OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ricard Pujol Amat

Ricard Pujol Amat (nascut el 4 de març de 1998) és un futbolista català que juga com a lateral esquerre al CE Sabadell.

## Carrera de club

Pujol va néixer a Castellví de Rosanes, Catalunya, i va acabar la seva formació a la UE Cornellà. Va debutar amb el primer equip amb només 17 anys el 13 de desembre de 2015, començant com a titular en una derrota a Segona Divisió B per 1-2 contra el Vila-real CF B.
El 7 de juliol de 2017, Pujol va ascendir definitivament a la plantilla principal del Cornellà, però només es va convertir en titular habitual a la campanya 2018-19. El 21 de juny de 2019 va passar al RCD Espanyol amb un contracte de dos anys, i va ser destinat al filial de tercera divisió.
Pujol va debutar amb el primer equip amb els Pericos el 19 de desembre de 2019, entrant com a substitut tardà de Facundo Ferreyra en una victòria per 2-0 contra el Lleida Esportiu, a la Copa del Rei de la temporada. El 23 d'octubre de l'any següent, va renovar el seu contracte per un any més.
El 9 de juliol de 2021, Pujol va signar un contracte de dos anys amb la SD Ponferradina de Segona Divisió. Va fer el seu debut professional el 22 d'agost, substituint Dani Ojeda al final de la victòria a casa per 1-0 davant la SD Eibar.
El 9 de gener de 2023, després de jugar escadusserament durant la primera meitat de la campanya, Pujol va abandonar la Ponfe.

## Referències

* ↑ «Ricard Pujol debuta al primer equip del RCD Espanyol». CE Mercantil, 20-12-2019. [Consulta: 14 agost 2021].
* ↑ «El martorellenc Ricard Pujol fa el salt al Cornellà, equip de Segona B». Regió 7, 07-07-2017. [Consulta: 14 agost 2021].
* ↑ «Ricard Pujol, nuevo jugador del Espanyol B» (en castellà). RCD Espanyol, 21-06-2019. [Consulta: 14 agost 2021].
* ↑ «El Espanyol cumple y poco más» (en castellà). Marca, 19-12-2019. [Consulta: 14 agost 2021].
* ↑ «El Espanyol renueva a Ricard Pujol por una temporada más» (en castellà). Diari AS, 23-10-2020. [Consulta: 14 agost 2021].
* ↑ «El defensa Ricard Pujol se une a la plantilla de la SD Ponferradina» (en castellà). SD Ponferradina, 09-07-2021. [Consulta: 14 agost 2021].
* ↑ «La Ponferradina asalta Ipurua» (en castellà). Marca, 22-08-2021. [Consulta: 22 agost 2021].
* ↑ «La SD Ponferradina y Ricard Pujol acuerdan la rescisión de su contrato» (en castellà). SD Ponferradina, 09-01-2023. [Consulta: 10 gener 2023].

## Enllaços externs

* Ricard Pujol Amat a BDFutbol
* Ricard Pujol Amat, Fitxa a Soccerway
# Vidràdne

«Vidràdne» té aquests significats:
* Vidràdne (Bakhtxissarai), poble de la República Autònoma de Crimea
* Vidràdne (Djankoi), poble de la República Autònoma de Crimea
# Vidràdne (Bakhtxissarai)

* Per a altres significats, vegeu «Vidràdne».
Vidràdne (en (ucraïnès): Відрадне, en rus: Отрадное) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 826 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1945 la vila es deia Khanixkoi.

## Població

Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila d'Otràdnoie d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Universitat Estatal de Belarús

La Universitat Estatal de Belarús (belarús: Беларускі дзяржаўны ўніверсітэт, pronunciació en belarús: [bʲɛlaruskʲi d͡zʲarʒawnɨ wnʲivʲɛrsʲitɛt]; rus: Белорусский государственный университет; establerta a Minsk (Belarús), es va fundar el 30 d'octubre de 1921. La universitat és un centre d'ensenyament superior de la República de Belarús.

## Rectors

* Uladzimier Picheta (1921–1929)
* Jazep Karanieuski (1929–1931)
* Ivan Jermakou (1931–1934)
* Ananiy Dziakau (1934–1935)
* Mikalai Bladyka (1937)
* Uladzimier Babraunicki (1938)
* Parfion Savitski (1938–1944)
* Uladzimier Tamashevich (1946–1949)
* Ivan Chymburh (1949–1952)
* Kanstantsin Lukashou (1952–1957)
* Anton Sieuchanka (1957–1972)
* Usievalad Sikorski (1972–1978)
* Uladzimier Biely (1978–1983)
* Leanid Kisieleuski (1983–1989)
* Fiodar Kapucki (1990–1995)
* Alyaksandr Kazulin (1996–2003)
* Vasili Strazhau (2003–2008)
* Sergey V. Ablameyko (2008-2017)
* Andrei Karol (from 2017)

## Alumnes destacats

* Hienadz Buraukin, diplomàtic i poeta
* Myechyslaw Hryb, polític
* Anatol Hrytskievich, historiador
* Natalia Petkevich, polític
* Paval Sieviaryniets, polític
* Polina Rabtseva, artista
* Iryna Khalip, periodista
* Sunday Adelaja, periodista i pastor

## Referències

* ↑ "Belarusian State University". bsu.by"Belarusian State University". 4icu.org.
* ↑ «Президент Беларуси назначил новых министров и ректора БГУ» (en rus). БЕЛТА, 28-09-2017.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Universitat Estatal d'Iowa

La Universitat Estatal d'Iowa (Iowa State University o ISU, en anglès) és una universitat pública estatunidenca a Ames, a l'Estat d'Iowa. El seu nom oficial és "Universitat Estatal de Ciència i Tecnologia d'Iowa" (Iowa State University of Science and Technology). És una de les universitats nord-americanes més importants en temes agraris, sobretot relacionats amb el blat de moro i la soia. Els Iowa State Cyclones són els representants de la Universitat Estatal d'Iowa en les competicions esportives. La lluita lliure (wrestling) n'és una de les seccions més potents.

## Referències

* 1 2 2010-2011 College Admissions Data Sourcebook Midwest Edition (en anglès). Wintergreen Orchard House, 2011, p.317. ISBN 1936035065.

## Enllaços externs

* Universitat Estatal d'Iowa - Lloc web oficial
# Cork Metropolità

Cork Metropolità (gaèlic irlandès Uirbeach Chorcaí) és un terme no oficial que es refereix als barris, ciutats satèl·lits i hinterland rural que envolta la ciutat de Cork, a la Irlanda. El terme va ser utilitzat en el Pla Estratègic de l'Àrea de Cork per referir-se a la zona on el mercat de treball i de la propietat és compartida amb la ciutat. El pla declara que es concep com una àrea amb "un sistema de transport integrat, i les instal·lacions socials, culturals i educatives d'una ciutat europea moderna". Cork Metropolità és l'eix central del treball a l'àrea del Gran Cork.
El terme és vagament definit, però s'ha pres per a incloure la ciutat de Cork, els seus suburbis i les ciutats de Ballincollig, Blarney, Carrigaline, Carrigtwohill, Cobh, Crosshaven, Glanmire, Glounthaune, Midleton, Monkstown, Passage West i Ringaskiddy

## Població

| Any | Població Ciutat de Cork | Població Cork Metropolità | Població Gran Cork |
| 2000 | 123,810 | — | 251,510 | 345,100 |
| 2001 | 123,600 | — | 253,000 | — |
| 2002 | 123,062† | 186,239† | — | — |
| 2006 | 119,418† | 274,000 | 370,900 (L) - 377,000 (M) - 380,400 (H) |
| 2011 | 119,230 | — | 399,216 | 379,600 (L) - 397,800 (M) - 409,000 (H) |
| 85% ||||

## Referències

* ↑ «CorkCity.ie/strategiccorkguide - Local Economy - Metropolitan Cork». Arxivat de l'original el 2007-11-19. [Consulta: 3 agost 2013].
* ↑ «Casp - Part A». Arxivat de l'original el 2006-07-10. [Consulta: 3 agost 2013].
* 1 2 3 «Cork Area Strategic Plan, Cork City Council and Cork County Council, 22 October, 2001». Arxivat de l'original el 2006-07-10. [Consulta: 3 agost 2013].
* 1 2 3 «Cork Joint Housing Strategy». Arxivat de l'original el 2006-05-26. [Consulta: 3 agost 2013].
* 1 2 «CASP Supporting Analysis». Arxivat de l'original el 2007-09-26. [Consulta: 3 agost 2013].

## Vegeu també

* Cork
* Port de Cork
* Comtat de Cork
* Àrea metropolitana
* Història de Cork

## Enllaços externs

* Pla estratègic de l'àrea de Cork Arxivat 2007-11-19 a Wayback Machine.
* Cork Estratègic Arxivat 2008-06-13 a Wayback Machine.
* Mapes de Cork Metropolità Arxivat 2008-06-13 a Wayback Machine.
# Le Vauclin

Le Vauclin (en crioll antillà Voklen) és una comuna francesa, situada a la regió de Martinica. El 2009 tenia 8.821 habitants. És situat al vessant atlàntic i la principal ocupació és la pesca. Antigament formava part de les possessions del senyor de Vauquelin, fins que el 1837 es constituí en comuna.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Raymond Occolier | |
# Teutons

Els teutons (en llatí Teutones, en grec antic Τεύτονες) van ser un dels pobles germànics que habitaven a les vores del Danubi.
Els teutons apareixen a la historia l'any 113 aC quan van sortir de l'Alt Rin i Pannònia on havien viscut els darrers deu anys i van acompanyar als cimbres (probablement celtes) en el seu atac a la Gàl·lia. Després de derrotar els romans en diverses batalles, els cimbres van arribar fins a Hispània i els Teutons es van instal·lar a la Gàl·lia on es van unir amb els ambrons. L'any 102 aC Gai Mari els va derrotar en una gran batalla prop d'Aquae Sextiae, on es diu que van morir cent mil teutons i uns vuitanta o noranta mil van caure presoners. Es diu que uns sis mil homes que van quedar vius es van establir a la regió entre els rius Mosa i Escalda, i van ser l'origen dels atuàtucs. En parlen Titus Livi, Gai Vel·lei Patèrcul, Luci Anneu Flor, Juli Cèsar i Pau Orosi. Després d'aquesta derrota no se'n parla durant un temps.
Pomponi Mela, Plini el Vell i Claudi Ptolemeu parlen d'una tribu germànica anomenada tentones, que situen en un districte al nord-oest d'Alemanya, al nord del riu Elba (Albis), però no se sap si aquests tentones eren una branca dels teutons (o a l'inrevés), o bé es tracta de dos pobles diferents. L'opinió general és que els teutons devien ser la branca dels tentons que va emigrar cap al sud probablement a causa d'inundacions o altres calamitats, fins al punt que els que es van quedar al seu país van ser una minoria.
La paraula s'ha usat com a sinònim de tribu germànica o d'alemany, ja que la seva arrel significa 'poble', però ni els romans ni els germànics utilitzaven la paraula «teutons» per referir-se en general als germànics. El nom dels teutons es troba encara a Teutenwinkel, un llogaret prop de Rostock i Teutendorf, entre Travemünde i Schwartau, a més del famós bosc de Varus (Teutoburger Wald o Teutobergienses Saltus).
Hi ha un orde religiós anomenada Orde Teutònic que formaven cavallers alemanys que van participar en les croades i que van posseir territoris principalment a Prússia, i per això els prussians són a vegades anomenats teutons.

## Referències

* ↑ Krejcí, Oskar. Geopolitics of the Central European Region (en anglès). Lulu.com, 2005, p. 122. ISBN 8022408522.
* ↑ Smith, William (ed.). «Teutones». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ Krollmann, Christian. The Teutonic order in Prussia. Elbing: Preussenverlag, 1938, p. 10.
# Ribèra de Rius

El Ribèra de Rius és un riu de muntanya que neix a la capçalera de la vall de Rius, per filtracions del Lac de Rius, a una altitud de 2.325 metres. El curs del riu discorre per la vall de Rius fins que el riu Rencules hi desaigua per la dreta a una altitud de 1.350 metres; la confluència dels dos rius forma el riu de Valarties, tributari del Garona.
El seu recorregut està dintre del terme municipal de Naut Aran, a la comarca de la vall d'Aran, i està inclòs a la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
Part de l'aigua del riu es derivada cap el embassament d'Aiguamòg en el Barratge deth Ressec, situat a una altura de 1.460 metres. Aquesta aigua, juntament amb d'altres orígens, propulsa la central d'Arties.

## Referències

* ↑ «Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. Ribèra de Rius». [Consulta: 2 setembre 2020].
# Vinyar

Un vinyar, vinyal, vinyet, o una vinyeda o vinya és una plantació extensa de ceps (Vitis vinifera) per a produir raïm de taula o vi.
Les plantacions de raïm per a vi eren tradicionalment de secà. Algunes denominacions d'origen van arribar a prohibir-ne el rec. És per aquest motiu que van rebre el nom de «préssecs de vinya» — que, com que no es regaven, tenien un gust més intens— els préssecs de secà.

## Vegeu també

* Viticultura
* Ampelologia
* Terra rossa

## Notes

* ↑ La paraula "vinya" es pot referir, encara que sigui un gal·licisme en el sentit de l'arbust Vitis vinifera, tant al camp com a la planta (també coneguda com a cep). Vegeu «vinya». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.

## Referències

* ↑ « Clos Cal Mateu », sainte-leocadie.fr.
* ↑ «Vinyar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «vinyar». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Diccionari català-valencià-balear
* ↑ «vinyet». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «vinya». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
# Cal Noi Bayau

Cal Noi Bayau és una obra historicista de Vilassar de Dalt (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil conformat per planta baixa, dos pisos i està cobert la meitat per un terrat, i l'altre, per una teulada -coronada amb merlets- amb només una vessant.
Aquesta construcció domina tota la plaça de la vila, destacant la decoració de la façana -excepte la de la planta baixa, actualment local comercial-. Els elements ornamentals son de tipus neo-àrab, especialment els falsos arcs de ferradura lobulats i sostinguts per columnes. Aquestes arcuacions formen porxades o balconades als dos pisos i es tanquen amb baranes de pedra. Criden l'atenció les mènsules de sota el balcó del primer pis.
A les façanes laterals no hi ha decoració.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Noi Bayau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2017].
# Compactació

«Compactació» té aquests significats:
* Compactació de fitxers procés mitjançant el qual s'acomoden els fitxers d'un disc de tal manera que cada un quedi en una àrea contigua i sense espais sense usar entre ells
* Compactació (geologia), procés pel qual un sediment progressivament perd la seva porositat degut a l'efecte de la càrrega
* Compactació del sòl, en enginyeria geotècnica, procés en el qual una pressió aplicada al sòl causa la seva densificació a mesura a mesura que l'aire és desplaçat dels porus entre els grànuls del sòl
* Compactació d'un espai topològic, espai topològic compacte amb un subespai dens homeomorf a l'espai topològic original.
# Tit Ligari

Tit Ligari (en llatí Titus Ligarius) va ser un magistrat romà del segle i aC. Era germà de Quint Ligari (Quintus Ligarius) i segurament de Publi Ligari (Publius Ligarius).
Amb Juli Cèsar va ser qüestor en data incerta.
Va morir a les proscripcions dels triumvirs de l'any 43 aC juntament amb dos germans. El nom d'un d'ells no es coneix amb certesa, però seria molt probablement Publi Ligari.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/796?rgn=full+text;view=image;q1=LigariusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 786. ]
# Resolució 25 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 25 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 22 de maig de 1947 després d'haver examinat la petició de la República Italiana per poder ser membre de les Nacions Unides. En aquesta resolució, el Consell va recomanar a l'Assemblea General l'acceptació d'Itàlia com a membre.
Aquesta resolució es va adoptar per 10 vots a favor. Austràlia va optar per l'abstenció.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1947 - 2552)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Brecha (Uruguai)

Brecha és un setmanari uruguaià d'esquerra fundat el 1985.

## Referències

* ↑ Alfaro, Hugo. Por la vereda del sol. Montevideo: Ediciones de Brecha, 1994, p. 222-231.

## Enllaços externs

* Brecha
# Convent de Jesús (Barcelona)

El convent de Jesús, o de Santa Maria de Jesús, fou un convent de franciscans situat al pla de Barcelona fora muralles, que va existir entre els segles XV i XIX.

## Història

El convent franciscà de Santa Maria de Jesús va ser fundat l'any 1427 per iniciativa de Bertran Nicolau i del comte rei Alfons el Magnànim. Es va edificar fora muralles, al costat de la via romana que sortia de l'actual Portal de l'Àngel en direcció a Sant Cugat del Vallès per Collserola, en l'actual cruïlla del passeig de Gràcia i el carrer Aragó.
Va quedar molt afectat per la Guerra de Successió de 1700-1714 i posteriorment per les guerres napoleòniques. Després de la destrucció de 1823, es va reconstruir amb el nom de Santa Maria de Jesús de Gràcia a l'actual barri de Gràcia, al qual donà el nom. Finalment fou reconvertit en l'actual església de Jesús.

## Referències

* ↑ «Convent de Jesús de Barcelona - Monestirs de Catalunya». [Consulta: 24 setembre 2020].
* ↑ March, Enric H. «Bereshit: la reconstrucció de Barcelona i altres mons: El Raval de Jesús, el barri oblidat de 1714», dimarts, 17 febrer 2015. [Consulta: 24 setembre 2020].
* ↑ «EL CONVENTO, EL CAMINO Y LA FUENTE DE JESÚS» (en espanyol europeu), 15-05-2014. [Consulta: 24 setembre 2020].
# Leila Zerrougui

Leila Zerrougui (Souk Ahras, 1956) és una jurista algeriana, experta en drets humans i administració de justícia a Algèria. Va ser Representant Especial del Secretari General per a la infància i els conflictes armats de setembre de 2012 a maig de 2017. En aquest càrrec, va exercir com a advocada independent per crear consciència i donar protagonisme als drets i la protecció dels nens i nenes afectades pel conflicte armat. A partir de gener de 2018, servirà com a cap de la missió de manteniment de la pau de les Nacions Unides al Congo, MONUSCO.

## Carrera

Es va graduar a l'Escola Nacional d'Administració (Alger) l'any 1980. Des del 1993 va ocupar diversos càrrecs acadèmics a les escoles de dret d'Algèria i va ser professora associada de l'Ecole Supérieure de la Magistrature (Alger). Ha publicat àmpliament sobre l'administració de justícia i drets humans. Va exercir com a jutge juvenil i jutge de primera instància des de 1980 fins a 1986, i com a jutge d'apel·lacions a Alger i Blida de 1986 a 1997. Des de 1998 fins a 2000, va ser assessora jurídica del gabinet del Ministeri de Justícia i, des de 2000 fins a 2008, com a assessora legal del gabinet del president d'Algèria. També va treballar en diverses posicions dins del govern algerià i va ser membre de la Comissió Nacional Algeriana per a la Reforma del Poder Judicial. Des del 2000 és consellera de la Cort Suprema.
Simultàniament, va ser membre del Grup de Treball sobre la Detenció Arbitrària del Consell de Drets Humans de les Nacions Unides des del 2001, i va servir com a Presidenta-Relatora del Grup de Treball des de 2003 fins a maig de 2008.
Abans del seu nomenament com a Representant Especial el 2012, va ser subdirectora especial del Secretari General i subdirectora de la Missió d'Estabilització de l'Organització de les Nacions Unides a la República Democràtica del Congo (MONUSCO), on, des de 2008, va liderar els esforços de la missió enfortint l'estat de dret i la protecció dels civils. El 2013 va ser succeïda per Abdallah Wafy.

## Referències

* ↑ «RDC : l'Algérienne Leila Zerrougui nommée cheffe de la Monusco» (en francès). Le Monde.fr, 28-12-2017 [Consulta: 28 desembre 2017].
* ↑ «Leila Zerrougui | United Nations Office of the Special Representative of the Secretary-General for Children and Armed Conflict». Childrenandarmedconflict.un.org. [Consulta: 8 abril 2013].
* ↑ «Secretary-General appoints Abdallah Wafy of Niger Deputy Special Representative for the Democratic Republic of the Congo». Press release. United Nations, 26-06-2013.

## Enllaços externs

* childrenandarmedconflict.un.org Oficina del representant especial del secretari general per a la infància i els conflictes armats
# Richard Hooker

Richard Hooker (Heavitree, Exeter, Devon, 1554 - Bishopsbourne, Kent, 1600) va ser un teòleg anglicà que va influir poderosament en el pensament conservador britànic. Als seus escrits defensava la salvació per la fe, tenint confiança en la misericòrdia divina i feia èmfasi en allò que unia els diferents corrents cristians (ecumenisme). També va argumentar que el poder polític de l'església era indiferent per a Déu, per tant no era un afer religiós sinó simplement temporal. Defensava la tolerància social i la moderació com a principis rectors de la conducta humana per tal de no trencar el grup social.
# Víctor Baeta i Subías

Víctor Baeta i Subias (la Ribera, Barcelona, 1946) és un enginyer agrònom i polític valencià.
El 1991, s'integraria a Unitat del Poble Valencià, sent candidat a l'alcaldia de València a les eleccions de 1995. Davant el que considera la falta d'una acció política sobiranista i republicana per part de la direcció del BLOC i dels seus diputats, abandona de nou el BLOC i en novembre del 2007 funda República Valenciana/Partit Valencianista Europeu que amb ENV i Estat Valencià formen la Coalició Per la República Valenciana que es presenta a les eleccions al Congrés i al Senat espanyol.
És també el president de l'associació d'afectats pels productes financers de la Caixa Mediterrani, que des de 2011 organitza als xicotets estalviadors afectats per l'«operació acordió» que el Banc d'Espanya va promoure en la CAM, i negocia amb el Banc Sabadell el canvi de condicions per als productes contractats.

## Referències

* ↑ Barbera, Salvador «Atentados contra automóviles de un comando integrista» (en castellà). El País [Madrid], 12-08-1976. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Entrevista a Víctor Baeta Arxivat 2015-06-10 a Wayback Machine. publicada a El Punt (edició País Valencià) del diumenge 25 de febrer de 2007
* ↑ Segons deixa escrit en el seu llibre 'Per la República Valenciana, d'Oriola a Vinaròs' editat per Llibres de l'Índex en març de 2014
* ↑ «Joan Cuenca y Víctor Baeta liderarán la Coalición que intentará restaurar la República Valenciana en marzo» (en castellà). Las Provincias, 09-01-2008.
* ↑ Los inversores en cuotas participativas de CAM sindicarán sus acciones para defenderse notícia a Valenciaplaza del 21 de novembre de 2011 (castellà)
* ↑ El presidente de AIVCAM denuncia a Banco CAM por negarle una copia de los compromisos adquiridos al canjear preferentes notícia a La Vanguardia del 19 de juliol de 2013 (castellà)
# Brec'h

Brech (en bretó Brec'h) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 5.948 habitants. Limita amb els municipis de Pluvigner, Auray, Landaul, Locoal-Mendon, Plumergat, Pluneret, Ploemel i Crac'h. A l'inici del curs 2007 el 19,8% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe. El nom del municipi potser prové de Bro Erec'h, país de Waroc'h (cort reial d'Auray) o, segons altres interpretacions, de Sant Brehan (o Saint Brec'han).

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | - | - | - | - | 2.354 | - | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | - | - | 2.158 | - | - | - | - | - |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| - | - | 2.493 | - | - | - | - | 3.219 | 3.062 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2.922 | 2.909 | 3.079 | 3.554 | 3.990 | 4.500 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1791-1792 | Michel Auffret |
| 1792-1794 | Guy Le Germain |
| 1796-1816 | Jean-Louis Marie Béard |
| 1816-1830 | Jean-Marie Le Guennec |
| 1830-1833 | François Coriton |
| 1833-1837 | Julien Gauter |
| 1837-1848 | Jean Le Boulch |
| 1848-1874 | Joseph Le Boulch |
| 1874-1875 | Joseph-Marie Le Bourser |
| 1875-1877 | Joseph-Marie Le Boulch |
| 1878-1878 | Louis Audic |
| 1878-1919 | Joseph Le Boulch |
| 1919-1934 | François Robic |
| 1935-1947 | Michel Auffret |
| 1947-1953 | François Robic |
| 1953-1983 | Paul Gauter |
| 1983-1989 | Raymond Le Blay |
| 1989- | Paul Baudic |

## Personatges il·lustres

* Georges Cadoudal

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
* ↑ Erwan Vallerie, Traité de toponymie historique de la Bretagne, tesi de doctorat (text bretó i traducció francesa), An Here, 1995.