OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Las Veguillas

Las Veguillas és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord-est amb San Pedro de Rozados, a l'Est amb Membribe de la Sierra, al Sud amb Narros de Matalayegua i a l'Oest amb Vecinos i l'enclavament de Cortos de la Sierra (municipi de Narros de Matalayegua).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 324 | 314 | 303 | 305 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-10-08 a Wayback Machine.
# Portada/article juliol 12
## Història dels gitanos

La història dels gitanos, que també són coneguts com a poble rom, roma, romaní o romanó, és encara actualment objecte de controvèrsia. Hi ha diverses raons que ho expliquen. En primer lloc, la cultura gitana és fonamentalment no escrita, de manera que no han conservat per escrit la seva procedència i les seves vicissituds. La seva història ha estat estudiada sempre pels no romanís, freqüentment a través d'un punt de vista fortament etnocentrista. Els primers moviments migratoris daten del segle x, de manera que molta informació s'ha perdut, si és que alguna vegada va existir. Cal assenyalar també que els primers grups gitanos arribats a Europa occidental fantasiejaven sobre els seus orígens i s'atribuïen una procedència misteriosa i llegendària, en part com a estratègia de protecció enfront d'una població davant la qual eren minoria, en part com a posada en escena dels seus espectacles i activitats.
Les principals fonts d'informació són els testimonis escrits, les anàlisis lingüístiques i la genètica de poblacions.
# Giovanni Battista Piazzetta

Giovanni Battista Piazzetta, conegut com a Giambattista Piazzetta, (Venècia, 13 de febrer de 1682 - Venècia, 28 d'abril de 1754) fou un pintor, il·lustrador, dissenyador, dibuixant italià.
La seva primera formació la va rebre del seu pare, Giacomo, amb l'escultura en fusta, i posteriorment rebé la influència del pintor Silvestro Manigo i especialment d'Antonio Molinari, pintor tenebrista influït per Luca Giordano. Amb vint anys realitza un viatge a Bolonya i rep l'impacte de les obres de Carracci, Guercino i Crespi. Cap al 1705 retorna a Venècia i el 1711 hi ha constància de la seva pertinença a la confraternitat de pintors d'aquesta ciutat.
Piazzetta es pot considerar com el representant de l'escola veneciana del segle xviii, a la qual va pertànyer més endavant Giovanni Battista Tiepolo. La seva pintura va rebre una certa influència de Caravaggio. A més de pintor fou també un gran dibuixant i el 1750 va ser el fundador d'una acadèmia de pintura reconeguda oficialment per la república veneciana. Durant la dècada de 1720 Piazzetta s'estableix i és considerat com un dels pintors religiosos més prestigiosos de Venècia i el 1727 es converteix en membre de l'Acadèmia Clementina de Bolonya. En 1750 és nomenat director de l'Escola de Nu de l'Acadèmia de Venècia i a partir d'aquest moment comença a rebre encàrrecs de tot Europa i la seva reputació acaba fent-se internacional.

## Obres

* Cap de jove / Cap d'ancià, carbonet, clarió sobre paper agrisat, 344 x 241 mm, 1746
* Bust de noia, clarió i llapis negre sobre paper, 382 x 302 mm

## Referències

* 1 2 3 «Giovanni Battista Piazzetta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Giovanni Battista Piazzetta». Encyclopædia Britannica [Consulta: 4 abril 2017].
* 1 2 «Piazzetta, Giovanni Battista». Museo Nacional del Prado. [Consulta: 4 abril 2017].
* ↑ Martineau, Jane; Robison, Andrew; National Gallery of Art (U.S.). The Glory of Venice: Art in the Eighteenth Century. Yale University Press, 1994, p. 473–480. ISBN 978-0-300-06186-4.

## Bibliografia

* Knox, George, Giambattista Piazzetta, 1682-1754, Nueva York, Oxford University Press, y Oxford, Clarendon Press, 1992.
* Pallucchini, Rodolfo. L'art di G. B. Piazzetta, Bolonia, Giuseppe Maylender, 1934.
* Albrizzi, Gianbattista. Memorie intorno alla vita di Giambattista Piazetta, Venecia, Studi di Pittura, 1760.
* Jones, L. The Paintings of Giovanni Battista ­Piazzetta, 3 vols., Nueva York, Ann Arbor, 1981.
# Regió de Debub

Debub o Regió del Sud és una regió (zoba) d'Eritrea, en la part sud-oest del país. La seva capital és la ciutat de Mendefera.

## Departaments

Aquesta regió posseeix una subdivisió interna composta pels següents districtes:
* Adi Keyh
* Adi Quala
* Areza
* Debarwa
* Dekemhare
* Hadidia
* Kudo Be'ur
* Mai-Mne
* Mendefera
* Segeneiti
* Senafe
* Tera-Emni
* Tsorona
* Shiketi

## Territori i població

La regió de Debub té una superfície de 33200 km². Dins de la mateixa hi habita una població de 1,103,742 persones (xifres del cens de l'any 2006).
# Leyla Demiriş

Leyla Demiriş (Istanbul, 23 de març de 1945 - 23 de setembre de 2016) va ser una cantant d'òpera soprano turca.
Demiriş va iniciar la seva carrera el 1964 com a Liu a Turandot i va arribar a ser una de les primeres solistes de l'Òpera Estatal Turca. Va treballar com a prima donna en més de 30 òperes, entre elles Köroğlu d'Adnan Saygun i com a Kösem Sultan a IV. Murat.
Estava casada amb el director d'orquestra i compositor Okan Demiriş.

## Referències

* ↑ http://www.cumhuriyet.com.tr/koseyazisi/607016/Bir_zamanlar_operamiz....html
* ↑ http://www.tgrthaber.com.tr/magazin/opera-sanatcisi-leyla-demiris-hayatini-kabetti-143722
* ↑ http://www.karaman.org/kultur-sanat/leyla-demiris-ebedi-istirahatgahina-ugurlandi-h611.html
* ↑ http://www.cnnturk.com/kultur-sanat/muzik/turk-operasinin-primadonnasi-leyla-demiris-hayatini-kaybetti
* ↑ Evin İlyasoğlu. Contemporary Turkish composers. Pan Yayıncılık, 1 gener 1998. ISBN 978-975-7652-68-7.
* ↑ Evin İlyasoğlu. Yirmibeş Türk bestecisi. Pan, 1989.
# Llibre de Mosíah

El Llibre de Mosíah és un dels llibres que formen el Llibre del Mormó. El títol es refereix a Mosíah II, un rei nefita en Zarahemla El llibre cobreix el període entre l'any 130 a C i l'any 91 a C., exceptuant quan el llibre fa un parèntesis retrogat cap al registre del Zeniff, el qual comença l'any 200 a C

## Vegeu també

* Llibre del Mormó
* Llibre de Moroni
# Portada/article gener 9
## Antoni Gaudí i Cornet

Antoni Gaudí i Cornet (Reus o Riudoms, 25 de juny de 1852 – Barcelona, 10 de juny de 1926) va ser un arquitecte català que ha estat reconegut internacionalment com un dels genis més rellevants de la seva disciplina.
La seva contribució a l'arquitectura és única i és considerat com un dels màxims exponents del modernisme. Des de la infantesa Gaudí va ser un atent observador de la natura, de la qual l'atreien les formes, els colors i la geometria. Malgrat tenir grans edificis realitzats, dels quals cada vegada es fan més monografies, el que més fama l'hi ha donat arreu del món és sens dubte el Temple de la Sagrada Família.
# Brúixola política

* No s'ha de confondre amb Espectre polític.
La brúixola política o compàs polític és un model d'autoavaluació política visual que, a partir d'un gràfic senzill de quatre quadrants, permet situar una persona en un rang ideològic. El més popularitzat té l'origen en el lloc web The Political Compass, que utilitza respostes a un conjunt de 62 proposicions per avaluar la ideologia política en un espectre polític amb dos eixos: econòmic (esquerra-dreta) i social (autoritari-llibertari).

## Descripció

Una il·lustració similar va aparèixer a Floodgates of Anarchy; però, el terme brúixola política en anglès (Political Compass) es troba sota protegit sota drets d'autor al web que efectua un qüestionari per avaluar les opinions polítiques en dos eixos: econòmic (esquerra-dreta) i social (autoritarisme-llibertarisme). El lloc inclou a més una explicació del sistema biaxial, uns quants gràfics que ubiquen diverses figures polítiques d'acord amb una estimació i llistes per a cadascuna de les principals orientacions polítiques.
El principi de la brúixola política és que els punts de vista polítics poden ser mesurats en dos eixos separats i independents. L'eix econòmic (esquerra-dreta) mesura les opinions en economia: esquerra es defineix com la defensa que l'economia hauria de funcionar de manera cooperativa i col·lectiva (cosa que pot significar que l'estat regula, però també pot significar algun tipus de comuna), mentrestant, dreta es defineix com la defensa que l'economia ha de deixar-se als mecanismes de regulació del lliure mercat. L'altre eix (autoritarisme-llibertarisme) mesura les opinions socials, apreciant el punt de vista sobre llibertats personals: llibertarisme es defineix com la creença en què les llibertats personals han d'augmentar-se, mentre que autoritarisme es defineix com la creença a la obediència a l'autoritat i la tradició.

## Referències

* ↑ Staff, Guardian. «SHUT UP, I'M A LIBERTARIAN» (en anglès), 11-07-2001. [Consulta: 27 gener 2023].
* 1 2 «The Political Compass». Arxivat de l'original el 17 de desembre de 2008. [Consulta: 3 desembre 2008].
* ↑ Meltzer, Albert; Christie, Stuart. Floodgates of Anarchy, 1970. ISBN 0900707038.

## Enllaços externs

* The Political Compass(anglès)
# Península Calcídica

La península Calcídica (grec: Χαλκιδική) és una península de Grècia, a la costa de Tràcia, avui repartida entre els nomós de la Calcídica i de Tessalònica. És una península muntanyosa dividida en tres penínsules: Cassàndria (Pellene), Sithònia i Atos (Acte). El golf entre Atos i Sitònia es deia antigament golf Singític, i el situat entre Sitònia i Pellene, golf Toronaic.
Les principals ciutats són Tessalònica, Skolos, Stavrós i Polýgyros. A l'est de la península hi ha el golf Estrimònic i a l'oest el golf de Tessalònica. Ciutats antigues de la península eren Eneia o Aenia, Gigonos, Antigònia, Potidea, Crussis (Crossaea), Saxe, Mende, Scione, Therambos, Ege, Neàpolis de Calcídica, Aphytis, Mecyberna, Sermyle, Galepsos, Torone, Sarte, Singos, Piloros, Assa, Olint, Apol·lònia, Scolos, Spartolos, Angeia, Miacoros (Milcoros), Sane (Acte), Sane (Pal·lene), Acantos, Stageira, Argilos, Stratonice, Bromiscos i Arethusa.
Fou colonitzada per la ciutat de Calcis a Eubea, d'on li ve el nom. No obstant no eren calcídiques Acantos i Stageiros (colònies d'Andros), ni Potidea (colònia de Corint), ni Olint (poblada per un poble expulsat de la regió de l'oest del Lydias a Macedònia).
Les ciutats calcídies fundades per Calcis al segle vii aC foren Torone i Crusis. Artabazos, el sàtrapa persa revoltat contra Xerxes I de Pèrsia, va ocupar Olint, va matar el poble local (els bottiaei o bottis) i va entregar la ciutat als seus aliats calcídics. Per influència del rei Perdicas de Macedònia, els calcídis van fer la guerra a Atenes que dominava Potidea i les ciutats de la rodalia. L'expedició de Brasides a Tràcia va segellar la independència de les ciutats de la península.
Després de la guerra del Peloponès els habitants d'Apol·lònia de Calcídia i Acantos van demanar ajut a Esparta contra Olint, que finalment fou ocupada el 379 aC. Però Olint va obtenir després la supremacia fins a la incorporació a Macedònia.

## Referències

* ↑ «Península Calcídica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Louis Deroy eti Marianne Mulon, Dictionnaire des noms de lieux (Le Robert, 1994) ISBN 285036195X
* ↑ Tucídides, Llibre 4, 84
* ↑ N. G. L. Hammond, A History of Macedonia, Vol. 1: Historical Geography and Prehistory (Clarendon Press, 1972), p. 426.
* ↑ Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Geography (en anglès), 1854.  Volum 1
* ↑ Nicholas Cahill. «Household and City Organization at Olynthus: Philip’s Destruction of Olynthus», 2002. Arxivat de l'original el 2011-06-07. [Consulta: 20 abril 2017].
# Georg Hellmesberger (fill)

Georg Hellmesberger (fill) (Viena, 27 de gener de 1830 - Hannover, 12 de novembre de 1852) va ser un violinista i compositor austríac.
Nascut a Viena, va ser el fill de Georg Hellmesberger (pare) i germà del també compositor Josef Hellmesberger. Va estudiar violí amb el seu pare i composició amb Ludwig Rotter (1810-1895). L'any 1847, va fer una gira de concerts per Alemanya i Anglaterra.
El 1850 va esdevenir director de vodevil i ballet a Hannover. Més tard hi va aconseguir un lloc com a mestre de capella. Tanmateix, poc després va morir a l'edat de 22 anys.

## Obra

Els seus treballs inclouen òperes (Die Bürgschaft, 1848 i Die beiden Königinnen, 1851), simfonies, música de cambra i peces per a violí.

## Referències

* ↑ «Hellmesberger Georg jun.». A: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (en alemany). 2. Viena: Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, 1959, p. 266.
* ↑ «Hellmesberger, Georg jr.» (en anglès). Grande Musica • A Digital Library for Music Lovers • Musical Biographies. [Consulta: 3 desembre 2019].
* ↑ «Hellmesberger, Georg junior» (en alemany). Austria-Forum. [Consulta: 3 desembre 2019].
# Liobagrus formosanus

Liobagrus formosanus és una espècie de peix de la família dels amblicipítids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: és una espècie de peix endèmica de Taiwan.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Shen, S.C. (ed.), 1993. Fishes of Taiwan. Department of Zoology, National Taiwan University, Taipei. 960 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* He, M., 1999. Amblycipitidae. p. 103-110. A: X.-L. Chu, B.-S. Cheng i D.-Y. Dai (Eds). Faunica Sinica. Osteichthyes. Siluriformes. Science Press, Beijing. i-vii + 1-230.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zheng, C.-Y., 1991. Amblycipitidae. p. 318-319. A: J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Regió de la Costa

La Regió de la Costa (en castellà: Departamento de la Costa) fou una regió del Perú efímera que estava formada pels partits de Santa (actuals províncies de Santa, Casma i Huarmey), Chancay i Canta. Fou creat el 12 de febrer del 1821 mitjançant el Reglament Provisional expelit per José de San Martín al seu quarter porvisional a Huaura. Fou finalment dissolta el 4 de novembre del 1823, annexant-se els seus partits a la Regió de Lima (la capital del Perú).
# Lliga Capitalina

La lliga Capitalina fou una competició Guatemala de futbol.

## Història

La Lliga Capitalina de futbol va ser creada el 14 de setembre de 1919 al domicili d'Arturo Aguirre Matheu per representants dels clubs Allies, Hércules, Nacional, ABC i Andino. Al primer campionat, disputat el mateix any, hi participaren tots menys l'Andino, proclamant-se campió l'Allies. El campionat es disputà regularment fins a l'any 1942, en què es decidí crear el campionat professional de lliga del país.
Durant els anys en què es disputà aquest campionat també es disputaren dues altres competicions, el Campionat Nacional guatemalenc de futbol i el Campionat de la República guatemalenc de futbol.

## Historial

* 1919 Allies
* 1920 Hércules
* 1921 no disputat a causa de la disputa dels Jocs del Centenari
* 1922 Allies
* 1923 La Joya
* 1924 Escuela de Medicina
* 1925 La Joya
* 1926 Escuela de Medicina
* 1927 Hércules
* 1928 Escuela de Medicina
* 1929 Escuela de Medicina
* 1930-31 Universidad
* 1931 Universidad
* 1932 Guatemala FC
* 1933 Escuela Politécnica
* 1934 Escuela Politécnica
* 1935 Cibeles
* 1936 Cibeles
* 1937 Quetzal
* 1938 Tipografía Nacional
* 1939 Tipografía Nacional
* 1940 Tipografía Nacional
* 1941 Guatemala FC

## Enllaços externs

* RSSSF
* Lligues de Guatemala
* Història del futbol a Guatemala Arxivat 2009-02-25 a Wayback Machine.
# Pitó de Catana

Pitó de Catana (en llatí Python, en grec antic Πύθων fou un poeta dramàtic grec del temps d'Alexandre el Gran.
Va acompanyar a Alexandre en la seva campanya a l'Àsia i va entretenir l'exèrcit amb drames satírics quan, a la vora de l'Hidaspes, celebraven la festa de la Dionísia. En aquella obra es ridiculitzava a Harpal i als atenencs. Ateneu de Naucratis el menciona diverses vegades, i n'ha conservat una vintena de línies. L'obra portava el títol de Αγήν, paraula sobre la qual es discuteix el seu significat.

## Referències

* ↑ 1.Python of Catana a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 629-630
# Bni Darkoul

Bni Darkoul (àrab بني دركول) és una comuna rural de la província de Xauen de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.479 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Pení

El puig Pení és un contrafort de 606,6 m d'elevació a la serra de Rodes (Alt Empordà), a la península del cap de Creus, que domina pel sud-oest la vila i la badia de Cadaqués i pel nord-est la badia de Roses.
Al seu cim hi ha les instal·lacions d'una estació de radar (Esquadró de Vigilància Aèria número 4, EVA-4) que pertany a l'Exèrcit de l'Aire espanyol, construïda pels Estats Units l'any 1959.
Als seus vessants, durant la Segona Guerra Mundial, es va estavellar el 6 de desembre de 1942 un avió B-26 nord-americà de reconeixement electrònic que es dirigia al sud de França.
L'origen del nom de la muntanya és incert, i per això tradicionalment s'ha ofert indistintament un origen cèltic, grec, llatí i, darrerament, hebreu.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Sobre l’etimologia hebrea del puig del pení: una proposta inèdita». [Consulta: 3 abril 2023].

## Cartografia

* Mapa topogràfic de Catalunya "Parc Natural del Cap de Creus" (19), E 1:25000, Generalitat de Catalunya / Institut Cartogràfic de Catalunya. Desembre 1997
* Mapa 443 "Cataluña/Catalunya Aragon-Baleares" 1/400000 Michelin ISBN 2067004433
# Les Abelles

Les Abelles és un antic poble del terme comunal de Banyuls de la Marenda, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord.
Està situat a la zona sud-occidental del seu terme comunal. Actualment en queden dempeus un mas i l'antiga església, que havia estat parroquial, de Santa Maria de les Abelles. El lloc, encaixat en una estreta vall entre muntanyes, és citat des del segle xiii.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «12-Banyuls de la Marenda». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Banyuls de la Marenda». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ «Les Abelles». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Les Abelles en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-06-09. [Consulta: 23 maig 2016].
# Rehia

Rehia és un gènere monotípic de plantes de la família de les poàcies La seva única espècie: Rehia nervata és originària del Brasil. Fou descrita per Fijten i publicada a Blumea 22(3): 416. 1975.

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 29 gener 2010].
* 1 2 «Rehia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 25 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Grassbase - The World Online Grass Flora
# Liangjunita

La liangjunita és un mineral de la classe dels sulfats.

## Característiques

La liangjunita és un sulfat de fórmula química K₂(Mo₂O₅)(SO₄)₂·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema triclínic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades al Museu Mineral de la Universitat d'Arizona, a Tucson (Arizona), amb el número de catàleg: 22719, i al projecte RRUFF, amb el número de mostra: #r220001.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Freedom Núm. 2, situada al districte miner de Marysvale, dins el comtat de Piute (Utah, Estats Units), sent aquest l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Liangjunite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 gener 2023].
* ↑ Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 70». European Journal of Mineralogy, 34, 6, 09-12-2022, pàg. 591–601. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-34-591-2022 [Consulta: 4 gener 2023].
# Lliga Catalana

«Lliga Catalana» té aquests significats:

## Vegeu també

* Campionat de Catalunya
* Copa Catalunya
# Popoloca septentrional

El popoloca septentrional és una variant de la llengua popoloca parlada a l'estat de Puebla (Mèxic). Comprèn les variants de les viles de San Luís Temalacayuca i de San Marcos Tlalcoyalco, ambdues amb un 90%de mútua intel·ligibilitat.

## Referències

* ↑ Ethnologue Ethnologue.
# Bni Bouzra

Bni Bouzra (àrab بني بوزرة) és una comuna rural de la província de Xauen de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 16.568 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].