OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Romà Planas i Miró

Romà Planas i Miró (La Roca del Vallès, 9 d'abril de 1932 - 7 de setembre de 1995) fou un polític català.

## Biografia

El seu pare, Romà Planas i Plana, fou director general d'Agricultura de la Generalitat de Catalunya durant la Segona República Espanyola i alcalde de la Roca del Vallès, i en acabar la guerra civil espanyola es va exiliar a França amb la seva família.
De 1959 a 1961 fou president de la Joventut Catalana a París i de 1962 a 1972 secretari del Casal de Catalunya de París, on hi fundà les Joventuts del Casal Català. De 1960 a 1965 va dirigir la revista Foc Nou i el 1968 fou un dels fundadors de les Edicions Catalanes de París. En 1982 fou secretari del Club d'Opinió Emprius i el 1983 membre del consell d'administració de Papers de Joventut.
El 1968 va ingressar en el Moviment Socialista de Catalunya, i després en el PSC-Congrés. Va tornar a Catalunya el 1977 com a delegat especial del president Josep Tarradellas i Joan i durant la Generalitat provisional fou director general d'Administració Pública (1979-1980). El 1980-1982 va ser cap del gabinet del president de la Diputació Provincial de Barcelona. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 a les llistes del PSC. A les eleccions municipals de 1991 fou escollit regidor de l'ajuntament de la Roca del Vallès. Després de les eleccions del 28 de maig de 1995 fou nomenat alcalde de la Roca amb suport d'Iniciativa per Catalunya, però va morir sobtadament tres mesos més tard.
L'Arxiu de la Memòria Popular de la Roca del Vallès convoca anualment el Premi "Romà Planas i Miró" de Memorialisme Popular.

## Vegeu també

* Arxiu Montserrat Tarradellas i Macià
* Arxiu de la Memòria Popular

## Referències

* ↑ Tudela, Joan. «L'opinió dels Emprius». laxarxa.com, 23-04-2012. Arxivat de l'original el 2021-11-28. [Consulta: 11 febrer 2015].
* ↑ Diputats de la II Legislatura
* ↑ Biografia a alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental

## Enllaços externs

* Candidats socialistes al Parlament a La Vanguardia, 2 de maig de 1984
* Homenatge a Romà Planas i Miró, discurs de Raimon Obiols i Germà
# Rusa

Rusa és el nom dels següents personatges:
* Rusa I, rei d'Urartu (735-713 aC).
* Rusa II, rei d'Urartu (680-675 aC).
* Rusa III, rei d'Urartu (670-646 aC).
* Rusa o arusha-chini, llengua bantu de Tanzània parlada pel poble chaga
# Roque Júnior

José Vítor Roque Júnior (31 d'agost de 1976) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 2002.

## Palmarès
### Palmeiras

* Campeonato Paulista: 1996, 2008
* Copa do Brasil: 1998
* Copa Mercosur: 1998
* Copa Libertadores: 1999
* Torneio Rio-São Paulo: 2000

### Milan

* UEFA Champions League: 2002–03
* Coppa Italia: 2002–03

### Brasil

* FIFA World Cup: 2002
* FIFA Confederations Cup: 2005

## Referències

* ↑ «Homenageado com camisa, Roque Júnior quer Palmeiras focado no Fluminense» (en portuguese). Globo Esporte, 23-10-2009 [Consulta: 7 octubre 2009].
* ↑ «Whatever happened to... Roque Junior». The Scratching Shed, 05-11-2010. [Consulta: 5 novembre 2010].
* ↑ «Match Facts Leicester V Leeds United». Yorkshire Evening Post, 30-04-2005. [Consulta: 22 gener 2012].
* ↑ «Palmeiras snap up ex-Brazil defender Roque Junior». ESPN Soccernet, 17-09-2008 [Consulta: 7 octubre 2009]. Arxivat 20 October 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-10-20. [Consulta: 16 abril 2018].
* ↑ «Todos os brasileiros - 2002» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Roque Gastón Máspoli

Roque Gastón Máspoli (Montevideo, 12 d'octubre, 1917-Montevideo, 22 de febrer, 2004) fou un futbolista i entrenador de futbol uruguaià dels anys 50.

## Trajectòria

Fou el porter titular de la selecció de l'Uruguai que guanyà la Copa del Món de Futbol de 1950, l'anomenat Maracanaço. La selecció uruguaiana vencé l'amfitriona, Brasil, a l'estadi de Maracanã de Rio de Janeiro, davant uns 200.000 brasilers per 2 a 1. També participà en el Mundial de Suïssa 54.
El seu club com a jugador fou CA Peñarol, club del que més tard també en fou entrendador. A la banqueta de Peñarol guanyà 5 campionats de l'Uruguai, la Copa Libertadores de 1966 i la Copa Intercontinental del mateix any, vencent el Reial Madrid per 4-0 en el temps afegit. També entrenà a la selecció de l'Uruguai, i a clubs al Perú, Equador i a l'Elx CF.

## Referències

* ↑ Uruguay - Record International Players a rsssf.com
* ↑ Falleció Roque Máspoli, portero del "Maracanazo" de 1950 a cooperativa.cl
* ↑ Técnicos a girasolweb.tripod.com
# Rupt-sur-Saône

Rupt-sur-Saône és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 122 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rupt-sur-Saône era de 122 persones. Hi havia 60 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 28 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 95 habitatges, 59 eren l'habitatge principal de la família, 29 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 92 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 59 habitatges principals, 52 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 40 en tenien cinc o més. 45 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 24 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Rupt-sur-Saône el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 8 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 12 | 40 a 44 | 8 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 78 persones, 53 eren actives i 25 eren inactives. De les 53 persones actives 50 estaven ocupades (29 homes i 21 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 25 persones inactives 15 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Rupt-sur-Saône hi havia 60 unitats fiscals que integraven 120,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.053 €.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de serveis.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rupt-sur-Saône a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rupt-sur-Saône a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Royal Academy of Dance

La Royal Academy of Dance® (RAD, Acadèmia Reial de Dansa) és una influent i reconeguda organització en l'ensenyament, educació i pràctica de la dansa del món creada el 1920 amb l'objectiu de millorar els estàndards de l'ensenyament del ballet clàssic. Actualment és present a més de setanta països.
Després de la primera guerra mundial el món de la dansa es perdia entre la manca de mitjans i la diversitat d'opinions. Seguint el model de L'Academie Royal de Danse, fundada a París per Lluís XIV, amb l'objectiu de corregir els múltiples errors que es donaven en la dansa en aquella època, la Royal Academy of Dance actuà en dos sentits: l'un, el ja mencionat i l'altre com a vetlladora de la tècnica fonamental de l'art de la dansa. El 1928 la Reina consort Maria de Teck acceptà la invitació de ser la Real Patrona d'aquesta institució, patronatge que ostenta en l'actualitat la reina Elisabet II del Regne Unit. És mundialment reconeguda com una de les acadèmies amb més alt nivell d'ensenyament de les tècniques de la dansa.
Les prioritats de l'Acadèmia no són solament mantenir aquests nivells, sinó també millorar-los i actualitzar-los. S'ofereixen cursos a professors, tant per als que comencen, com per a aquells que ja han treballat amb l'Acadèmia. També vetlla perquè l'ensenyament de la dansa als nens i joves, els cossos dels quals estan encara en formació, no es vegin amenaçats per un ensenyament deficient.
El sistema de la Royal Academy of Dance és uns sistema que elabora un material d'estudi tangible com ara vídeos, llibres, llibres de música, teoria, etc. i que salvaguarda els nivells d'ensenyament per a molts nens i estudiants que són examinats a tot el món.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2018-04-21 a Wayback Machine.
# Rudy Cardozo

Rudy Cardozo (Tarija, 14 de febrer de 1990) és un futbolista bolivìà de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de Bolívia. and represented his country in 17 FIFA World Cup qualification matches.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Bolívar.

## Referències

* ↑ Bolivia y Colombia igualan 1–1 en partido amistoso en La Paz (Bolivia and Colombia draw 1–1 in a friendly in La Paz); Hola Ciudad, 11 August 2010 (castellà)
* ↑ Perú empata 2–2 con Bolivia en amistoso (Peru draws 2–2 with Bolivia in friendly) Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine.; Terra, 2 September 2011 (castellà)
* ↑ Appearances for Bolivia National Team - RSSSF
* ↑ Rudy Cardozo Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Aurora vs Bolívar concertaron empate (Aurora and Bolívar draw) Arxivat 2020-05-09 a Wayback Machine.; EA Bolívia, 17 May 2010 (castellà)
* ↑ «Cardozo, Rudy». National Football Teams. [Consulta: 8 febrer 2017].
* ↑ Rudy Cardozo, Fitxa a Soccerway
# Rudra Saraswat

Rudra Saraswat (2009), conegut també com a rs2009 és un desenvolupador de programari lliure, membre de l'equip desenvolupador d'Ubuntu com a creador i líder dels projectes d'Ubuntu Unity Remix, Ubuntu Web Remix i UbuntuEd Remix. Estudia 7è Grau a la Delhi Public School, a Bangalore East, Bengaluru, l'Índia. És un apassionat entusiasta del codi obert i de GNU/Linux. Es declara usuari d'Ubuntu des del 2017 i ha estat membre actiu d'Ubuntu Discourse (Ubuntu Community Hub) des del juliol de 2019. L'apassiona desenvolupar distribucions de GNU/Linux, des de la base o basant-se en distribucions ja creades com Debian i Ubuntu. També és l'impulsor d'un servidor de paquets Snap alternatiu a la Snap Store, anomenat "lol" (creat com a prova de concepte davant de l'excessiva centralització de l'ecosistema Snap).
El maig de l'any 2020 creà Ubuntu Unity Remix, i ha estat mantenint el projecte des de llavors. També és a l'equip de Unity7 Maintainers i ha creat una eina de debugging per Unity7 anomenada Devunity. També és el creador d'UbuntuEd Remix, una versió educativa d'Ubuntu per estudiants de preescolar fins a nivell universitari, omplint així el buit deixat per la discontinuació d'Edubuntu. Creà també i386-arm, que ofereix una emulació per l'entorn Debian i386 (Stretch) a estructures ARM computer/SBC.
Declara tenir coneixements en programació en desenvolupament de sistemes operatius amb llenguatge C i assemblador. Així com és desenvolupador d'aplicacions per Android (natives, Java i XML), crea scripts de BASH i codifica en C# i C. I exerceix també de desenvolupador web o fa edició de vídeo i foto amb Kdenlive i Krita.
El novembre de 2021 publicà Gamebuntu, una eina gràfica que automatitza la instal·lació i configuració d'un "un entorn complet per a videojocs a Ubuntu sense cap altre ajustament", i que inclou des de Steam, a Lutris i Open Broadcaster Software o Twitch. I l'1 de febrer de 2022 Saraswat anuncià el llançament d'Una, un client destinat a simplificar la instal·lació de programari des de MPR (Makedeb Package Repository), un repositori que alberga paquets aportats per la comunitat (un equivalent al AUR d'Arch Linux).

## Referències

* 1 2 3 «rs2009». Ubuntu Wiki. [Consulta: 8 febrer 2022].
* 1 2 3 Merino, Marcos «Este chaval indio de 12 años lidera tres distribuciones derivadas de Ubuntu, y ha desarrollado varias apps (Gamebuntu entre ellas)». Genbeta, 08-02-2022 [Consulta: 8 febrer 2022].
* 1 2 3 Proven, Liam «12-year-old Rudra Saraswat's Ubuntu projects». The Register, 04-02-2022 [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ Evangelho, Jason «Linux Gaming Gets A Big Boost From A 12-Year-Old Ubuntu Developer». Forbes, 07-02-2022 [Consulta: 8 febrer 2022].
# Salvador Escamilla i Gómez

Salvador Escamilla i Gómez (Barcelona, 1931 – 30 de març del 2008) fou presentador de ràdio i televisió, cantant i actor de teatre.

## Biografia

A partir de l'any 1964, arran del seu programa Radioscope, de Ràdio Barcelona, es converteix en el promotor de la Nova Cançó catalana, donant la primera oportunitat –entre d'altres– a Joan Manuel Serrat. El 1980 va ser un dels creadors de Radiotelevisió Cardedeu. Va fer diversos doblatges cinematogràfics com a cantant: Mary Poppins, West Side Story, etc. Va enregistrar setze discos. El 1968 va guanyar el Premi Ondas. L'any 1994 rebé la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya. El 1977 publica el llibre-casset Nadals a la memòria, en el qual fa un repàs de la seva vida personal i artística. El 2002 va rebre un homenatge al Palau de la Música Catalana per la seva trajectòria professional. Treballà en diverses emissores: Ràdio Barcelona, Ràdio Miramar, Ràdio Rubí, Ràdio Avui, Ràdio Associació de Catalunya, Catalunya Ràdio, i finalment a Ràdio Arenys, on feia un programa els diumenges al matí.

## Discografia

* Cantem i juguem (Edigsa), cançons per a nens amb Montserrat Alavedra.
* Salvador Escamilla canta les cançons de West Side Story. (Edigsa, 1963)
* Els Comediants. Salvador Escamilla i orquestra. (Edigsa, 1963)
* My fair lady. Salvador Escamilla. (Edigsa, 1964)
* Les cançons de Mary Poppins. (Edigsa), amb versions en català de Josep Maria Andreu, arranjaments de Lleó Borrell, i l'orquestra de Francesc Burrull.
* Doctor Dolittle. (Edigsa)
* Festa a l'Infantil. Salvador Escamilla, Maria Cinta i Queta & Teo. (Edigsa)
* Cançons de protesta. (Edigsa)
* III Concurs de la cançó de la Selva del Camp. (Edigsa)
* Nadal a Radio Barcelona. (Edigsa), nadales catalanes.
* Broadway a Barcelona. (Edigsa), amb temes de Georges Gershwin i Cole Porter.
* Salvador Escamilla (Edigsa, Ediphone), amb temes de Josep Maria Espinàs.
* Les cançons de Walt Disney. Salvador Escamilla i Jacinta. (Edigsa, 1968)
* El parque Elysian. (Discophon).
* L'un i l'altre. De l'espectacle de Giorgio Gaber al Piccolo Teatro di Milano. Versió de Terenci Moix. (CBS, 1976).
* De pel·lícula. (PDI, 1974). 27 cançons entre els anys 1963 i 1968.

## Referències

* ↑ Girona, Josep Maria «Manuel Tarín Iglesias, periodista». El País, 17-07-2007.
* ↑ «Salvador Escamilla i Gómez». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Escamilla, Salvador. Nadals a la memòria. Ed. Portic, 1977.
* Escamilla, David. Bon dia, Catalunya. Salvador Escamilla, 40 anys d'ofici. Ed. Rosa dels Vents, 2002.

## Enllaços externs

* 100 anys de ràdio - Salvador Escamilla
* Ràdio Associació - Premis 2002 Arxivat 2013-11-12 a Wayback Machine.
* Parlament.cat - Lliurament medalla d'honor del Parlament als Setze Jutges
# Sabkhat Kelbia

Sabkhat Kelbia és una llacuna salada de Tunísia a la governació de Sussa, al sud de la delegació de Kondar, considerada la segona zona humida més important del país després del llac d'Ichkeul. Fou declarada reserva natural per decret del Ministeri d'agricultura de 18 de desembre de 1993 cobrint una superfície de 8000 hectàrees. Es troba entre les ciutats de Sussa i de Kairuan, al nord-est d'aquesta darrera, a menys de 15 km, i a l'oest de Sussa, a uns 25 km.
Fa uns anys i desaiguaven tres oueds (Nerbhana, Merguellil i Zeroud) que ara aporten les seves aigües a tres embassaments, ja que quan es desbordaven a l'època de pluges provocaven greus inundacions. El Zeroud és de fet el segon riu més important de Tunísia després del riu Medjerda. Però la construcció a més va posar en explotació extenses terres de cultiu i no es va fer cap estudi d'impacte ambiental sobre la sabkhat. La conca de les tres preses ocupa 3850 km² dels quals 450 km² corresponen a la llacuna i rodalia. La població agrícola a l'entorn de la llacuna s'estima en 23.000 persones.
Per això en els últims anys s'ha posat en marxa un pla de gestió que intenta obtenir la cooperació de la població i preservar el futur de la llacuna.
# Sabkhat Halk el Menzel

Sabkhat Halk El Menzel és una llacuna salada a la governació de Sussa, delegació d'Hergla, Tunísia, a uns 25 km al nord de Sussa. És una àrea d'unes 15000 hectàrees, plena d'ocells inclosos gran nombre de flamencs roses. La llacuna ha estat declarada pel govern àrea d'importància natural el 1987. Els habitants de la zona no interfereixen en la vida natural. però per la proximitat dels llocs turístics la situació es podria degradar en els pròxims anys
# San Vicente

«San Vicente» té aquests significats:
* Toponímia:
** San Vicente de Alcántara, municipi de la província de Badajoz a la comunitat autònoma d'Extremadura
** San Vicente de Arévalo, municipi de la província d'Àvila a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** San Vicente de Arriaga, església d'estil gòtic-renaixentista de Vitòria, País Basc
** San Vicente de la Barquera, municipi de Cantàbria
** San Vicente de la Cabeza, municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** San Vicente del Palacio, municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** San Vicente del Raspeig, vila i municipi valencià a la comarca de l'Alacantí
** San Vicente de la Sonsierra, municipi de La Rioja a la comarca d'Haro
** San Vicente del Valle, municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** San Vicente Mártir
** El Real de San Vicente, municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella la Manxa
** Puerto de San Vicente, municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa
** Sierra de San Vicente, comarca al nord-oest de la província de Toledo amb El Real de San Vicente com a cap comarcal
** Val de San Vicente, municipi de la Comunitat Autònoma de Cantàbria
** Hinojosa de San Vicente, municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa
** Volcà de San Vicente
* Biografies: Manuel Cantero de San Vicente (Madrid, 1804 - 1876), polític espanyol
# Salvador Bonavia

Salvador Bonavia és el nom dels següents personatges:
* Salvador Bonavia i Flores (Barcelona, 1876 - Ídem, 1925), comediògraf i editor català
* Salvador Bonavia i Panyella (Barcelona, 1907 - Ídem, 1959), autor dramàtic, llibretista de revistes, impressor i editor català
# San Lucas (Califòrnia)

San Lucas és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 419 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, San Lucas tenia 419 habitants, 90 habitatges, i 81 famílies. La densitat de població era de 425,7 habitants/km².
Dels 90 habitatges en un 63,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,9% hi vivien parelles casades, en un 15,6% dones solteres, i en un 8,9% no eren unitats familiars. En el 5,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 44,2% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 12,4% de 45 a 60 i un 7,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 116,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.538 $ i la renda mediana per família de 30.536 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.000 $ mentre que les dones 24.375 $. La renda per capita de la població era de 7.834 $. Entorn del 23,3% de les famílies i el 29,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- San Lucas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- San Lucas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Sant Esteve de Tuixent

Sant Esteve de Tuixén és una església romànica situada a Tuixent (Alt Urgell). Apareix esmentada d'ençà de l'any 963. Està protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici religiós d'origen romànic, que data del segle xi, és d'una nau coberta amb volta de canó i capelles laterals. Només conserva una part de la volta de canó de l'edifici romànic original. La porta s'obre a la façana oest en arc de mig punt. El campanar, situat sobre l'entrada, és de planta quadrada i presenta un sol nivell de finestres a la part alta. Antigament estava acabat en punxa, però aquesta va desaparèixer a causa de l'incendi provocat per l'impacte d'un llamp que va caure a principis del segle xx.
L'edifici ha sofert diverses transformacions, especialment durant el segle xix. L'interior de l'església conserva una talla romànica policromada d'una Marededéu que data de finals del segle xii.
L'emplaçament de la vila de Tuixén, encarada a la serralada del Cadí, constitueix "per se" un encastellament. La torre -campanar de l'església campanar presenta un caient de solidesa que arribat el cas, podia servir de lloc de refugi o defensa.

## Història

Tuixent és esmentat a l'acta de consagració de la Seu d'Urgell del 839. En una donació atorgada l'any 1083 es parla del portum de vila de Tuxen. També és esmentada la localitat amb el nom de Tossen, en la butlla d'Urbà II pro Urgellensis ecclesia de l'any 1099. La confirmació de Tuixén a favor de l'església d'Urgell fou feta per Ermengol II l'any 1028.
L'església va ser consagrada l'any 1442 pel bisbe Arnau Roger de Pallars.
L'any 1831 el senyoriu corresponia al Capítol de la Catedral de la Seu d'Urgell. Es pot apreciar que al llarg dels segles el capítol urgellenc fou ací prioritari, quant al domini. "Tuxen, del Capitol" reunia 45 focs, segons el fogatjament del 1358. Al fogatjament del 1365-1370 es fa al·lusió al castell:
| « | Castell de Tuxén, del capítol d'Urgell, XXIII fochs | » |
| — Fogatjament de 1365-1370 |||
El 2007 s'inicià la fase de restauració de la imatge de la Verge, juntament amb un retaule de Sant Sebastià que data de l'any 1577. Com a conseqüència, es rehabilità el teulat i l'interior de l'església, bastant malmesos pel pas del temps. Les obres acabaren a principis de l'any següent.

## Galeria d'imatges

* Altar
* Retaule de Sant Sebastia (1577)
* Mare de Déu de Tuixent

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Església parroquial de Sant Esteve de Tuixén». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 febrer 2014].
* 1 2 3 4 «Sant Esteve de Tuixent». Via Romànica. Alt Urgell. Consell Comarcal Alt Urgell. Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 19 febrer 2014].
* ↑ Obiols i Ríos, Joan. Tuixent, història, costums i gent. ABADIA Editors, 2004. ISBN 84-96292-20-7.