OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quantitat

La quantitat és el que resulta d'una mesura (d'una magnitud) i s'expressa amb nombres. 20 kg, 100 cm, 4 h, 20 °C, 40 km/h, són exemples de quantitats que, al seu torn, són resultat de mesurar les magnituds massa, longitud, temps, temperatura i velocitat respectivament.

## Tipologia

D'acord amb la seva substància pot ser: heterogènia o homogènia. I d'acord amb la seva forma és: contínua o discreta.
* Quantitat homogènia: una quantitat és homogènia quan posseeix objectes d'una mateixa espècie o està constitut per una sola substància. Exemple: l'aigua continguda en un recipient.
* Quantitat heterogènia: una quantitat és heterogènia quan posseeix objectes de diferents espècies o està constituïda per diverses substàncies. Exemples: Una amanida de fruites.
* Quantitat contínua: una quantitat és contínua quan les seves parts no poden ser separades. Exemples: punts inclosos en un segment lineal. L'aigua continguda en un recipient (estrictament parlant, la naturalesa atòmica de la matèria fa que sigui un exemple de quantitat discreta).
* Quantitat discreta: una quantitat és discreta quan les seves parts estan separades o disperses. Exemple: una amanida de fruita.
En els exemples s'observa que una quantitat contínua o discreta, pot ser també una quantitat homogènia o heterogènia. S'ha d'indicar que les quantitats contínues solament poden ser mesurades, mentre que les discretes, comptades. Mesurar una quantitat contínua és comparar-la amb una altra de coneguda i de la seva mateixa naturalesa, que s'anomena unitat. En canvi comptar una quantitat discreta és comptabilitzar quants objectes diferents conté.

## Unitats

La unitat en quantitats contínues, és la quantitat que serveix de comparació, i en quantitats discretes és cada un dels objectes que es compten.

## Referències

* ↑ Diccionario de Filosofía (en castellà). Barcelona: SPES Editorial (edició especial per a RBA Editoriales), 2003, p. 31 (Biblioteca de Consulta Larousse). ISBN 84-8332-398-2.
Viccionari
# Mindanao Septentrional

Mindanao Septentrional (en cebuà Amihanang Mindanao, en filipí Hilagang Mindanao, en anglès Northern Mindanao) és una regió de les Filipines, designada com a Regió X. La regió s'estén per la part septentrional-central de l'illa de Mindanao, i comprèn també l'illa de Camiguín. Consta de cinc províncies: Bukidnon, Camiguín, Lanao del Nord, Misamis Occidental i Misamis Oriental, a més de les ciutats autònomes de Cagayan de Oro i Iligan. La ciutat de Cagayan de Oro és la capital regional.
La superfície de la regió és de 20.132 km². Segons el cens de 2007, té una població de 3.952.437 habitants.

## Subdivisió administrativa

La regió de Mindanao Septentrional està composta per les següents unitats administratives de primer ordre:
| Província/Ciutat | Capital | Població (2007) | Àrea (km²) | Densitat de població (per km²) |
| Prov. de Bukidnon | Malaybalay | 1.190.284 | 10.498,6 | 113,4 |
| Prov. de Camiguín | Mambajao | 81.293 | 238,0 | 341,6 |
| Prov. de Lanao del Nord | Tubod | 538.283 | 3.011,4 | 178,7 |
| Prov. de Misamis Occidental | Oroquieta | 531.680 | 2.055,2 | 258,7 |
| Prov. de Misamis Oriental | Cagayan de Oro | 748.885 | 3.102,9 | 241,4 |
| Ciutat de Cagayan de Oro | — | 553.966 | 412,8 | 1.342,0 |
| Ciutat d'Iligan | — | 308.046 | 813,4 | 378,7 |
| Mindanao Septentrional | Cagayan de Oro | 3.952.437 | 20.132,3 | 196,3 |
Tot i que Cagayan de Oro és sovint agrupada dins de la província de Misamis Oriental i Iligan és inclosa dins de la província de Lanao del Nord amb finalitats estadístiques per l'Oficina Nacional d'Estadística, com a ciutats altament urbanitzades són administrativament independents de les seves respectives províncies.

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20110718233708/http://www.dbm.gov.ph/lbm_2008-57new.htm
# Francisco Leona Romero

Francisco Leóna Romero (1835—1910) va ser un psicòpata criminal espanyol, qui exercint de remeier i barber va assassinar al nen de set anys Bernardo González Parra per usar la seva sang i vísceres com a remei curatiu. És recordat com el Sacamantecas o l'home del sac.
Francisco Leóna tenia antecedents penals, i a canvi de 3.000 rals va revelar la cura de tuberculosi al pagès acomodat Francisco Ortega el Moruno: beure sang i untar-se els llards d'un nen. El 28 de juny de 1910, Leóna amb Julio Hernández el Tonto van segrestar Bernardo González Parra. Li tallaren l'aixella, li van extreure la sang, Leóna el va assassinar aixafant el seu cap amb una roca, i després li va extreure el greix i l'oment.
Quan la Guàrdia Civil es va assabentar del cas, tot el poble va delatar Leóna. Leóna va inculpar Julio Hernández, i finalment va confessar el crim. Francisco Leóna va ser condemnat el 1910 a morir per garrot vil, però va morir emmetzinat a la presó.
El crim de Gádor va donar lloc als termes hombre del saco i Sacamantecas perquè els segrestadors, Francisco Leona i Julio el Tonto Hernández, usaren un sac per endur-se el noi.

## Referències

* ↑ Soler Cervantes, Milagros. «El crimen de Gádor (Almería)» (en castellà). Cultura en Andalucía.
* ↑ Campos Herrero, 2016, p. 49.
* ↑ Campos Herrero, 2016, p. 50.
* ↑ Campos Herrero, 2016, p. 51.
* ↑ Ayala Sörense, Federico «El verdadero "Hombre del Saco"» (en castellà). ABC. Diario ABC, S.L., 25-09-2014. Arxivat 4 April 2019$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-04-04. [Consulta: 16 maig 2023].
* ↑ Fernández Juárez, Gerardo. Kharisiris en acción: cuerpo, persona y modelos médicos en el Altiplano de Bolivia. Editorial Abya Yala, 2008, p. 61. ISBN 9789978227213.

## Bibliografia

* Campos Herrero, Joaquín. ¿Quién agota mis pilas?. Punto Rojo Libros, 23 febrer 2016, p. 49–51. ISBN 9781635035414.

## Enllaços externs

* El verdadero "hombre del saco" Arxivat 2019-04-04 a Wayback Machine., ABC, 25 de setembre de 2014
# Lo Mas d'Artija

Lo Mas d'Artija (en francès Le Mas-d'Artige) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.
La seva població al cens de 1999 era de 110 habitants. Està integrada a la Communauté de communes des Sources de la Cruesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 145 | 110 | 92 | 84 | 110 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gilles Magrit | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Luca Guadagnino

Luca Guadagnino (Palerm, Sicília, Itàlia, 10 d'agost de 1971) és un director, guionista i productor italià.

## Biografia

Luca Guadagnino va néixer a Palerm, de pare sicilià i mare algeriana.
És llicenciat en lletres a la Universitat de Roma La Sapienza.
A partir de 1996, realitza documentals i comença en la direcció de llargmetratges amb el film The Protagonists (1999), presentat al públic en el Festival Internacional de Cinema de Venècia.
Entre les seves realitzacions, el documental Bertolucci es Bertolucci (2013) va ser presentat, entre d'altres llocs, a la Cinémathèque Française.
L'any 2010, és membre del jurat de la Mostra de Venècia, presidit per Quentin Tarantino.
L'any 2015, en la presentació del film franco-italià A Bigger Splash, remake de La piscina, que posa en escena actors com Tilda Swinton, Ralph Fiennes, Dakota Johnson, Matthias Schoenaerts i Corrado Guzzanti, anuncia que realitzarà el remake de Suspiria de Dario Argento (1977).
En el transcurs de l'estiu de 2016, roda el film Call Me by Your Name, inspirat en la novel·la d'André Aciman.

## Filmografia
### Com a director
#### Llargmetratges

* 1999: The Protagonists
* 2001: Sconvolto così
* 2003: Mundo civilizado (documental)
* 2004: Cuoco contadino (documental)
* 2005: Melissa P.
* 2009: Amore
* 2015: A Bigger Splash
* 2017: Call Me by Your Name
* 2018: Suspiria
* 2022: Bones and All
* 2024: Challengers

#### Curts

* 1997: Qui
* 2000: L'uomo risacca
* 2001: Au revoir
* 2002: Tilda Swinton: The Love Factory (documental)
* 2004: Arto Lindsay Perdoa a Beleza, documental)
* 2007: Part dos
* 2010: Chronology
* 2011: Inconscio italiano (documental)
* 2012: Destinée
* 2012: Here
* 2012: One Plus One
* 2013: Walking Stories

### Com a guionista
#### Llargmetratges

* 1999: The Protagonists
* 2004: Cuoco contadino (documental)
* 2005: Melissa P.
* 2009: Amore

#### Curts

* 2001: Au revoir
* 2010: Chronology
* 2012: Here

## Referències

* ↑ http://www.washingtontimes.com, The Washington Times. «Communities — Voices and Insights - Washington Times» (en anglès). [Consulta: 2 agost 2018].
* ↑ «Luca Guadagnino - Vogue.it» (en italià). Vogue.it, 30-08-2010.
* ↑ «Luca Guadagnino». Arxivat de l'original el 2017-08-24. [Consulta: 2 agost 2018].
* ↑ «67ème édition de la Mostra de Venise: la sélection officielle + le jury» (en francès-fr). Avoir Alire - Critiques et news films, BD, musique, séries TV, 2010 [Consulta: 27 juny 2018].
* ↑ «Call Me By Your Name». AlloCine. [Consulta: 28 març 2018].
* ↑ «Michael Stuhlbarg, Armie Hammer & More Leading Luca Guadagnino’s ‘Call Me By Your Name’» (en anglès). The Film Stage, 23-05-2016.
# Luciogobius parvulus

Luciogobius parvulus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Japó.

## Referències

* ↑ Gill T. N. 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Luciogobius dormitoris

Luciogobius dormitoris és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Japó.

## Referències

* ↑ Gill T. N. 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lloro becgròs de Müller

El lloro becgròs de Müller (Tanygnathus sumatranus) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita els boscos de la major part de les illes Filipines i Sulawesi.
# Lloro caica

El lloro caica (Pyrilia caica) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida del sud-est de Veneçuela, Guaiana i nord del Brasil.
# Lobeira

Lobeira és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca da Baixa Limia.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 3.040 | 3.100 | 3.265 | 3.060 | 1.188 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||
# Lunner

Lunner és un municipi situat al comtat d'Akershus, a Noruega. Té 9.044 habitants (2016) i una superfície de 292 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Roa.
Lunner limita al nord amb el municipi de Gran; a l'est, amb Nannestad; al sud, amb Nittedal i Oslo, i a l'oest, amb Jevnaker. Al municipi hi ha diversos nuclis de població. Entre altres, Harestua, Grua, Roa i el poble de Lunner. És a l'extrem sud del comtat d'Oppland. El punt més alt és el mont Bislingflaka, amb una alçada de 691 metres. El llac més gran de la regió és l'Avalsjøen.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 11 març 2016].

## Enllaços externs

* Lunner - Lloc web oficial
# Lunim

Lunim (en rus: Луным) és un poble (possiólok) del krai de Perm, a Rússia, que forma part del raion de Gaini. En el cens del 2010 tenia 151 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# El Piñero

El Piñero és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb Gema i Sanzoles, al sud amb Fuentespreadas i San Miguel de la Ribera, a l'est amb Venialbo i a l'oest amb Jambrina.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 343 | 329 | 294 | 282 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | José Luis Riego Ferrero | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | José Luis Riego Ferrero | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | José Luis Riego Ferrero | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | José Luis Riego Ferrero | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | José Luis Riego Ferrero | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Broin

Broin és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat.

## Béns culturals

L'església parroquial Sant Andreu, fou inventariat monument històric el 29 de juliol del 1976 sota la referència PA00112163.
# Tursunoi Saidazimova

Tursunoi Saidazimova (rus: Турсуной Саидазимова) (Taixkent, 1911 - Bukharà, 19 de maig de 1928) va ser una de les primeres actrius de la República Socialista Soviètica de l'Uzbekistan i, a més, de les primeres a cantar en públic sense vel. Va ser assassinada pel seu marit en un crim d'honor tot just iniciada la seva carrera.

## Carrera

El 1926, a Taixkent, va conèixer en Hamza Niyazi, de qui es va fer amiga i que la va convèncer per a provar l'òpera. Del 1925 al 1927, va estudiar a l'Estudi Uzbek de Teatre a Moscou i va ser aprenent del mateix Niyazi. D'aleshores en endavant, va fer d'actriu a la Unió de Teatre de l'Estat Uzbek, i introduïa fragments de cant en moltes actuacions. Les seves companyes d'escenari l'anomenaven «el Rossinyol Uzbek» per la seva bella veu i el talent per a cantar que tenia.

## Assassinat i màrtir

Va ser morta pel seu espòs per pressió de la família d'ell, que considerava una deshonra que hagués actuat sense el vel islàmic el 1928, quan encara era una adolescent. La seva partida va doldre profundament a la comunitat teatròfila uzbeka. De fet, el seu mestre i amic Nizayi va escriure-li una elegia i en llegir-la al funeral, va fer plorar força persones. El poema en commemorava la mort i es referia a Saidazimova com una màrtir de les arts.
El seu assassinat és recordat encara mitja centúria després i hi ha hagut esforços per a preservar-ne la memòria. Malgrat que la seva col·lega Nurkhon Iuldaxkhojaieva va patir una mort similar i va ser condemnada amb damnatio memoriae, Saidazimova roman en l'imaginari col·lectiu i contra tot pronòstic el seu nom és present en els cercles de teatre en uzbek; en part, mercès a la popularitat del poema Tursunoi Marsiyasi de Niyazi, que explica la seva història precisament com a màrtir.

## Referències

* ↑ «Theater Pride | Botschaft der Republik Usbekistan». Arxivat de l'original el 2017-11-07.
* 1 2 3 «ТУРСУНОЙ САИДАЗИМОВА». ЎЗБЕК МИЛЛИЙ АКАДЕМИК ДРАМА ТЕАТРИ. Arxivat 2018-08-21 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-08-21. [Consulta: 28 juny 2022].
* ↑ «Турсуной Саидазимова». ЎзМЕ, 2000, pàg. 32.
* 1 2 Mukhtarov, Ildar «An Introduction to Theater Today in Central Asia and Afghanistan». International Network for Contemporary Performing Arts, pàg. 74.
* ↑ Khalid, Adeeb. Making Uzbekistan: Nation, Empire, and Revolution in the Early USSR (en anglès). Cornell University Press, 2015-11-20. ISBN 9781501701344.
* ↑ Kultura.uz. «Театр и жизнь Зайнаб Садриевой – к 100-летию великой актрисы - Kultura.uz».
# Holowesko Citadel Racing Team

L'equip Holowesko Citadel Racing Team, conegut anteriorment com a Hincapie Sportswear Development Team, (codi UCI: HSD) és un equip ciclista professional dels Estats Units de categoria Continental fins al 2017. Des de 2018 és equip de categoria continental professional. El 2008 pel ciclista George Hincapie, va passar al professionalisme al 2008

## Principals victòries

* París-Arràs Tour: Joey Rosskopf (2013)
* Tour de Beauce: Toms Skujiņš (2014), Andžs Flaksis (2017)
* Redlands Bicycle Classic: Joey Rosskopf (2014)
* Winston Salem Cycling Classic: Toms Skujiņš (2015), Robin Carpenter (2017)
* Tour d'Alberta: Robin Carpenter (2016)
* Delta Road Race: John Murphy (2017)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2016 :
2017 :
2018 :

## Classificacions UCI

L'equip participa en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Amèrica Tour. Aquesta taula presenta les classificacions de l'equip als circuits, així com el seu millor corredor en la classificació individual.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2012 | 23è | Tyler Magner (156è) |
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2012 | 40è | Tanner Putt (269è) |
| 2013 | 15è | Joseph Lewis (76è) |
| 2014 | 4t | Joey Rosskopf (7è) |
| 2015 | 3r | Toms Skujiņš (1r) |
| 2016 | 1r | Robin Carpenter (8è) |
| 2017 | 2n | Robin Carpenter (5è) |
| 2018 | 14è | Fabian Lienhard (62è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2012 | 39è | Tyler Magner (107è) |
| 2013 | 62è | Joey Rosskopf (212è) |
| 2016 | 88è | Robin Carpenter (514è) |
| 2018 | 195è | Fabian Lienhard (621è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2013 | 87è | Joey Rosskopf (195è) |
| 2014 | 112è | Toms Skujiņš (664è) |
| 2015 | 89è | Toms Skujiņš (521è) |
| 2016 | 128è | Andrei Krasilnikau (1174è) |
| 2017 | 124è | Andrei Krasilnikau (999è) |
| 2018 | 65è | Fabian Lienhard (405è) |
UCI Oceania Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2012 | 12è | Joseph Lewis (23è) |
| 2014 | 12è | Dion Smith (53è) |
| 2015 | 7è | Dion Smith (15è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-12-18 a Wayback Machine. (anglès)
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Qatar ExxonMobil Open 2012

El Torneig de Doha 2012 també és conegut com a Qatar ExxonMobil Open 2012, una competició tennística masculina disputada sobre pista dura i que pertany a les sèries 250 de l'ATP. La 20a edició del torneig es va celebrar entre el 2 i el 7 de gener del 2012 al Khalifa International Tennis Complex de Doha, Qatar.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | R. Nadal | 6 | 6 | |
| Q | D. Gremelmayr | 2 | 2 | | 1 | R. Nadal | 6 | 6 | |
| | I. Karlović | 2 | 7 | 3 | 7 | M. Iujni | 4 | 4 | |
| 7 | M. Iujni | 6 | 6$^3$ | 6 | | | | | | 1 | R. Nadal | 3 | 4 |
| 4 | G. Monfils | 7 | 4 | 7 | | | | | | 4 | G. Monfils | 6 | 6 |
| PR | B. Becker | 5 | 6 | 5 | 4 | G. Monfils | 6 | 6 | | | | | |
| Q | M. Bachinger | 6⁶ | 1 | | 5 | V. Troicki | 2 | 3 | | | | | |
| 5 | V. Troicki | 7 | 6 | | | | | | | | | | | 4 | G. Monfils | 5 | 3 |
| 6 | A. Bogomolov Jr. | | | | | | | | | | | | | 3 | J-W. Tsonga | 7 | 6 |
| | A. Ramos | w/o | | | | A. Ramos | 2 | 1 | | | | | |
| | F. Cipolla | 6$^8$ | 3 | | 3 | J-W. Tsonga | 6 | 6 | | | | | |
| 3 | J-W. Tsonga | 7 | 6 | | | | | | | 3 | J-W. Tsonga | w/o | |
| 8 | A. Seppi | 7 | 6 | | | | | | | 2 | R. Federer | | |
| | G. García-López | 5 | 3 | | 8 | A. Seppi | 3 | 7 | 4 | | | | |
| Q | G. Žemlja | 2 | 3 | | 2 | R. Federer | 6 | 5 | 6 |
| 2 | R. Federer | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| | Christopher Kas Philipp Kohlschreiber | w/o | |
| | Alex Bogomolov Jr. Ígor Kunitsin | | | Christopher Kas Philipp Kohlschreiber | 6 | 6 | |
| 3 | Daniele Bracciali Potito Starace | 3 | 5 | Flavio Cipolla Andreas Seppi | 3 | 2 | |
| | Flavio Cipolla Andreas Seppi | 6 | 7 | | | | | Christopher Kas Philipp Kohlschreiber | 3 | 4 |
| | Filip Polášek Lukáš Rosol | 6 | 7 | | | | | Filip Polášek Lukáš Rosol | 6 | 6 |
| | Pablo Andújar Guillermo García-López | 3 | 5 | Filip Polášek Lukáš Rosol | 6 | 3 | [13] |
| | Marc López Albert Ramos | 3 | 3 | Dmitri Tursúnov Nenad Zimonjić | 2 | 6 | [11] |
| | Dmitri Tursúnov Nenad Zimonjić | 6 | 6 | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-12-14 a Wayback Machine. (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Doha :
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2012
< 2011
2013 > :
ATP World Tour Finals, Londres :