OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Penestes

Els penestes (en llatí penestae) eren un poble d'Il·líria que vivia al nord de la Dassarètia, i ocupava una gran zona muntanyosa, arribant a l'est fins a la frontera de Macedònia, a l'oest al país dels labeates, i al nord-oest als dominis de Genci, el rei d'Il·líria.
Titus Livi en parla, i diu que la principal ciutat d'aquesta tribu guerrera era Uscana, i que tenien les fortaleses de Draudacum i Oaeneum, aquesta última situada en una carretera que portava a un coll entre una muntanya i el riu Artatus, que conduïa al país dels labeates. Les dues fortaleses van ser conquerides per Perseu de Macedònia en la seva campanya de l'any 169 aC durant la Tercera Guerra Macedònica.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Penestae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 25 gener 2021].
# Pedro Macanaz Macanaz

Pedro Macanaz Macanaz (Hellín, província d'Albacete 6 de juliol de 1764 - Hellín, 6 de novembre de 1830) va ser un polític espanyol, ministre durant el regnat de Ferran VII d'Espanya.

## Biografia

De família il·lustre, era net de Melchor Rafael de Macanaz, i el seu pare, Antonio Macanaz Garay, era capità del Regiment de Cavalleria de Montesa. El 1770 va restar totalment orfe, raó per la qual va viure amb alguns parents en 1778 a València i en 1781 a París. Ingressà al cos diplomàtic i el 1785 fou destinat a l'ambaixada espanyola a Sant Petersburg fins 1789, quan fou destinat a la Secretaria d'Estat. Tanmateix el 1794 fou nomenat Intendent d'Hisenda a Conca i Jaén i el 1796 membre del Tribunal de la Comptaduria Major de Comptes. L'abril de 1808 fou nomenat ministre plenipotenciari en el seguici de l'infant Carles Maria Isidre de Borbó cap a Baiona. Després de les abdicacions de Baiona va acompanyar la família reial a Valençay, on va exercir de conseller de Ferran VII.
Quan aquest va tornar a Espanya va formar part de la Junta Suprema Central en qualitat de secretari del Despatx de Gracia i Justícia entre maig i novembre de 1814. Se'l considera responsable de la publicació del Manifest dels Perses i del decret que va abolir la Constitució espanyola de 1812. Tanmateix va perdre el favor del monarca i fou destituït i desterrat al castell de Santo Antón (la Corunya) fins 1816. Va restar postergat durant el trienni liberal i no va obtenir novament cap càrrec públic fins 1826, quan fou nomenat membre del Consell d'Estat. El 1828 es retirà a Hellín a causa de la seva mala salut.

## Referències

* 1 2 250 años del nacimiento de Pedro Macanaz Macanaz, Ministro y diplomático Arxivat 2017-07-05 a Wayback Machine. al web de la Reial Acadèmia de la Història
* ↑ «Ministres de Ferran VII». Arxivat de l'original el 2019-02-09. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Enllaços externs

* Pedro Macanaz a la base de dades de la Biblioteca Nacional d'Espanya
* Poder Político y Movilidad Familiar en la España Moderna. Los Macanaz (siglos XVII-XIX) per Francisco Precioso Izquierdo, Universitat de Múrcia
# Parc Alcosa

Barri Orba, també anomenat Parc Alcosa, és un barri d'Alfafar que se situa a sud-oest del terme, físicament encaixat entre els termes de Benetússer pel Nord i Massanassa pel Sud, separat del nucli històric d'Alfafar per la carretera N-340, l'Antic Camí Real de Madrid. El nom és l'acrònim de l'empresa promotora, Alfredo Corral SA.
Es va començar a construir el 1965 a partir de la carretera i creixent cap a l'Oest fins al límit actual de la séquia de Favara, que suposa el límit oest amb el terme interurbà de Paiporta.

## Urbanisme

Consta d'unes 3.000 vivendes i aproximadament 6.000 veïns. El traçat dels carrers i la disposició dels blocs és ortogonal. Està format quasi totalment per blocs d'edificis de 3 ó 5 alcades, totes de la mateixa mida, 60 ó 90 metres quadrats.

## Referències

* 1 2 3 Linde, Pablo «El barrio de Valencia que puede convertirse en un ejemplo mundial». El País [Madrid], 10-07-2014. ISSN: 1134-6582.
# Partit Comunista Bretó

El Partit Comunista Bretó (bretó Strollad Kommunaur Breizh) ha estat un partit nacionalista bretó d'orientació maoista-guevarista creat el gener del 1971 per antics militants de l'UDB.
Editava el diari Bretagne Révolutionnaire, pretenia desbordar l'UDB i fer néixer un autèntic moviment revolucionari. Era força crític amb el reformisme socialdemòcrata i volia promoure a través de les lluites socials el lligam entre l'esquerra revolucionària i la lluita nacional bretona. Desaparegué a finals dels anys 70.

## Membres

* Kristian Hamon, Yann-Morvan Gefflot

## Bibliografia

* Bretagne révolutionnaire, Breizh ha dispac’h, mensuel, Comité révolutionnaire breton : n° 9 (03/1971, Congrés constitutiu dul Partit comunista bretó).
* Tudi Kernalegenn, Drapeaux rouges et gwenn-ha-du. L'extrême-gauche et la Bretagne dans les années 1970, éditions Apogée (Rennes), 2005.
# Passatge de Josep Llovera

El Passatge de Josep Llovera és un carrer del barri barceloní de Sant Gervasi - Galvany, al districte de Sarrià - Sant Gervasi. El carrer porta el nom del pintor reusenc Josep Llovera i Bufill, qui també té un carrer a la seva ciutat natal.
El Passatge de Josep Llovera és un petit carrer d'un únic sentit que uneix el carrer Avenir amb la Travessera de Gràcia. Hi destaquen les tres cases unifamiliars envoltades de jardí que van ser projectades per Enric Sagnier i Villavecchia entre 1912 i 1914. En una d'aquestes cases, va tenir la seva primera seu l'escola de negocis ESADE, des de la seva fundació l'any 1958 fins al 1965, quan es va traslladar a l'actual campus, al barri de Pedralbes.
Inicialment conegut com a Passatge de Maria Eugenia, l'any 1921 va passar a denominar-se Passatge de José Llovera. El 1933, l'Ajuntament va modificar-ne l'hodònim pel de Catorze d'Abril en homenatge a la data en què es va proclamar la Segona República Espanyola. El carrer va recuperar el seu nom anterior l'any 1939, en el marc de la revisió del nomenclàtor de Barcelona per part de les autoritats del règim franquista un cop finalitzada la Guerra civil espanyola.

## Referències

* ↑ «Els xalets alpins de la burgesia». El Periódico, 19-10-2011. [Consulta: 14 octubre 2018].
* ↑ «Cases Maria Parellada (Barcelona - Galvany - Barcelonès)». Centre d'Estudis i Divulgació del Patrimoni. [Consulta: 14 octubre 2018].
* ↑ «ESADE y MedGroup "comparten" sede» (en castellà). ESADE, 28-05-2008. [Consulta: 14 octubre 2018].
* ↑ «Punts d'interès de la ciutat: ESADE». Ajuntament de Barcelona. Arxivat de l'original el 2018-10-15. [Consulta: 14 octubre 2018].
* ↑ «Nomenclàtor de les vies de la ciutat de Barcelona». Gaseta Municipal de Barcelona, 1934. [Consulta: 15 octubre 2018].
# Parnahyba Sport Club

El Parnahyba Sport Club és un club de futbol brasiler de la ciutat de Parnaíba a l'estat de Piauí.

## Història

El club va ser fundat l'1 de maig de 1913. El club guanyà diversos campionats estatals en l'època amateur abans de 1940, i cinc més entre el 2004 i el 2013.

## Estadi

El Parnahyba Sport Club disputa els seus partits com a local a l'Estadi Mão Santa, anomenat Piscinão. Té una capacitat per a 4.700 espectadors. També juga a l'Estadi Dirceu Arcoverde, anomenat Verdinho. Té una capacitat per a 8.000 espectadors.

## Palmarès

* Campionat piauiense:
** 1916, 1924, 1925, 1926, 1927, 1929, 1930, 1940, 2004, 2005, 2006, 2012, 2013

## Referències

* ↑ Placar Guia 2011, 1350-C, 01-01-2011, pàg. 95.
* ↑ «Piauí State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «CNEF - Cadastro Nacional de Estádios de Futebol» (PDF) (en portuguès). Confederação Brasileira de Futebol. Arxivat de l'original el de setembre 27, 2013. [Consulta: Febrer 12, 2011].
* 1 2 Rodolfo Rodrigues. Escudos dos Times do Mundo Inteiro. Panda Books, 2009, p. 67.
# Partit Socialdemòcrata de Bòsnia i Hercegovina

El Partit Socialdemòcrata de Bòsnia i Hercegovina (bosnià Socijaldemokratska Partija Bosne i Hercegovine) és un partit polític de Bòsnia i Hercegovina, d'ideologia socialdemòcrata i tarannà multiètnic. El partit és el successor de la Lliga dels Comunistes de Bòsnia i Hercegovina, i va ser ampliat dels Socijaldemokrati BiH. L'actual president del partit és Zlatko Lagumdžija, l'exministre d'Afers Exteriors de Bòsnia.

## Resultats electorals

A les eleccions generals de Bòsnia i Hercegovina de 2006, el partit va obtenir:
* 5 de 42 escons a la Cambra de Representants de Bòsnia i Hercegovina.
* 17 dels 98 escons a la Cambra de Representants de la Federació de Bòsnia i Hercegovina
* 1 de 83 escons a l'Assemblea Nacional de la República de Sèrbia.
* 11 dels 35 escons a l'assemblea del cantó de Tuzla
* 6 dels 30 escons a l'assemblea del cantó d'Una-Sana
* 7 dels 35 escons a l'assemblea del Cantó de Sarajevo
* 6 dels 25 escons a l'assemblea del cantó de Podrinje Bosnià
* 5 dels 35 escons a l'assemblea del cantó de Zenica-Doboj
* 3 out of 30 seats in the assembly of the Central Bosnia Canton 3 dels 30 escons a l'assemblea del Cantó de Bòsnia Central
* 2 de 30 escons a l'Assemblea del cantó d'Hercegovina-Neretva
* 2 de 21 escons a l'assemblea del cantó de Posavina
* 1 de 10 escons a l'Assemblea del Cantó 10
* El partit no va guanyar cap dels 23 escons a l'Assemblea de Cantó d'Hercegovina Occidental
A les eleccions locals de 6 d'octubre de 2008 (per a escollir l'alcalde i el consell de la ciutat) el partit va superar les seves pròpies expectatives. També a Bosanska Krupa un candidat independent, Armin Halitović, va obtenir l'alcaldia amb suport del partit. El SDP té 9 alcaldies en l'actualitat.

## Referències

* ↑ SDP supera les expectatives
* ↑ SDP té nou alcaldies

## Enllaços externs

* Web oficial
# Partit Socialdemòcrata de Catalunya

Partit Socialdemòcrata de Catalunya (PSDC) fou un partit polític català d'ideologia socialdemòcrata, fundat el 1977 i dirigit per l'empresari Ramon Viñals i Soler i Rafael Casanovas. A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980 es presentà en coalició amb ERC i va obtenir l'acta de diputat per a Ramon Viñals. El 1982 trencà la coalició i Ramon Viñals fou diputat del Grup Mixt. A les eleccions municipals de 1983 va donar suport al Centro Democrático y Social. Tanmateix, a les eleccions municipals de 1987 es presentà en coalició amb Estat Català.
A partir de les eleccions generals espanyoles de 1989 es presentà com a Coalició Socialdemòcrata amb altres forces socialdemòcrates de l'Estat espanyol. No s'ha presentat a eleccions posteriorment.

## Resultats electorals

A les eleccions on s'ha presentat en solitari ha obtingut:
* eleccions al Parlament de Catalunya de 1984: 6.768 vots (0,24%)
* eleccions generals espanyoles de 1986: 4.885 (0,02%)
* eleccions europees de 1987: 25.058 vots (0,13%), d'ells 4.958 (0,16%) a Catalunya
* Eleccions municipals catalanes de 1987: 566 vots.
* eleccions al Parlament de Catalunya de 1988: 5.156 vots (0,19%).
* eleccions generals espanyoles de 1989: 17.095 vots (0,08), d'ells 6.435 (0,2%) a Catalunya
* eleccions europees de 1989: 52.577 vots (0,33%), d'ells d'ells 5.912 (0,25%) a Catalunya

## Vegeu també

* Ramon Viñals i Soler

## Referències

* ↑ «Resultats de les eleccions municipals de 1987». Arxivat de l'original el 2012-08-31. [Consulta: 29 novembre 2009].

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions al Parlament de Catalunya
* Resultats de les eleccions europees de 1987 Arxivat 2012-08-31 a Wayback Machine.
* Cartells electoral del PSDC (1984) al Dipòsit Legal de Documents de la Universitat Autònoma de Barcelona
# Partit Socialdemòcrata de Letònia

El Partit Socialdemòcrata de Letònia (en letó: Latvijas Sociāldemokrātiskā partija, LSDP) va ser un partit polític de Letònia format per l'ala reformista del Partit Comunista de Letònia.
El 14 d'abril de 1990, una facció proindependència sota Ivars Ķezbers es va separar del LKP per formar el Partit Comunista Independent de Letònia (en letó: Latvijas Neatkarīgā Komunistiskā partija, LNKP) El cos principal de la LKP sota el lideratge d'Alfrēds Rubiks, va romandre lleial al Partit Comunista de la Unió Soviètica (PCUS). El 14 de setembre d'aquest mateix any, el partit passà a nomenar-se oficialment Partit Laborista Democràtic de Letònia (en letó: Latvijas Demokrātiskā darba partija, LDDP). El 1995 va canviar el seu nom pel de LSDP. Originàriament va ser un partit polític amb tendències comunistes i nacionalistes, que es va transformar en una organització socialdemòcrata pel seu líder Juris Bojars.
Va ser partit cooperant amb el Partit Socialdemòcrata Obrer Letó (LSDSP) a les eleccions de 1995, a les municipals i les de legislatura de 1998. Al maig de 1999 es va fusionar definitivament amb el Partit Socialdemòcrata Obrer Letó.

## Vegeu també

* Eleccions legislatives letones de 1995
* Eleccions legislatives letones de 1998

## Referències

* ↑ http://web.cvk.lv/pub/public/27745.html Arxivat 2015-04-18 a Wayback Machine.
* ↑ http://web.cvk.lv/pub/public/27729.html Arxivat 2015-04-18 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Partit Socialdemòcrata de Letònia - Lloc web oficial
# Pauwels Sauzen-Vastgoedservice

L'equip Pauwels Sauzen-Vastgoedservice (codi UCI: PSV), conegut anteriorment com a Vastgoedservice o Crelan-Vastgoedservice, és un equip ciclista belga, que practica el ciclisme en ruta i el ciclocròs. Creat al 2014, té categoria continental.
No s'ha de confondre amb l'equip Crelan-Euphony.

## Principals resultats

* Gran Premi Criquielion: Kevin Peeters (2014)
* Memorial Philippe Van Coningsloo: Rob Ruijgh (2014)
* Gran Premi de la vila de Zottegem: Tim Merlier (2016)
* Copa Sels: Wout Van Aert (2016)
* Arno Wallaard Memorial: Timothy Stevens (2017)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2016 :
2017 :

## Classificacions UCI

L'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2017 | 13è | Louis Verhelst (43è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2014 | 57è | Kevin Peeters (102è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2014 | 71è | Kevin Peeters (233è) |
| 2015 | 71è | Tim Merlier (315è) |
| 2016 | 17è | Xandro Meurisse (47è) |
| 2017 | 56è | Timothy Stevens (402è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Washington Luís da Silva

Washington Luís da Silva (25 de febrer de 1976) és un boxejador brasiler que va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 en representació del seu país.

## Biografia

Da Silva va arribar a la selecció brasilera de boxa el 2001. Va participar en els Jocs Panamericans de 2003 i de 2007, on va obtenir bons resultats.
També va participar en els Jocs Olímpics d'estiu de 2004 i de 2008. En aquesta última edició, Silva va arribar als quarts de final. El 2009, es va apuntar a l'exèrcit brasiler per poder participar dels Jocs Mundials Militars de 2011.

## Referències

* ↑ UOL Esportes - Estabilidade e salário motivam olímpicos a virarem "marinheiros" (portuguès)
# Arquelau de Cesarea

Arquelau (en llatí Archelaus en grec antic Ἀρχέλαος "Arkhélaos") fou un bisbe de Cesarea de Capadòcia. Va escriure un llibre contra l'heretgia dels messalians fundada per Simeó Heresiarca, llibre mencionat per Foci (Photius). Va viure cap a l'any 440.

## Referències

* ↑ Archelaus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 261
# Antonio Díaz Jurado

Antonio Díaz Jurado (Madrid, 4 d'agost de 1969 - Vila-real, 27 d'abril de 2013) va ser un futbolista i entrenador madrileny. Com a futbolista, ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Després de passar per les categories inferiors del Reial Madrid, el 1991 recala al Getafe CF, i a l'any següent, a la UD Salamanca. Amb els castellans jugaria tres temporades, sent una de les peces claus que van assolir el doble ascens de Segona B a Primera Divisó en dues campanyes. La temporada 95/96 deixa el Salamanca i fitxa pel CA Osasuna, on realitza una bona temporada.
La 96/97 la comença a l'Osasuna, però de seguida marxa al Vila-real CF. Amb els groguets aconsegueix l'ascens a primera divisió el 1998. Eixe any, el migcampista debuta en la màxima categoria, tot disputant fins a 35 partits i marcant 3 gols amb els groguets, que no van poder evitar el descens.
L'estiu de 1999, Antonio Díaz recala en les files de la SD Compostela, on es fa de nou amb la titularitat, encara que a la posterior temporada la seua aportació minvaria. Des del 2001, el madrileny va militar en equips de divisions més modestes, com el Granada CF (01/02), Águilas CF (02/03), Vinaròs CF (03/04) i CF Benlloch, on es va retirar el 2005.
Després de penjar les botes, Antonio Díaz va continuar lligat al món del futbol dins el cos tècnic del Vila-real CF. Va ocupar la plaça d'entrenador de cadets i juvenils del conjunt valencià.
Va faltar el 27 d'abril de 2013.

## Referències

* ↑ Fallece el ex jugador Antonio Díaz

## Enllaços externs

* Fitxa d'Antonio Díaz
# Aparell

«Aparell» té aquests significats:
* Anatomia: Aparells del cos, conjunt d'òrgans que desenvolupen una mateixa funció complexa
* Tecnologia:
** Aparell o màquina, Conjunt d'elements o sistemes mecànics, elèctrics o electrònics (o les seves combinacions) que formen una unitat funcional
** Aparell o avió
** Aparell (nàutica), conjunt format per l'arboradura, l'eixàrcia i les veles dels vaixells.
** Giny que permet la realització de diferents exercicis.
    Categoria principal: Aparells gimnàstics
# Apogon noumeae

Apogon noumeae és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Caledònia.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Whitley, G. P. 1958. Descriptions and records of fishes. Proc. R. Zool. Soc. N. S. W. v. for 1956-57: 28-51.
# Apogon notatus

Apogon notatus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud del Japó fins al Mar del Corall.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Houttuyn, M. 1782. Beschryving van eenige Japanese visschen, en andere zee-schepzelen. Verh. Holl. Maatsch. Wet. Haarlem v. 20 (pt 2): 311-350.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Washington Navy Yard

Washington Navy Yard fou una antiga drassana naval i magatzem d'armament de la United States Navy (US Navy), a Washington DC i, actualment, és el centre cerimonial i administratiu de la US Navy. És la instal·lació costanera més antiga de la US Navy.
Allà és on resideix el Cap d'Operacions Navals (Chief of Naval Operations), i allà també estan ubicats el Naval Historical Center (Centre Històric Naval), el Department of Naval History (Departament d'Història Naval), el Naval Criminal Investigative Service (Servei Naval d'Investigacions Criminals), la US Navy Judge Advocate General's Corps (Advocacia general de la Marina dels Estats Units), la Naval Reactors, el Marine Corps Institute (Institut del Cos de Marines) i la United States Navy Band (Banda de l'Armada dels Estats Units), entre molts altres centres i institucions navals. Anteriorment va allotjar el Marine Corps Historical Center (Centre Històric del Cos de Marines), que l'any 2006 va ser traslladat a Quantico. El Washington Navy Yard va ser inclòs el 1973 en el National Register of Historic Places (Registre nacional de llocs històrics), i l'any 1976 va ser identificat com una National Historic Landmark (Fita històrica nacional).

## Referències

* ↑ «National Historic Landmarks Survey». National Park Service. [Consulta: 7 juliol 2009].
* ↑ «National Register of Historic Places Inventory - Nomination Form». National Park Service, 01-11-1975. Arxivat de l'original el 27 de gener 2012. [Consulta: 7 juliol 2009].

## Enllaços externs

* Washington Història de la Washington Navy Yard Arxivat 2014-10-25 a Wayback Machine.
* The United States Naval Gun Factory pel comandant Theodore F. Jewell, Harper's Magazine, Vol. 89, Issue 530, Juliol de 1894, p. 251–261.
# Arcady Boytler

Arcady Arcadievic Boytler Rososky (Moscou, 31 d'agost de 1895-Ciutat de Mèxic, 24 de novembre de 1965) va ser un productor, guionista i director de cinema, millor conegut pels seus films durant l'Època d'Or del Cinema Mexicà.
Boytler va néixer a Moscou, Rússia. Durant els anys anys 20, va començar a fer comèdies mudes. Va ser col·laborador de Serguei Eisenstein, era anomenat «El Gall Rus», quan va arribar a Mèxic per a filmar La mujer del puerto (1934). El 1937 va filmar ¡Así es mi tierra!, que seguia el model de la pel·lícula clàssica de Fernando de Fuentes, Allá en el Rancho Grande.
Va morir a Ciutat de Mèxic d'una aturada cardíaca.

## Filmografia
### Cinema a Mèxic

* Como yo te quería (1944) productor
* Amor prohibido (1944) director, productor i guionista
* Una luz en mi camino (1938) (aparició especial)
* El capitán aventurero (Don Gil de Alcalá) (1938) director i guionista
* Águila o sol (1937) director i guionista
* ¡Así es mi tierra! (1937) directori guionista
* Celos (1935) director, guionista i editor
* El tesoro de Pancho Villa (1935) director, guionista i editor
* Revista musical (1934) director
* La mujer del puerto (1934) director i editor
* Joyas de México (1933) director
* Mano a mano (1932) director i guionista
* Un espectador impertinente (1932) director, actor i guionista
* ¡Que viva México! (1930-32) extra

### Cinema a Xile

* El buscador de fortuna (No hay que desanimarse) (1927) director i actor

### Cinema a Alemanya

* Boytler Tötet Langeweile (1922) actor i director
* Boytler gegen Chaplin (1920) actor i director

### Cinema a Rússia

* Arkadij Controller Spalnych Vagonov (ca. 1915) actor i director
* Arkadij Zhenitsa (ca. 1915) actor i director
* Arkadij Sportsman (ca. 1915) actor i director

## Referències

* ↑ Carl J. Mora: Mexican Cinema: Reflections of a Society, 1896–2004: Reflections of a Society, 1896–2004. McFarland & Co Inc, Jefferson NC 2005, S. 39 (Arcady Boytler a Google Books).

## Bibliografia

* Carl J. Mora: Mexican Cinema: Reflections of a Society, 1896–2004: Reflections of a Society, 1896–2004. Mcfarland & Co, 2005, ISBN 0-7864-2083-9.
* David R. Maciel, Joanne Hershfield: Mexico's Cinema: A Century of Film and Filmmakers. Sr Books, 1999, ISBN 0-8420-2682-7.
* Eduardo de la Vega Alfaro: Arcady Boytler, 1893-1965. Universidad de Guadalajara, Centro de Investigacion y Ensenanza Cinematograficas, Guadalajara 1992, ISBN 968-89528-1-8.

## Enllaços externs

* Arcady Boytler a l'ITESM web de cinema mexicà