OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cas instructiu

* Casos gramaticals
* Llista de casos gramaticals
* Cas abessiu
* Cas ablatiu
* Cas absolutiu
* Cas adessiu
* Cas adverbial
* Cas al·latiu
* Cas benefactiu
* Cas causal
* Cas causal final
* Cas comitatiu
* Cas datiu
* Cas dedatiu
* Cas delatiu
* Cas disjuntiu
* Cas distributiu
* Cas distributiu temporal
* Cas elatiu
* Cas essiu
* Cas essiu formal
* Cas essiu modal
* Cas exessiu
* Cas final
* Cas formal
* Cas genitiu
* Cas il·latiu
* Cas inessiu
* Cas instructiu
* Cas instrumental
* Cas latiu
* Cas locatiu
* Cas modal
* Cas multiplicatiu
* Cas objectiu
* Cas oblic
* Cas partitiu
* Cas possessiu
* Cas postposicional
* Cas preposicional
* Cas prolatiu
* Cas prosecutiu
* Cas separatiu
* Cas sociatiu
* Cas sublatiu
* Cas superessiu
* Cas temporal
* Cas terminatiu
* Cas translatiu
* Cas vial
* Cas vocatiu
* Arranjament morfosintàctic
* Cas absolutiu
* Cas acusatiu
* Cas ergatiu
* Cas instrumental
* Cas instrumental comitatiu
* Cas intransitiu
* Cas nominatiu
* Declinació
* Declinació alemanya
* Declinació basca
* Declinació eslovaca
* Declinació eslovena
* Declinació irlandesa
* Declinació islandesa
* Declinació llatina
* Declinació polonesa
* Declinació russa
* Declinació sèrbia
* Declinació txeca
El cas instructiu és un cas gramatical present en finès i estonià. En aquestes dues llengües el cas instructiu té el significat bàsic de "mitjançant" o "per mitjà de". És un cas rarament usat, encara que es troba en moltes expressions com omin silmin → "amb els seus propis ulls".
En finès modern molts dels seus usos instrumentals estan sent substituïts pel cas adessiu, com a la frase "minä matkustin junalla" → "Vaig viatjar amb tren."
També es fa servir amb el segon infinitiu verbal finès, per exemple "lentäen" → "volant" (amb el sentit de mitjà per fer una cosa, "la vespa es va acostar "volant").
En turc el sufix -le s'empra amb aquest propòsit. Ex: Trenle geldim "Vaig venir amb tren".

## Enllaços externs

* Casos en finlandés. Aprende Finés (castellà)
# Castell de San Carlos (La Palma)

El castell de San Carlos va ser una fortificació costanera situada en el municipi espanyol de Breña Baja, a l'illa de la Palma (Canàries). Des de la seva construcció ha rebut diverses denominacions: Fort o Castell de Los Guinchos, Batería de Bajamar, Fort i Castell de San Carlos.

## Història

En 1568 existia a la zona sud de la badia de Santa Cruz de la Palma, al costat de la platja de Baixamar, en la desembocadura del barranc del Socors (també anomenat de Aguacencio), una construcció defensiva; es tractava d'un baluard construït amb mur de pedra sobre una base de terra, en l'esplanada de la qual se situarien tres o quatre canons.
No obstant això, el 28 de novembre de 1694, una riuada va destruir gairebé íntegrament el baluard. El 1742 es va ordenar la seva demolició, i es va planejar la seva reconstrucció en aquesta mateixa zona; l'enginyer Manuel Hernández va projectar un fort en un promontori situat al sud de l'anterior ubicació, en l'anomenada punta dels Guinchos, i a l'any següent es va iniciar la seva construcció. Limitava al nord i a l'est amb cingles, al sud amb la finca dels hereus de Pérez Abreu i a l'oest amb el camí de Baixamar i la casa d'Antonio Yanes.
El 15 de novembre de 1893 va ser lliurat a l'Ajuntament de Breña Baja, qui ho va retornar a l'exèrcit el 8 d'octubre de 1912. A l'any següent es va lliurar en usdefruit al veí Enrique Sánchez i des de 1916 a la seva vídua Dolores Lorenzo. En 1918 l'alcalde de Santa Creu de la Palma va sol·licitar al Ministeri de la Guerra la seva cessió per allotjar en ell a malalts infecciosos i contagiosos, ús que va mantenir fins a 1931.
En 1943 les seves restes van ser utilitzades per construir l'assentament d'una de les tres peces d'artilleria que formarien la bateria de costa «El Cantillo» o «El Fuerte», i des de 1948 el Comandament Militar de Canàries va adquirir en el seu entorn terrens per a la construcció d'un aquarterament, per la qual cosa l'emplaçament del castell va quedar integrat en el seu recinte.

## Descripció

El castell es va situar a una altura de 20 metres sobre el nivell del mar i es trobava a 18 metres de la platja. Presentava planta semicircular i esplanada amb capacitat per a tres canons; en el flanc esquerre, i semienterrat, estava el magatzem de pólvora, i en el flanc dret estaven els magatzems de municions i allotjament de la tropa. La seva superfície total era de 5.249 m2 i la seva longitud era de 40 metres.

## Bibliografia

* «El antiguo Castillo de San Carlos y sus restos». ASRI, 3, 2013. ISSN: 2174-7563 [Consulta: 5 novembre 2016].
* Cartas Diferentes. Guía histórica de la isla de San Miguel de La Palma: las fortificaciones (quinientos años de historia), 2013. Arxivat 2016-11-06 a Wayback Machine.
# Cementiri bosc de Roodt-sur-Syre

El Cementiri bosc de Roodt-sur-Syre (en luxemburguès: Rieder Bëschkierfecht) és un cementiri de disseny ecològic construït en una parcel·la de bosc Roodt (Riederbësch) a l'oest de Roodt-sur-Syre a la comuna de Betzdorf a Luxemburg. El cementiri està situat a uns 300 m al nord-oest del cementiri tradicional.

## Descripció

La presentació oficial del cementiri bosc va tenir lloc el 2 de maig de 2011. Aquest és el primer i fins ara únic cementiri del seu tipus a Luxemburg.
El cementiri cobreix una superfície total de 16,91 hectàrees, s'utilitzarà dues hectàrees durant una fase pilot de dos anys (2011-2013). El cementiri està disponible per a tots els residents de Luxemburg. Les cendres dels difunts s'enterren al peu dels arbres designats per a aquest fi.
El cementiri és una realització de l'administració municipal de Betzdorf i de l'Administració de la natura i els boscos, que recolzen la gestió del lloc, en col·laboració amb la Fundación Hëllef Natur i l'associació Omega 90. Se li va donar a l'Església Catòlica de Luxemburg.
Per a la fase pilot de dos anys, des de 2011 fins a 2013, van ser seleccionats 48 roures en una superfície de 2 hectàrees, per als primers enterraments de cendres. Aquests roures, que cadascun està marcat amb una petita placa que porta un número de sèrie, van ser escollits per la seva esperança de vida d'almenys un segle. Després de la fase pilot, si cal, el cementiri actual s'estendrà a la totalitat de l'àrea.

## Gestió

Està previst mantenir el bosc que allotja el cementiri en un estat natural. Per a aquest efecte, el dipòsit de les plantes ornamentals, corones fúnebres i làpides no està permès. El cementiri no està tancat i està obert al públic.
L'enterrament de les cendres es fa de deu localitats prop de cada arbre designat a aquest efecte. Per a cada difunt, una petita placa commemorativa s'adjuntarà a l'arbre. Els interessats poden adquirir les concessions per 15 o 30 anys, i per 200 o 400 euros, respectivament. Concessions per a «arbres genealògics» també estan disponibles.

## Vegeu també

* Cementiri i monument dels Estats Units de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Rieder Bëschkierfecht” commune de Betzdorf / Roodt-Syre» (en francès). Arxivat de l'original el 2015-07-06. [Consulta: 5 juliol 2015].
# Casa Roig i Serra

La Casa Roig i Serra és una obra de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres destinat en origen a habitatge unifamiliar.
L'immoble és de planta rectangular. Es compon de planta baixa i dues plantes pis amb coberta a dues vessants de teula àrab. Consta de tres crugies perpendiculars a façana. El vestíbul lateral té volta rebaixada i escala d'accés a les dues plantes. A la planta principal hi havia una galeria que ha estat tancada. Té terrat i cossos adossats a les mitgeres.
Les parets són de paredat comú i totxo. Presència de voltes rebaixades i els forjats són de bigues de fusta, llata i rajoles, així com bigues de formigó i revoltó ceràmic.
La façana s'articula a partir dels eixos verticals. A la planta baixa hi ha tres portals amb brancals de pedra i llindes de fusta, amb arc rebaixat. Hi ha tres balcons de llosa d'entramat metàl·lic i ceràmica. A la planta primera hi ha una fornícula i finestra tribuna. Al segon pis hi ha tres balcons amb llosa de pedra. El coronament és un ràfec de teula.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Roig i Serra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 novembre 2017].
# Chambord

«Chambord» té aquests significats:
* Chambord (Eure), municipi al departament de l'Eure (regió de Normandia, França)
* Chambord (Loir i Cher), comuna al departament de Loir i Cher (regió de Centre-Vall del Loira, França)
* Castell de Chambord, edifici a la vall del Loira construït com a pavelló de caça per a Francesc I de França
* Tractat de Chambord, acord signat entre el monarca francès Enric II i els prínceps alemanys, representats per Maurici de Saxònia el 1552
* Comte de Chambord
# Catedral de Trento

La Catedral de Trento o Catedral de Sant Vigili (en italià: Cattedrale di San Vigilio, més coneguda com a Duomo o Cattedrale di Trento) és una catedral a la ciutat italiana de Trento, en el Trentino-Alto Adige. Està dedicada a sant Vigili, patró de la ciutat.

## Història

És un imponent edifici romànic-gòtic construït entre els segles XII-XIII. L'acompanya un campanar erigit al segle xvi. Hi ha monuments i restes de pintures al fresc dels segles xii i xv als braços del creuer. A la cripta queden restes de la basílica paleocristiana del segle vi i de la posterior reestructuració durant els segles IX i XII.
Va cobrar gran importància durant el Concili de Trento celebrat entre 1545 i 1563, on es va donar suport a la Contrareforma. Era l'època dels prínceps-bisbes, com Cristoforo Madruzzo.

## Vegeu també

* Concili de Trento
* Castell del Buonconsiglio
# Charles Francis Greville

Charles Francis Greville PC, FRS (12 de maig de 1749 – 23 d'abril de 1809), va ser un polític i antiquari britànic.
Del seu cognom deriva el gènere de plantes Grevillea.
Greville va ser amic íntim de Sir Joseph Banks i, com ell, era un membre de la Society of Dilettanti. Va acompanyar Banks en la reunió organitzadora feta el març de 1804 de la societat precursora de la Royal Horticultural Society.
En política, quan morí el seu pare l'any 1773, i el seu germà esdevingué Earl de Warwick, Greville heretà l'escó en el British House of Commons. Va mantenir aquest escó fins a 1790. Va ocupar el lloc de Lord of the Treasury des de 1780 a 1782, com Treasurer of the Household des de 1783 fins a 1784 i com Vice-Chamberlain of the Household des de 1794 fins a 1804.
Greville mai es va casar. Va tenir un gran jardí amb hiernacles a Paddington Green, on cultivava plantes tropicals i on va aconseguir que una planta de Vanilla planifolia florís per primera vegada sota vidre i a l'hivern de 1806-07.
Greville Island, al sud de Nova Zelanda, va rebre aquest nom en el seu honor el 1820.

## Referències

* ↑ Tim Ecott, and Hubert Selby, Vanilla: Travels In Search Of The Ice Cream Orchid (Grove Press) 2005, pp 84ff.
* ↑ Leigh Rayment's Historical List of MPs – Constituencies beginning with "W" (part 1) (anglès)
* 1 2 The London Gazette: no. 12430. p. 1. 8 abril 1783.
* ↑ Ecott and Selby 2005:87.
* ↑ John Edmondson and Claire Smith, "The Linnean Society's Smith Herbarium: A Resource for Eighteenth-Century Garden History Research" Garden History 27.2 (Winter 1999:244-252) p. 249 (list).
* ↑ Ernest Favenc, The History of Australian Exploration, chapter 18 Arxivat 2015-06-29 a Wayback Machine.
# Tungstita

La tungstita és un mineral de la classe dels òxids. El nom reflecteix el seu contingut en tungstè.

## Característiques

La tungstita és un òxid de fórmula química WO₃·H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. Pot originar-se com a producte de la deshidratació de la hidrotungstita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la tungstita pertany a «04.FJ: Hidròxids (sense V o U), amb H₂O +- (OH); octaedres que comparteixen angles» juntament amb els següents minerals: meymacita, sidwil·lita, hidrotungstita, ilsemannita i parabariomicrolita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Old Mine Park, a la localitat de Trumbull, dins el comtat de Fairfield (Connecticut, Estats Units). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Tungstite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 gener 2022].
# Got

«Got» té aquests significats:
* Got (vas) recipient de forma generalment cilíndrica o cònica, sense peu, que serveix per a beure
* Poble got o gots, poble germànic oriental que en els segles VII aC al V dC va ocupar la conca baixa del Vístula
* Jean-Louis Got (El Barcarès, 1951), jugador nord-català de rugbi a 15
* Josep Got Anguera (Reus, 1861 - Sabadell, 1903), dramaturg català
* Raoul Got (Perpinyà, 1900 - 1955), jugador francès de rugbi a 15
* Clau de got
Viccionari
# Menelau de Xipre

Menelau (en llatí Menelaus, en grec antic Μενέλαος) fou fill de Lagos i germà de Ptolemeu I Sòter. No consta com a militar durant les campanyes d'Alexandre el Gran però Filarc deixa entendre que abans de l'ascens del seu germà ja havia ocupat algun càrrec de certa importància.
Realment no apareix a la història fins al 315 aC quan el seu germà el va nomenar comandant en cap de les forces enviades a Xipre on havia de cooperar amb la flota de Seleuc I Nicàtor i amb Nicocreó de Salamina. Amb els esforços dels tres l'illa de Xipre aviat va caure a les seves mans excepte Cittium o Cíttion, que finalment també va ser sotmesa una mica més tard.
Menelau va assolir el govern de l'illa i va deposar els petits prínceps locals als que va empresonar o assassinar al més petit símptoma de defecció.
El 306 aC encara governava quan Demetri Poliorcetes va arribar amb una poderosa flota i exèrcit; no podent competir en camp obert es va tancar darrere les muralles de Salamina; en una sortida va patir una severa desfeta amb moltes baixes. Demetri va estrènyer el setge però Menelau va poder resistir fins a l'arribada del mateix Ptolemeu I Sòter amb una gran flota; en la batalla naval que va seguir, Menelau va enviar 60 vaixells en ajut del seu germà, i encara que aquestes naus van poder forçar la sortida del port de Salamina, no van arribar a temps per la batalla on els egipcis van sortir totalment derrotats.
Sense esperances, Salamina es va rendir a Demetri Poliorcetes; aquest generosament va enviar Menelau a Egipte amb els seus amics i la seva propietat privada. Ja no torna a ser esmentat.

## Referències

* ↑ 3.Menelaus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1039
# Lou Tresor dóu Felibrige

Lou Tresor dóu Felibrige (en grafia mistralenca occitana; Lo Tresaur dau Felibritge en grafia clàssica occitana), abreviat sovint TDF, és un diccionari de la llengua occitana, obra de Frederic Mistral, escrit entre els anys 1878 i 1886. Encara avui se'l considera el diccionari més ric de la llengua occitana i dels més fiables i precisos per a la tècnica lexicogràfica en general. És un diccionari bilingüe occità-francès, en dos grans volums, que inclou la totalitat dels dialectes occitans. És escrit en grafia mistralenca.

## Referències

* ↑ «Lou Tresor dóu Felibrige». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Lo Tresaur dau Felibritge (A-F) Versió accessibla en línia al web Gallica.
* Lo Tresaur dau Felibritge (G-Z) Versió accessibla en línia al web Gallica.
* Lo Tresòr dau Felibritge augmentat (edició completada pel Felibritge amb neologismes)
# Luigi Busà

Luigi Busà (Avola, 9 d'octubre de 1987) és un karateka italià. Ha guanyat dues vegades la medalla d'or als Campionats Mundials de Karate i cinc vegades als Campionats Europeus de Karate. Va representar Itàlia als Jocs Olímpics d'estiu de 2020 a Tòquio, Japó, on va guanyar la primera medalla d'or en l'esdeveniment de kumite masculí de 75 kg.

## Carrera

El 2015, Busà va guanyar la medalla de plata en la prova de kumite masculí de 75 kg als Jocs Europeus de 2015 celebrats a Bakú, Azerbaidjan. A la final, va perdre contra Rafael Aghayev de l'Azerbaidjan.
L'any 2019, va guanyar la medalla d'or en la prova de kumite masculí de 75 kg al Campionat d'Europa de Karate 2019 celebrat a Guadalajara, Espanya.
També va guanyar una de les medalles de bronze en la prova masculina de 75 kg als Jocs Mediterranis de 2022 celebrats a Orà, Algèria.

## Referències

* ↑ «Men's 75 kg Entry List by Event». 2022 Mediterranean Games. Arxivat de l'original el 26 June 2022. [Consulta: 26 juny 2022].
* ↑ «WKF announces first qualified athletes for Tokyo 2020». World Karate Federation, 18-03-2020.
* ↑ Shefferd, Neil «World Karate Federation announces first 40 karatekas to have qualified for Tokyo 2020». InsideTheGames.biz, 18-03-2020.
* ↑ Barker, Philip «World champion Kiyuna wins first men's Olympic kata title». InsideTheGames.biz, 06-08-2021.
* ↑ «Results Book». 2019 European Karate Championships. Arxivat de l'original el 29 August 2020. [Consulta: 29 agost 2020].
* ↑ «Karate Results Book». 2022 Mediterranean Games. Arxivat de l'original el 5 July 2022. [Consulta: 5 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Sajjad Ganjzadeh al rànquing de la Federació Mundial de Karate
* Sajjad Ganjzadeh a Associació Internacional de Jocs Mundials
# Festival del Còmic d'Angulema

El Festival del Còmic d'Angulema (en francès Festival international de la bande dessinée d'Angoulême) és el segon festival de còmics més gran d'Europa i el tercer més gran del món després del Lucca Comics & Games i el Comiket. Ha tingut lloc al mes de gener cada any des del 1974 quan fou fundat per Francis Groux, Jean Mardikian, i Claude Moliterni a Angulema, França. Té més de 200.000 visitants cada any, uns 800 dels quals són periodistes i entre 6.000 i 7.000 són professionals. El festival té lloc arreu de la ciutat i es divideix en diverses àrees no connectades entre elles directament.
Des del 2003 el Govern de Corea del Sud hi tingué participació oficial.
Des del 2007, el festival compta amb un gat fer (en francès Le Fauve) com a mascota. La va crear Lewis Trondheim, guanyador del gran premi del festival del 2006. A partir del 2008 els guanyadors dels premis del festival reben figuretes amb el gat fer com a premis, sent la del premi al Millor àlbum banyada en or.
A l'edició de 2014 hi hagué una controvèrsia per l'exposició d'uns manhwa demanats pel govern sud-coreà sobre les dones de confort. Un autor japonès revisionista exposà un manga narrant fets contraris.

## Premis

* Millor àlbum (Le Fauve d'or)
* Essencials Festival del Còmic d'Angulema (premia 5 albums)
* Revelació essencial (millor autor revelació)
* Fnac-SNCF essencial (premi del públic)
* Patrimoni essencial (premi gran jurat)
* Jove essencial (premi panell de joves)

## Referències

* ↑ «Honoured at Angoulême, Spiegelman tries to turn the page on ‘Maus'» (en anglès). France 24, 27-01-2012.
* ↑ «La buena salud de la historieta francesa» (en castellà). El Comercio, 14-02-2016. [Consulta: 8 maig 2016].
* ↑ Vlès, Vincent. Politiques publiques d'aménagement touristique: objectifs, méthodes, effets (en francès). Presses Univ de Bordeaux, 2006, p. 121. ISBN 2867814138.
* ↑ Bernière, Vincent. Trente ans de bandes dessinées à travers le palmarès du festival (en francès). Éditions de l'An 2, 2003, p. 8.
* ↑ Delcroix, Olivier «Angoulême : la BD en pleine forme». Le Figaro, 30-01-2012.
* ↑ «Professionals» (en francès). Festival International de la bande dessinée d'Angoulême.
* ↑ «Standing Out In The Crowd» (en anglès). Bleeding Cool.
* ↑ Berndt, 2016, p. 143.
* ↑ Berndt, 2016, p. 143-144.
* ↑ Berndt, 2016, p. 144.

## Bibliografia

* Berndt, Jaqueline «‘Comfort Women' Comics, Multi-faceted». Orientaliska Studier, 147, 2016, pàg. 143-169.

## Enllaços externs

* Festival del Còmic d'Angulema - Lloc web oficial
# Uldis Augulis

Uldis Augulis (Dobele, RSS de Letònia, 16 de març de 1972) és un polític letó, membre de la Unió de Verds i Agricultors, i diputat del Saeima des de 2 d'octubre de 2011. Té un grau en Gestió Financera per la Universitat de Letònia i ha ocupat diversos càrrecs ministerials al govern de Letònia.
Va ser Ministre de Benestar entre 12 de març de 2009 i 3 de novembre de 2010, Ministre de Transport entre el 3 de novembre de 2010 i el 25 d'octubre de 2011, i Ministre de Justícia accidental entre març i abril de 2010.

## Controvèrsia

Augulis va generar controvèrsia quan va prioritzar projectes de carreteres i vies fèrries connectant Riga i Moscou mentre deixava de banda projectes de la Unió Europea com Rail Baltica, al·legant manca de fons. Letònia va perdre uns 12.2 milions d'euros en fons europeus degut als dubtes sobre el projecte Rail Baltica, i el Comissari Europeu de Transport va indicar que no hi havia cap possibilitat que la Unió Europea contribuís a l'enllaç proposat amb Moscou a despit que Augulis havia afirmat que la Unió podria contribuir-hi amb més d'un 85%. El ministre de transports rus, Igor Levitin, va dir després d'una trobada amb Augulis que el projecte de via fèrria ràpida entre Riga i Moscou estava econòmicament justificat a causa de l'augment de passatgers i tràfic de mercaderies, i no era polític.

## Vegeu també

* Segon Gabinet Straujuma
* Primer Gabinet Straujuma
* Segon Gabinet Dombrovskis
* Primer Gabinet Dombrovskis

## Referències

* ↑ «Union of Greens and Farmers' ministers». Unió de Verds i Agricultors. [Consulta: 9 maig 2011].
* ↑ «The Cabinet of Ministers of the Republic of Latvia: Uldis Augulis». Gabinet de Ministres de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2009-09-15. [Consulta: 17 abril 2010].
* ↑ «Transport ‘guru’ Augulis speaks before thinking». The Baltic Times, 13-04-2011 [Consulta: 16 abril 2011].
* ↑ Alla Petrova «Latvia may have lost LVL 8.54 mln due to hesitation with Rail Baltica». The Baltic Course, 07-04-2011 [Consulta: 16 abril 2011].
* ↑ «Kallas Reproves Latvia for Derailing Rail Baltica». Estonian Public Broadcasting, 07-04-2011 [Consulta: 16 abril 2011].
* ↑ «Four-lane highway to be built from Riga to Moscow». Baltic Business News, 07-04-2011 [Consulta: 16 abril 2011]. Arxivat 10 April 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-04-10. [Consulta: 20 març 2023].
* ↑ Alla Petrova «Russian Transport minister: high speed railroad project between Riga and Moscow is economically justified». The Baltic Course, 07-04-2011 [Consulta: 9 maig 2011].