OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Art, Design & Architecture Museum

El Museu d'Art, Disseny i Arquitectura (Art, Design & Architecture Museum - AD&A), anteriorment el University Art Museum (UAM), es troba al campus de la UCSB a Goleta, Califòrnia, Estats Units. Construït el 1959, originalment era una galeria d'educació artística de la UCSB. Avui l'AD&A conté una col·lecció de belles arts de més de 8.500 obres.

## Col·lecció

A part de les 8.500 obres originals, l'AD&A també posseeix més d'1.000.000 de dibuixos arquitectònics, fotografies històriques, escrits, scrapbooks i objectes tridimensionals en la col·lecció Arquitectura i Disseny. Les col·leccions digitals del museu van ser millorades durant la crisi del COVID-19 perquè el públic pogués continuar gaudint dels seus recursos mentre durava la quarantena.

## Declaració

La missió del Museu d'Art, Disseny i Arquitectura de la Universitat de Califòrnia, Santa Bàrbara, és servir com un recurs educatiu únic per a les diverses audiències de la universitat i la comunitat a través de la col·lecció, preservació i interpretació d'obres d'art, arquitectura i disseny. En presentar exposicions innovadores, desafiadores i culturalment diverses, produir catàlegs i altres publicacions, i organitzar programes interdisciplinaris sobre temes de rellevància històrica, social i cultural, l'AD&A cerca promoure beques, inspirar excel·lència creativa i aprofundir en una comprensió de les arts visuals produïdes pels pobles del món, passat i present.

## Referències

* 1 2 3 UAM Website Arxivat 2007-07-17 a Wayback Machine.
* ↑ Grega, Josh. «UCSB's Art, Design, & Architecture Museum enhancing online exhibits while gallery is closed due to coronavirus» (en anglès americà). Santa Barbara News-Press, 28-04-2020. Arxivat de l'original el 2020-09-19. [Consulta: 24 setembre 2020].
# Arsínoe de Cirene

* Per a altres significats, vegeu «Arsinoe».
Arsínoe de Cirene (en llatí Arsinoe, en grec antic Ἀρσινόη, "Arsinóe") coneguda també per Apama de Cirene (Apama, Ἀπάμα) fou la dona del rei Magas de Cirene.
Per posar fi a les disputes amb son germanastre Ptolemeu II Filadelf, Magas va donar a la seva única filla Berenice en matrimoni al fill de Ptolemeu II, però el rei de Cirene va morir abans que el matrimoni es fes efectiu (258 aC) i llavors la vídua Arsínoe o Apama va negociar l'enllaç de la seva filla amb el príncep macedoni Demetri el Bell, fill bastard de Demetri Poliorcetes i germanastre d'Antígon Gònates, que seria rei de Cirene.
Demetri era molt guapo i Arsínoe se'n va enamorar i encara que era el marit de la seva filla el va convertir en el seu amant. La jove Berenice llavors va preparar una revolta que va esclatar abans del 250 aC. Arsínoe va ser sorpresa a la seva habitació amb Demetri que immediatament va caure assassinat. Arsínoe no va morir en aquesta ocasió i la data de la seva mort és desconeguda. Berenice es va casar llavors amb el fill de Ptolemeu II, Ptolemeu III Evèrgetes I.
No se sap de quina família era aquesta Arsínoe. Niebuhr (Kleine Schriften, pàgina 230) emet la teoria de què es tractaria d'Arsínoe I que després d'un temps desterrada a Coptos després el 274 aC hauria anat a Cirene i s'hauria casat amb Magas.

## Referències

* ↑ 4.Arsinoe a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 367
# Baga

* Per a altres significats, vegeu «Bagueta».
Una baga o armella és un caragol que té una anella en lloc de cap en un dels seus extrems. Se sol emprar per a ajuntar cables a objectes, per exemple, per a penjar un quadre en una paret. N'hi ha de dues menes: baga tancada i baga oberta. També és habitual utilitzar-la en un quadre, enroscada a la part superior i del darrere, per introduir-la dins un cargol de ganxo prèviament fixat a la paret.

## Vegeu també

* Pern, vis per a peces de gran volum.
* Rosca Whitworth
* Rosca mètrica
* Rosca
* Rebló
* Clau (estri)
* Escàrpia
* Vis Pozidriv

## Referències

* ↑ «Optimot. Consultes lingüístiques - Llengua catalana - Armella». [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «baga». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
Viccionari
# Bafq

Bafq (persa:|بافق, transliterat Bāfq) és una ciutat de l'Iran, capital del comtat del mateix nom (Comtat de Bafq), a la província de Yazd. Segons el cens del 2006 la població era de 30.867 habitants repartits en 7.919 families.
Està situada a menys de 100 knms al sud-est de Yadz, i ja existia a l'edat mitjana. El muzaffàrida Mubariz al-Din Muhàmmad hi va derrotar els nikudaris el 1319

## Referències

* ↑ Cens de l'Iran del 2006}
* ↑ Capítol addicional del manuscrit Ta'ríkh-i-guzída; or, "Select history" de Hamdulláh Mustawfí-i-Qazwíní, compilat el 730 de l'hègira (1330) i reproduit en un facsimil d'un manuscrit datat el 857 de l'hègira (1453), pàgs 151 a 207
# Augusto Rademaker

L'almirall Augusto Hamann Rademaker Grünewald (Rio de Janeiro, 11 de maig de 1905 — Rio de Janeiro, 13 de setembre de 1985) va ser un militar i polític brasiler que, en la seva virtut de Ministre de la Marina, va presidir la junta militar que va governar el país del 31 d'agost al 30 d'octubre de 1969, després de l'apartament del president Costa e Silva. Entre 1969 i 1974 va ser elegit vicepresident de la República en l'etapa encapçalada pel general Emílio Garrastazu Médici.

## Referències

* ↑ «Ex-Comandantes» (en portuguès brasiler). Marinha do Brasil, 05-07-2021. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ «AIT-12-69» (en portuguès brasiler). Planalto, 31-08-1969. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ «Biografia» (en portuguès brasiler). Biblioteca da Presidência do Governo. [Consulta: 23 gener 2022].
# Bandera de Sant Vicenç dels Horts

La bandera oficial de Sant Vicenç dels Horts té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, blanca, amb la palma verd fosc de l'escut d'alçària 3/4 de la del drap i amplària 1/18 de la llargària del mateix drap, al centre; i amb dos discs concèntrics juxtaposats, l'interior verd fosc de diàmetre 1/12 de l'alçària del drap i l'exterior negre, de diàmetre 1/3 de la mateixa alçària, sobreposats al centre.
Va ser aprovada el 19 d'octubre de 2007 i publicada en el DOGC el 2 de novembre del mateix any amb el número 5000.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Baix Llobregat

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/3259/2007, de 19 d'octubre, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Sant Vicenç dels Horts.» (pdf). DOGC num. 5000, 02-11-2007. [Consulta: 1r gener 2010].
# Barraca XX (Aiguamúrcia)

La Barraca XX és una obra d'Aiguamúrcia (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una gran barraca de planta rectangular, exempta, de cornisa horitzontal i coberta amb pedruscall. La seva orientació és al Sud. A la façana de la seva esquerra hi ha uns pujadors per accedir a la coberta. El seu portal és capçat amb un arc dovellat de mig punt.
La barraca està tancada amb una porta, de manera que no es pot veure les característiques del seu interior. Per les seves característiques es pot aventurar, però, que està coberta amb una falsa cúpula.
La seva façana principal té una alçada exterior de 3'07m, i una ampladad e 6'20m.

## Referències

* 1 2 3 «Barraca XX». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 agost 2018].
# Barraca XXX (Aiguamúrcia)

La Barraca XXX és una obra d'Aiguamúrcia (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Barraca de planta circular que presenta una façana amb una alçada de 2'70m. acabada amb una cornisa acabada amb pedres al rastell. Està coberta amb una falsa cúpula que tanca amb una llosa a una alçada de 3'15m.
La seva estança té un diàmetre de 2'355m. Exteriorment està envoltada per una anella fins a 1'10m d'alçada i un gruix de 0'70m. Disposa d'un recer o paravents a la seva dreta.

## Història

Aquesta barraca és esmentada per l'arquitecte Joan Rubió en el seu conegut treball publicat l'any 1914 a l'Annuario de la Asociación de Arquitectos de Cataluña, sota el títol de CONSTRUCCIONS DE PEDRA EN SEC. En aquest treball fa una especial referència al singular "massís" que aquesta construcció presenta al damunt del seu portal.

## Referències

* 1 2 3 «Barraca XXX». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 agost 2018].
# Barranc de Rius

El barranc de Rius és un barranc del Pallars Jussà que discorre pel terme de Castell de Mur (antic terme de Mur), en territori de Vilamolat de Mur.
Es forma a llevant del Forat Negre, de la Serra del Meüll, a l'Obac de Miravet, des dòn davalla cap al nord-est fent un arc inflexionat cap al sud, passa prop de la Fontfreda, passa pel sud-est de Vilamolat de Mur, on rep per l'esquerra la llau del Clot del Roure, deixant a la dreta la Collada de Rius i a l'esquerra, successivament, el Clot del Roure, l'Arner de Petit, la Solana de Fontana i el Solà de la Roca, i arriba a los Seixos.
Des d'aquí segueix un traçat més recte cap al nord-est, i troba el Carant de la Ruixent, just a l'extrem de llevant del Serrat de la Solana. Ja més al nord-est passa a llevant dels Mallols de Josep, on rep per l'esquerra la llau dels Mallols, i, després, el paratge de Sant Miquel, on hi ha el Corral de Sant Miquel i la Boïga de Sant Miquel, així com el lloc on hi havia hagut la capella de Sant Miquel, i s'aboca en el barranc de Sant Gregori a llevant de l'Hort del Sastre.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Barranc de Roca Alta

El Barranc de Roca Alta és un corrent fluvial de les Garrigues, que neix a la serra de l'Esponar i desemboca al barranc de l'Aranyó.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Barranc de Rastanyó

El barranc de Rastanyó és un barranc del terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins del seu antic terme de Toralla i Serradell, en territori del poble de Serradell.
Es forma a 1.256 metres d'altitud a les roques al nord-oest de Serradell, a prop i a llevant de la Cova de Barbuissell i al nord de la Cova de la Bóu. El primer tram davalla per una zona encinglerada, passa a llevant de les Roques de la Bou, s'apropa al poble passant a ponent dels Horts de Rastanyó, passa per l'extrem oest de la Costa, deixa a llevant les partides del Bancal Llarg i la Casquere, així com la Roca de Viudo i a ponent Cantamoixó, travessa les Tarteretes i s'aboca en el riu de Serradell al sud del poble del mateix nom, a Camparriu.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer tres passos d'aproximació
# Barranc de Figuerosa

El Barranc de la Figuerosa és un petit barranc, també anomenat Reguer d'Altet, que conserva encara un extens canyissar en una zona totalment transformada pels usos agraris. Aquesta zona humida, situada al terme municipal de Tàrrega, vora el nucli d'Altet, té una superfície de 2,83 Ha.
Pel que fa a la vegetació, destaca la presència d'un extens canyissar. Al sector sud-oest hi apareixen alguns oms.
Quant a la fauna, a la zona hi nidifica l'arpella (Circus aeruginosus) i té interès també per a altres ocells d'aiguamoll i com a punt de reproducció d'amfibis.
A la zona es realitzen cremes periòdiques de vegetació. La carretera C-14 es troba al límit est de l'espai i talla el curs del torrent, amb els impactes associats (atropellaments de fauna, soroll, etc.). En aquesta zona hi ha també alguna línia elèctrica. L'espai està amenaçat per l'expansió dels conreus.
Aquesta zona humida està situada dins l'espai de la Xarxa Natura 2000 ES5130036 "Plans de Sió".

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Barranc de Figuerosa». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 12 setembre 2014].
# Els Seixos (Abella de la Conca)

Els Seixos és una partida rural del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Estan situats al sud-oest de la vila d'Abella de la Conca, al nord-oest de Cal Benetó, a llevant de Cal Cap-roc i a migdia del lloc on hi havia hagut Cal Gassó. En els Seixos es troben la Cabana del Capvila i la del Paraire. Majoritàriament és a la dreta del riu d'Abella.
En els Seixos hi ha diverses cabanes, com la del Rito.
Està format per les parcel·les 60 a 62, 322, 325, 327 a 337, 352, 354 a 358, 360 a 363, 371, 443 a 444 i 453 del polígon 1; consta de 59,3211 hectàrees amb tota mena de terrenys, però amb predomini de conreus de secà i ametllerars.

## Etimologia

Segons Joan Coromines, un sas o un seix és un planell allargat en forma de terrassa, no àrida ni fèrtil, sovint amb conreus magres i coberta de matolls, que sovint solia estar plantat de vinya. Procedeix d'un ètim preromà, sasso-, emparentat amb una arrel indoeuropea, sasio-, que apareix associada al color gris.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 27 agost 2010].
* ↑ Coromines, 1996.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan. "Sas". A Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana. VII R-SOF. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa de Pensions "La Caixa", 1996. ISBN 84-7256-297-2.

## Enllaços externs

* Els Seixos en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Irohalen

Irohalen (àrab ارحالن) és una comuna rural de la província de Chichaoua de la regió de Marràqueix-Safi. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.854 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Nina Serbina

Nina Serbina (ucraïnès: Ніна Сербіна; nascuda el 21 de juliol de 1951) és una ex saltadora d'alçada ucraïnesa que va competir per la Unió Soviètica. Va ser medallista de bronze a la Copa del Món de la IAAF de 1979, celebrada a Mont-real, amb un salt d' 1.90 m. El seu rècord personal va ser d'1.96 m, establert el 1980 a Chernihiv.
Serbina va ser una de les atletes més ben classificades del món durant la seva carrera, sent la sisena millor jugadora del món el 1979 i la quarta millor del 1980 (tercera a Europa).
Està casada amb el jugador professional d'escacs letó Zigurds Lanka.

## Referències

* ↑ IAAF World Cup. GBR Athletics. Consultat el 2017-03-11.
* ↑ Nina Serbina Arxivat 2017-03-12 a Wayback Machine.. All-Athletics. Consultat el 2017-03-11.
* ↑ European Top Performers. GBR Athletics. Consultat el 2017-03-11.
* ↑ Nina Serbina. Track and Field Brinkster. Consultat el 2017-03-11.
* ↑ Schach-Nomade auf Europa-Tour. TeckBote (2016-02-13). Consultat el 2017-03-11.

## Enllaços externs

* IAAF, perfil de Nina Serbina
# Saint-Didier

«Saint-Didier» té aquests significats:
* Saint-Didier (Costa d'Or), municipi al departament de la Costa d'Or (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Saint-Didier (Ille i Vilaine), municipal departament d'Ille i Vilaine (regió de Bretanya, França)
* Saint-Didier (Jura), municipi al departament del Jura (Borgonya - Franc Comtat)
* Saint-Didier (Nièvre), municipi al departament del Nièvre (Borgonya - Franc Comtat)
* Saint-Didier (Valclusa), municipi al departament de la Valclusa (regió de Provença – Alps – Costa Blava, França)
* Saint-Didier-d'Allier, municipi al departament de l'Alt Loira (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Saint-Didier-sur-Arroux, municipi al departament de Saona i Loira (Borgonya - Franc Comtat)
* Saint-Didier-sous-Aubenas, municipi al departament de l'Ardecha (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-d'Aussiat, municipi al departament de l'Ain (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-sur-Beaujeu, municipi al departament del Roine (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-de-Bizonnes, municipi al departament de la Isèra (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-des-Bois, municipi al departament de l'Eure (regió de Normandia, França)
* Saint-Didier-en-Bresse, municipi al departament de Saona i Loira (Borgonya - Franc Comtat)
* Saint-Didier-en-Brionnais, municipi al departament de Saona i Loira (Borgonya - Franc Comtat)
* Saint-Didier-sur-Chalaronne, municipi al departament de l'Ain (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-en-Donjon, municipi al departament de l'Alier (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-sur-Doulon, municipi al departament de l'Alt Loira (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-sous-Écouves, municipi al departament de l'Orne (regió de Normandia)
* Saint-Didier-la-Forêt, municipi al departament de l'Alier (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-de-Formans, municipi al departament de l'Ain (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-au-Mont-d'Or, municipi a la metròpoli de Lió (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-sous-Riverie, municipi delegat al departament del Roine (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-sur-Rochefort, municipi al departament del Loira (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-de-la-Tour, municipi al departament de la Isèra (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Didier-en-Velay, és un municipi al departament de l'Alt Loira (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Pré-Saint-Didier, municipi a la regió de Vall d'Aosta (Itàlia)
# Alció

«Alció» té aquests significats:
* Aus:
** Diverses espècies de la família Alcedines
** Alció blau (Megaceryle alcyon), ocell de la família dels alcedínids que habita l'Amèrica del Nord
** Alció capgris
** Alció d'Esmirna (Halcyon smyrnensis), ocell de la família dels alcedínids que habita l'Àsia
** Alció de collar blanc (Todiramphus chloris), ocell de la família dels alcedínids que habita les costes de l'Índic
** Alció de Micronèsia (Todiramphus cinnamominus), ocell de la família dels alcedínids que habita a Palau, illes Carolines i Marianes
** Alció estriat (Halcyon chelicuti), ocell de la família dels alcedínids que habita la major part de l'Àfrica Subsahariana,
** Alció gegant africà (Megaceryle maxima), ocell de la família dels alcedínids que habita rius amb arbres de la major part de l'Àfrica Subsahariana
** Alció gros crestat (Megaceryle lugubris), ocell de la família dels alcedínids que habita l'Àsia Oriental i Meridional
** Alció malímbic (Halcyon malimbica), ocell de la família dels alcedínids que habita l'Àfrica Occidental i Central
** Alció pigallat L'alció pigallat (Ceryle rudis), ocell de la família dels alcedínids i única espècie del gènere Ceryle que habita l'Àfrica i Àsia
** Alció roig (Halcyon coromanda), ocell de la família dels alcedínids que habita Àsia
** Alció sagrat (Todiramphus sanctus), ocell de la família dels alcedínids que habita a Oceania
** Alció torotoro (Syma torotoro), ocell de la família dels alcedínids que habita a Oceania
* Mamífers:
** ratpenat de ferradura alció (Rhinolophus alcyone)
# Adigel

Adigel (Adijal, Adygel, Aiyal, Aighel, Ijel) fou un príncep de la dinastia musulmana d'origen turcomongol timúrida, fill de Miran Shah i net de Tamerlà. Va néixer el 1395.
El 16 de setembre de 1404 va començar un kurultai o assemblea en la qual s'havien de casar alguns prínceps: Ulugh Beg, Ibrahim Sultan (els dos fills de Shah Rukh), Adigel (o Aiyal, fill de Miran Shah), Ahmed, Sidi Ahmed i Bikra o Baykara (els tres fills d'Umar Xaikh). Aighel tenia nomes nou anys. Després de la mort de Tamerlà el febrer de 1405, les emperadrius amb els petits prínceps com Baykara, Adigel, Sad Vaccas, Syorgathmish i altres es van dirigir a Samarcanda on no se’ls va obrir la porta i van haver de pernoctar als jardins de Shah Rukh, fora de la ciutat. Al dia següent van poder entrar i es van allotjar al Kanikha de Muhammad Sultan, on estava el taüt de Timur.
El 1414 Xah Rukh li va confiar el govern de Rayy. Nominalment el va exercir però en la pràctica va estar únicament dedicat als plaers. A l'abril del 1415 el jove va morir d'una malaltia perillosa amb nomes 15 anys. En lloc seu fou nomenat el príncep Ilengher o Alamghir, fill d'Abu Bakr ibn Miran Xah

## Notes i referències

* ↑ anomenat també Amirak Ahmed
* ↑ Sharaf al-Din Ali, Yazdi; Pétis de la Croix, François (trad.). Zafarnama – Histoire de Timur Bec (en francès). VI, 1723, p. 25.
* ↑ Sharaf al-Din Ali, 1726, p. 45.
* ↑ Manuscrit persa Matla-assadein ou-madjma albahrein, a Notices et extraits de la bibliotheque du Roi et autres bibliotheques, tome qatorzieme (volum 14), accesible a Google books, pàg. 272.
# Cràter de Haughton

El cràter de Haughton és un antic cràter d'impacte que es troba a l'illa de Devon, Nunavut al nord del Canadà. Té un diàmetre de prop de 23 km i es va formar fa uns 39 milions d'anys, durant l'Eocé. L'objecte que hi va impactar s'estima que tenia un diàmetre d'uns 2 km. L'illa de Devon està composta per esquistos i limolites del Paleozoic cobertes per una base rocosa de gneiss. Quan es va formar el cràter els esquists i les limolites van sortir a l'exterior, mostrant el material rocós situat a 1.700 metres de profunditat.
Als 75º de latitud nord és un dels cràters d'impacte conegut situat a major latitud. La temperatura és negativa durant gran part de l'any, i l'escassa vegetació és de creixement lent, cosa que fa que hi hagi molt poca meteorització. Per aquest motiu el cràter de Haughton conserva moltes característiques geològiques que els cràters situats en latituds més baixes perden per culpa de l'erosió.
Degut a la geologia i climatologia de la zona el cràter de Haughton és el més semblant a Mart que hi ha a la Terra. És per això que la zona ha estat anomenada pels científics que hi treballen com "Mart a la Terra". Així, per exemple, el centre del cràter conté bretxa que està impregnada de permafrost, creant una roca similar a la que s'espera que hi hagi en determinats cràters de Mart. El Mars Institute i el SETI preparen el Projecte Haughton-Mart en aquest lloc, dissenyat per posar a prova molts dels desafiaments de la vida i treballar a Mart.

## Referències

* ↑ «Haughton». Earth Impact Database. Universitat de Nova Brunswick. Arxivat de l'original el 24 d'octubre 2014. [Consulta: 28 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Devon Island & Haughton Crater – Arctic-Mars.org Arxivat 2012-04-22 a Wayback Machine.
* Haughton Crater Concept Map Arxivat 2004-06-03 a Wayback Machine.
* Peter Essick Photo Essay Arxivat 2004-08-17 a Wayback Machine.
* Flashline Mars Arctic Research Station (FMARS), The Mars Society
# Daniel González Sanz

Daniel González Sanz, també conegut com a Dani (Madrid, 8 de juliol de 1972), és un exfutbolista madrileny que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Després de debutar en primera divisió amb l'Atlètic de Madrid en un partit de la campanya 95/96, a mitjans d'eixa temporada recala al RCD Mallorca, que militava en Segona i on disputaria 21 partits i marcaria un gol.
Retorna a la màxima categoria a l'estiu de 1996 al fitxar pel CD Tenerife. Dani va militar set temporades al club canari, amb qui va viure un ascens a Primera i dos descensos a Segona. En aquest temps, el madrileny va ser titular indiscutible a partir de 1998. Però, el 2001 va patir una greu lesió que el va apartar tota la temporada. Va retornar la temporada 02/03, tot jugant 32 partits, 12 d'ells com a suplent.
La temporada 03/04 fitxa per l'Algesires i a l'any següent pel Ciudad de Murcia, on recupera un lloc a l'onze inicial en el primer any, mentre que al segon jugaria només 17 partits. Posteriorment jugaria amb el Córdoba CF i en el Ciudad Atlético Lorquí. En tots aquests anys, Dani ha acumulat gairebé 300 partits entre la Primera i la Segona Divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa de Dani
* «ELDIA.ES > Jornada Deportiva > CD Tenerife, Dani, leer más».