OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ian Duncan

Ian Duncan és el nom dels següents personatges:
* Ian Duncan (pilot) (1961), pilot de ral·lis kenyià.
* Ian Duncan (polític) (1973), polític escocès, eurodiputat pel Partit Conservador britànic.
* Ian Duncan (actor) (1975), actor sud-africà.
# Jabal Bura

Jabal Bura (àrab: جبل بُرع, Jabal Buraʿ) és una muntanya de granit situada a Bura, a l'est de Bajil, Iemen. La zona està sent considerada per a la seva inscripció en la llista de llocs de «valor universal excepcional» de la UNESCO.

## Patrimoni de la Humanitat

Aquest lloc va ser afegit a la Llesta Temptativa de la UNESCO Patrimoni Mundial el 08 de juliol de 2002, en la categoria mixta: cultural i natural.

## Descripció del lloc

El costat oest de la muntanya està cobert d'un tipus de vegetació tropical densa que n'hi dificulta l'accés. La cara est de la muntanya està coberta de nombroses cases i de terrasses de cultiu úniques que arriben fins al cim. La població té els seus costums especials i es vesteix de manera diferent a la d'altres persones d'altres regions. Bura segueix estant molt bé protegit. No obstant això, actualment s'està ampliant i pavimentant una carretera al costat est. En conseqüència, un major nombre de vehicles podria amenaçar l'equilibri de la biodiversitat de la zona. Les comunitats de muntanya aïllades de molts mitjans de comunicació moderns conserven les seves peculiaritats. El costat aquest de la muntanya està temptativament classificat com a «Patrimoni Cultural» per la UNESCO, mentre que el costat oest està temptativament classificat en la categoria de «Patrimoni Natural». Cinc nivells ecològics de vegetació mostren diferències climàtiques al llarg de 2.000 metres, amb plàtans al peu de Jabal i blat dur en la part superior. Aquesta ecologia diversa permet el creixement d'unes 30 espècies d'arbres i 40 d'arbustos, 10 d'animals vius i salvatges, dotze de rèptils, i d'un nombre considerable, més de cinquanta, d'aus endèmiques i 30 migratòries. Existeixen diverses amenaces a la biodiversitat: la falta d'ingressos posa en perill la capacitat de la població per protegir el seu medi ambient i, per tant, els habitants talen arbres i arbustos per utilitzar-los com a llenya. La construcció de la nova carretera que travessa paisatges fràgils fins al cim pressionarà l'equilibri ecològic i facilitarà l'accés al bosc, contribuint a la desforestació i permetent al bestiar pastar la terra. La legislació recent proposa conservar la biodiversitat mitjançant l'establiment d'un consorci amb agricultors i propietaris de terres. La legislació, aprovada pel Parlament, prendrà mesures per al desenvolupament. Bura serà declarada «àrea protegida» i s'espera que tota la població en pugui rebre els beneficis econòmics: una carretera pavimentada, un centre de salut, dues escoles, una major distribució d'aigua i electricitat, préstecs i capacitació apícola per a turistes nacionals i internacionals. Aquesta biodiversitat està oberta a científics de totes les disciplines i a l'ecoturisme a nivell nacional i internacional.

## Referències

* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 28 de febrer de 2009. [Consulta: 27 novembre 2019].
* ↑ http://whc.unesco.org/en/tentativelists/1723/

## Bibliografia

* Curs de capacitació i taller sobre Jabal Bura'a - Yemen Times Consulta: 24-02-2009.
* prats.html
* McLaughlin, D. (2008). Iemen: la guia de viatges de Bradt. Bradt Travel Guides. P. 166. ISBN, ISBN 1-84162-212-5
# Díocles de Carist

* Per a altres significats, vegeu «Díocles de Carist (desambiguació)».
Díocles de Carist (grec antic: Διοκλῆς ὁ Καρύστιος, llatí: Diocles Carystius) fou un famós metge grec nascut a Carist (Eubea) que probablement va néixer a finals del segle iv aC, no gaire després del temps d'Hipòcrates. Segons Plini el Vell, en renom i en edat Díocles venia a continuació d'Hipòcrates.
Formava part de l'Escola dogmàtica, una de les escoles de medicina més importants del món grecoromà. Hi ha hagut autors que han atribuït a Díocles l'honor d'haver estat el primer de distingir entre venes i artèries, però no sembla cert, ni tampoc que hi hagi cap altre descobriment important que es degui a ell.
Va escriure diverses obres de medicina, avui perdudes, de les quals Galè, Celi Aurelià, Oribasi i altres han preservat fragments. El fragment més llarg conservat és una carta dirigida al rei Antíoc intitulada Ἐπιστολὴ Προφυλακτική ('Carta sobre com preservar la salut'), que Pau d'Egina inclou en el seu llibre de medicina i probablement anava dirigida a Antígon II Gònates, rei de Macedònia mort el 239 aC. Pel tema, aquesta carta sembla a d'altres atribuïdes a Hipòcrates, i parla de les dietes que cal seguir durant les estacions de l'any.

## Referències

* ↑ Diocles Carystius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1011
# Albugnano

Albugnano (Arbunan en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Aramengo, Berzano di San Pietro, Castelnuovo Don Bosco, Moncucco Torinese, Passerano Marmorito i Pino d'Asti.
Pertanyen al municipi les frazioni de Belsito, Campolungo, Vallana i Vezzolano.

## Galeria fotogràfica

* Abbadia Vezzolano
* Santa Maria di Vezzolano
* Església de Sant Pere - Façana
* Església de Sant Pere - Absis
* Panorama

## Referències

* ↑ Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani. Milano: GARZANTI, 1996.
# Neferites I

Neferites I o Baenra Merynecheru Nayfaarudye (398-392 aC) fou el primer faraó de la dinastia XXIX d'Egipte, designada Mendesiana, per ésser Mendes el seu lloc de naixement i la ciutat escollida com a nova capital.
Manethó, segons Sextus Julius Africanus i Eusebi de Cesarea, ho denomina Neferites, i comenta que va regnar sis anys. És citat a la Crònica Demòtica. En la seva època es realitzaren ampliacions als temples de Buto, Sais, Memfis, i Karnak. El seu sarcòfag va ser trobat el 1869, juntament amb objectes fúnebres, a Mendes.
Neferites va ser un faraó valorat perquè va aconseguir pacificar el país, que havia estat assetjat al començament del seu regnat. Va heretar del seu predecessor, Amirteu II, un tractat de coalició amb la ciutat grega d'Esparta, que havia envaït l'Àsia, i una guerra contra Pèrsia.
Aquesta coalició era avantatjosa per a Egipte, perquè va mantenir els perses enfeinats. A canvi, Egipte es va comprometre a enviar gra a Esparta i equipament per a cent vaixells de guerra. La flota que ho transportava es va aproximar a l'illa de Rodes sense saber que s'havien aliat amb Pèrsia, i el carregament va ser decomissat per l'enemic.
Malgrat el breu temps del seu regnat, va iniciar diversos projectes edificatoris, com ara un mur de tancament del temple d'Ammon a Karnak, acabat pels seus successors.
Neferites va morir el 392 aC i és enterrat a Mendes, la ciutat que ell havia escollit com a capital. Els arqueòlegs que van descobrir el seu sarcòfag el 1992, van observar que la sepultura havia estat destruïda quan els perses van reconquistar Egipte, el 342 aC.
A Neferites el succeí Mutis durant un any, el següent regnat va ser de Psamutis (també d'un any) qui finalment va ser expulsat del tron, triomfant Acoris.

## Referències

* 1 2 Clayton, Peter A. Chronicle of the Pharaohs: The Reign-by-Reign Record of the Rulers and Dynasties of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2006, p. 203. ISBN 0-500-28628-0.
* ↑ Bruce Redford, Donald. Excavations at Mendes. Volume 1: The Royal Necropolis (en anglès). Culture and History of the Ancient Near East 20. Leiden, Boston, Köln, 2004.

## Enllaços externs

* http://www.livius.org/ne-nn/nepherites/nepherites_i.html Arxivat 2014-06-07 a Wayback Machine.
# Mamífer marí militar

Un mamífer mamí militar és un cetaci o un pinnípede ensinistrat per dur a terme operacions militars. Entre les mamífers marins emprats hi ha els dofins mulars, les foques, els lleons marins i les belugues. Tant els Estats Units com la Unió Soviètica han ensinistrat delfínids per a diverses aplicacions. S'encarreguen de tasques com ara la protecció de naus i ports, la identificació i la neteja de mines i la recuperació d'objectes, així com la cerca i el rescat de nedadors desapareguts.

## Referències

* ↑ Perrin, Wursig i Thewissen, 2002, p. 1.266.

## Bibliografia

* Perrin, W. F.; Wursig, B.; Thewissen, J. G. M. Encyclopedia of Marine Mammals (en anglès). 2a edició. Academic Press, 2002. ISBN 0-12-551340-2.
# Plaça de les tres creus

Plac Trzech Krzyżhi (literalment: plaça de les Tres Creus) és una plaça situada al districte de Śródmieście (Nucli urbà) a Varsòvia i que connecta Ulica Nowy Świat (carrer del Nou Món), al nord, amb l'Aleje Ujazdowskie, al sud.

## Història

Fins al segle xviii , la zona ocupada per la plaça no era gaire més que un terreny obert poc poblat al sud dels límits de la ciutat de Varsòvia.
Durant el regnat del rei August II, entre 1724 i 1731, es crea un Via Crucis. La primera estació era situada a prop de la plaça actual, mentre l'última se situava al costat del castell Ujazdów al sud. La primera estació té dues creus daurades.
L'any 1752, el gran mariscal de la Corona, Franciszek Bieliński fa erigir una estàtua de Joan Nepomucè, que també porta una creu. La població anomena llavors el lloc Rozdroże złotych krzyżhi (L'encreuament de les Creus d'Or).
L'any 1818-1825 s'erigeix una església neoclàssica, sobre els plànols de l'arquitecte Chrystian Piotr Aigner. Es tracta de l'actual església Sant Alexandre. Anomenada així en honor d'Alexandre I de Rússia, que dona llavors el seu nom a la plaça. Però la població prefereix anomenar el lloc plaça de les tres creus, tot i que ja no hi han tres creus a la plaça, sinó sis : a més de les tres mencionats, n'hi igualment dues a la cimera de les façanes nord i sud de l'església, així com una davant de l'Institut pels sords, erigit l'any 1827 (i inicialment dirigit per l'Església catòlica).
Durant la Insurrecció de Varsòvia l'any 1944, la plaça i la majoria dels edificis circumdants van ser destruïts. Després de 1945, l'església i l'institut per als sords són reconstruïts de forma idèntica.
La plaça acull ara diversos comerços. Adjacents a la plaça es troben la Borsa de Varsòvia, una sucursal de la banca HSBC i un hotel del grup Sheraton.

## Referències

* ↑ Leśniakowska, Marta.. Architektura w Warszawie. Wyd. 3 popr. Warszawa: "Arkada" Pracownia Historii Sztuki, 2005. ISBN 83-908950-8-0.
* ↑ "Aigner, Chrystian Piotr," Encyklopedia Polski, p. 12.
* ↑ "Aigner, Chrystian Piotr," Encyklopedia Powszechna PWN (PWN Universal Encyclopedia), volume 1, p. 32.
* ↑ Muzeum Historyczne m. st. Warszawy.. Album Warszawski : obraz miasta w zbiorach Muzeum Historycznego m. st. Warszawy. Deutsch-polnische ed. Warszawa: Agencja Reklamowo-Wydawnicza A. Grzegorczyk, 2000. ISBN 83-86902-73-6.
* ↑ W. Kruk ist die älteste Juwelierfirma Polens, die 1840 in Posen gegründet wurde
# Ehecatl

En la mitologia asteca Ehecatl és un déu asteca del vent. És una de les representacions de Quetzalcoatl, sota la forma d'un ànec o un mico. És la causa de tot moviment.
Va enamorar-se d'una dona humana i perquè ella pogués correspondre els seus sentiments va regalar als humans l'amor.
A Catalunya es conserva un exemplar d'una escultura de pedra representant Ehecatl a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú.

## Referències

* ↑ «Ehécatl» (en castellà). Mitologia, 21-11-2017.
* ↑ Trullén, Josep Maria (dir). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les Col·leccions del Museu. Organisme Autònom BMVB, 2001, p.53. ISBN 84-931438-3-9.

## Vegeu també

* Kukulcan
* Adoratori d'Ehecatl
# Aleksandr Tarkhanov

Aleksandr Tarkhanov (Aksay, 6 de setembre de 1954) és un exfutbolista kazakh de la dècada de 1970 i entrenador.
Fou 6 cops internacional amb la selecció de la Unió Soviètica.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de CSKA Moscou.
Trajectòria com a entrenador:
* 1989: Kotayk Abovian (consultor)
* 1990: SKA Odessa
* 1991: Terek Grozny
* 1991–1992: Pakhtakor Tashkent
* 1992–1994: Spartak Moscou (assistent)
* 1994–1996: CSKA Moscou
* 1994–1996: Russia (assistent)
* 1996: CSKA Moscou (president)
* 1997–1998: Torpedo Moscou
* 1999–2003: Krylia Sovetov Samara
* 2004: Saturn Ramenskoye (assistent)
* 2004–2005: Saturn Ramenskoye
* 2005: Terek Grozny (consultor)
* 2005–2006: Terek Grozny
* 2006–2007: Vėtra
* 2007: Krylia Sovetov Samara
* 2008: Kuban Krasnodar
* 2010: Khimki
* 2010–2011: Krylia Sovetov Samara
* 2012: Khimki
* 2013: Khimki
* 2013–2015: Ural Sverdlovsk Oblast
* 2015–2016: Slavia Sofia
* 2016–2018: Ural Sverdlovsk Oblast
* 2018– : Ural Sverdlovsk Oblast (conseller)

## Referències

* ↑ Profile Arxivat 2020-06-29 a Wayback Machine. (rus)
* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ Aleksandr Tarkhanov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Neochromis nigricans

Neochromis nigricans és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Victòria.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Portsmouth (desambiguació)

«Portsmouth» té aquests significats:
* Geografia:
** Portsmouth, ciutat del comtat de Hampshire, Anglaterra.
** Portsmouth (Iowa)
** Portsmouth (Nova Hampshire), població dels Estats Units a l'estat de Nova Hampshire.
** Portsmouth (Ohio)
** Portsmouth (Rhode Island)
** West Portsmouth, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio.
* Miscel·lània:
** Portsmouth Football Club, club de futbol d'Anglaterra a la ciutat de Portsmouth.
** Tractat de Portsmouth
# In Rock We Trust

In Rock We Trust és el sisè disc d'estudi de Y&T. Fou publicat el 1984 i el disc de la banda amb millors vendes. Assolí el lloc 46è al Billboard i pràcticament fou disc d'or, amb aproximadament 450,000 còpies venudes.

## Llista de cançons

* "Rock & Roll's Gonna Save The World" - 4:39
* "Life, Life, Life"
* "Masters And Slaves"
* "I'll Keep On Believin' (Do You Know)"
* "Break Out Tonight!"
* "Lipstick And Leather"
* "Don't Stop Runnin'"
* "(Your Love Is) Drivin' Me Crazy"
* "She's A Liar"
* "This Time"
El disc ha estat remesclat i posat a la venda el 2006 a través de la pàgina de la banda (www.yandtrocks.com). Aquesta reedició inclou a més una versió en estudi de "Go For The Throat," que mai havia estat en cap disc d'estudi de [Y&T], només apareixia en directe a Open Fire de 1985, i era la cara B del single "All American Boy".
# Domnall Donn

Domnall Donn mac Conaill va ser rei dels escots de Dál Riata del 689 al 696.
Fill de Conall Crandomna, va succeir al seu germà Máel Duin mac Conaill com a rei de Dalriada. El Duan Albanach li atribueix un regnat de 13 anys, del quals no ens en dona informació.
Els Annals d'Ulster ens diuen que va ser assassinat l'any 696 sense especificar si es va tractar d'un assassinat o d'una mort en acció. Després de la seva desaparició, el tron de Dalriada va ser ocupat per Ferchar Fota, rei del Cenél Loairn, que s'havia convertit de facto en el principal sobirà dels escots durant gairebé 20 anys.

## Referències

* ↑ Anderson, 2011, p. 228.
* ↑ Duan Albanach Arxivat 2022-10-27 a Wayback Machine..
* ↑ Annals d'Ulster, AU 696.1.

## Bibliografia

* Fraser, James E. From Caledonia to Pictland. Scotland to 795 (llibre). Edimburg: The New Edinburgh History of Scotland, 2009. ISBN 978-0748612321.

## Enllaços externs

* CELT, Corpus de textos irlandesos. (anglès)
# Agum I

Agum I, que portava els epítets de Maḫrû, "el primer," o rabi, "el gran", va ser el segon rei conegut dels cassites, segons la Llista dels reis de Babilònia.
Era fill de Gandaix, a qui va succeir potser l'any 1700 aC. Governava a Mari i Terqa quan aquests regnes es van dissoldre, i l'anomenat regne de Khana o Hana fundat pel seu pare. El seu fill Kaixtiliaix I el va succeir.

## Referències

* ↑ Brinkman, J. A. Materials and studies for Kassite History: vol. I. Chicago: The Oriental Institute of the University of Chicago, 1976, p. 95-96.
# Josep Navarro

Josep Navarro és el nom dels següents personatges:
* Josep Navarro (segona germania), barber i llaurador benestant de Muro d'Alcoi i un dels dirigents de la segona germania.
* Josep Navarro i Cabanes (Ontinyent, 1875 - València, 1929), periodista valencià
* Josep Navarro i Costabella (Barcelona, 1898 - Mèxic, 1949), escriptor exiliat el 1939
* Josep Navarro Santaeulàlia (Banyoles, 1962), poeta, assagista, novel·lista i traductor
* Josep Navarro i Ferrero (Beneixama, 1933 - Villena, 2008) va ser un pintor valencià.
* Josep Navarro i Solves (Barcelona, 1928 - Barcelona, 2021), compositor de sardanes
* Josep Navarro i Zafra (Vic, 1962), instrumentista de tenora i compositor
* Josep Navarro Vives (Castelsarrasin, França, 1931), artista conceptual
# NGC 3305

NGC 3305 és una galàxia el·líptica situada aproximadament a 190 milions d'anys llum a la constel·lació de l'Hidra Femella. La galàxia va ser descoberta per l'astrònom John Herschel el 24 de març de 1835. NGC 3305 és un membre del cúmul d'Hidra.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 «Galaxy luminosity functions from deep spectroscopic samples of rich clusters» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2003, pàg. 764–783. DOI: 10.1086/375529.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* ↑ «Your NED Search Results». ned.ipac.caltech.edu. [Consulta: 1r maig 2018].
* ↑ «Revised NGC Data for NGC 3305». spider.seds.org. [Consulta: 1r maig 2018].
* ↑ Gottlieb, Steve. «Astronomy-Mall: Adventures In Deep Space NGC objects 3001-3999». Astronomy-Mall. [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ «New General Catalog Objects: NGC 3300 - 3349» (en anglès). cseligman.com. [Consulta: 1r maig 2018].
* ↑ Richter, O.-G. Astronomy and Astrophysics Supplement Series, 77, 01-02-1989, pàg. 237–256. Bibcode: 1989A&AS...77..237R.

## Enllaços externs

* NGC 3305 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
# Povet d'Homedes

El Povet d'Homedes és una obra de la Sénia (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pou restaurat de planta el·líptica interior, de pedra en sec. La part exterior és de planta quadrada al costat de la porta, i arrodonida a la part posterior. Les juntes de les pedres s'han unificat amb pasta. S'hi accedeix des de la Sénia, pel camí de la bassa d'Homedes fins a arribar al barranc de Carxol, i se segueix un camí paral·lel al barranc.

## Referències

* ↑ «Povet d'Homedes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].
# Herui

Herui (Els dos falcons) fou el nom del nomós V de l'Alt Egipte. La capital fou Gebtyu ([Coptos] avui Qift) i altres ciutats foren Shenhur, Gis (Apol·lonòpolis Mikra, avui Qus) i Nubt (Naqada, avui Ombos). Els déus foren Min (amb temple a Coptos) i Set (amb temple a Nubt).

## Referències

* ↑ Bunson, Margaret. Encyclopedia of ancient Egypt. Rev. ed. New York: Facts on File, 2002. ISBN 978-1-4381-0997-8.
* ↑ «Nomes, cities and sites» (en anglès). Kibutz Reshafi. Arxivat de l'original el 2019-04-05. [Consulta: 8 octubre 2022].
# Earlham

Earlham és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.298 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Earlham tenia 1.298 habitants, 491 habitatges, i 352 famílies. La densitat de població era de 516,7 habitants/km².
Dels 491 habitatges en un 39,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,9% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,5% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 32,7% entre 25 i 44, un 17,4% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.917 $ i la renda mediana per família de 54.519 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.262 $ mentre que les dones 24.896 $. La renda per capita de la població era de 20.659 $. Entorn del 0,9% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Earlham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Earlham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Alfons Ròcaferrier

Alfons Ròcaferrier (Montpeller, 1844-1907) fou un escriptor occità. El 1870 col·laborà amb el baró Charles de Tourtolon per fundar la Revue des langues romanes. Fou majoral del felibritge. Inspirat per l'anhel de la unitat entre els pobles llatins, el 1878 organitzà les Festes Llatines de Montpeller, on els catalans, italians i romanesos fraternitzaren amb els occitans. El 1892 fundà el Felibritge llatí i cap a la darreria de la seva vida convertí el Iòu de Pascas en paladí de l'oposició al felibritge oficial.

## Referències

* ↑ «Alphonse Roque-Ferrier (1844-1907)» (en francès).
* ↑ «Alphonse Roque-Ferrier». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 2 octubre 2022].

## Vegeu també

* Regionalisme occità