OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Valenciana (Ripollet)

La Valenciana és un edifici noucentista de Ripollet (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge unifamiliar de planta baixa i pis. Es podria tractar de la recuperació d'una antiga casa del carrer Calvari.
A la part baixa, la porta d'ingrés és rectangular amb sengles finestres als costats. Aquestes es troben emmarcades entre pilastres de fust estriat amb base i capitell d'imitació jònica. Al seu damunt se situen quatre mènsules que suporten la llosana d'un balcó que ocupa tot l'ample de la façana. Aquest és una obertura d'arc rebaixat, tot seguint la decoració de la façana que presenta un arc cec de falses dovelles que s'intercalen amb diferents mides, a base de lloses adossades al mur i que arrenca des del nivell entremig de la façana ocupant-la en la seva totalitat. A banda i banda de l'obertura del balcó es repeteixen les pilastres estriades amb base i capitell que es veuen al pis de sota. Remata la façana un pronunciat ràfec sostingut per un sistema de mènsules i a sota de les dues més exteriors es veuen dos òculs. Com a coronament del voladís, dos pedestals amb gerros decoratius.

## Història

Aquest edifici és fruit d'una profunda reforma practicada a una antiga casa que deuria datar-se un o dos segles enrere. Aquesta reforma va arribar de mans de Joan Escursell i Vaqués, propietari de l'immoble i carnisser d'ofici. El senyor Escursell, conegut com a Matxamarro va fer muntar un local a la planta baixa i es feu un habitatges al pis, dotant la façana d'una vistosa decoració per a atraure l'atenció dels adinerats estiuejants barcelonins cap al seu negoci. La propietat es va mantenir a mans de la família Escursell fins a la mort de l'últim descendent.
L'altre nom amb que es coneix l'edifici, Ca la Valenciana, prové d'una antiga llogatera de l'habitatge d'origen llevantí.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Valenciana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 29 juliol 2019].
# Llibre de les Costums

El Llibre de les Costums (Consuetudines Dertusae) és un còdex del 1272 de pergamí, que mesura 49 x 34 cm. És la peça documental per excel·lència de l'Arxiu Comarcal del Baix Ebre. El seu pes específic, tant des del punt de vista del dret, com de la història i de la filologia catalana el converteix en un referent no només solament del passat tortosí sinó també de tot l'àmbit de la Corona d'Aragó. D'ell n'existeixen diverses versions manuscrites. No serà fins de l'edició de 1539, que ja recollia l'arbitratge de 1277, quan el text quedarà fixat per a les successives edicions.
A partir de la conquesta cristiana de Ramon Berenguer IV i de la carta de Poblament que atorga el 1149, es va començar a gestar un corpus jurídic que havia de regular la societat de Tortosa i el seu extens terme. Aviat la conflictivitat entre els senyors feudals titulars de Tortosa i la classe burgesa emergent va derivar en una oberta pugna, que la codificació dels costums va voler contenir emmarcant els interessos contraposats.
El còdex en qüestió és un manuscrit del segle xiii fet en pergamí. Sembla respondre a l'encàrrec que la ciutat va fer als notaris Pere de Tamarit i Pere Gil i porta com a data el 1272.

## Referències

* 1 2 3 «Els documents escollits: Llibre de les Costums». Gencat. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 març 2015].
# Piers Paul Read

Piers Paul Read (Beaconsfield, 7 de març de 1941) és un escriptor anglès.

## Biografia

Fill del poeta, crític d'art i teòric de l'anarquisme Sir Herbert Read, Read va ser educat a St. John 's College, Cambridge, on va estudiar Història. Es va donar a conèixer per primera vegada el 1974 amb la publicació del llibre Alive: The Story of the Andes Survivors (Viuen!), basat en el famós accident aeri dels Andes, del qual se'n va fer una adaptació cinematogràfica de gran èxit.
Les seves novel·les estan altament influenciades per la seva fe catòlica i contenen un alt grau de crítica social envers la moral i els costums de les classes mitjanes altes britàniques. Així, les seves històries, la majoria de les quals situades a Europa, se solen centrar en temes religiosos com la culpa o la redempció, amb altres elements de la ficció popular, com el thriller, l'espionatge, a més de les teories conspiratòries.
A més de les seves de ficció, Read també és dramaturg i guionista de televisió, i autor de biografies autoritzades i llibres d'història popular destinats a un públic general. Read ha treballat i viscut tant al Regne Unit com als Estats Units, on ha publicat molts dels seus treballs recents.

## Obres
### Ficció

* Game in Heaven with Tussy Marx (1966)
* The Junkers (1968)
* Monk Dawson (1969)
* The Professor's Daughter (1971)
* The Upstart (1973)
* Polonaise (1976)
* A Married Man (1979)
* The Villa Golitsyn (1981)
* The Free Frenchman (1986)
* A Season in the West (1988)
* On the Third Day (1990)
* A Patriot in Berlin (1995)
* Knights of the Cross (1997)
* Alice in Exile (2001)
* The Death of a Pope (2009)
* The Misogynist (2010)
* Scarpia (2015)

### No-ficció

* Alive: The Story of the Andes Survivors (1974)
* The Train Robbers (1978)
* Quo Vadis? The Subversion of the Catholic Church (1991)
* Ablaze: The Story of Chernobyl (1993)
* The Templars: The Dramatic History of the Knights Templar, the Most Powerful Military Order of the Crusades (1999)
* Alec Guinness. The Authorised Biography (2003)
* Hell and Other Destinations (títol als EUA: Hell and Other Essays) (2006)
* The Dreyfus Affair: The Story of the Most Infamous Miscarriage of Justice in French History (2012)

## Referències

* 1 2 Wroe, Nicholas «A life in books: Piers Paul Read» (en anglès). The Guardian, 02-07-2010. ISSN: 0261-3077.
* ↑ «¡Viven!» (en castellà), 12-03-2013. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «Alive by Piers Paul Read - review» (en anglès), 02-10-2012. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ RTVE.es. «Uno de los supervivientes de la tragedia de los Andes: "La película parece de Disney"» (en castellà), 31-03-2017. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ Read, Piers Paul (2009). Interview in The World Over with Raymond Arroyo EWTN, 19 June 2009.
# Bolliger & Mabillard

Bolliger & Mabillard Consulting Engineers (B&M) és una consultora de disseny de muntanyes russes situada a Monthey, Suïssa. La companyia va ser fundada el 1988 per Walter Bolliger i Claud Mabillard. Des de 1990, B&M han construït més de 60 muntanyes russes per tot el món i han sigut pioners en el desenvolupament de noves tecnologies, sobretot pel que fa a les muntanyes russes invertides. La companyia va començar amb quatre treballadors i ha anat creixent. Ocupa en l'actualitat més de 30 persones, la majoria enginyers i delineants.
A l'estat espanyol, les muntanyes russes Dragon Khan i Shambhala a PortAventura, i Superman: La Atracción de Acero i Batman: Arkham Asylum al Parque Warner Madrid són obra de B&M.

## Història

La companyia, nomenada per Walter Bolliger i Claud Mabillard va començar el 1990 amb la muntanya russa d'en peus "Iron Wolf", que es troba al parc Six Flags Great America, al nord de Chicago als EUA. Dos anys més tard, es van fer un nom amb la muntanya russa invertida anomenada "Batman: The Ride" també situada al Six Flags Great America.
Tant Walter Bolliger com Claud Mabillard havien treballat per Intamin AG abans de fundar la seva pròpia empresa. Durant la seva estada a Intamin AG, van ajudar a la companyia dissenyar la seva primera muntanya rusa d'en peus (originalment "Shockwave" al Six Flags Magic Mountain de Califòrnia i abans anomenada "Batman: The Escape" al ja tancat Six Flags Astroworld) a més de contribuir a altres projectes d'Intamin AG com "Z-Force" al Six Flags Great America (ara "Flashback" al Six Flags Magic Mountain), abans de separar-se de la companyia. Moltes de les muntanyes russes anomenades anteriorment estaven subcontractades per Giovanola.
Les seves atraccions inclouen les ja anomenades muntanyes russes d'en peus i invertides, igual que les hiper-muntanyes russes (més altes de 60 metres), muntanyes russes sense terra (on els peus del passatger no toquen a terra) i muntanyes russes voladores (on els passatgers munten a l'atracció de bocaterrossa).

## Atraccions en funcionament

El 2007 B&M té 69 muntanyes russes funcionant per tot el món. La seva última atracció, "Griffon" va obrir al públic el dia 25 de maig de 2007 a Busch Gardens Europe. Bolliger & Mabillard té 24 de 50 muntanyes russes a la llista de les 50 millors muntanyes russes d'acer de 2006 pels premis Golden Ticket; de les quals 4 estan situades al Top 10. Tenen més muntanyes russes a la llista que qualsevol altre fabricant.

## Lloances

Els afeccionats a les muntanyes russes sovint lloen les atraccions de B&M per la seva suavitat a la vegada que fan un recorreguts molt virats. Les seves hiper-muntanyes russes són conegudes per la quantitat d'"airtimes" als que els passatgers són sotmesos.
# Gatesville (Texas)

Gatesville és una ciutat, seu del Comtat de Coryell, a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 15.591 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gatesville tenia 15.591 habitants, 2.640 habitatges, i 1.752 famílies. La densitat de població era de 692,7 habitants per km².
Dels 2.640 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 29,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 11,7% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 53,9% entre 25 i 44, un 16,3% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 59,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.534 $ i la renda mediana per família de 36.543 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.625 $ mentre que les dones 17.073 $. La renda per capita de la població era d'11.152 $. Aproximadament el 12,4% de les famílies i el 14,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gatesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gatesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].

## Enllaços externs

* Gatesville - Lloc web oficial
* Cambra de comerç de Gatesville Arxivat 2022-02-03 a Wayback Machine.
* Gatesville, Texas de la Handbook of Texas Online
# Ramón Alberto Villaverde Vázquez

Ramón Alberto Villaverde Vázquez (Montevideo, 16 de març de 1930 - Barcelona, 15 de setembre de 1986) fou un futbolista uruguaià dels anys 1950 i 1960.

## Trajectòria

Començà la seva trajectòria al Liverpool de Montevideo durant la temporada 1949-50, passant posteriorment a jugar a Colòmbia, primer a Cúcuta Deportivo (1950-51) i a continuació a Millonarios de Bogotá (1952-54). En aquest club coincidí amb grans futbolistes com Alfredo Di Stéfano, Adolfo Pedernera o Néstor Raúl Rossi.
El 8 de juliol de 1954 fitxà pel FC Barcelona de la mà del directiu Pere Salvat i de Josep Samitier. Debutà amb l'equip a Les Corts el 12 de setembre de 1954 enfront del Sevilla FC la primera jornada de la lliga 1954-55. El Barça guanyà 4 a 2 i Villaverde marcà el primer gol. Jugava a la posició d'interior, però també s'adaptava bé a la posició d'extrem, a ambdues bandes. Jugà 162 partits de lliga en els quals marcà 53 gols. En competicions europees foren 34 partits i 13 gols. En total, durant la dècada que romangué al club, disputà 373 partits amb el primer equip i marcà 151 gols.
El 27 d'octubre de 1963 es disputà un partit d'homenatge en honor seu entre el Barcelona i el Racing de París, que guanyaren els francesos per 2 gols a 3. Acabà la seva trajectòria al Racing de Santander on jugà cedit la seva darrera temporada.
Fou internacional 4 cops amb les seleccions de Catalunya i Barcelona. El 26 de maig de 1955 vencé al Bologna FC per 6 gols a 2 en un partit en el jugà al costat de Di Stefano i Kubala. Un any més tard vencé el Luton Town FC per 3 a 1. Els dos darrers partits amb la selecció foren enfront del Reial Madrid (3-7) i contra la selecció de Berlín (0 a 1 amb gol de Villaverde).
Va morir a Barcelona l'any 1986 als 56 anys, per un problema de cor.

## Palmarès
### FC Barcelona

* Lliga espanyola: 2
** 1958/59, 1959/60
* Copa espanyola: 3
** 1956/57, 1958/59, 1962/63
* Copa de les Ciutats en Fires: 2
** 1955/58, 1958/60

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* 1 2 3 Closa, Toni; Pablo, Josep; Salas, José Alberto; Mas, Jordi. Gran diccionari de jugadors del Barça. Barcelona: Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ Cinco minutos 9 juliol de 1954 Mundo Deportivo
* ↑ Amplia victoria... 14 setembre 1954 La Vanguardia
* 1 2 El homenaje a Ramón Villaverde 28 octubre de 1963 Mundo Deportivo
* ↑ La selección de Barcelona 27 gener 1955 La Vanguardia
* ↑ La selección catalana... 27 gener 195 La Vanguardia
* ↑ Los Deportes Diari ABC 2 setembre 1956
* ↑ La selección de Barcelona... 14 març 1958 La Vanguardia
* ↑ Ramón Villaverde, ex futbolista del Barcelona El País

## Enllaços externs

* Perfil a Sportec Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.
* Perfil a BDFutbol
* Biografia
# La Valette (Isèra)

La Valette és un municipi francès situat al departament de la Isèra i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 72 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Valette era de 72 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 54 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 18 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 53 eren cases i 1 era un apartament. Dels 32 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 10 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 12 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 21 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Valette el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 45 persones, 37 eren actives i 8 eren inactives. Les 37 persones actives estaven ocupades(20 homes i 17 dones).. De les 8 persones inactives 4 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a La Valette hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Valette a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Valette a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ladoye-sur-Seille

Ladoye-sur-Seille és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 61 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Ladoye-sur-Seille era de 61 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 8 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 25 eren l'habitatge principal de la família, 12 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 36 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 25 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien dues cambres, 3 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ladoye-sur-Seille el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 12 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 38 persones, 23 eren actives i 15 eren inactives. De les 23 persones actives 22 estaven ocupades (16 homes i 6 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 15 persones inactives 3 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de transport i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'any 2000 a Ladoye-sur-Seille hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Ladoye-sur-Seille a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Ladoye-sur-Seille a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Lewis Cook

Lewis John Cook (3 de febrer de 1997) és un futbolista professional anglès que juga de centrecampista per l'AFC Bournemouth i per l'equip nacional anglés.

## Referències

* ↑ «England's matches: The under 19's: 2010–20», 09-04-2019. [Consulta: 6 agost 2019].
* ↑ «England's matches: The under 20's», 11-06-2019. [Consulta: 6 agost 2019].
* ↑ «England's matches: The under 21's: 2010–20», 24-06-2019. [Consulta: 6 agost 2019].
* ↑ «Lewis Cook Profile». Football Arroyo. [Consulta: 3 agost 2022].
# Partit Lliure de Luxemburg

Partit Lliure de Luxemburg (luxemburguès Fräi Partei Lëtzebuerg FPL) és un partit polític luxemburguès fundat el 2003 que es va presentar a les eleccions legislatives luxemburgueses de 2004 proposant 8 candidats, cap dels quals fou elegit. Va obtenir el 0,1%, el partit menys votat. Des d'aleshores, ha tingut problemes financers per a mantenir-se.
Molts dels candidats són de la regió septentrional d'Oesling, mentre que és poc conegut al sud de Luxemburg. El seu fundador, Jean Ersling, és conegut només a la regió nord. El seu manifest és essencialment d'extrema dreta i nacionalista adreçat als municipis rurals del nord i reclama polítiques antimigratòries.

## Enllaços externs

* (alemany) "El naixement d'un partit" Arxivat 2007-06-07 a Wayback Machine.. Hilgert, Romain; d'Lëtzebuerger Land, 2004-02-06.
# Gendai budō

El terme gendai budō (现代 武 道) significa 'arts marcials tradicionals modernes' en japonès. Es pot contraposar a koryu budō (古 流 武 道), que es pot traduir com arts marcials clàssiques tradicionals. El concepte de gendai budō abasta arts sense i amb armes, com el karate, judo, iaido, kendo, kyudo, aikido, kobudo i altres, sorgides després de la restauració Meiji (1868) al Japó, al final del segle xix i principis del segle 20. Les arts marcials tradicionals modernes busquen transcendir el liquidar l'adversari, en donar formació ètica i una filosofia de vida als seus practicants al seu torn que cultiven el cos, així mateix aquestes poden ser usades per a una defensa personal civil.
En l'actualitat les arts marcials tradicionals modernes japoneses s'estan especialitzant cada vegada més a causa del seu enfocament esportiu o filosòfic, convertint-se en esports de combat o de precisió/exhibició. Fent a una banda diverses tècniques útils i necessàries per a la defensa personal, trobades abans com a parts integrals o complementàries del seu contingut. Algunes d'aquestes són: les tècniques de desarmament, de cop, diversos tipus de luxacions i immobilitzacions, cop a punts vitals, maneig d'armes tradicionals i tècniques de reanimació. A causa d'això es pot descriure de manera general l'èmfasi d'aquestes arts marcials així:
Judo = llançaments, enderrocs, estrangulacions, submissions i luxacions, lluita cos a cos. Karate = cops amb mà oberta, cops de puny, cops de colze, puntades, genoll, luxacions, amb alguns llançaments i escombrats. Aikido = luxacions a membres superiors, llançaments, immobilitzacions, algunes estrangulacions i uns pocs cops. Kendo = maneig del sabre de bambú o shinai. Kyudo = tir al blanc amb arc i fletxa. Jodo = maneig del bastó mitjà (aproximadament entre els 1.10 i 1.30 de longitud). Iaido = maneig del sabre des de la beina. Kobudo = maneig de les armes tradicionals del Japó, i d'Okinawa.
# La Valenciana (desambiguació)

«La Valenciana» té aquests significats:
* La Valenciana (Ripollet), edifici noucentista de Ripollet (Vallès Occidental)
* La Valenciana (orxateria), orxateria ubicada a Barcelona
# Bidlisi

«Bidlisi» té aquests significats:
Onomàstica:
* Xàraf Khan Bidlisi, historiador kurd i emir de Bidlis
* Idris-i Bidlisi, historiador kurd
# Partit Liberal del Japó

El Partit Liberal del Japó (日本自由党) va ser un partit polític japonés fundat l'any 1945 per Ichirõ Hatoyama, Primer Ministre del Japó, i dissolt en 1948. Shigeru Yoshida també va ser una figura important del partit i posteriorment lider, a més de Primer Ministre.
# REE

REE té els següents significats:
* Red Eléctrica de España
* Regió Econòmica Especial de la República Popular de la Xina