OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miniaplicació

Una miniaplicació (applet en anglès) és un component de programari complet, creat per William Haswounk al 2006, organitzador del Programari Lliure Anual, fet per gent amb interessos informàtics gratuïts. Corre sobre el context d'un altre programa, com ara un navegador web. Les miniaplicacions acostumen a desenvolupar una funció molt concreta que no pot ser usada de forma independent, i d'aquí ve el prefix "mini-", ja que es tracta d'una aplicació reduïda. El terme fou introduït a l'AppleScript l'any 1993. Una miniaplicació es distingeix d'una subrutina per diferents funcionalitats. Primera, només es pot executar a la plataforma del client, al contrari que les miniaplicacions de servidor (anglès servlet). Així, una miniaplicació aporta funcionalitats o rendiment més enllà dels del seu contenidor (el navegador). També, en contrast amb una subrutina, certes capacitats estan restringides pel contenidor. Una miniaplicació està escrita en un llenguatge que és diferent del de scripting o de l'HTML que l'invoquen. La miniaplicació està escrita en un llenguatge compilat, mentre que el llenguatge de scripting del contenidor és interpretat, d'on prové el millor rendiment o funcionalitat de la miniaplicació. A diferència d'una subrutina, un component web complet pot ser implementat com a miniaplicació.
La paraula "miniaplicació" podria ser usada alternativament per descriure una aplicació petita independent, com ara les que s'incorporen a un sistema operatiu, com per exemple una calculadora o un editor de text.

## Atributs

A diferència d'un programa, una miniaplicació no pot córrer de manera independent, sinó que acostuma a oferir funcionalitats de visualització o gràfics, i sovint interacciona amb l'usuari humà. Tanmateix, acostuma a funcionar sense estat i té privilegis de seguretat restringits. Ha de córrer sobre un contenidor, que es distribueix amb un programa que n'admet l'ús, amb un plugin o una varietat d'aplicacions addicionals, com ara dispositius mòbils que admeten el model de programació de la miniaplicació.
Exemples de miniaplicacions són les miniaplicacions Java i els SWF. Un altre exemple és el Windows Media Player que s'utilitza per incrustar fitxers de vídeo als navegadors compatibles amb el seu connector. Alguns connectors també permeten visualitzar diferents models 3D en un navegador web a través d'una miniaplicació que permet veure el model renderitzat i amb zoom. Molts jocs per navegador estan basats en miniaplicacions, encara que la majoria acaben evolucionant cap a aplicacions plenament funcionals i que requereixen una instal·lació.

## Vegeu també

* Miniaplicació de Java
# Mocchi

Mocchi (Montevideo, 8 de juny de 1990) és una cantant i compositora uruguaiana.

## Biografia

Luciana Mocchi va néixer a Montevideo, on als vuit anys va iniciar la seva formació musical. Va assistir a classes de piano a l'Escola Virgili Scarabelli Alberti i va continuar al Conservatori W. Kolischer. Als tretze anys va començar a tocar guitarra i baix, i es va integrar a diverses bandes en què va participar com a guitarrista, baixista i vocalista.
El 2009 va obtenir el premi «Canto Joven - Movida Joven 2009» i una menció a la millor composició, atorgats per la Intendència Municipal de Montevideo. A l'any següent va rebre el mateix premi i la menció única a la composició.
Gràcies al músic xilè Edgardo «Yayo» Serka, bateria de la cantant mexicana Lila Downs, va realitzar diverses presentacions i una gira als Estats Units d'Amèrica, amb músics radicats en aquest país, entre ells Serka i el baixista mexicà Luis Guzmán, també de la banda de Downs.
El 2011, impulsada per la cantant i productora Lea Ben Sasson, va començar a gravar La velocidad del paisaje, el seu primer disc preproduït per Martín Musotto, germà del percussionista argentí Ramiro Musotto. El disc compta també amb la participació especial de «Yayo» Serka i de Luis Guzmán. Va ser gravat en viu a diferents estudis de Montevideo i Buenos Aires, i inclou onze cançons que va compondre.
A l'abril de 2014 va ser telonera de Paul McCartney a l'Estadi Centenario de Montevideo, el que va determinar un abans i un després en la visibilitat de la seva carrera.
Va ser productora executiva del documental Botija de mi país (2013) que tracta sobre la trajectòria de deu músics uruguaians establerts als Estats Units d'Amèrica, entre ells José Serebrier, nominat 38 vegades al premi Grammy i guanyador de vuit.
Al novembre de 2016 va presentar el seu segon àlbum titulat Mañana será otro disco, amb la participació de Fernando Cabrera, Julián Kartun, Andrés Beeuwsaert i la violinista Christine Brebes. Va ser produït per Esteban Pesce.

## Discografia

* La velocidad del paisaje (2013)
* Mañana será otro disco (2016)

## Referències

* 1 2 3 «La telonera de Paul será Luciana Mocchi» (en castellà). El País, 18-04-2014. Arxivat de l'original el 2017-02-22. [Consulta: 9 juny 2020].
* 1 2 3 «Luciana Mocchi» (en castellà). 7 Notas.
* 1 2 «Piba Cantina» (en castellà). La Diaria, 29-08-2013. Arxivat de l'original el 2015-04-19. [Consulta: 9 juny 2020].
* ↑ «Luciana Mocchi, del anonimato a Paul McCartney» (en castellà). El Horizonte, 25-04-2014. Arxivat de l'original el 2015-04-27. [Consulta: 9 juny 2020].
* ↑ «Película uruguaya inicia gira por Estados Unidos» (en castellà). El País, 10-07-2014. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 9 juny 2020].
* ↑ «Música que nació de noche y sale al mundo mañana» (en castellà). El País, 26-11-2016.

## Enllaços externs

* «La Música es mi forma de vida» (en castellà). La República, 16-08-2013.
# Mondial (Construcciones Mecánicas Españolas)

Mondial fou una marca italiana de motocicletes (propietat de l'empresa bolonyesa Mondial Moto) que durant uns anys, de 1956 a 1962, foren també fabricades a Catalunya sota llicència per l'empresa Construcciones Mecánicas Españolas, S.A. Durant aquest període, les Mondial es fabricaren primer al número 345 del carrer Rosselló de Barcelona, traslladant-se'n la producció al carrer Floridablanca de Mataró, Maresme, l'any 1959.
Sovint, les Mondial catalanes apareixen escrites en publicacions de l'època (i també en les actuals) en la forma Mòndial, probablement pel fet que el logotip de la marca italiana duia un caràcter semblant a un accent obert sobra la ema, el qual es desplaçà vers la "o" de "Mondial" en la versió catalana.

## Referències

* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 313. ISBN 84-920886-5-6.
* 1 2 «Esta consume menos. Mòndial Constellation 200 c.c.» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. La Vanguardia, 11-02-1958. [Consulta: 11 novembre 2010].
* ↑ «La moto als Països Catalans». Fricandó motarra, 03-10-2008. [Consulta: 7 novembre 2010].
* ↑ Orengo, Joan Carles; Herreros, Francisco. «Mòndial». A: Soler, Cristina (coord.). La moto catalana. 1905-2010, Història d'una indústria capdavantera (Guia de l'exposició del Museu de la Moto de Barcelona). Bassella: Fundació Museu de la Moto Mario Soler, agost 2011, p. 25. D.L. B 29846-2011.
# Mosaic de la medusa (València)

El mosaic de la medusa, mosaic romà del segle ii, va ser descobert en el carrer Rellotge Vell de la ciutat de València, durant la realització d'unes obres de fonamentació, al 1949. El mosaic forma part dels fonts permanents del Museu d'història de València.
Medusa era un personatge de la mitologia grega, que més tard va ser incorporat a la romana, i es caracteritza per tenir serps en comptes de cabells i per convertir en pedra a tot aquell que gosava mirar-la als ulls.
El motiu central del mosaic és un medalló policrom amb el cap de Medusa (en la qual destaquen les serps com cabells i les petites ales que apareixen a la part superior del cap), el qual està envoltat per tres orles de sanefes de caràcter geomètric. A les cantonades del mosaic s'observen crateres amb aparença de treball de cistelleria, de les quals neixen elements vegetales.
Aquest tema era un dels temes favorits representat en els paviments musivaris de domus romanes a Hispània, que té com a element central d'una composició de forma tant circular o quadrangular, com és el cas del trobat a València, el cap de Medusa. Aquest tema era triat bé com una simple decoració, bé com un amulet protector per als habitants de la casa.

## Referències

* ↑ (en es). Carena Editors, S.l.. ISBN 9788487398728.
* 1 2 «El mosaico de la Medusa» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-12-29. [Consulta: 29 desembre 2017].
* 1 2 «LA VALENCIA ROMANA» (en castellà). , 20-08-2012 [Consulta: 29 desembre 2017].
* 1 2 «La Valencia romana: un recorrido por los restos de aquella Valentia Edetanorum» (en castellà). , 19-12-2016 [Consulta: 29 desembre 2017].
* 1 2 «Conoce el museo | Museu d'Història de València» (en castellà). [Consulta: 29 desembre 2017].
* 1 2 «Piezas MhV | Relecturas» (en espanyol europeu). [Consulta: 13 febrer 2018].
# Mo

Mo té els següents significats:
* Molibdè
* Domini .mo
* Alternant amb MSO, abreviatura del Microsoft Office
* MØ, cantant i compositora danesa.
Viccionari
# Molí de la Palanca

El Molí de la Palanca és una obra del municipi de Saldes (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El molí de la Palanca és un conjunt format per dos edificis: per un costat el casal moliner de planta quadrada cobert a dos vessants i amb el carener perpendicular a la façana de migdia, i per l'altre un edifici de planta rectangular cobert, també, a dues vessant amb el carener paral·lel a la façana de migdia que allotja, encara que en mal estat, els mecanismes del molí fariner. És una construcció molt senzilla que fou reformada a principis del segle xx.

## Història

El molí de la Palanca fou construït al s. XVIII tot i que s'amplià a començaments del s. XX, i fins aleshores funcionà com a molí del poble de Saldes (on a més de moldre els cereals, blat, ordi blat de moro, etc. pel consum humà i per a pinso pels animals, tenien forn). Així, doncs, es va mantenir actiu fins després de la guerra civil

## Referències

* 1 2 «Molí de la Palanca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Mitologia lotuko

Els lotuko són un grup ètnic del Sudan.
El déu suprem és Ajok; generalment és benevolent però pot ser encoleritzat. Un cop va respondre a les pregàries d'una dona per a la resurrecció del seu fill. El seu marit, tanmateix, s'enfadà i va tornar a matar-lo. Ajok es va disgustar i des de llavors mai més ha tornat a ressuscitar a ningú i la mort s'ha fet permanent.

## Referències

* ↑ PeopleGroups.org. «PeopleGroups.org - Lotuho of South Sudan». [Consulta: 9 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Lotuko (Otuho) Arxivat 2020-10-19 a Wayback Machine.
# Montserrat Soler i Carnicer

Montserrat Soler i Carnicer (Barcelona, 22 d'octubre de 1924) és una pedagoga catalana. Va estudiar Magisteri i va triar l'escola pública com a camp per al seu exercici professional. La seva primera destinació va ser un poble pròxim a la ciutat de València, d'on es va traslladar a Moià i posteriorment a l'escola Joan Maragall de Barcelona, actualment desapareguda. Com a mestra va participar activament en el Moviment de Renovació Pedagògica i va col·laborar amb Marta Mata en els primers cursos de l'Escola de Mestres Rosa Sensat.
Dona compromesa amb el seu moment històric, va participar en moviments pacifistes europeus i en el moviment veïnal a través de l'Associació de Veïns Joan Maragall i de les entitats culturals del Guinardó, on residia. Va tenir un paper destacat en la lluita antifranquista i en activitats de defensa i recuperació de la llengua i la cultura catalanes, i juntament amb el seu marit, Pere Domènech, i amb Jordi Llimona, es va implicar en la UGT i en la fundació del Partit dels Socialistes de Catalunya.
Arribada l'etapa de la democràcia, va ser elegida vicepresidenta del Districte d'Horta-Guinardó i consellera de la Dona i de Cultura al districte en els mandats 1983-1987 i 1987-1991. Entre els anys 1999 i 2003 va tornar a ser consellera de Cultura. Sempre preocupada per promoure el diàleg i la participació ciutadana, la seva activitat al districte es va caracteritzar pel seu suport al treball de les entitats i pel bon nivell de col·laboració que va establir-hi. D'aquesta etapa de treball municipal cal destacar la creació dels Premis Horta-Guinardó, la Mostra de Teatre, la Trobada de Corals i l'impuls que va donar a les aules de cultura per a la gent gran, en col·laboració amb la Universitat Autònoma. Totes aquestes iniciatives i d'altres que va promoure continuen vigents actualment. El 1994 li va ser concedit el Premi Horta-Guinardó a l'animació sociocultural. El 2007 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.
# Montserrat Soler i Puntonet

Montserrat Soler i Puntonet (Figueres, 1929 - Lledó d'Empordà, 15 de juny de 2018) va ser una bibliotecària i professora de biblioteconomia catalana.
Va ingressar a l'Escola de Bibliotecàries el 1947, on va rebre la formació en Biblioteconomia i on es va diplomar el 1950, acabant els estudis amb el número u de la seva promoció. També va cursar estudis a l'Escola Normal de Barcelona, on es va fer mestra. La seva tesina final dels estudis, «Prensa de Figueras», es va publicar uns anys més tard, el 1954, a la revista Biblioteconomía. El 1951 s'inicia la seva carrera professional, després d'aprovar les oposicions al Cos de bibliotecaris de la Diputació de Barcelona, i començar a treballar a la Biblioteca de Catalunya, com a responsable de Servei Fotogràfic. Entre 1971 i 1978 dirigeix la Biblioteca Sofia Barat a Barcelona, i el 1978 retorna a la Biblioteca de Catalunya per treballar a la Secció de Catalogació, on romandrà fins a la seva jubilació el 1994. Durant uns anys també va treballar a la Biblioteca Josep Maria Figueras, l'actual Biblioteca del Pavelló de la República de la Universitat de Barcelona. A partir de l'any 1983, per encàrrec de Rosalia Guilleumas, directora del centre, s'ocupà de l'inventari i la catalogació del llegat de Jordi Rubió i Balaguer, que havia mort l'any anterior. Com a experta en la matèria, entre els anys 1972 i 1976, va exercir com a professora de Catalogació a l'Escola de Bibliotecàries.

## Referències

* 1 2 Estivill Rius, Assumpció. «Montserrat Soler i Puntonet». A: Qui era qui a l'Escola de Bibliotecàries. Notícies biogràfiques del professorat (1915-1972). Barcelona: Publicacions de la Universitat de Barcelona, 2016, p. 208-210. ISBN 978-84-475-4015-0 [Consulta: 23 juny 2018].
* 1 2 Guallar, Javier. «Mort de la professora de l’Escola de Bibliotecàries Montserrat Soler i Puntonet (Figueres, 1929-Lledó d'Empordà, 2018)». Notícies. Facultat d'Informació i Mitjans Audiovisuals, 18-06-2018. [Consulta: 20 abril 2023].
# Municipi de Balvi

El municipi de Balvi (en letó: Balvis novads) és un dels 110 municipis de la República de Letònia, que es troba localitzat a l'est del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Balvi. El municipi va ser creat l'any 2009 després de la reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Balvis pagasts (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 15.834 persones (2009). La superfície del municipi té uns 1.044,5 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 15,16 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 7 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 7 gener 2015].

## Vegeu també

* Organització territorial de Letònia
# Motos

«Motos» té aquests significats:
* Motos (localitat)
* Màquines:
** Motos, plural de motocicleta, vehicle automòbil de dues rodes
** Motos, plural de moto d'aigua, aquàtica o nàutica, tipus d'embarcació lleugera amb un sistema de conducció similar al d'una motocicleta convencional
** Motos, plural de moto de neu
* Biografies:
** Antonio Motos Martínez (Borja, Aragó, 1863 - Saragossa, 1923), polític i periodista aragonès, diputat i senador a Corts
** Pablo Motos i Burgos (Requena, 1965), presentador de televisió, locutor de ràdio i humorista valencià
** Teresa Motos Izeta
** Tomás Motos, pedagog especialitzat en creativitat, teatre i expressió corporal, que ha estat professor titular a la Universitat de València
# Moët & Chandon

Moët & Chandon, és un celler francès, co-propietari de la companyia de productes de luxe LVMH.
Moët et Chandon és un dels productors de xampany més grans del món. La companyia compta amb una autorització real per proveir xampany a la reina Elisabet II.
Moët et Chandon va ser establerta el 1743 per Claude Moët, i en l'actualitat té més de 1.000 hectàrees (2.500 acres) de vinyes, i anualment produeix aproximadament 26 milions d'ampolles de xampany.

## Referències

* ↑ Juhlin, Richard. Tretusen Champagner. Stockholm: Wahlström & Widstrand, 2002, p. 215. ISBN 91-46-20022-3. (suec)
* ↑ Cult. Iconos de una generación (paper) (en castellà). Madrid: Edimat libros, 2008. ISBN 978-84-9794-079-5 [Consulta: 28 octubre 2014].
# Moviment Yazidi per la Reforma i el Progrés

Moviment Yezidi per la Reforma i el Progrés és un partit polític iraquià de base yazidi o yezidi (un grup etnoreligiós principalment kurd) representat especialment a les planes de Niniveh en territori sota control del Govern Regional del Kurdistan. Va participar en les eleccions a les governacions del gener del 2005 amb un escó per Niniveh, i a les primeres eleccions parlamentàries iraquianes del desembre de 2005 on va obtenir 21.908 vots (0,2) i un escó (en la persona de Amin Farhan Jejo). A les eleccions a les assemblees de les governacions del gener de 2009 va repetir escó. El yazidis van tenir un escó garantit a les eleccions del 2010.

## Referències

* ↑ «Yazidi Movement for Reform and Progress». http://www.iraqiparliament.info/. Parlament Iraquià. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 10 novembre 2014].
# Moštenica

Moštenica és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1340.

## Referències

* ↑ Häberlein, Mark. Die Fugger. Geschichte einer Augsburger Familie (1367–1650). Stuttgart: Kohlhammer Verlag, 2006, p. 46. ISBN 9783170184725.
# Márton Bukovi

Márton Bukovi (10 de desembre de 1903 - 2 de febrer de 1985) fou un futbolista hongarès de la dècada de 1920 i entrenador.
Com a futbolista jugà a Ferencvárosi TC, FC Sète i fou internacional amb la selecció d'Hongria.
És un dels millors entrenadors hongaresos. Juntament amb Béla Guttmann i Gusztáv Sebes, fou un dels innovadors que impulsaren la formació 4-2-4. Destacà entrenant a Građanski Zagreb, Olympiakos FC, MTK Hungária FC i a la selecció d'Hongria.

## Palmarès
### Jugador

FC Sète 34
* Ligue 1: 1
** 1934
* Coupe de France: 1
** 1934
Ferencvárosi TC
* Lliga hongaresa de futbol: 4
** 1926, 1927, 1928, 1932
* Copa hongaresa de futbol: 3
** 1927, 1928, 1933
* Copa Mitropa: 1
** 1928

### Entrenador

Građanski Zagreb
* Lliga iugoslava de futbol: 2
** 1937, 1940
* Lliga croata de futbol: 1
** 1943
MTK/Textiles/Bástya/Vörös Lobogó
* Lliga hongaresa de futbol: 3
** 1951, 1953, 1958
* Copa hongaresa de futbol: 1
** 1952
Olympiacos F.C.
* Lliga grega de futbol: 2
** 1966, 1967

## Referències

* ↑ List of Hungarian Internationals
* ↑ Η νύχτα που έφυγε ο Μπούκοβι (en grec)
* ↑ «Η νύχτα που έφυγε ο Μπούκοβι». redsagainsthemachine.gr. [Consulta: 28 maig 2014].
* ↑ Perfil a phantis.com
* ↑ Hungary national football team managers
* ↑ Puskás on Puskás Rogan Taylor and Klara Jamrich (1998)
* ↑ Hungary V USSR, 1956
* ↑ Behind The Curtain - Travels in Eastern European Football: Jonathan Wilson (2006)
# Musaranya de Bioco

La musaranya de Bioco (Sylvisorex isabellae) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes. És originària del Camerun i de Guinea Equatorial, on viu als montans humits tropicals o subtropicals i els herbassars elevats tropicals o subtropicals. Es troba amenaçada per la pèrdua d'hàbitat.
# Musaranya de Bottego

La musaranya de Bottego (Crocidura bottegi) és una espècie de la família dels sorícids que viu a Etiòpia i el nord de Kenya (Marsabit).
Fou anomenada en honor de l'explorador italià Vittorio Bottego.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Gerrie, R.; Kennerley, R. (2016). "Crocidura bottegi (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]
* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2009, «Bottego».

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009. ISBN 978-0801893049.
# Myllykosken Pallo -47

El Myllykosken Pallo -47 (o MyPa) és un club de futbol finlandès de la ciutat d'Anjalankoski.

## Història

El MyPa va ser fundat el desembre de 1947 al municipi d'Anjalankoski. No fou, però, fins al 1975 que ascendí per primer cop a la primera divisió. Als anys 90 tornà a ascendir. Entre els anys 1993 i 1996 va acabar en segona posició a la lliga quatre cops consecutius. També guanyà dues copes els anys 1992 i 1995. L'any 2004 guanyà la seva tercera copa i l'any següent la lliga per primer cop.

## Palmarès

* Lliga finlandesa de futbol (1):
** 2005
* Copa finlandesa de futbol (3):
** 1992, 1995, 2004

## Futbolistes destacats

* Antti Okkonen
* Tuomas Haapala
* Markus Heikkinen
* Sami Hyypiä
* Joonas Kolkka
* Toni Kuivasto
* Jari Litmanen
* Miikka Multaharju
* Niklas Tarvajärvi
* Tuomas Kansikas
* Brent Sancho
* Krisztian Timar
* Vasile Marchis
* Marco Manso
* Leilei Gao
* Koffi Roméo Konan
* Tero Mäkäläinen
* Denis Volodin
* Bono Adriano de Souza la Pinha
* Anes Zukic
* Tuomo Könönen
* Adriano Munoz
* Ryan Botha
* Luiz Antonio Moraes
* István Mitring
* Tuomas Aho
* Sami Ristilä
* Jussi Nuorela
* Markus Heikkinen
* Toni Kuivasto
* Janne Lindberg

## Enllaços externs

* (finès) Web oficial
# Museu Nacional de Gandhi

El Museu Nacional de Gandhi és un museu de Nova Delhi sobre Mohandas Gandhi. L'origen d'aquest museu es va plantejar poc temps després del 30 de gener de 1948, dia de l'assassinat de Mahatma Gandhi en mans d'un fanàtic integrista indi, per tal de preservar els manuscrits, fotografies, llibres, objectes personals…del pensador i líder polític. No obstant això, aquest espai commemoratiu no va ser oficialment inaugurat fins bastants anys després, el 30 de gener de 1961. Els objectius del Museu Nacional de Gandhi són, a través de la seva exposició permanent, arxiu, biblioteca, espai de recerca i activitats, preservar el llegat de Gandhi, donar-lo a conèixer i recordar la vida i filosofia d'un dels líders més carismàtics del segle xx.
Des de meitats del segle xix l'Índia era dominada per la Companyia Britànica de les Índies Orientals i, a conseqüència de la derrota que va sofrir en la Primera Guerra d'Independència Índia, va esdevenir una colònia més de l'Imperi Britànic. Aquesta situació desagradava molts ciutadans del país asiàtic i provocà el sorgiment de diversos moviments independentistes. Però entre les dècades de 1920 i 1930 el moviment liderat pel Mahatma Gandhi, mitjançant la no-violència i campanyes de desobediència civil, va aconseguir que, el 15 d'agost de 1947, l'Índia assolís la seva independència del Regne Unit. El 26 de gener de 1950 l'Índia es convertí en una república.

## Referències

* 1 2 «Museu Nacional de Gandhi». Memorial. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 8 octubre 2016].