OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frasne-les-Meulières

Frasne-les-Meulières és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 118 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Frasne-les-Meulières era de 118 persones. Hi havia 50 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 21 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 69 habitatges, 51 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 67 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 51 habitatges principals, 48 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 40 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 29 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Frasne-les-Meulières el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 79 persones, 68 eren actives i 11 eren inactives. De les 68 persones actives 65 estaven ocupades (34 homes i 31 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 11 persones inactives 5 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una entitat de l'administració pública.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Frasne-les-Meulières a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Frasne-les-Meulières a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cantó de Saint-Mihiel

El cantó de Saint-Mihiel és un cantó francès del departament del Mosa, situat al districte de Commercy. Té 20 municipis i el cap és Saint-Mihiel.

## Municipis

* Apremont-la-Forêt
* Bislée
* Bouconville-sur-Madt
* Broussey-Raulecourt
* Chauvoncourt
* Han-sur-Meuse
* Lacroix-sur-Meuse
* Lahayville
* Loupmont
* Maizey
* Montsec
* Les Paroches
* Rambucourt
* Ranzières
* Richecourt
* Rouvrois-sur-Meuse
* Saint-Mihiel
* Troyon
* Varnéville
* Xivray-et-Marvoisin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-19.. | Dr Vuillaume | RPF, després UDR |
| 19..-1986 | Jacques Bailleux | UDR, després RPR |
| 1986-2006 | Roger Dumez | Divers droite |
| 2004- | Philippe Martin | UMP, després Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Línia 1 del metro lleuger de Madrid

Mapa Metro lleuger 1 :
La Línia 1 del metro lleuger de Madrid és una línia de metro lleuger en superfície de la xarxa del metro de Madrid. Aquesta línia connecta les estacions de Pinar de Chamartí­n i Las Tablas.

## Referències

* ↑ «ML1» (en castellà). Metro de Madrid. Arxivat de l'original el 2011-07-23. [Consulta: 2 maig 2011].
# Triple formació baixista

Triple formació baixista (en anglès: Bearish Falling Three Methods) és un patró d'espelmes japoneses que esdevé un fort senyal de continuïtat de la tendència baixista.

## Criteri de reconeixement

* La tendència prèvia és baixista
* Es forma una primera espelma negra llarga
* Els següents tres dies es formen tres espelmes blanques (o inclús negres) amb cos petit amb tancaments dins del cos de la negra prèvia
* Finalment s'obra a la baixa, es forma una segona espelma negra llarga, i es tanca formant un nou low

## Explicació

La Triple formació baixista és un potent patró de continuïtat en una tendència baixista. Les petites espelmes blanques indiquen una progressiva presa de beneficis, però els bulls no tenen prou força com per provocar tancaments superiors als de l'espelma negra llarga. Finalment els bears tornen a aparèixer amb força davant la debilitat dels bulls i aquests tanquen posicions donant lloc a una nova espelma negra llarga. Per especuladors agressius aquest patró, abans de completar-se amb l'espelma negra llarga, es pot aprofitar anticipadament per incrementar posicions curtes.

## Factors importants

És important comprovar que no es produeixen augments significatius del volum en les espelmes blanques. Les espelmes blanques en cap cas han de tancar per dessota de l'espelma negra llarga sinó que s'han de mantenir dins del seu rang high-low (incloses les ombres). Malgrat que la força dels bears és molt potent es suggereix esperar confirmació l'endemà en forma d'espelma negra amb tancament inferior o gap baixista.

## Bibliografia

* «Bearish Falling Three Methods». Candlesticker. [Consulta: 12 maig 2011].
# Kashiba

Kashiba (香芝市, Kashiba-shi) és una ciutat i municipi de la prefectura de Nara, a la regió de Kansai, Japó. A data de 2020, Kashiba és el cinqué municipi més populós de la prefectura i degut a la seua posició geogràfica, s'ha convertit en una ciutat dormitori per als treballadors d'Osaka.

## Geografia

La ciutat de Kashiba es troba localitzada al nord-oest de la prefectura de Nara, fent límit amb la prefectura d'Osaka i, de fet, al municipi s'hi troba part del mont Nijō, que fa de frontera natural entre les prefectures de Nara i Osaka. El terme municipal de Kashiba limita amb els de Hadano, Kashiwara i Taishi, tots ells de la prefectura d'Osaka, a l'oest; amb Ōji i Kanmaki al nord; amb Kōryō a l'est i amb Yamato-Takada i Katsuragi al sud.

## Història

Des del període Nara fins a la fi del període Tokugawa, la zona on actualment es troba la ciutat de Kashiba va formar part de l'antiga província de Yamato. Amb la restauració Meiji, la zona passà des del 1872 a formar part de la prefectura de Nara, successora de la província de Yamato, però degut als canvis d'un nou sistema administratiu encara no consolidat, del 1876 a 1881 la zona formà part de la breu prefectura de Sakai i de 1881 a 1884 de la prefectura d'Osaka. El 1884 va tornar a ser part de la prefectura de Nara fins a l'actualitat. Des de la creació del sistema de districtes fins a l'any 1897, els pobles de la zona on actualment es troba la ciutat van formar part del districte de Katsuge, passant a formar part després del districte de Kita-Katsuragi fins al 1991, quan es fundà l'actual ciutat de Kashiba. L'1 d'abril de 1956, fruit de la fusió de quatre pobles (Goidô, Nijô, Shimoda i Shizumi) es crea la vila de Kashiba, també pertanyent al districte de Kita-Katsuragi. Finalment, l'1 d'octubre de 1991, la vila de Kashiba es elevada a la categoria actual de ciutat.

## Administració
### Alcaldes

* Kiyoshige Ishida (1991-1992
* Desconegut (1992-1996)
* Akio Sakiyama (1996-2008)
* Yoshihisa Umeda (2008-2012)
* Hiroaki Yoshida (2012-2020)
* Norihiro Fukuoka (2020-present)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 9.692 | 10.428 | 11.151 | 14.980 | 15.009 | 21.205 | 36.314 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 52.817 | 63.487 | 75.214 | 78.415 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Occidental (JR West)
** Shizumi - Kashiba - JR-Goidō
* Ferrocarril Kinki Nippon (Kintetsu)
** Sekiya - Nijō - Kintetsu-Shimoda - Goidō - Nijōzan

### Carretera

* Autopista Nishi-Meihan
* Nacional 165 - Nacional 168

## Agermanaments

* Sodegaura, prefectura de Chiba, Japó. (1991)
* Tsurugashima, prefectura de Saitama, Japó. (1991)
* Hidaka, prefectura de Saitama, Japó. (1991)
* Hamura, Tòquio, Japó. (1991)
* Hannan, prefectura d'Osaka, Japó. (1991)

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=29210
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Mus macedonicus

Mus macedonicus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 0 i 500 msnm a Armènia, l'Azerbaidjan, Bulgària, Geòrgia, Grècia, l'Iran, Israel, Jordània, el Líban, Macedònia, Palestina, Sèrbia, Síria i Turquia. Ocupa una gran varietat d'hàbitats. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, macedonicus, significa 'macedoni' en llatí.

## Referències

* ↑ Kryštufek, B.; Vohralík, V. Mus macedonicus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 11 març 2018.
* ↑ Entrada «Mus» d'Animalia (en anglès).
# Evangeli de Bartomeu

L'Evangeli de Bartomeu és un evangeli apòcrif que explica la passió i la resurrecció de Crist. Fa una detallada explicació del descens de Jesús als inferns després de la seva mort a la creu, i encara que redactat en grec, té un estil d'influència copta. Es va escriure entre els segles III i VII.
Són interessants la seva estructura i la seva originalitat. Té mes aviat el caràcter d'una homilia i no el d'un evangeli, i podria titular-se també "Preguntes de Bartomeu" o "Interrogatori de Bartomeu", per la forma que té de donar respostes a un interlocutor anomenat Bartomeu. El llibre reflecteix les preocupacions dels cristians primitius sobre temes religiosos importants. Explica les revelacions de Jesús després de la resurrecció i un relat de l'anunciació feta a Maria i l'encarnació del Verb, els fets relacionats amb el descens als inferns o Anàstasi, l'origen dels àngels i dels dimonis, la caiguda de Llucifer, la gradació dels pecats per la seva gravetat, etc.
Es creu que l'evangeli bàsic podria ser una obra escrita en grec al segle iii sobre textos més antics que es va anar elaborant i van convertir l'evangeli en un escrit en forma de preguntes entre els segles V i VII. Com també va passar amb altres apòstols, Bartomeu va formar part d'una sèrie de tradicions populars. Jeroni el menciona amb el títol d'Evangeli de Bartomeu al pròleg del seu comentari sobre l'Evangeli canònic de Mateu. El Decret Gelasianum el considera apòcrif: "Evangelia nominae Bartholomaei apocrypha" (l'Evangeli anomenat de Bartomeu, apòcrif). A més dels manuscrits grecs d'aquest evangeli que es conserven a Viena i a Jerusalem, hi ha fragments escrits en eslau, copte i llatí.

## Referències

* ↑ Piñero, Antonio. Todos los Evangelios. Madrid: EDAF, 2010, p. 387-388. ISBN 9788441421665.
# Francesc Cairó García

Francesc Cairó García (Badalona, 1923 - Badalona, 3 de febrer de 2013), va ser un jugador de bàsquet i dirigent esportiu català. Va ser pare de Jordi Cairó, director esportiu del Joventut durant molts anys, i de Francesc Cairó, també exjugador i directiu de l'entitat verd-i-negra.
S'inicià en el món del basquetbol a l'Escola Catalana de Badalona. Va ingressar al Club Joventut Badalona el 1939 i en va desenvolupar tota una sèrie de tasques ben diverses, des de jugador en diferents categories dels equips de bàsquet, fins a tasques directives, sent secretari, vocal, vicepresident i president en funcions de l'entitat, durant més de trenta-sis anys. Fou jugador del primer equip del Joventut de Badalona les temporades 1944-45 i 1945-46. Més tard va ser membre gairebé vitalici en totes les directives del club fins a l'any 1976. Com a directiu, va tenir un paper decisiu durant l'enfrontament entre el president Mas i Daniel Fernàndez, la seva mà dreta, així com després de la dimissió de March el 1982.
La Fundació del Bàsquet Català, de la qual també formà part del patronat, el considerà històric del bàsquet català el 1997. Va morir el 3 de febrer de 2013 a Badalona.

## Referències

* ↑ «Fallece el expresidente del Joventut Francesc Cairó i García» (en castellà). Marca, 03-02-2013 [Consulta: 20 agost 2018].
* ↑ «Francesc Cairó García». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Costa, Josep Maria. Desperta, Ferres! Cinquanta anys del Club Joventut Badalona. CJB, 1980, p. 197-200.
* ↑ Soler, Toni. La Penya en 75 paraules. Viena Edicions, 2005.
* ↑ «Fallece Francesc Cairó, ex presidente y jugador del Joventut Badalona» (en castellà). ACB, 03-02-2013 [Consulta: 20 agost 2018]. Arxivat 21 August 2018$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-08-21. [Consulta: 20 agost 2018].
# Cantó de Saint-Nazaire-Est

El cantó de Saint-Nazaire-Est (bretó Kanton Sant-Nazer-Reter) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega la part oriental de la comuna de Saint-Nazaire (21.828 de 68.838 habitants)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1992 | Pierre Verdy | PS |
| 1992-1998 | Maxime Batard | PS |
| 1998- | Philippe Grosvalet | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Línia 1 del metro de Sevilla

La línia 1 del Metro de Sevilla és una línia de ferrocarril metropolità de tipus lleuger de la ciutat de Sevilla i la seva àrea metropolitana, a Andalusia. Aquesta línia uneix Sevilla amb Mairena del Aljarafe, San Juan de Aznalfarache (Aljarafe) i Montequinto (Dos Hermanas).
La línia 1 ha estat la primera línia del metro de Sevilla en inaugurar-se. L'obertura fou el 2 d'abril de 2009 tot i que estava prevista per l'estiu de l'any 2006.
Mapa Metro Línia 1 :
# Unión Deportiva Fuerteventura

La Unión Deportiva Fuerteventura és un club de futbol canari de les ciutats de Corralejo i Puerto del Rosario, a Fuerteventura.

## Història

La UD Fuerteventura neix l'any 2004 i és el resultat de la fusió dels dos clubs més importants de l'illa. Aquests clubs són:
* el Club Deportivo Corralejo de Corralejo, fundat el 1975.
* el Club Deportivo Fuerteventura de Puerto del Rosario, fundat el 1987.

## Dades del club

* Temporades a Primera divisió: 0
* Temporades a Segona divisió: 0
* Temporades a Segona divisió B: 5

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-06-14 a Wayback Machine.
# Kisseliovka

Kisseliovka - Киселёвка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 342 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Mr. Ho

Mr. Ho és un manga curt fet per Akira Toriyama, mentre feia Bola de Drac, que té com a protagonista un personatge similar a en Iamxa. La història és semblant a la nissaga de l'Exèrcit de la Cinta Vermella de Bola de Drac.
# Francesc Lacoma

«Francesc Lacoma» té aquests significats:
* Francesc Lacoma Sans (Barcelona, 1784 – Madrid, 1812) pintor de l'entorn de l'escola de Llotja.
* Francesc Lacoma i Fontanet, (Barcelona, 1778- Passy, França, 1849) pintor conegut per les seves natures mortes.
# Castell de Sant Jaume

Castell de Sant Jaume és una fortalesa del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Ubicat al turó de les Tres creus o de Sant Jaume, al nord-est del nucli antic de la població.
Es tracta d'una petita fortalesa amb una posició dominant sobre la Badia de Cadaqués, amb l'aspecte d'una gran torre. La construcció presenta una planta quadrada amb quatre petits cossos adossats, també quadrats, i que sobresurten formant baluards. L'entrada al conjunt es dona mitjançant aquestes edificacions, a través d'una porta d'arc escarser. Dos murs conserven el coronament de merlets triangulars, mentre que en els altres sectors tan sols es pot veure la teulada totalment ensorrada. Hi ha tres nivells de petites espitlleres i alguna finestra, fetes de rajols. El tipus de parament és constituït amb rebles de pissarra i morter.

## Història

Tot i que no es coneix bé el seu origen, és probable que fos edificat durant el segle xvii i destruït i refet en èpoques posteriors. Sembla que la torre no tenia funcions defensives sinó únicament de vigilància i senyalització.
La construcció actual pertany al segle xix. Segons l'autor Madoz, la fortificació va ser destruïda pels anglesos i tornada a edificar pels francesos durant les guerres napoleòniques.
L'anomenat castell de les Creus o de Sant Jaume ha estat entès moltes vegades com el castell de Cadaqués; però en realitat es tracta d'una construcció de marcat caràcter militar. Segons Madoz, servia com a fortalesa per defensa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Castell de Sant Jaume». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].

## Enllaços externs

* «Castell de Sant Jaume». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Ludlow (vila de Vermont)

Ludlow és una vil·la del Comtat de Windsor a l'estat de Vermont, dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Ludlow tenia 958 habitants., 437 habitatges, i 221 famílies. La densitat de població era de 274 habitants per km².
Dels 437 habitatges en un 20,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,7% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 49,4% no eren unitats familiars. En el 40,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,3% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 23% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.698 $ i la renda mediana per família de 40.703 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 20.455 $. La renda per capita de la població era de 19.824 $. Entorn del 6,7% de les famílies i el 9,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ludlow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ludlow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Uterqüe

Uterqüe és el nou format comercial del grup Inditex, dedicat a accessoris, complements de moda amb una acurada selecció de peces en tèxtil i pell d'excel·lent qualitat. La col·lecció ha estat dissenyada íntegrament per l'equip de creació d'Uterqüe.
L'estètica de les botigues, un total de 50 a Espanya, Portugal i Grècia, el disseny dels espais s'ha concebut per fer funcionals les botigues.

## Història

* El Juliol de 2008, s'inaugura la primera botiga a La Corunya.
* El Juliol de 2009, s'inauguren noves botigues a Bèlgica i Dubai.
* Desembre de 2009, s'inaugura la primera botiga a Mèxic, Ara Uterqüe ja té botigues a Espanya, Portugal, Grècia, Bèlgica, Xipre, Qatar, Kuwait i Emirats Àrabs.

## Referències

* ↑ «Uterqüe España - Moda de Mujer Otoño Invierno 2017». [Consulta: 21 desembre 2017].
# Kissar

El kissar (també s'escriu kissir), tanbour o gytarah barbaryeh, l'antiga lira dels nubians, encara està en ús a Egipte, Sudan i Etiòpia. Consisteix en un cos que té, en lloc de la caixa de ressonància amb la tradicional closca de tortuga, una fusta rodona amb forma de bol poc profund, cobert de pell d'ovella, en què hi ha tres petits forats rodons per a la sortida del so. Els mànecs, col·locats a través de la caixa de ressonància en punts distants al voltant del terç de diàmetre de la circumferència, estan disposats en forma de ventall. Compta amb cinc cordes de budell, nuades al voltant de la barra i aixecades de la caixa de ressonància per mitjà d'un pont similar a l'utilitzat en la guitarra moderna, són pinçades per mitjà d'una pua amb la mà dreta per fer la melodia, mentre que la mà esquerra a vegades fa vibrar algunes de les cordes com un suau brunzit d'acompanyament.

## Referències

* ↑ Giles, Peter.. The history and technique of the counter-tenor : a study of the male high voice family. Aldershot, Hants, England: Scolar Press, 1994. ISBN 0-85967-931-4.
* ↑ Engel, Carl. The music of the most ancient nations (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ Description de l'Egypte, ou Recueil des observations et des recherches qui ont été faites en Égypte pendant l'expédition de l'armée française, Volum 1 (en francès). París: Imprimerie impériale, 1809.
* ↑ Engel, Carl. Descriptive Catalogue of the Musical Instruments in the South Kensington Museum (en anglès). Chapman & Hall, 1879, p. 82.
* ↑ Chisholm,, 1911, p. 837.

## Notes

* Chisholm, Hugh, ed. (1911).(11è ed.). Cambridge Premsa Universitària. p. .Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
# Frugi

Frugi (en llatí Frugi que vol dir "honest") va ser un sobrenom del cònsol Luci Calpurni Pisó, cònsol l'any 133 aC, que després van portar també alguns dels seus descendents fins al segle ii.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 185.
* ↑ Dardaine, Sylvie; Bonneville, Jean-Nöel «Frugi : un cognomen et un qualificatif peu courants». Revue des Études Anciennes, 86, 1, 1984, pàg. 217–244. DOI: 10.3406/rea.1984.4181.