OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# International Data Group

International Data Group (IDG) és una organització estatunidenca de tecnologia de mitjans, investigació, gestió d'esdeveniments i de capital de risc. IDG ha evolucionat d'International Data Corporation (IDC), que es va ser fundada el 1964 a Newtonville (Massachusetts) per Patrick Joseph McGovern i un amic. IDC és ara una subsidiària de IDG.

## Vegeu també

* PC World

## Referències

* ↑ «IDG Company Milestones» (en anglès). IDG. Arxivat de l'original el 2016-03-26. [Consulta: 19 febrer 2010].
* ↑ «Patrick McGovern Biography» (en anglès). IDG. [Consulta: 19 febrer 2010].

## Enllaços externs

* IDG.es
# Institut de Tuskegee

El Lloc Històric Nacional de l'Institut de Tuskegee (Tuskegee Institute National Historic Site) a Tuskegee (Alabama, Estats Units) als Booker T. Washington va fundar aquesta universitat per als afroamericans el 1881. Aquí es conserven edificis de maó construïts pels mateixos estudiants, la casa de Washington, i el museu de George Washington Carver que serveix com a centre de visitants. La universitat continua sent una institució activa que encara posseeix la major part de la propietat d'aquest lloc històric nacional.

## Vegeu també

* Llista de les unitats oficials del National Park Service

## Referències

* ↑ «U.S. Board on Geographic Names». U.S. Geological Survey. Arxivat de l'original el 10 d’octubre 2017. [Consulta: 6 gener 2015].
* ↑ The National Parks: Index 2009–2011. GPO [Consulta: 6 gener 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (castellà)
# Ijoukak

Ijoukak (en àrab اجوكاك, Ijūkāk; en amazic ⵉⵊⵓⴽⴰⴽ) és una comuna rural de la província d'Al Haouz, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.700 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Ilebo

Ilebo és una localitat de la República Democràtica del Congo anteriorment coneguda amb el nom de Port-Franqui (Port Francès). Pertany a l'antiga província de Kasai Occidental i serà part de la nova província de Kasai quan comenci a funcionar.

## Geografia

Geogràficament és l'últim punt navegable de l'estratègic riu Kasai. Producte de l'anterior, des de la localitat parteixen trens cap a la ciutat de Lubumbashi i ferris cap a Kinshasa.

## Història

En aquesta localitat va ser detingut l'1 de desembre de 1960 el llavors primer ministre Patrici Lumumba per forces lleials a Mobutu Sese Seko.
# Ilesa

Ilesa (ioruba: Iléṣà, a vegades escrit Ilesha) és una ciutat de l'estat d'Osun a Nigèria, capital del regne tradicional d'Ijesa (a vegades Ijesha). Ijesa de fet seria un gentilici d'Ilesa. La població actual (cens del 2006) és de 305.480 habitants.
Owa Obokun Adimula Owaluse va fundar al segle xv Ilesa, com a capital reial del regne d'Ijesa. Les tradicions d'Ilesa sostenen que el lloc d'Ilesa ja estava ocupat per assentaments dispersos d'una població aborigen; l'assentament més important és identificat amb l'Okesa d'avui dia, el barri format per un llarg carrer que va d'oest a est al llarg de la columna vertebral d'Ilesa. Una tradició del país diu que el seu avantpassat directe va ser Owa Ajibogun, owa (rei) que era un dels 16 fills de la deïtat Oduduwa i que la seva ciutat-capital actual d'Ilesa (o Ilesha) va ser "fundada vers el 1350 per Owaluse, un net d'Ajibogun Ajaka (Guerrer Arreu) Owa Obokun Onida Arara, el fill més reeixit d'Oduduwa, el progenitor de la branca ioruba del sud-oest de la moderna Nigèria i de la República de Benín.
Ilesha moderna és un important punt de recollida per a l'exportació de cacau i un centre cultural tradicional de la branca Ilesha (Ijesha) dels ioruba. Oli de palma i grans, nyam, iuca, blat de moro (blat de moro), carabasses, cotó, nous de cola i altres es recullen per al mercat local. Les indústries locals fabriquen claus i catifes, i la ciutat té una fàbrica de cervesa; també hi ha una companyia d'enregistrament i una editorial, i la indústria petroliera és important a Ilesha. Diversos prominents crestes de quarsita es troben a l'est de Ilesha, i l'extracció d'or és una activitat destacada a la zona, en concret al camp d'or d'Iperindo. La ciutat és un gran assentament amb un nucli que és el centre d'un regne i la residència principal d'una població majoritàriament agrícola. Fins i tot quan estava en gran part abandonada a causa de la guerra, el 1886, la població de Ilesha s'estimava entre 20.000 i 25.000 i una xifra de fins a 40.000 poden ser apropiats pel nivell del seu creixement abans del saqueig de 1870. Encara que no era tan gran com les ciutats més grans d'Oyo del segle xix, la seva considerable grandària no es va deure, com era habitual a la seva era, a la immigració massiva de refugiats sota l'impacte de les guerres. El reconeixement de la necessitat que Ilesa es tornés a aixecar pels seus propis mitjans, va portar a la creació de la Societat de Millores d'Ijesa, el primer grup sociocultural modern d'Ijesa, el 1922. El seu desenvolupament accelerat es va produir després de la independència de Nigèria.

## Referències

* Ijesa
# Infocom

Infocom va ser una empresa estatunidenca de programari, amb seu a Cambridge (Massachusetts), que va produir nombroses obres de ficció interactiva. També van produir una notable aplicació de negocis, una base de dades relacional anomenada Cornerstone. Infocom va ser fundada el 22 de juny de 1979 pel personal del Massachusetts Institute of Technology i estudiants liderats per Dave Lebling, Marc Blank, Albert Vezza i Joel Berezo i va durar com a empresa independent fins a 1986 quan va ser comprada per Activision. Activision finalment va tancar la divisió Infocom el 1989, encara que es van llançar alguns títols a la dècada del 1990 sota la marca «Zork» d'Infocom.

## Referències

* ↑ Briceno, Hector; Wesley Chao, Andrew Glenn, Stanley Hu, Ashwin Krishnamurthy, Bruce Tsuchida. «Down From the Top of Its Game: The Story of Infocom, Inc.» (PDF) (en anglès), 15-12-2000. Arxivat de l'original el 2015-11-05. [Consulta: 3 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Zork Arxivat 2009-01-18 a Wayback Machine.
# Inkster (Dakota del Nord)

Inkster és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 102 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Inkster tenia 102 habitants, 45 habitatges, i 28 famílies. La densitat de població era de 39,4 hab./km².
Dels 45 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,6% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 23,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.107 $ i la renda mediana per família de 27.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 12.719 $. Entorn del 10,3% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Inkster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Inkster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Irishtown (Dublín)

Irishtown (gaèlic irlandès An Baile Gaelach) és un districte de Dublín, Irlanda. Està situat al Southside del riu Liffey, entre Ringsend al nord i Sandymount al sud, i a l'est del riu Dodder.

## Història

Irishtown es troba a poca distància enfora de les muralles medievals de la ciutat de Dublín. Originàriament Dublín era una ciutat vikinga i després de 1171, quan fou ocupada pels anglonormands, esdevingué el centre del domini anglès a Irlanda. Els irlandesos gaèlics nadius eren vists aleshores com una força aliena a la ciutat. La sospita sobre ells era fundada per les incursions contínues a Dublín i els seus voltants pels clans O'Byrne i O'Toole de les properes Muntanyes de Wicklow.
Cap al segle xv les migracions gaèliques a la ciutat van provocar la por de les autoritats angleses, temoroses que la llengua i la cultura anglesa esdevinguessin minoria. Com a resultat, els habitants irlandesos de Dublín foren expulsats de la ciutat cap al 1454, segons l'establert als Estatuts de Kilkenny. A la població irlandesa només se li va permetre comerciar dins els límits de la ciutat a la llum del dia. Al final del dia de comerç marxaven i s'establiren en un camp que serà conegut com a Irishtown.
Irishtown formà part de l'antic Pembroke Township. Al tombant del segle xix al xx Irishtown fou la localització de la Waxies' Dargle, una sortida anual dels sabaters (waxies) de Dublín, com diu una ben coneguda tradició folklòrica.

## Irishtown Nature Park

Irishtown Nature Park és un petit parc amb una passarel·la que ofereix diversos quilòmetres de senders per caminar al llarg de la Península Poolbeg.

## Vegeu també

* Història de Dublín
* Llista de les ciutats i pobles a Irlanda

## Referències

* ↑ Brady, Eilish. All in! All in!: A selection of Dublin children's tradtional street-games. Dublín: Four Courts Press, 1984. ISBN 978-0-901120-85-4.
# Irish National Invincibles

Els Irish National Invincibles, més coneguts com a "the Invincibles" foren un grup extremista escindit de la Germandat Republicana Irlandesa. Fou promoguda des de l'exili per Jeremiah O'Donovan Rossa i formada a l'interior per James Carey, constructor i comerciant de fusta, David Cunley, fuster, James Mullett i Edward Mc Caffey.
El 6 de maig del 1882 un grup de nou individus (Carey, Cunley, John Brady, Joe Hanlon, Timothy Kelly, Michael Kavanagh, James Fitzharris i altres) assassinaren a ganivetades a Phoenix Park (Dublín) al governador Frederick Cavendish i al vesgovenador Thomas Henry Burke. Els assassinats, però, provocaren un fort rebuig de part de l'opinió pública irlandesa i desprestigiaren el moviment fenià.
El gener del 1883 es produiran 26 detencions per la delació de Carey i Kavanagh. Joe Brady, Michael Fagan, Thomas Caffrey, Dan Curley i Tim Kelly foren condemnats a mort i enterrats a la presó de Kilmainham,i vuit més condemnats a cadena perpètua. El delator James Carey, rebria dels britànics una recompensa, un nou nom i un viatge a Sud-àfrica, però seria assassinat per Patrick O'Donnell quan a bord del 'Melrose Castle' fugia cap a Ciutat del Cap, Sud-àfrica el 29 de juliol de 1883. O'Donnell també seria executat a la forca el 17 de desembre de 1883.
No obstant això, cap membre de la direcció ni de l'executiu fundador va ser jutjat mai pel govern britànic. John Walsh, Patrick Egan, John Sheridan, Frank Byrne i Patrick Tynan van marxar als Estats Units on foren acollits per la comunitat irlandesa.

## Referències

* ↑ «An Invincible and an Irish patriot» (en anglès). Irish Voice. Arxivat de l'original el 2021-12-17. [Consulta: 17 desembre 2021].

## Enllaços externs

* L'ombra del pistoler Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine. (anglès)
* Els assassinats de Phoenix Park (anglès)
# Inspiraciencia

Inspiraciencia és un certamen de relats d'inspiració científica que, des del 2011, organitza el Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC) amb la col·laboració de la Fundació Espanyola per a la Ciència i la Tecnologia (FECYT) del Ministeri de Ciència, Innovació i Universitats.
Els participants al concurs poden presentar relats, amb un màxim de 800 paraules, en qualsevol dels quatre idiomes oficials a l'Estat espanyol (castellà, català, gallec o basc) i en una de les dues categories: jove (de 12 a 17 anys) o adult (a partir de 18 anys). El concurs de 'Inspiraciència' està impulsat per la Delegació del CSIC a Catalunya amb la col·laboració de nombroses persones i entitats. I compta amb el suport de la Vicepresidència Adjunta de Cultura Científica del CSIC, de les delegacions del CSIC a Andalusia, Aragó, Galícia, Illes Balears, Madrid i València, i d'instituts de Catalunya, Euskadi, Extremadura, Galícia, Madrid i Illes Canàries. Des de la VI edició el lliurament de premis de 'Inspiraciència' es caracteritza pel seu caràcter itinerant. Després de celebrar-se el 2016 a Madrid, el 2017 a la Corunya i el 2018 a Sevilla el 2019 està previst que se celebri a Sant Sebastià.

## Referències

* ↑ «El CSIC convoca la IX edición del certamen de relatos científicos 'Inspiraciencia'». La Vanguardia, 16-05-2019 [Consulta: 16 maig 2019].
* 1 2 3 «El CSIC convoca la IX edición del certamen de relatos científicos 'Inspiraciencia'». Europa Press, 16-05-2019 [Consulta: 16 maig 2019].
* ↑ «Tres relatos científicos en gallego premiados en la sexta edición de Inspiraciencia». Comunicación Galicia, 27-06-2016. Arxivat de l'original el 16 de maig 2019 [Consulta: 16 maig 2019]. Arxivat 16 de maig 2019 a Wayback Machine.
* ↑ «El CSIC entrega mañana en A Coruña los premios de la VII edición del concurso de relatos Inspiraciencia. El acto de entrega se celebrará en el Museo Nacional de Ciencia y Tecnología, en A Coruña». Noticias Vigo, 29-06-2017. Arxivat de l'original el 16 de maig 2019 [Consulta: 16 maig 2019].
* ↑ «Relatos con inspiración científica El CSIC convoca la octava edición del certamen Inspiraciencia». Mètode. Universitat de València, 22-03-2018 [Consulta: 16 maig 2019].

## Enllaços externs

* Portal d'"Inspiraciència"
# Isatou Touray

Isatou Touray (Banjul, 17 de març de 1955) és una política i activista feminista de Gàmbia. Durant dècades ha treballat en gènere i desenvolupament i contra la violència de gènere. Al setembre de 2016, va anunciar la seva candidatura a la Presidència de la Gàmbia convertint-se en la primera candidata en la història del país.
El 5 de novembre de 2016 va anunciar la retirada de la seva candidatura en favor del candidat de l'oposició Adama Barrow, representant de set partits de l'oposició designat el 31 d'octubre com a candidat únic.
Després de ser Ministra de Salut, va assumir la Vicepresidència del seu país el març de 2019.

## Biografia

Va créixer a Banjul. Va treballar durant un temps com a professora mentre estudiava i es va graduar el 1971 com a professora en economia familiar i anglès. Després de la seva graduació va treballar primer com a professora i posteriorment com a formadora comunitària en temes de gènere i desenvolupament. Va cursar estudis universitaris a Sokoto (Nigèria) i un màster en Estudis de Desenvolupament amb especialització en gènere i desenvolupament a l'Institute of Social Studies de la Haia i a la Universitat de Sussex.
Touray ha liderat durant dècades campanyes per promoure els drets humans de les dones, la creació de xarxes contra la violència de gènere, en defensa dels drets sexuals i reproductius. És cofundadora i directora executiva de l'organització GAMCOTRAP contra la Mutilació Genital Femenina i coordinadora de la campanya contra l'explotació de les dones, One Billion Rising per a l'Àfrica Occidental (Gàmbia, Senegal, Guinea Bissau, Mali i Sierra Leone).

## Vida personal

El 5 d'octubre de 1978, als 22 anys, es va casar amb Alagie Malang Touray amb qui té quatre fills, tres noies i un noi. Durant 17 anys va viure a Nigèria.

## Referències

* ↑ «Meet a Defender: Dr. Isatou Touray», 04-03-2014. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 10 setembre 2016].
* ↑ «'It is time to leave' - Gambia's first female candidate tells Jammeh». Africa News, 03-09-2016 [Consulta: 10 setembre 2016].
* ↑ Ndungidi, Patrick. «Isatou Touray, nouvelle vice-présidente de la Gambie» (en francès). African Sharpers, 16-03-2019. [Consulta: 15 març 2020].
* ↑ «Gambia: Isatou Touray Endorses The Coalition's Flag Bearer Adama Barrow – Freedom Newspaper». Arxivat de l'original el 2017-08-07. [Consulta: 5 novembre 2016].
* 1 2 «Who Is Dr. Isatou Touray, The Independent Presidential Candidate For 2016 Elections?» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-11-11. [Consulta: 5 novembre 2016].
* ↑ «Isatou Touray - The Gambia - One Billion Rising Revolution» (en anglès). , 19-06-2013 [Consulta: 5 novembre 2016]. Arxivat 2016-11-13 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-11-13. [Consulta: 2 febrer 2017].
# Akaixà

Akaixà (आकाश, ākāśa, 'cel', 'espai') és un mot sànscrit que se sol traduir per èter. Segons diverses escoles hindús es tracta d'un dels bajamahabhuta, o "cinc grans elements" que constitueixen la base del món material, i la seva principal característica és Xabda (el so). D'aquests cinc elements en seria la quinta essència i els altres quatre (Aire, Foc, Aigua i Terra) en serien la conseqüència.
Pel jainisme, l'akaixà és l'espai infinit que dona naixença a totes les coses.
En el budisme, akaixà també se sol interpretar com a 'espai infinit' i se subdivideix en tres parts: skandha, desa i pradesa.

## Referències

* ↑ Transcripció fonètica segons el Sanskrit-English Dictionary del sanscritòleg britànic Monier Monier-Williams (1819-1899)
* ↑ F. Max Muller, Six Systems of Indian Philosophy; Samkhya and Yoga; Naya and Vaiseshika Kessinger Publishing, 2003, p. 40. ISBN 0766142965
* ↑ Indian Metaphysics and Epistemology by Karl H. Potter, Usharbudh Arya, Motilal Banarsidass Publications, 1977, p. 71. ISBN 8120803094
* ↑ Narendra Singh, Encyclopaedia of Jainism, Anmol Publications PVT. LTD., 2001, p. 1623. ISBN 8126106913
* ↑ Tilmann Vetter, The Ideas and Meditative Practices of Early Buddhism, Brill: Leiden, 1988. pg. 65
* ↑ Nyanatiloka, Buddhist Dictionary, Buddhist Publication Society, 1998, pp. 9–10. ISBN 9552400198

## Vegeu també

* Elements clàssics
* Cròniques de l'Akaixà
# Núria Hosta Pascual

Núria Hosta Pascual és una actriu catalana de cinema, televisió i teatre. És casada amb el cantant de rock mallorquí Llorenç Santamaria.
Estudià a l'Institut del Teatre i va començar en programes de TV3 com Digui, digui i No passa res. El 1985 debutà al cinema a Un parell d'ous de Francesc Bellmunt, però la fama li arribà el 1986 en fer la protagonista de La rossa del bar de Ventura Pons, paper pel que va rebre el premi a la millor actriu dels V Premis de Cinematografia de la Generalitat de Catalunya. Després de fer petits papers a El Lute II: mañana seré libre (1988) tornà a ser protagonista a Què t'hi jugues, Mari Pili? i Els papers d'Aspern (1991). El mateix any, però, va tenir el dubtós honor de ser guardonada amb un dels Premis YoGa a l'actriu pitjor vestida pel seu paper a Lucrecia de Bosco Arochi. Després d'això només ha tornat a aparèixer al cinema en papers secundaris a El perquè de tot plegat (1995) i més recentment a Eloïse (2009).
Més continuïtat ha tingut a la televisió, on ha tingut papers recurrents a sèries de TV3 com Secrets de família (1995), Mirall trencat (2002), Laberint de passions (2006), El cor de la ciutat (2006-2009), Zoo (2008) i La Riera (2016). També ha fet petites aparicions en sèries de canals en castellà com Petra Delicado, El súper (1999), Periodistas (2001) o Hospital Central (2002).
També ha estat habitual al teatre, on ha representat nombroses obres.

## Filmografia

* Un parell d'ous (1985)
* La rossa del bar (1986)
* Més enllà de la passió (1986)
* Al acecho (1987)
* Amanece como puedas (1988)
* Què t'hi jugues, Mari Pili? (1991)
* Els papers d'Aspern (1991)
* Lucrecia (1991)
* El perquè de tot plegat (1995)
* Eloïse (2009)

## Teatre

* El Roig i el Blau (1984), al Teatre Grec de Barcelona.
* La Ronda (1986), dirigida per Mario Gas, al Teatre Romea.
* Tócala otra vez, Sam (1989) dirigida per Ricard Reguant.
* Amor a mitges (1993) amb direcció de Jaume Villanueva
* Catxin dena quin estiu (1997) de Xesc Forteza.
* Dones meves (2000) amb direcció d'Anna Güell.
* Pop Corn (2001) al Teatre Villarroel, amb direcció d'Àngel Alonso.
* El color de l'aigua (2001) dirigida per Maxi Rodríguez, a la Sala Muntaner.
* La vida lluny dels poetes (2009) amb direcció de Josep P. Peyró, al Teatre Principal de Palma.
* Divorci (2013) de Franz Keppler, al Teatre Gaudí.

## Referències

* ↑ "En companyia" conversa amb Llorenç Santamaria i Núria Hosta, ccma.cat, 13 de febrer de 2020
* ↑ "Angoixa", elegida mejor película en los premios de cine de la Generalitat, La Vanguardia, 10 de març de 1987
* ↑ Núria Hosta a catalanfilms
* ↑ Tercera edició dels Yoga a catacric.org
* ↑ Núria Hosta Arxivat 2013-11-03 a Wayback Machine. a divorci.pliswer.com
* ↑ «Lorenzo ya no me canta», Última Hora, 1 de febrer de 2001

## Enllaços externs

* Fitxa de Núria Hosta Pascual a ElDoblaje.
* Núria Hosta a teatro.es
# Regla de Jordan

La regla de Jordan, anomenada en honor de l'ictiòleg estatunidenc David Starr Jordan, descriu la relació inversa existent entre la temperatura de l'aigua i les característiques merístiques. La relació que s'observa més habitualment és que els radis de les aletes, les vèrtebres i el nombre d'escates augmenten amb la reducció de la temperatura.

## Referències

* R. M. McDowall «Jordan's and other ecogeographical rules, and the vertebral number in fishes». Journal of Biogeography, vol. 35, 3, 2007, pàg. 501-508. DOI: 10.1111/j.1365-2699.2007.01823.x.
# Ismael Esteban Agüero

Ismael Esteban Agüero (Torrelavega, 16 de setembre de 1983) és un ciclista espanyol, que s'ha especialitzat en el ciclocròs. El 2017, aconseguí guanyar el Campionat d'Espanya d'aquesta modalitat.

## Palmarès en ciclocròs

* 2004-2005
** Campió d'Espanya de ciclocròs sub-23
* 2005-2006
** Campió d'Espanya de ciclocròs sub-23
* 2016-2017
** Campió d'Espanya de ciclocròs
** 1r al Ciclocròs de Laudio
** 1r al Gran Premi Les Franqueses
** 1r al Trofeu San Andrés
* 2017-2018
** Campió d'Espanya de ciclocròs
** 1r al Gran Premi Les Franqueses
* 2018-2019
** 1r al Ciclocròs de Karrantza
** 1r al Ciclocròs Ciutat de Xàtiva
* 2019-2020
** 1r a la Copa d'Espanya de ciclocròs

## Palmarès en ruta

* 2005
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Navarra
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Bidasoa
* 2006
** 1r a la Volta a Tenerife i vencedor d'una etapa
* 2008
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Castelló

## Referències

* ↑ «Ismael Esteban obtiene su primer título de campeón de España de ciclocross». mundodeportivo.com, 08-01-2017 [Consulta: 5 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com