalés

La Torre Sagalés és una obra del municipi de Castellar del Vallès (Vallès Occidental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta rectangular amb teulada de quatre vessants. Un llarg clos tanca la propietat formada pels jardins i l'habitatge situat en un vèrtex de la finca. La casa consta de planta baixa i dos pisos subratllats en la façana per un fris de ceràmica vidriada de color verd. La façana principal presenta una distribució asimètrica, al centre la porta d'entrada flanquejada per dues finestres i dos fanals de ferro forjat. A l'angle esquerre de la façana destaca, a la planta i al pis, una gran finestra i en el segon pis, una balconada traduint-se aquesta distribució en la façana perpendicular a la principal. La façana que dona al carrer, i potser per aquest motiu, presenta menys obertures i destaca la continuació del fris de ceràmica vidriada que ressegueix també l'arc de la finestra. Les finestres mostren també decoració amb ceràmica vidriada a la zona del llindar.

## Referències

* ↑ «Torre Sagalés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2015].
# Torre Sala (Teià)

Torre Sala és una obra del municipi de Teià (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta quadrada cobert a quatre vessants. Consta de planta baixa, pis i golfes que ocupen tota la superfície de l'edifici. Exteriorment tots els elements són d'un estil proper al Renaixement més clàssic: porxos, columnes d'ordre corinti, arcs de mig punt, balustrades, frontons i motllures en terracota, que és el color predominant en tot l'exterior.
Els motius ornamentals realitzats en terracota que emmarquen les finestres representen figures al·legòriques. Els murs exteriors són esgrafiats amb motius geomètrics.
A la part del darrere de la casa hi ha un bosc especialment plantat amb arbres d'importació.
A l'interior, el que resulta més interessant és la distribució d'espais, donat que totes les sales es comuniquen entre elles, especialment al primer pis, el que comporta que totes les cambres tinguin dues portes d'accés. Així, es pot recórrer tot el pis superior sense sortir al rebedor distribuïdor d'espais, d'especial interès per estar format amb columnes i arcades recobertes completament de mosaic ceràmic amb motius una mica vegetals.
La importància de l'edifici també recau en els materials utilitzats en la decoració interior: fusta de melis en totes les portes, finestres i gran part dels mobles, vidres belgues, escala de marbre de Carrara, arcades i xemeneia (menjador) de terracota, banys amb rajoles vitrificades i banyeres importades dels Estats Units.
Cadascuna de les habitacions presenta un sostre diferent, 28 en total, excepte les golfes amb tota la bigueria i els cavalls de teulada realitzats amb fusta de melis, que inicialment era un espai dedicat a les tasques realitzades pel servei.

## Història

La casa fou manada construir pel Comte de Godó per a la seva filla Rosa. Fou construïda per Lluís Bonet i Garí, arquitecte format al costat de Josep Puig i Cadafalch i que fou deixeble d'Antoni Gaudí. Durant la guerra civil espanyola de 1936-1939 fou utilitzada com a escola. Posteriorment passà a mans dels actuals propietaris.
Existeixen en tot el món nou cases idèntiques construïdes per Bonet Garí, totes elles en països diferents.
La torre Sala, com així s'anomena per trobar-se al costat de Can Sala, s'edificà l'any 1928.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Torre Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
# Torfaen

Torfaen és una Autoritat Unitària de Gal·les. Fou un dels cinc districtes en què es dividí el comtat de Gwent des del 1974 fins al 1996. Es troba al sud-est de Gal·les, prop de la frontera amb Anglaterra

## Enllaços externs

* Torfaen County Borough Council
* Informació turística
# Tirano Banderas (pel·lícula)

Tirano Banderas és una pel·lícula espanyola estrenada en 1993 i dirigida per José Luis García Sánchez. Guanyadora de cinc Premis Goya, va participar també a la Seminci de 1993, on el seu protagonista Gian Maria Volontè va rebre el premi al millor actor.

## Argument

Basat en la novel·la homònima de Ramón María del Valle-Inclán, tracta de Santos Banderas (Gian Maria Volonté), dictador d'una imaginària colònia hispanoamericana, Santa Fé de Tierra Firme, que sol i amargat haurà de fer front a les ires del seu poble. Només té debilitat per la seva filla Lupita, dement i anorèxica, que manté segrestada. Envoltat d'aduladors, per tal d'enfrontar-se als indígenes dirigits pel comunista Don Roque, decideix demanar préstecs al banquer Quintin Pereda, exponent de la comunitat espanyola del país, i que està extorquint a l'ambaixador espanyol, el baró de Benicarles, conegut homosexual, per les seves relacions amb Currito. Don Roque és detingut, però Banderas li ofereix una aliança per tal de mantenir les tropes estrangeres fora del país. Alhora, Pereda és assassinat per Zacarías perquè ha matat la seva esposa per no haver pagat un deute. Finalment, l'exèrcit revolucionari entra a la ciutat comandat pel coronel Domiciano de la Gándara, qui ofereix Banderas un judici just. Banderas acaba d'assassinar Lupita i és mort d'un tret per Zacarías. Finalment, Don Roque és nomenat president i de la Gándara cap de l'exèrcit.

## Repartiment

* Gian Maria Volontè ... Tirano Banderas
* Ana Belén ... Lupita
* Juan Diego... Nacho Veguillas
* Ignacio López Tarso... Coronel de la Gándara
* Javier Gurruchaga... Baró de Benicarles
* Fernando Guillén ... Quintín Pereda
* Patricio Contreras... Zacarías
* Enrique San Francisco... Doctor Polonès
* Gabriela Roel ... Chinita
* Manuel Bandera… Currito
* Daisy Granados... Doña Rosita Pintado
* Omar Valdés ... Roque Cepeda

## Palmarès cinematogràfic

VIII Premis Goya
| Categoria | Candidat | Resultat |
| Millor guió adaptat | José Luis García Sánchez i Rafael Azcona | Guanyador |
| Millor direcció de producció | José Luis García Arrojo | Guanyador |
| Millor muntatge | Pablo González del Amo | Guanyador |
| Millor direcció artística | Félix Murcia | Guanyador |
| Millor vestuari | Andrea D'Odorico | Guanyador |
| Millor maquillatge | Solange Aumaitre i Magdalena Álvarez | Guanyador |

## Referències

* ↑ Tirano Banderas a Fotogramas
* ↑ El 'Tirano Banderas' de García Sánchez, recibido con disparidad de opiniones, El País, 30 d'octubre de 1993
* ↑ Tirano Banderas al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Tirano Banderas (1993) un proyecto arriesgado y personal de Mónica Barrientos-Bueno, A: Frame: revista de cine de la Biblioteca de la Facultad de Comunicación, ISSN 1988-3536, Nº. 8, 2012, págs. 146-162
# Torrelapaja

Torrelapaja és un municipi de la província de Saragossa situat a la comarca de la Comunitat de Calataiud. El 2023 tenia 32 habitants.

## Referències

* ↑ «Aragón (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 10 febrer 2024].
# Troguéry

Troguéry (en bretó Trogeri) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 990 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 274 | 290 | 238 | 227 | 224 | 233 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Serge Trogoff | |
# Udàtxne (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Udàtxnoie».
Udàtxne (en (ucraïnès): Удачне) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 896 habitants. Pertany al districte de Krasnogvardiiske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Udàrnoie (Sakhalín)

* Per a altres significats, vegeu «Udàrnoie».
Udàrnoie (en rus: Ударное) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 tenia 13 habitants. Pertany al districte d'Uglegorsk.

## Referències

* ↑ «Закон Сахалинской области от 21 июля 2004 г. № 524 «О границах и статусе муниципальных образований в Сахалинской области»». Arxivat de l'original el 2013-07-19. [Consulta: 21 novembre 2019].
# Tour de Tochigi

El Tour de Tochigi és una cursa ciclista per etapes que es disputa anualment a la Prefectura de Tochigi, Japó. La cursa forma part de l'UCI Àsia Tour des del 2017, amb una categoria 2.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2017 | Ben Hill | Jai Crawford | Yuzuru Suzuki |
| 2018 | Michael Potter | Raymond Kreder | Nariyuki Masuda |
| 2019 | Raymond Kreder | Orluis Aular Sanabria | Benjamin Dyball |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (japonès)
# Tuc de Pontner

El Tuc de Pontner és una muntanya de 1.979 metres que es troba entre els municipis de Les, a la comarca de la Vall d'Aran i França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tupo

Tupo és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -30.16 ° de latitud nord i 90.62 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 36 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 15 d'octubre del 2015 i fa referència a Tupo, déu de la cúrcuma de la cultura dels polinesis.

## Referències

* ↑ "Tupo". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Trollflöjten

Trollflöjten és una pel·lícula sueca dirigida per Ingmar Bergman, estrenada el 4 d'octubre de 1975. La pel·lícula adapta La flauta màgica de Mozart.

## Argument

La reina de la Nit demana al príncep Tamino que trobi la seva noia Pamina, que ha estat educada per un sacerdot anomenat "Sarastro". El príncep marxa amb Papageno, un ocellaire. Quan troben la princesa, descobreixen que la situació no és tan definida com ho deia la Reina. Sarastro accepta la unió de Tamino i Pamina a condició que aconseguissin cadascun el seu recorregut iniciàtic.

## Repartiment

* Ulrik Cold: Sarastro
* Hakan Hagegard: Papageno
* Birgit Nordin: la reina de la nit
* Irma Urrila: Pamina
* Elisabeth Eriksson: Papagena
* Joseph Kostlinger: Tamino
* Rognar Ufung: Monostatos

## Al voltant de la pel·lícula

* L'òpera és cantada en suec.
* Bergman ha utilitzat el teatre de Drottningholm (segle xviii), prop d'Estocolm, com a marc del seu rodatge, per inscriure'l en una escenografia teatral, fins i tot si la posada en escena depassa sovint l'estricte quadre de l'escena, no només per puntuals primers plans sobre els espectadors o les mirades, però igualment pel dispositiu dels decorats.
* Han calgut dos anys de preparació i nou mesos de rodatge per realitzar la pel·lícula.

## Nominacions

* César a la millor pel·lícula estrangera

## Enllaços externs

* Peter Cowie, "The Magic Flute", Criterion Collection Essay Arxivat 2008-03-21 a Wayback Machine.
# Turtle

«Turtle» té aquests significats:
# Valeria de majestatis

Valeria de majestatis va ser un antiga llei romana aprovada quan eren cònsols Luci Marci Filip i Sext Juli Cèsar l'any 91 aC, a proposta del tribú de la plebs Quint Valeri.
Ordenava investigar i castigar com a reus de majestas (traïció) als que instigaven la rebel·lió dels aliats italians contra Roma o als que fomentaven les disposicions de les ciutats aliades per obtenir drets que no se'ls havien concedit. Per això va ser anomenada també lex Valeria de jure civitatis. La llei s'atribueix de vegades a Quint Vari i per això la lex Valeria és anomenada també lex Varia.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 163, 165 [Consulta: 8 abril 2022].
# Trombosi venosa

La trombosi venosa és una trombosi en una vena, causada per un trombe (coàgul de sang). Una forma comuna de trombosi venosa és la trombosi venosa profunda (TVP), quan es forma un coàgul de sang a les venes profundes. Si el trombe es trenca (s'embolitza) i flueix cap als pulmons. Pot esdevenir una embòlia pulmonar (EP), un coàgul de sang als pulmons. La TVP i el EP conformen el tromboembolisme venós (TEV).
El tractament inicial del tromboembolisme venós sol ser amb heparina de baix pes molecular (HBPM) o heparina no fraccionada, o cada vegada més amb anticoagulants orals d'acció directa. Les persones tractades inicialment amb heparina es poden canviar a un anticoagulant oral, tot i que les dones embarassades i algunes persones amb càncer reben un tractament continu amb l'heparina. La trombosi venosa superficial només requereix anticoagulació en situacions específiques i només es pot tractar amb alleujament del dolor antiinflamatori.
Altres formes més rares inclouen trombosi venosa retiniana, trombosi venosa esplàncnica, trombosi de si venós cerebral, trombosi venosa renal i trombosi venosa ovàrica.

## Referències

* ↑ «Treatment of unusual thrombotic manifestations». Blood, 135, 5, 01-01-2020, pàg. 326–334. DOI: 10.1182/blood.2019000918. PMID: 31917405.
# Un metge a la Marina

Un metge a la Marina (títol original en anglès: Doctor at Sea) és una pel·lícula britànica dirigida per Ralph Thomas estrenada el 1955. Ha estat doblada al català.

## Argument

Després d'acabar els seus estudis, i per escapar fàcilment d'una conquesta femenina, el doctor Simon Sparrow s'embarca com a metge en el vaixell mercant El Lotus a punt de partir cap a Rio de Janeiro. En aquest vaixell exclusivament masculí, l'ambient és embolicat a causa del capità Hogg. Pel viatge de tornada, el misogin capità és obligat de prendre dues passatgeres: Muriel Mallet, la filla del director de la companyia marítima i la seva amiga Hélène Colbert, una jove i seductora cantant francesa de la qual Simon immediatament s'enamora...

## Repartiment

* Dirk Bogarde: El Doctor Simon Sparrow
* Brigitte Bardot: Hélène Colbert
* James Robertson Justice: el capità Hogg
* Brenda De Banzie: Muriel Mallet
* Maurice Denham: Easter
* Michael Medwin: Trail
* Hubert Gregg: Archer
* James Kenney: Fellowes
* Raymond Huntley: el capità Beamish
* Geoffrey Keen: Hornbeam
* George Coulouris: El fuster
* Jill Adams: Jill
* Joan Sims: Wendy
* Noel Purcell: Corbie

## La saga del Doctor

* 1954: Doctor in the House de Ralph Thomas, amb Dirk Bogarde, James Robertson Justice, Muriel Pavlow
* 1955: Un metge a la Marina (Doctor at Sea)
* 1957: Toubib en liberté (Doctor at Large) de Ralph Thomas, amb Dirk Bogarde, James Robertson Justice, Muriel Pavlow
* 1960: Doctor in Love de Ralph Thomas, amb Michael Craig, James Robertson Justice, Leslie Phillips
* 1962: We Joined the Navy de Wendy Toye, amb Kenneth More, Laurence Naismith, Dirk Bogarde
* 1963: Doctor in Distress de Ralph Thomas, amb Dirk Bogarde, James Robertson Justice, Mylène Demongeot
* 1966: Doctor in Clover de Ralph Thomas, amb Leslie Phillips, James Robertson Justice, Shirley Anne Field
* 1969-1970: Doctor in the House, sèrie TV difosa en episodis de 30 minuts (Temporades 1 i 2, 13 episodis cadascuna), una producció ITV
* 1970: Un metge amb problemes (Doctor in Trouble) de Ralph Thomas, amb Leslie Phillips, James Robertson Justice, Robert Morley
* 1971: Doctor at Large, sèrie TV difosa en episodis de 30 minuts (Temporada 1, 29 episodis), una producció ITV

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1966: BAFTA al millor guió per Nicholas Phipps i Jack Davies

## Referències

* ↑ esadir.cat. . esadir.cat.

### Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, número 260 (anglès)
* Cahiers du cinéma, número 59, maig 1956 (francès)
# Vapor Galí

L'antic Vapor Galí era un edifici fabril del centre de Terrassa (Vallès Occidental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Se situava a l'extrem nord del barri, vora la via del tren (actual passeig del 22 de Juliol), i avui dia només en queda la xemeneia.

## Descripció

El complex tèxtil ocupava l'illa situada entre els carrers de Sant Llorenç, 22 de Juliol, Sant Leopold i Cervantes. Estava format per diverses naus de planta rectangular disposades de manera perpendicular i paral·lela, amb planta baixa o planta i un pis, i cobertes de teula de dos vessants.
Constava de tres grans naus, separades per passadissos, amb frontis al carrer de Sant Leopold, i tres naus més que donaven al carrer de Cervantes. Les obertures eren, en general, d'arc rebaixat. El conjunt va anar experimentant diverses modificacions en funció de les necessitats d'ús.

### La xemeneia

L'únic vestigi conservat de l'antic vapor és la xemeneia troncocònica, construïda amb maó vist, de base quadrada i el coronament escapçat sense acabament, amb el fust protegit per dalt amb cèrcols metàl·lics. Té una alçada total de 25 m i un diàmetre a la base de 2 m. A la dècada del 1970 se'n va reconstruir la part superior.

## Història

La construcció del Vapor Galí va ser iniciada l'any 1881. Arran de la crisi del sector tèxtil, l'última empresa que l'ocupava, Tintoreria Doré, S.A., de tints i acabats, va fer fallida el 1990 i la fàbrica va quedar abandonada. Anys després fou enderrocada i a l'extens solar que ocupava s'hi va construir el complex residencial Nou Vapor Galí, obra del despatx d'arquitectes Cirici & Bassó (2001), on enmig del pati interior s'hi aixeca la xemeneia. Per sota del conjunt d'edificis, dins el mateix solar, s'hi va edificar també l'IES Montserrat Roig.

## Referències

* 1 2 3 «Vapor Galí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 juliol 2015].
* ↑ «Xemeneia de la fàbrica Tintoreria Doré – Vapor Galí». Xemeneies de Terrassa. Ajuntament de Terrassa – Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya – Generalitat de Catalunya: Departament d'Ensenyament. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 17 setembre 2015].
* ↑ Baratech, Feliciano. «Periscopio empresarial: Percances». La Vanguardia p. 52, 17-09-1990. [Consulta: 17 setembre 2015].
* ↑ «Residential building Nou Vapor Galí». Cirici & Bassó arquitectura. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 17 setembre 2015].

## Vegeu també

* Llista de xemeneies de Terrassa
* Llista de monuments de Terrassa
# Unitat Nacional Catalana

Unitat Nacional Catalana (UNCat) va ser un partit polític independentista català. S’autoproclamava transversal, malgrat utilitzar lemes propis d’organitzacions xenòfobes. Es va fundar el 2000 amb gent provinent del Partit per la Independència i del sector ultradretà que havia estat expulsat d'Estat Català. El president era Xavier Andreu, que havia estat militant del Cercle Espanyol d'Amics d'Europa. El setembre del 2007 va convocar una cassolada a Girona contra la visita del llavors Rei d'Espanya Joan Carles I. Es va dissoldre el 2014.
Un dels símbols d'UNCat era el nombre 33, provinent del lema «Catalunya Catalana», ja que la tercera lletra de l'alfabet és la c. Neonazis de diversos llocs tenen de símbol el 88, provinent del lema «Heil Hitler», seguint el mateix mètode. UNCat també utilitzava altres lemes com «Parla català o emigra» i «Prou immigració».

## Referències

* 1 2 3 4 Borràs, Jordi. «Diccionari de l'extrema dreta a Catalunya, de la A a la Z». Crític, 31-05-2016. [Consulta: 10 juliol 2019].
* ↑ «La UdG i la FOEG conviden més de 800 persones cadascuna als actes que Joan Carles I presidirà a Girona». El Punt, 04-09-2007 [Consulta: 13 juliol 2019].
# Uranthoecium

Uranthoecium és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Uranthoecium truncatum