OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riera de Barrina

La Riera de Barrina és un afluent per la dreta de la Rasa, al Solsonès i al Bages.

## Termes municipals que travessa

Des del seu naixement, la Riera de Barrina passa successivament pels següents termes municipals.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de la Molsosa | 490 | 20,51% |
| Per l'interior del municipi de Sant Mateu de Bages | 1.894 | 79,28% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Riera de Barrina està constituïda per 18 cursos fluvials que sumen una longitud total de 17.619 m.

### Distribució municipal

El conjunt de la xarxa hidrogràfica de la Riera de Barrina transcorre pels següents termes municipals:

### Principals afluents

    ⊙ Rasa del Clot de les Carboneres
    ⊙ Rasa de Mascaró

### Territori PEIN

La part de la conca que es troba dins el terme municipal de Sant Mateu de Bages forma part del PEIN de la Serra de Castelltallat.

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ La suma de les longituds de cada terme municipal pot ser superior a la longitud total de la xarxa perquè els trams en els quals algun curs fluvial fa de frontera entre dos termes municipals, es comptabilitzen en els dos municipis fronterers.
# Yingkou

Yingkou (en xinès: 营口市, pinyin: Yíngkǒo shì) és una ciutat-prefectura de la província de Liaoning, República Popular de la Xina. Limita al nord amb Panjin, al sud amb Dalian, a l'oest amb Huludao i a l'est amb Anshan. És una ciutat portuària de la Badia de Liaodong, el Riu Liao passa per la ciutat. La seva àrea és de 5.402 km² i la seva població és de 2.420.000 habitants (2012).

## Administració

La ciutat prefectura de Yingkou administra 4 districtes i 2 ciutats municipals.
* Districte Zhànqián 站前区
* DistritoXishi 西市区
* Districte Bayuquan 鲅鱼圈区
* Districte Laobian 老边区
* Ciuadad Dashiqiao 大石桥市
* Ciuadad Gaizhou 盖州市

## Història

Yingkou era coneguda abans com a Niuzhuang (en xinès: 牛庄, pinyin: Niuzhuang, en manxú Ishangga gašan hoton), un dels ports oberts conformement al Tractat de Tianjin de 1858. De fet, la ciutat de Niuzhuangg estava a uns cinquanta quilòmetres aigües amunt del riu Liao. Després que el tractat havia estat signat, els britànics van trobar que el riu a prop de Niuzhuang era massa poc profund per als seus bucs. En canvi, el port tractat va ser traslladat a la zona més a prop de la desembocadura del riu on avui es troba Yingkou.

## Referències

* Hosie, Sir Alexander (1910), Manchuria: its people, resources and recent history, J. B. Millet, p. 191

## Enllaços externs

* http://english.yingkou.net.cn/profile.htm Arxivat 2012-12-06 at Archive.is
# Retschwiller

Retschwiller (en alsacià Retschwiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 253 habitants.
Forma part del cantó de Wissembourg, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes de l'Outre-Forêt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 219 | 233 | 231 | 200 | 234 | 253 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Charles Graf | |
# Riu Pamir

El Pamir és un riu del Tadjikistan i l'Afganistan. És un afluent del riu Panj, i forma la frontera nord de Wakhan.
El riu neix a les Muntanyes Pamir a la província Gorno-Badakhshan del Tajikistan. Discorre a la Serralada Wakhan (sud) i la Serralada Alichur (nord). Al seu inici forma el Llac Zorkul, a 4130 metres d'altitud i discorre cap a l'oest, i més tard cap al sud-est. Prop de la ciutat de Langar (Badakhshan), a 2.799 m, s'uneix al riu Wakhan i forma el riu Panj. El riu Pamir forma la frontera entre Tajikistan i Afganistan al llarg de tot el seu curs.
John Wood va ser el primer europeu que va intentar trobar la font de l'Oxus, o riu Pamir. El 1839 arribà al Llac Zorkul.

## Referències

* ↑ Keay, J. (1983) When Men and Mountains Meet ISBN 0-7126-0196-1 Chapter 9

## Enllaços externs

* Map of the Gorno-Badakhshan region of Tajikistan Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Aga Khan Development Network: Wakhan and the Afghan Pamir Arxivat 2011-01-23 a Wayback Machine. Map at p.5
# Riu Pandaruan

El riu Pandaruan (en malai: Sungai Pandaruan) és un riu internacional a l'illa de Borneo. El riu forma part de la frontera internacional entre els països asiàtics de Brunei i Malàisia. El riu separa el districte de Limbang, en l'estat de Sarawak, Malàisia i el Districte Temburong, un enclavament del Sultanat de Brunei. El riu desemboca en la badia de Brunei. Hi ha un servei de ferri que creua el riu. Es localitza en les coordenades geogràfiques: 04° 20′ N, 114° 22′ E﻿ / ﻿4.333°N,114.367°E﻿ / 4.333; 114.367.

## Referències

* ↑ http://itouchmap.com/?c=bx&UF=-1337762&UN=-1930426&DG=STM
* ↑ http://mapcarta.com/15986318
* ↑ http://mapcarta.com/15850600
* ↑ http://www.geographic.org/geographic_names/name.php?uni=-3296145&fid=4135&c=malaysia

## Bibliografia complementària

* Renate Haller-Trost (1994). The Brunei–Malaysia Dispute over Territorial and Maritime Claims in International Law, (Maritime Briefing: Durham, UK)
# Riu Pancrudo

El riu Pancrudo és un riu d'Aragó, situat a la província de Terol, que neix a les serres de Lidón i Cucalón i desemboca al riu Jiloca, del qual és el seu major afluent, al costat de Luco de Jiloca, on hi ha un interessant pont romà al costat del pont de l'antic ferrocarril de Calataiud a Calamocha. En total recorre 46 quilòmetres.
# Volta a Suïssa 1952

La Volta a Suïssa 1952 fou la 16a edició de la Volta a Suïssa. Aquesta edició es disputà del 14 al 21 de juny de 1952, amb un recorregut de 1.608 km distribuïts en 8 etapes. L'inici i final de la cursa fou a Zúric.
El vencedor final fou l'italià Pasquale Fornara, que basà la seva victòria final en la contrarellotge individual, on aconseguí més de tres minuts sobre el segon classificat. A banda d'aquesta victòria d'etapa n'aconseguí una altra. El suís Ferdi Kübler, vencedor el 1951 acabà en segona posició, alhora que guanyava una etapa i la classificació de la muntanya. El també suís Carlo Clerici acabà en tercera posició.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1ª | 14 de juny | Zúric - Basilea | 249 | Désiré Keteleer (BEL) | Désiré Keteleer (BEL) |
| 2ª | 15 de juny | Basilea - Le Locle | 220 | Fritz Schär (SUI) | Désiré Keteleer (BEL) |
| 3ª | 16 de juny | Le Locle - Adelboden | 204 | Walter Diggelmann (SUI) | Désiré Keteleer (BEL) |
| 4ª | 17 de juny | Adelboden - Monthey | 235 | Jean Goldschmit (LUX) | Jean Goldschmit (LUX) |
| 5ª | 18 de juny | Monthey - Crans (CRI) | 81 | Pasquale Fornara (ITA) | Pasquale Fornara (ITA) |
| 6ª | 19 de juny | Crans - Locarno | 201 | Ferdi Kübler (SUI) | Pasquale Fornara (ITA) |
| 7ª | 20 de juny | Locarno - Arosa | 177 | Pasquale Fornara (ITA) | Pasquale Fornara (ITA) |
| 8ª | 21 de juny | Arosa - Zúric | 241 | Emilio Croci-Torti (SUI) | Pasquale Fornara (ITA) |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Pasquale Fornara (ITA) | Itàlia | 46h 13' 25" |
| 2 | Ferdi Kübler (SUI) | Suïssa | + 4' 57" |
| 3 | Carlo Clerici (SUI) | Suïssa | + 6' 56" |
| 4 | Joseph Cerami (BEL) | Bèlgica | + 12' 49" |
| 5 | Pietro Giudici (ITA) | Itàlia | + 15' 49" |
| 6 | Jean Goldschmit (LUX) | Luxemburg | + 19' 14" |
| 7 | Fritz Schär (SUI) | Suïssa | + 20' 26" |
| 8 | Marcel de Mulder (BEL) | Bèlgica | + 20' 27" |
| 9 | André Brulé (FRA) | França | + 21' 16" |
| 10 | Ugo Fondelli (ITA) | Itàlia | + 22' 00" |

## Referències

* ↑ «16ème Tour de Suisse 1952», 28-10-2004. Arxivat de l'original el 2004-10-28. [Consulta: 23 agost 2018].
* «Tour de Suisse 1952». sitiodeciclismo.net. [Consulta: 13 juny 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany) (francès)
# Volta a Suïssa 1942

La Volta a Suïssa 1942 és la 9a edició de la Volta a Suïssa. Aquesta edició es disputà del 29 de juliol al 2 d'agost de 1942, amb un recorregut de 1.724 km distribuïts en 5 etapes. L'inici i final de la cursa fou a Zúric. El vencedor final fou el suís Ferdi Kübler, seguit pel també suïssos Willy Kern i el Fritz Stocker. Walter Diggelmann guanyà la classificació de la muntanya.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1ª | 29 de juliol | Zúric - Winterthur | 243,0 | Hans Maag (SUI) | Hans Maag (SUI) |
| 2ª | 30 de juliol | Winterthur - Bellinzona | 264,4 | Ferdi Kübler (SUI) | Ferdi Kübler (SUI) |
| 3ª | 31 de juliol | Bellinzona - Lucerna | 173,0 | Hans Martin (SUI) | Ferdi Kübler (SUI) |
| 4ª | 1 d'agost | Lucerna - Lausana | 229,6 | Albert Sommer (SUI) | Ferdi Kübler (SUI) |
| 5ª | 2 d'agost | Lausana - Zúric | 266,0 | Edgar Buchwalder (SUI) | Ferdi Kübler (SUI) |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Ferdi Kübler (SUI) | Suïssa | 33h 39' 02" |
| 2 | Willy Kern (SUI) | Suïssa | + 8' 20" |
| 3 | Fritz Stocker (SUI) | Suïssa | + 11' 22" |
| 4 | Pierre Brambilla (ITA) | Itàlia | + 12' 36" |
| 5 | Hans Knecht (SUI) | Suïssa | + 12' 48" |
| 6 | Pierre Cogan (FRA) | Suïssa | + 15' 47" |
| 7 | Walter Diggelmann (SUI) | Suïssa | + 20' 45" |
| 8 | Karl Wyss (SUI) | Suïssa | + 21' 39" |
| 9 | Albert Sommer (SUI) | Suïssa | + 29' 57" |
| 10 | Christophe Didier (LUX) | Luxemburg | + 31' 48" |

## Referències

* ↑ «9ème Tour de Suisse 1942», 28-10-2004. Arxivat de l'original el 2004-10-28. [Consulta: 23 agost 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany) (francès)
* «Tour de Suisse 1942» (en francès). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 11 juliol 2012].
# Zaouiat Cheikh

Zaouiat Cheikh (en àrab زاوية الشيخ, Zāwiyat ax-Xayẖ; en amazic ⵣⴰⵡⵉⵜ ⵛⵉⴽ) és un municipi de la província de Béni Mellal, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 25.388 persones. És a 69 kilòmetres de Beni Mellal.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Resolució 878 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 878 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 d'octubre de 1993. Després de reafirmar les resolucions 733 (1992), 746 (1992), 751 (1992), 767 (1992), 775 (1992), 794 (1992) 814 (1993), 837 (1993) i 865 (1993) a Somàlia, el Consell va expressar el seu compromís amb una futura estratègia concertada per a l'Operació de les Nacions Unides a Somàlia II (UNOSOM II) i va ampliar el seu mandat per un període provisional fins al 18 de novembre de 1993.
Es va demanar al Secretari General Boutros Boutros-Ghali que informés sobre els esdeveniments recents a Somàlia i sobre una nova pròrroga del mandat de la UNOSOM II abans del 18 de novembre de 1993.

## Referències

* ↑ Mayall, James. The New interventionism, 1991–1994: United Nations experience in Cambodia, former Yugoslavia, and Somalia. Cambridge University Press, 1996, p. 194. ISBN 978-0-521-55856-3.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 801 a la 900 (1993 - 1994)
* Guerra Civil somalí
* Història de Somàlia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Ismael Fuente (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Ismael Fuente, ubicada al parc Ismael Fuente, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de ferro, és obra de Rafael Rodríguez Urrusti, i està datada 1995.
És una peça escultòrica col·locada sobre un pedestal amb la qual es vol fer memòria de la figura d'Ismael Fuente, periodista i escriptor, amb forta vinculació a Oviedo (ja que el seu pare, ferroviari, va estar destinat a Oviedo des de la infància). L'homenatjat es presenta recolzat en un llibre i una ploma, i del conjunt sembla que sorgeix una reproducció de la Creu dels Àngels, que gran simbolisme a Oviedo. El conjunt es remata amb una corona reial, simbolitzant d'aquesta manera la relació d'aquest periodista amb els temes relacionats amb la Casa Reial espanyola.

## Referències

* 1 2 3 «Escultura «Ismael Fuente»» (en espanyol europeu), 27-04-2018. [Consulta: 19 desembre 2018].
* 1 2 «Escultura pública en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 19 desembre 2018].
* 1 2 CLAVEROL, MANUEL GUTIÉRREZ; ARIAS, ALBERTO CARLOS POLLEDO. Guía total turística y monumental de Oviedo. 6 itinerarios para disfrutar de una ciudad de cuento (en castellà). Ediciones Nobel, 2016. ISBN 9788484597384.
# Marquesat de Covarrubias de Leyva

El Marquesat de Covarrubias de Leyva és un títol nobiliari espanyol creat el 22 de febrer del 1693 pel rei Carles II a favor de Diego de Covarrubias y Leyva, Mestre de Camp, Governador d'Oostende, Cambrai i Nieuwpoort, al comtat de Flandes. El títol va ser rehabilitat el 1922 per Alfons III.
| | Marquesos | Període | Casat amb |
| I | Diego de Covarrubias y Leyva | 1693- ? |
| II | Fernando Suárez de Tangil y Angulo (1886-1964), Gran d'Espanya | 1922-1964 | María de la Concepción Guzmán y O'Farrill, comtessa de Vallellano |
| III | Jorge Luis Suárez de Tangil y Guzmán | 1966-2011 | María Luz Meneses de Orozco y Orozco (morta 2005) |
| IV | Fernando Suárez de Tangil y Meneses de Orozco | 2012- | Cristina Peletier Maura |

## Referències

* ↑ Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles (en castellà). Instituto Luis Salazar y Castro, 2001.
# Cerastium

Cerastium és un gènere de plantes cariofil·làcies. Són pràcticament de distribució cosmopolita però la seva major concentració és a la zona nord de la regió temperada. Moltes es troben en camps pertorbats.

## Algunes espècies

* Cerastium aleuticum -
* Cerastium alpinum -
* Cerastium arcticum -
* Cerastium arvense -
* Cerastium axillare -
* Cerastium beeringinanum -
* Cerastium bialynickii
* Cerastium biebersteinii -
* Cerastium brachypetalum -
* Cerastium brachypodum -
* Cerastium cerastioides -
* Cerastium dichotomum -
* Cerastium diffusum -
* Cerastium dubium -
* Cerastium fischerianum - Fischer
* Cerastium fontanum -
* Cerastium glomeratum -
* Cerastium gorodkovianum - tundra
* Cerastium gracile -
* Cerastium maximum -
* Cerastium nigrescens - Shetland
* Cerastium nutans -
* Cerastium pumilum -
* Cerastium regelii - Regel
* Cerastium semidecandrum -
* Cerastium sordidum - Chihuahua
* Cerastium terrae-novae -
* Cerastium texanum - Texas
* Cerastium tomentosum -
* Cerastium utriense

## Referències

* ↑ Cerastium. Flora of North America.
# Salts al Campionat del Món de natació de 2017 – 3 metres trampolí sincronitzat mixt

Campionat del món de FINA 2017 Budapest, Hongria :
| Salts ||||
| Individual ||||
| 1 m | homes | dones |
| 3 m | homes | dones |
| 10 m | homes | dones |
| Sincronitzat ||||
| 3 m | homes | dones |
| 10 m | homes | dones |
| Mixt | 3 m | 10 m |
| Per equips |||
| Salts de gran altura ||||
| homes dones ||||
| Natació en aigües obertes ||||
| 5 km | homes | dones |
| 10 km | homes | dones |
| 25 km | homes | dones |
| Equip | Equips |
| Natació ||||
| Estil lliure ||||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| 400 m | homes | dones |
| 800 m | homes | dones |
| 1.500 m | homes | dones |
| Esquena ||||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Braça ||||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Papallona ||||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Estils ||||
| 200 m | homes | dones |
| 400 m | homes | dones |
| Relleus lliures ||||
| 4×100 m | homes | dones |
| 4×200 m | homes | dones |
| Relleus d'estils ||||
| 4×100 m | homes | dones |
| Relleu mixt ||||
| 4×100 m | lliure | estils |
| Natació Sincronitzada ||||
| Solo | tècnic | lliure |
| Duet | tècnic | lliure |
| Equip | tècnic | lliure |
| combinació |||
| Duet mixt | tècnic | lliure |
| Waterpolo ||||
| homes (llistes) dones (llistes) | homes (llistes) dones (llistes) | homes (llistes) dones (llistes) |
| Aquesta caixa: ||||
La prova de 3 metres trampolí sincronitzat mixt al Campionat del món de 2017 es va celebrar el 22 de juliol.

## Resultats

La final es va iniciar a les 14:00.
| Posició | Nacionalitat | Saltadors |
| Posició | Nacionalitat | Saltadors | Punts |
| 1 | Xina | Wang Han Li Zheng | 323.70 |
| 2 | Regne Unit | Grace Reid Tom Daley | 308.04 |
| 3 | Canadà | Jennifer Abel François Imbeau-Dulac | 297.72 |
| 4 | Alemanya | Tina Punzel Lou Massenberg | 287.76 |
| 5 | Austràlia | Esther Qin Matthew Carter | 282.00 |
| 6 | Colòmbia | Diana Pineda Sebastián Villa | 277.83 |
| 7 | Itàlia | Elena Bertocchi Maicol Verzotto | 277.35 |
| 8 | Suïssa | Michelle Heimberg Jonathan Suckow | 273.00 |
| 9 | Rússia | Maria Polyakova Ilia Molchanov | 270.63 |
| 10 | Ucraïna | Viktoriya Kesar Stanislav Oliferchyk | 270.06 |
| 10 | Estats Units | Lauren Reedy Briadam Herrera | 270.06 |
| 12 | Nova Zelanda | Elizabeth Cui Liam Stone | 255.90 |
| 13 | Mèxic | Arantxa Chávez Julian Sánchez | 223.80 |
| 14 | Brasil | Tammy Takagi Ian Matos | 184.74 |

## Referències

* ↑ «Shedule», 01-08-2017. Arxivat de l'original el 2017-08-01. [Consulta: 7 abril 2018].
* ↑ «Start list», 17-09-2017. Arxivat de l'original el 2017-09-17. [Consulta: 7 abril 2018].
* ↑ «Final», 03-10-2017. Arxivat de l'original el 2017-10-03. [Consulta: 7 abril 2018].
# Marie-Thérèse Sanchez-Schmid

Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, també coneguda com a Maïté Sanchez-Schmid, (Perpinyà, 15 de novembre de 1957) és una política nord-catalana, militant de la Unió per a un Moviment Popular (UMP).
El 13 d'abril de 2014, va assegurar que Europa "mai ha tancat les portes" a una eventual Catalunya independent i "que si els actuals tractats no preveuen l'adhesió de nous països que abans formaven part d'un estat membre és perquè fins ara no s'ha donat el cas, però que arribat el moment l'organisme s'adaptarà al nou escenari".

## Biografia

Professora certificada d'anglès, Marie-Thérèse Sanchez-Schmid va ensenyar de 1979 a 2009.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid va ser adjunta de l'alcalde de Perpinyà encarregada de l'educació i de la infantesa, de les relacions públiques i de les relacions internacionals, i presidí la Comissió Europa de la ciutat de 1993 a 2009.
Va ser elegida diputada europea a les Eleccions europees de 2009 a França del 7 de juny de 2009, i romangué a l'escó fins a l1 de juliol del 2014. Durant aquest temps va ser membre del grup PPE (Partit Popular Europeu), d'on en fou vice-coordinadora de la comissió de cultura i educació i suplent a la comissió de desenvolupament regional. Va ser membre de la delegació per les relacions amb Àfrica del Sud, i membre suplent de la delegació per les relacions amb els països del Màixriq i de la delegació de l'Assemblea parlamentària euro-mediterrània. També va crear el Grup d'Amistat UE-Andorra al parlament Europeu. Fou vicepresidenta de les comissions parlamentàries "Camins de Sant Jaume" (les chemins de Saint-Jacques) i "URBAN" (desenvolupament urbà), igualment participa en la "viticultures, tradicions i qualitat alimentària". El maig de 2013, va ser nominada per al títol "Diputat europeu de l'any" en la categoria "desenvolupament regional" per la revista Parliament Magazine. Va ser la presidenta de la comissió del Desenvolupament regional Danuta Hübner qui s'emportà finalment el premi. El febrer de 2014, va tornar a ser nominada per al mateix títol, per un treball sobre la interoperabilitat ferroviària.

### Llibre Au coeur des femmes

Marie-Thérèse Sanchez-Schmid és autora del llibre Al cor de les dones, Au cœur des femmes (éditions Talaia), que presenta un panorama dels drets aconseguits per les dones franceses des de 1944 a l'actualitat.

## Referències

* ↑ «7ª legislatura | Marie-Thérèse SANCHEZ-SCHMID | Eurodiputados | Parlamento Europeo» (en castellà). [Consulta: 6 octubre 2022].
* ↑ Ara.cat
* ↑ «Recherche».
* ↑ «URBAN Intergroup at the European Parliament» (en anglès americà). [Consulta: 6 octubre 2022].
* ↑ «Regional Development - MEP Awards», 09-10-2013. Arxivat de l'original el 2013-10-09. [Consulta: 6 octubre 2022].
* ↑ «Au cœur des femmes 1944-2014, 70 années de conquêtes» (en francès). Editions Talaia. Arxivat de l'original el 2023-01-28. [Consulta: 6 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Web de Marie-Thérèse Sanchez-Schmid Arxivat 2014-08-02 a Wayback Machine. (francès)
# SCG

«SCG» té aquests significats:
* Societat Catalana de Geografia
* Societat Catalana de Gnomònica
* Screen Cartoonists Guild, antic nom de Animation Guild, American Union of Animators
* Sèrbia i Montenegro, abans de la seva divisió el juny del 2006 (consulteu les diferents llistes dels nous codis per a Sèrbia i Montenegro)
** segons la norma ISO 3166-1 alfa-3 (llista de codis de país),
** segons la llista de codis de països del COI,
** segons la llista de codis internacionals de matrícula,
** segons la llista de codis de països utilitzats per l'OTAN, alfa-3.
* Sydney Cricket Ground, estadi australià utilitzat per a diversos esports.
* Siam Cement Group, una empresa tailandesa.
* SCG Stadium, un estadi de futbol que porta el nom d'aquesta empresa.
* Scuderia Cameron Glickenhaus, fabricant de supercars .
# Úgolni

Úgolni (en rus: Угольный) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 260 habitants. Pertany al districte de Balakhtà.

## Referències

* ↑ «Чистопольский сельсовет на официальном портале Красноярского края». Arxivat de l'original el 2012-05-24. [Consulta: 26 març 2020].
# Rosa cymosa

Rosa cymosa és una espècie de rosa enfiladissa nadiua de la Xina, on creix des de la costa de l'est en Fujian fins Sichuan occidental i fins als 1300 m d'altitud, en àrees tèbies de matollar i congostos, i en plantacions de bambú. De vegades s'anomena flor de saüc perquè les seva floració s'assembla a les flors del saüc (Sambucus).
Rosa cymosa té les tiges llises o peludes de fina a 5 m, amb algunes espines ganxudes. Els brots i les fulles són al brotar de color vermell brillant. Els folíols són lanceolats i estrets, arrodonits a la base, i acuminats amb la punta esvelta i corbada. Les estípules són estretes i no estan subjectades a la tija o bé cauen de seguida. Els pedicels són esvelts. Les flors són petites i nombroses, disposades en una umbel·la composta o corimbe, de color blanc cremós i d'entre 1 a 1.5 cm de diàmetre. Els gavarrons són molt petits i arrodonits, d'uns 5 mm de diàmetre, i de color vermell apagat o escarlata amb moltes llavors petites.
Aquest roser és força delicat; en climes on es produeixen glaçades és recomanable cultivar-lo en un hivernacle. Floreix entre el final de maig i l'inici de juny.

## Sinònims

* Rosa amoyensis Hance
* Rosa bodinieri H.L‚v. & Vaniot
* Rosa cavaleriei H.L‚v.
* Rosa chaffanjonii H.L‚v. & Vaniot
* Rosa esquirolii H.L‚v. & Vaniot
* Rosa fragariiflora Ser.
* Rosa fragariifolia Ser. ex Steud. [variant ortogràfica]
* Rosa indica L. (1753)
* Rosa microcarpa Lindl.
* Rosa patrum H.L‚v. ex Rehder
* Rosa sorbiflora Focke
* Rosa sorbifolia Anon. [variant ortogràfica]

## Referències

* ↑ «The Plant List: A Working List of All Plant Species».
* ↑ «Flora of China: Rosa cymosa».
# Rotorua (cràter)

Rotorua és un cràter sobre la superfície de (951) Gaspra, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 18.8 ° de latitud nord i 30.7 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.4 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1994 i fa referència a Rotorua, una ciutat a Nova Zelanda amb balneari.

## Referències

* ↑ "Rotorua (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Courbon, P.; Chabert, C.; Bosted, P.; Lindsley, K. Cave Books, Saint Louis. Atlas of the Great Caves of the World, 1989.