OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Verdeguer (Sant Pere de Torelló)

El Verdeguer és una explotació ramadera de Sant Pere de Torelló (Osona). L'edifici és una obra protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Està situat vora del riu Fornès. La seva façana principal està adornada amb un balcó amb un balcó de barana de ferro. A pocs metres de l'habitatge hi ha una cabana de dos pisos.

## Història

El Verdeguer és un petit mas dels més antics del terme, que consta en els documents del segle xiii. El topònim d'aquest mas fa referència a un camp intensament verd, com un camp d'alfals ("Verdegario" en llatí vulgar dels segles XIV).
El Verdeguer va pertànyer a la família Puigdecanet fins al segle xix. Josep Andreu i Berenguer, nascut a Olot, adquireix la propietat el 1888. Actualment, resta en mans dels seus descendents, que hi ha fet obres de millora, conservant les característiques constructives pròpies del país.

## Referències

* 1 2 3 «El Verdaguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# AJB

AJB té els següents significats:
* Agrupació de Joves de Benasau, agrupació d'electors de caràcter municipalista de Benasau, al Comtat
* Associació dels Jueus de Bèlgica, organisme per al control dels jueus creat pel l'ocupació alemanya nazi de Bèlgica
* Al Jazeera Balkans, cadena de televisió de notícies amb seu a Sarajevo, a Bòsnia i Hercegovina
* Astronomischer Jahresbericht, informe anual sobre astronomia publicat a Alemanya
* American Journal of Botany, revista científica especialitzada en botànica
# CISPR 32

CISPR 32 és una normativa internacional sobre compatibilitat electromagnètica creada per l'organisme CISPR. Aplica a equipaments del sector multimèdia (relatius a imatge, so i informació). El subjecte de la norma són les interferències radioelèctriques, concretament els mètodes i límits de les mesures a realitzar.

## Ambit d'aplicació

Aplica a equipaments referents a multimèdia amb alimentació contínua o alterna sense excedir a 600V.

## Classificació dels EMM

CISPR 32 classifica els equips multimèdia (EMM) en dues classes:
* Classe B : aplica a EMM d'àmbit domèstic, oficina i indústria lleugera.
* Classe A : aplica a EMM d'àmbit industrial.

## Límits de pertorbacions conduïdes d'assaig

Límits de les pertorbacions conduïdes en les bornes d'alimentació pels equips de Classe A ː
Límits conduïdes en bornes alimentació per equips Classe A (IEC EN 55032) :
| Banda de freqüència | Valor Quasi-cresta a distància | Banda de freqüència | Valor mig |
| 0,03 a 0,23 MHz | 40 dB (uV) a 10m 47 dB(uV) a 3m | 1 a 3 MHz a 3m | 56-60 dB(uV) |
| 0,23 a 1 MHz | 50 dB(uV) a 10m 57 dB(uV) a 3m | 3 a 6MHz a 3m | 76-80 dB(uV) |
Límits de les pertorbacions conduïdes en les bornes d'alimentació pels equips de Classe B ː
Límits conduïdes en bornes alimentació per equips Classe A (IEC EN 55032) :
| Banda de freqüència | Valor Quasi-cresta a distància | Banda de freqüència | Valor mig |
| 30 a 230 MHz | 30 dB (uV) a 10m 37 dB(uV) a 3m | 1 a 3 MHz a 3m | 50-54 dB(uV) |
| 230 a 1000 MHz | 40 dB(uV) a 10m 47 dB(uV) a 3m | 3 a 6 MHz a 3m | 70-74 dB(uV) |

## Referències

* ↑ «CISPR 32:2015 | IEC Webstore | electromagnetic compatibility, EMC, smart city» (en anglès). https://webstore.iec.ch.+[Consulta: 12 març 2018].
* ↑ «CISPR 32: New International Standard on Electromagnetic Emissions from Multimedia Equipment» (en anglès). https://interferencetechnology.com.+[Consulta: 12 març 2018].
# Lola i els seus germans

Lola i els seus germans (originalment en francès, Lola et ses frères) és una pel·lícula francesa del 2018 coescrita i dirigida per Jean-Paul Rouve. S'ha doblat al català.

## Sinopsi

La Lola, en Pierre i en Benoît són molt diferents, però han format una família molt unida des de la mort dels seus pares. La Lola, una advocada especialitzada en divorcis, fa de mediadora dels seus germans perquè una incomoditat en el casament d'en Benoît empeny aquest a tallar vincles amb en Pierre, que per la seva banda té dificultats en la seva feina. La incògnita és si la Lola i els seus germans aconseguiran renovar els seus antics llaços.

## Repartiment

* Ludivine Sagnier: Lola
* José Garcia: Pierre
* Jean-Paul Rouve: Benoît
* Ramzy Bedia: Zoher
* Pauline Clément: Sarah, dona d'en Benoît
* Gabriel Naccache: Romuald, fill d'en Pierre
* Philippine Leroy-Beaulieu: Sabine
* Franc Bruneau: el company d'en Pierre
* Jacques Boudet: l'home del cementiri
* Aurore Broutin: Maryline, la dona divorciada
* Pierre Diot: l'home divorciat
* Anthony Sonigo: el periodista a l'ajuntament
* Margaux Gendre: Simone, la filla petita de la Sarah i d'en Benoît

## Referències

* ↑ «Le prochain film de Jean-Paul Rouve sera tourné à Angoulême» (en francès). SudOuest.fr, 18 août 2017 [Consulta: 19 desembre 2017]..
* ↑ «Jean-Paul Rouve réunit José Garcia et Ludivine Sagnier pour Lola et ses frères». AlloCiné. AlloCine, 28-08-2017 [Consulta: 19 desembre 2017]..
* ↑ «Lola i els seus germans». ésAdir. [Consulta: 18 desembre 2022].
* ↑ «Lola et ses frères» (en francès). Nolita Cinema. [Consulta: 19 desembre 2017]..
# Lola vende cá

Lola vende cá és una pel·lícula espanyola del 2002 dirigida per Llorenç Soler, coautor del guió amb Pep Albanell. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

Lola és una noia gitana de 18 anys que va ser adoptada poc després de néixer i que s'ha criat seguint les tradicions calés. En acabar el batxillerat es planteja la possibilitat d'enfrontar-se als costums familiars i estudiar magisteri a la Universitat. Però aleshores s'enamora de Juan i es replanteja el seu futur.

## Repartiment

* Cristina Brondo... Lola
* Miguel Martín Angulo (Miguel el Toleo) ... Juan
* Carmen Muñoz ... Mare de Juan
* Antonio Reyes... Tío Roque
* Carles Flavià... Sr. Colom
* Tortell Poltrona... Cesc

## Premis

* I Premis Barcelona de Cinema: Premi a la millor actriu (Cristina Brondo)
* XII Premis Turia: Premi Especial cinema espanyol (Llorenç Soler) i premi a la millor actriu (Cristina Brondo).

## Referències

* ↑ Lola vende cá a esadir.cat
* ↑ Lola vende cá a Fotogramas
* ↑ Els Premis Barcelona 2002 celebren la seva primera edició, laxarxa.cat, 19 de desembre de 2002
* ↑ Guanyadors dels XII Premis Turia

## Bibliografia

* Lola vende ca (2002) y la comunidad gitana: la multiplicidad como forma de comunicación per Carmen Arranz. A: Romance Notes, Volum 55, Num. 2, 2015 The University of North Carolina at Chapel Hill, Department of Romance Studies.

## Enllaços externs

* Lola vende cá a YouTube
# Ma-13

La Ma-13 o Autopista Palma-Sa Pobla és una autopista de Mallorca que uneix la badia de Palma amb la badia d'Alcúdia tot travessant la comarca del Raiguer.
Comença en el km. 3 de la Via de Cintura i acaba a Sa Pobla. Del final de l'autopista a Sa Pobla fins a Alcúdia hi ha un tram de carretera convencional. Al començament, l'autopista tan sols arribava fins a Inca, però el 2005 es va desdoblar l'antiga carretera fins a la Pobla. Al llarg del seu recorregut atravessa els municipis de Marratxí, Santa Maria del Camí, Consell, Binissalem, Lloseta, Inca, Búger, Campanet, la Pobla i Alcúdia. Té una longitud de 40 quilòmetres. La seva gestió i manteniment són a càrrec del Consell de Mallorca.
Fou construïda a la dècada de 1990 per alleugerir el trànsit de la carretera d'Inca (Ma-13a), l'antiga carretera que atravessa les mateixes localitats pel centre.

## Referències

* ↑ «Mapa de carreteres». Consell de Mallorca. Arxivat de l'original el 2021-12-23. [Consulta: 23 desembre 2021].
# Loudon (poble de Tennessee)

Loudon és un poble del Comtat de Loudon a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 4.476 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Loudon tenia 4.476 habitants, 1.858 habitatges, i 1.202 famílies. La densitat de població era de 185,4 habitants/km².
Dels 1.858 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.108 $ i la renda mediana per família de 39.410 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.229 $ mentre que les dones 20.611 $. La renda per capita de la població era de 16.501 $. Entorn del 10,7% de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Loudon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Loudon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Macrhybopsis australis

Macrhybopsis australis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba als Estats Units.

## Referències

* ↑ Cockerell T. D. A. & Allison E. M. 1909. The scales of some American Cyprinidae. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 22. 157-163.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams 2004: Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Línia 1 (Rodalies Madrid)

La línia C-1 de Rodalies de Madrid uneix l'estació de Príncipe Pío, el centre de Madrid, amb la terminal 4 de l'aeroport Adolfo Suárez Madrid-Barajas. Al seu recorregut travessa onze estacions, incluint les dues principals estacions de la capital, Atocha-Rodalies i Chamartín.
Aquesta línia passa pel passadís verd ferroviari, el túnel del riure est entre Atocha i Chamartín, el tram nord-est del ferrocarril de circumval·lació de Madrid i la nova línia ferroviària subterrània a l'aeroport de Madrid-Barajas en un recorregut que té 23,6 km per al qual s'invirteixen 38 minuts.
La freqüència mitja de pas de trens d'aquesta línia és de 30 minuts per sentit.
En va ser la primera en la que la megafonia dels trens (série 465 de Renfe coneguda com a Civia) anunciava les estacions tant en espanyol com a en anglès, a més a més d'anunciar correspondència amb els serveis que Renfe oferix en les estacions de Chamartín i Atocha (trens AVE, llarga distància i mitjana distància), i s'ha afegit part de la megafonia dels trens MD 449 i 599, en concret, la que diu "tren amb destinació".
# Mampsisita

La mampsisita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al supergrup de la hidrotalcita.

## Característiques

La mampsisita és un hidròxid de fórmula química Ca₄Al₂(CO₃)(OH)₁₂·5H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de desembre de l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema triclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 6061/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta aproximadament uns 2 quilòmetres al sud-est de l'encreuament de l'Hatrurim, a la conca de l'Hatrurim, dins el Consell Regional de Tamar (Districte del Sud, Israel). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Mampsisite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 febrer 2024].
* 1 2 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 77». European Journal of Mineralogy, 36, 1, 06-02-2024, pàg. 165–172. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-165-2024 [Consulta: 13 febrer 2024].
# MBC Dinamo Moscou

L'MBC Dinamo Moscou (en rus МБК Дина́мо Москва́, MBK Dinamo Moskvà) és un club rus de basquetbol de la ciutat de Moscou.

## Història

El Dinamo va ser creat l'any 1923 a l'antiga URSS i era recolzat per la policia soviètica (GPU). A nivell local destacaren les dues lligues de l'URSS aconseguides els anys 1937 i 1948. A nivell internacional destacà la final assolida a la Recopa d'Europa de bàsquet, on perdé amb l'Slavia de Praga.
L'any 2001, el Dinamo reapareix al bàsquet rus amb el nom de MBC Dinamo Moscou i amb el suport de la societat Dinamo. El 2006 guanyà la Copa ULEB.

## Palmarès

* 1 Copa ULEB: 2006
* 2 Lliga soviètica de bàsquet: 1937, 1948

## Vegeu també

* Dinamo Moscou

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-02-02 a Wayback Machine. (anglès)/(rus)
* Web no oficial Arxivat 2007-07-04 a Wayback Machine. (rus)
# Macari d'Ancira

Macari d'Ancira (en llatí Macarius, en grec antic Μακάριος) va ser un arquebisbe grec, metropolità d'Ancira (Ancyra) a la primera part del segle xv.
Va escriure un llibre contra l'església llatina titulat Κατα τῆς τῶν Λατίνων κακοδοξίας καὶ κατὰ Βαρλαὰμ καὶ Ἀκινδύνον, Adversus Maligna Latinorium Dogmata et contra Barlaam et Acindynum. Lleó Al·laci cita diversos fragments de la seva obra, de la que diu que era insignificant i plena de coses absurdes. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Macarius of Ancyra». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 29 desembre 2022].
# Marc Metili (tribú de la plebs 401 aC)

Marc Meteli (en llatí Marcus Metilius) va ser tribú de la plebs l'any 401 aC. Formava part de la gens Metília, originaris d'Alba Longa.
Durant el seu mandat va enjudiciar dos dels tribuns amb potestat consular de l'any anterior. També durant el seu període es va oposar al tributum o taxa de guerra perquè els patricis usurpaven aquestes rendes.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita V,11,12
* ↑ «Capitains Nemo». [Consulta: 22 març 2023].
# Marcel Bataillon

Marcel Bataillon (Dijon, 20 de maig de 1895 - París, 4 de juny de 1977) va ser un hispanista francès, autor d'Erasmo en España, en el context de la literatura, l'espiritualitat i l'evolució intel·lectual en l'Espanya del segle XVI.

## Trajectòria

Marcel Bataillon era fill del biòleg Eugène Bataillon i de Marie-Henriette Wahl. El 1920 va finalitzar estudis universitaris hispànics que va ampliar a l'Escola Normal Superior de París i la Casa de Velázquez. Després del seu pas per la universitat de Lisboa, va treballar a la Universitat d'Alger i després a la Sorbona, on va dirigir l'Institut d'études hispaniques". Va ser candidat pel Front Popular el 1936. El 30 de juny de 1941 va ser detingut per la Gestapo i internat al camp de Compiègne, d'on fou alliberat el 22 d'agost, gràcies a la intervenció de l'historiador Emmanuel Le Roy Ladurie.
El 1945 va entrar al "Collège de France", on va ser administrador del propi Collège de France entre 1955 i 1965, i va ocupar durant vint anys la càtedra de llengües i literatures de la península ibèrica i Llatinoamèrica. També va ser president de l'Associació Internacional d'Hispanistes entre 1965 i 1968, i de la d'Americanistes i de la de Literatura Comparada, entre altres institucions. Va ser el primer president de la "Societat d'Hispanistes Francesos" i el segon president de la "Associació Internacional d'Hispanistes".
Al Centre d'Estudis Històrics va contactar amb personatges com Ramón Menéndez Pidal, Américo Castro, Antonio Machado i Alfonso Reyes, entre molts altres intel·lectuals i especialistes. Va traduir al francès En torno al casticismo de Miguel de Unamuno (L’Essence de l’Espagne, 1923) i Facundo, civilización y barbarie, del polític i escriptor argentí Domingo Faustino Sarmiento (1934). A més, va dirigir dues revistes clau: el Bulletin hispanique i la Revue de littérature comparée. Va ser membre de la Societat Hispànica d'Amèrica (Nova York) i el 1974 va ser distingit amb el Premi Internacional Alfonso Reyes.
# Marcel Beima

Marcel Beima (Hurdegaryp, Tytsjerksteradiel, 25 d'octubre de 1987) va ser un ciclista neerlandès, que competí de 2002 a 2009.

## Palmarès

* 2007
** 1r a la Volta a Düren
* 2008
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Lleida
* 2009
** 1r al PWZ Zuidenveld Tour

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats
# Marcel Bidot

Marcel Bidot (París, 21 de desembre de 1902 - Saint-Lyé, 1 de gener de 1995) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1923 i 1939. En el seu palmarès destaquen dues etapes al Tour de França, el 1928 i 1929, així com el Campionat de França de ciclisme en ruta de 1929.
Després d'una carrera respectable, Marcel Bidot va tenir un gran èxit com a director esportiu de l'equip ciclista de França, el qual dirigirà entre 1953 i 1961. El seu nom anirà sempre associat al de Jacques Anquetil.

## Bidot com a director esportiu

Marcel Bidot és sobretot conegut com a director tècnic:
* de l'equip de França de 1953 a 1961.
* de l'equip de França al Tour de França
* de l'equip de França al Campionat del Món el 1967 i 1968.
Ell fou el que va escollir Jacques Anquetil com a nou líder de l'equip francès pel Tour de 1957 amb els gregaris: Bauvin, Bergaud, Bouvet, Darrigade, Forestier, Mahé, Privat, Stablinski i Walkowiak.

## Palmarès

* 1920
** Campió de l'Aube
** 1r de la Troyes-Arcis sur Aube-Troyes
* 1922
** 1r de la París-Rouen
** 1r del Circuit de Touraine
* 1923
** 1r del Circuit de Touraine
* 1924
** 1r de la París-Bourges
* 1925
** 1r de la París-Montargis
** 1r del Gran Premi de Souvenir a Dijon
** 1r de la Troyes-Reims-Troyes
** 1r del Gran Premi Thomann a Troyes
* 1926
** 1r del Gran Premi Thomann a Troyes
* 1928
** 1r de la Marsella-Lió
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1929
** Campió de França en ruta
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Euskadi
* 1930
** 1r al Bol d'Or amb Antonin Magne
* 1931
** 1r del Circuit de l'Allier
* 1932
** 1r de la Poitiers-Saumur-Poitiers
* 1933
** 1r del Gran Premi de la Rûche Moderne a Troyes
* 1934
** 1r a la París-Troyes
** 1r del Gran Premi de Torcy a Sedan
** 1r del Gran Premi de la Rûche Moderne a Troyes
* 1936
** 1r al Tour dels Vosges

### Resultats al Tour de França

* 1926. 10è a la classificació general
* 1928. 8è a la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1929. 16è a la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1930. 5è a la classificació general
* 1932. 30è a la classificació general

## Referències

* ↑ «BIDOT Marcel». [Consulta: 5 setembre 2024].
* ↑ «Palmarès de Marcel Bidot (Fra)». [Consulta: 5 setembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Marcel BIDOT» (en italià). [Consulta: 5 setembre 2024].
* ↑ «Marcel Bidot Le mentor de Jacques Anquetil» (en francès). Le Monde, 29-01-1995.
* ↑ «Anquetil ganaba carreras; Raymond Poulidor aplausos» (en castellà), 03-04-2019. [Consulta: 5 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès de Marcel Bidot
# Ibn al-Arabi

* No s'ha de confondre amb Ibn al-Arabí.
Abu-Abd-Al·lah Muhàmmad ibn Ziyad, conegut com a Ibn al-Arabí, fou un destacat filòleg àrab oriünd de Kufa, on va néixer el 767.
Va escriure unes vint obres de les que només quatre s'han conservat.

## Referències

* Pellat, Ch. " Ibn al-Aʿrābī". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Brill Online, 2012. 6 de maig del 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/ibn-al-arabi-SIM_3079>
# Refugi dels Tossals Verds

El refugi dels Tossals Verds és un refugi de muntanya del terme d'Escorca, a la Serra de Tramuntana de Mallorca. Està situat al vessant sud del puig dels Tossals Verds. Fou inaugurat l'any 1995, aprofitant les cases de la possessió dels Tossals Verds. Actualment la possessió i el refugi són de titularitat del Consell de Mallorca). El refugi és un punt d'aturada per a molts senderistes que fan la Ruta de Pedra en Sec (GR 221), perquè és el final de l'etapa 5 i de la variant del Pas Llis, i l'inici de l'etapa 6, i de la variant del Castell d'Alaró. Està situat a 9 hores del refugi de Muleta, situat vora el port de Sóller, i a 5h 30 min del refugi de Son Amer, al costat del Santuari de Lluc.

## Accessos

* Del Clot d'Almedrà: 1 h.
* De l'Embassament de Cúber (Font del Noguer): 2 h.

## Referències

* ↑ «Tossals Verds». Consell de Mallorca. [Consulta: 21 agost 2021].
* ↑ Mapa y guía excursionista. Mallorca, Tramuntana central, escala 1:25 000 : E-25. Granollers: Editorial Alpina, 2005. ISBN 84-96295-17-6.

## Enllaços externs

* http://www.conselldemallorca.net/mediambient/pedra/senderisme.php?opcio=33 Arxivat 2006-02-08 a Wayback Machine.
* http://www.feec.org/Informacio%20Gral/Refugis/refugi.php?idRef=24803 Arxivat 2007-08-23 a Wayback Machine.