OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jaume Soler i Pastells

Jaume Soler i Pastells (Arbúcies, 7 de febrer de 1950) és un polític d'esquerres i independentista català, que fou batlle municipal d'Arbúcies entre 1979 i 2003.

## Biografia

Estudià als Salesians de Mataró i al Seminari Salesià de Girona. Amb quinze anys començà a treballar de flequer al forn familiar Can Nic, feina que combinaria amb la seva posterior carrera política. A finals dels 60 participà en activitats culturals i formatives del Centre Parroquial.
El 28 de juliol del 1976 participà en la recepció a Arbúcies de la columna Tramuntana de la Marxa de la Llibertat, cosa que li comportà un empresonament de quatre dies. El 3 de desembre de 1976 participà en la fundació legal de l'Assemblea Democràtica d'Arbúcies, integrada a l'Assemblea de Catalunya. El 18 d'octubre de 1978 es dissolgué l'ADA, que es convertí en la Candidatura Unitària i Popular d'Arbúcies. A les primeres eleccions municipals després del franquisme, CUPA obtingué majoria absoluta amb Jaume Soler de cap de llista, cosa que el convertí en batlle. Revalidà les majories absolutes fins a les eleccions de 2003, quan perdé la batllia. A les eleccions de 2007 deixà de ser el cap de llista de CUPA i regidor de l'Ajuntament.
Durant el seu mandat es crearen el Museu Etnològic del Montseny, la Llar de Jubilats, el Poliesportiu i les Piscines municipals, l'Àrea de Joventut Torre del Vent, Escola d'Educació Permanent d'Adults i el Parc del Sot del Palau.
Formà part del Partit Socialista d'Alliberament Nacional, l'Assemblea Municipal de l'Esquerra Independentista, de l'Assemblea Unitària per l'Autodeterminació, del Fons Català de Cooperació al Desenvolupament, del Consell Comarcal de la Selva, treballà a l'Àrea de Cooperació de la Fundació Josep Comaposada —vinculada a la UGT de Catalunya—, presidí l'ONG SOARPAL (Solidaritat Arbúcies - Palacagüina) i formà part del Col·lectiu Drassanes.

## Referències

* ↑ Plana, 1994, p. 126.
* ↑ Botran Pahissa, 2012, p. 55.
* 1 2 3 Plana, 1994, p. 127.
* ↑ Boix Noguera, 2008, p. 18-19.
* ↑ Boix Noguera, 2008, p. 20.
* ↑ Boix Noguera, 2008, p. 70-73.
* 1 2 Gendrau, Pere «Jaume Soler: «La CUP, o el que surti més endavant, és imprescindible per aquesta nova etapa»». Nació Digital, 16-01-2016 [Consulta: 25 desembre 2018].
* ↑ «L'històric alcalde d'Arbúcies no es tornarà a presentar». e-notícies [Consulta: 25 desembre 2018].

## Bibliografia

* Boix Noguera, Jordina. CUPA: la política al servei del poble. Arbúcies: CUPA: Diputació de Girona, 2008. ISBN 978-84-612-7226-6.
* Botran Pahissa, Albert. Unitat Popular. La construcció de la CUP i l'independentisme d'esquerres. 1a edició. Lleida: El Jonc, març 2012 (col. Muixeganga). ISBN 978-84-938705-0-8.
* Plana, Martí. Gent d'Arbúcies. Girona: Palahí A.G., 1994. ISBN 84-7706-025-8.
# Jochen Richter

Jochen Richter (Bohèmia, 24 de juny de 1941) és un director de cinema, guionista i director de fotografia alemany

## Carrera

Jochen Richter va estudia teatre a Múnic, després de la qual cosa va fer els seus primers curtmetratges a la Universitat de Televisió i Cinema de Múnic. Al mateix temps s'estava entrenant per ser càmera. Va guanyar el Premi a la millor fotografia al XIV Festival Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror de Sitges de 1981 pel seu treball a Geburt der Hexe.

## Filmografia (selecció)

* 1968: Der Tod eines Geschichtenerzählers (director, guió, càmera)
* 1969: Stehaufmädchen (actor)
* 1974: Die Ameisen kommen (director, guió, productor)
* 1975: Umarmungen und andere Sachen (director, guió, productor)
* 1979: Nullpunkt (director, guió, productor)
* 1979: Geburt der Hexe (Producció i fotografia)
* 1979: Richard Strauss – kein Heldenleben (director, guió, càmera, editor, productor)
* 1981: Am Ufer der Dämmerung (director, guió, productor)
* 1985: Wiedergefundene Zeit (director)
* 1989: Giovanni oder die Fährte der Frauen (director)

## Referències

* ↑ «Jochen Richter». filmportal.de.
* ↑ «Filmland NRW». filmland-nrw.de. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ Festival de Sitges: El cine australiano sigue en alza, La Vanguardia, 11 d'octubre de 1981
# Josep Antoni Martín Bertrán

Josep Antoni Martín Bertran (Barcelona, 13 d'agost de 1964) és un àrbitre de bàsquet català de la lliga ACB. Pertany al Comitè d'Àrbitres Català.

## Trajectòria

Va començar a practicar el bàsquet com a jugador al col·legi La Salle Comtal de Barcelona, amb vuit anys. Amb catorze anys comença dins el món de l'arbitratge, entrant a formar part dels àrbitres del Consell Escolar de Barcelona l'any 1978. A l'any següent es fusionen el Consell amb l'Escola Catalana d'Àrbitres de Barcelona (Ecab), on prossegueix la seva formació. Durant aquests anys segueix jugant i arbitrant. Amb 18 anys comença els seus estudis de Farmàcia i al mateix temps deixa de jugar, per poder accedir al Col·legi d'Àrbitres.
El 1988 aconsegueix el seu ascens a l'ACB amb 23 anys, debutant el 15 d'octubre d'aquell any en un Breogán-Caja de Ronda (80-81), dirigint en aquella primera temporada un total de 24 partits de Lliga ACB i dos de Copa del Rei.
L'any 1996 aconsegueix el seu accés a àrbitre FIBA internacional, i el 2000 comença a arbitrar partits a l'Euroleague.
És llicenciat en Farmàcia i té un Màster de Gestió Empresarial per a Indústria Farmacèutica i Afins, per la Universitat de Barcelona. Actualment treballa en una multinacional farmacèutica en l'àrea de ventes. També té el títol d'entrenador de basquetbol.
Ha arbitrat diverses finals de la Copa del Rei i del Play-off final de la Lliga ACB. Va dirigir partits al Mundial del Japó el 2006; al Mundial de Turquia el 2010, i a la final de l'Euroleague l'any 2012.

### Arribada als 1.000 partits a l'ACB

Martín Bertrán va arribar en la jornada 18 de la Lliga ACB 2017-18 xiular el seu partit número 1.000 a la Lliga Endesa. A més, fins a la data havia dirigit 61 partits de Copa del Rei (46 d'ells en fases finals i nou a finals) i 11 de Supercopa Endesa, sumant un total de 1.071 partits en competicions ACB repartits en 30 temporades.

## Temporades

| Categoria | Lloc | Any |
| Categories inferiors | Espanya | 1982 - 1983 |
| 2a Divisió | Espanya | 1983 - 1985 |
| 1a Divisó | Espanya | 1985 - 1988 |
| Lliga ACB | Espanya | 1988 - Actualitat |

## Referències

* ↑ Josep Antoni Martín Bertrán àrbitre a l'ACB (castellà)
* 1 2 «José Antonio Martín Bertran» (en castellà). Silbanding, 21-04-2012 [Consulta: 27 agost 2018].
* 1 2 «Martín Bertrán, primer árbitro en alcanzar 1.000 partidos en Liga Endesa» (en castellà). ACB, 26-01-2018 [Consulta: 27 agost 2018]. Arxivat 29 de gener 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-01-29. [Consulta: 27 agost 2018].
* ↑ «El equipo visitante y el arbitraje» (en castellà). JGBasket. [Consulta: 27 agost 2018].
* ↑ «Josep Antoni Martín Bertrán». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Josep Antoni Grífols i Roig

Josep Antoni Grífols i Roig (Vilanova i la Geltrú, 1885 - Barcelona, 10 de febrer de 1976) fou un metge hematòleg i empresari català.

## Família i formació

Fill de Josep Antoni Grífols Morera (Vilanova i la Geltrú 1857-Barcelona 1930), metge homeòpata i un dels fundadors de l'Acadèmia Mèdico Homeopàtica de Barcelona l'any 1890, i de Gertrudis Roig Blanch. Es va llicenciar en medecina a la universitat de Barcelona i obtingué l'especialitat d'anàlisis clíniques a Danzig. Va ampliar els seus estudis d'Histologia i d'Anatomia Patològica a Múnic i es doctorà a Madrid amb una tesi sobre la reacció de Wasserman, utilitzada pel diagnostic de la sífilis, tema que presenta al I Congrés de Metges de Llengua Catalana del 1913.

## Vida professional

El 1909, fundà a Barcelona, juntament amb Lluís Celis i Pujol, Ricard Moragas i el doctor Gordan, l'Institut Central d'Anàlisis, pioner de les anàlisis clíniques, bacteriològiques i químiques. El 1928-29 va patentar la flèbula d'anàlisis, aparell per a extraure mostres de sang per a l'anàlisi, i la flèbula de transfusions, per a efectuar transfusions indirectes, les primeres realitzades a l'estat espanyol. El 1940, va fundar amb els seus fills Josep Antoni Grífols i Lucas (Barcelona 1916-1958) i Víctor Grífols i Lucas (Barcelona 1919-2015), els Laboratoris Grífols precedent del holding del mateix nom creat el 1987. El 1943 va idear i patentar el primer sistema de liofilització del plasma, i, el 1945, va crear el primer banc de sang a l'estat espanyol. El 1948 obtingué la patent per a la producció de penicil·lina, comercialitzada amb el nom de Pentacilina. Publicà també nombrosos articles sobre hematologia.

## Referències

* 1 2 Sinca, Genís. Honorables catalans : 20 històries de catalans il·lustres que no t'han explicat. Barcelona: Columna, febrer del 2020, p. 12-14. ISBN 978-84-664-2627-5.
* 1 2 «Josep Antoni Grífols i Roig». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Metges Catalans - Josep Antoni Grífols i Roig». Col·legi Oficial de Metges de Barcelona. [Consulta: 1r març 2020].
# Jean-Paul Grandjean de Fouchy

Jean-Paul Grandjean de Fouchy (París, 10 de març de 1707 - París, 15 d'abril de 1788) fou un astrònom francès del segle xviii, conegut per haver estat secretari perpetu de l'Acadèmie Royale des Sciences durant 32 anys.

## Biografia

Grandjean de Fouchy era fill de Philippe Grandjean (1665–1714), força conegut com a gravador i creador de tipografies.
Després de començar a treballar com impressor, Grandjean de Fouchy va ser nomenat jutge a la Chambre des comptes, i posteriorment secretari del duc d'Orléans. Va estudiar ciències i astronomia amb Joseph-Nicolas Delisle del Collège de France.
El 1727, va ingressar a la Société des Arts de Paris. Entre altres treballs d'astronomia, va presentar una memòria sobre el meridià del temps mitjà. Serà conegut sobretot en gnomònica.
El 1743, va ser escollir secretari perpetu de l'Académie Royale des Sciences en substitució de Dortous de Mairan, que va ocupar el càrrec poc temps substituint Fontenelle. Grandjean de Fouchy va ocupar el càrrec fins al 1776, en que, després de dimitir, fou substituït per Nicolas de Condorcet.
Com a part de les seves obligacions com a secretari perpetu, va pronunciar seixanta-quatre obituaris d'acadèmics morts durant el seu mandat, entre els quals els de James Bradley, de Clairaut, de Nollet, de Réaumur, de Giovanni Poleni i el del seu amic Lacaille; ell mateix va pronunciar l'obituari de Fontenelle, el nom del qual està associat a aquest gènere literari.
Va ser membre de la Royal Society des de 1740. El seu obituari va ser pronunciat per Condorcet en la sessió pública del 14 de novembre 1789.

## Referències

* ↑ PDF Abbé Claude Barraud, Notes sur la commune de Chasselas-en-Mâconnais (1921) Arxivat 2014-12-25 a Wayback Machine., consultat el 6 de juny de 2015.
* ↑ Philippe Grandjean de Fouchy - Le romain du roi, consultat el 6 de juny de 2015.
* ↑ La méridienne de l'Obervatoire de Paris, l'équation du temps, consultat el 6 de juny de 2015
* ↑ Stein, Henri «L'éloquence scientifique». Polybiblion : Revue bibliographique universelle, Vol 49, 1887, pàg. 509.
* ↑ Irène Passeron, Grandjean de Fouchy, D'Alembert et Condorcet : tracasseries et arrangements des secrétaires perpétuels, consultat el 19 de novembre de 2014.

## Bibliografia

* Crépel, Pierre; Dyonet, Nicole; Chapront-Touzé, Michelle «Une lettre de Jean-Paul Grandjean de Fouchy à Daniel Jousse» (en (francès)). Revue d'Histoire des Sciences, Vol. 61, Num. 1, 2008, pàg. 232. DOI: 10.3917/rhs.611.0197.
* Paul, Charles B. Science and Immortality: The Éloges of the Paris Academy of Sciences (1699-1791) (en (anglès)). University of California Press, 1980. ISBN 0-520-03986-6.

## Enllaços externs

* Jean-Paul Grandjean de Fouchy Arxivat 2015-05-26 a Wayback Machine., a la web de l'Acadèmia de Ciències de França. Consultat el 6 de juny de 2015.
# Jinjiram

Jinjiram és un riu de l'Índia, al districte de Goalpara, Assam. Neix a unes llacunes entre Agiagram i Lakhipur, i corre en direcció oest quasi paral·lel al Brahmaputra, del que recull les crescudes durant les pluges. Desaigua finalment a aquest riu passat Manikachar. Algunes vegades s'ha anomenat Jinjiram a un altre riu, de nom correcte Jinari. El seu curs és de 195 km. Passa per Lakhipur, Salmara i Singimari.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Pigal del Llamp

El Pigal del Llamp és un lloc del Serrat de la Rebollera, a 1.275 metres d'altitud del terme actual de Conca de Dalt, pertanyent a l'antic municipi de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà.
És a la meitat superior del Serrat de la Rebollera, al nord-oest de Rivert, a llevant de l'Encreuament i a ponent del Turó de la Rebollera.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# El fotògraf de Mauthausen

El fotògraf de Mauthausen (títol original: El fotógrafo de Mauthausen) és una pel·lícula espanyola estrenada el 26 d'octubre del 2018 dirigida per Mar Targarona. Basada en fets reals, explica la història de Francesc Boix, un combatent republicà i fotògraf que fou capturat pels alemanys i internat al camp de concentració de Mauthausen durant la Segona Guerra Mundial. Va guanyar quatre Premis Gaudí, entre els quals la millor direcció artística i la millor direcció de producció. Ha estat doblada al català.

## Argument

Amb l'ajuda d'un grup de presoners espanyols que lideren l'organització clandestina del camp de concentració de Mauthausen, Francesc Boix, un pres que treballa en el laboratori fotogràfic del camp, arrisca la seva vida en planejar l'evasió d'uns negatius que demostraran al món les atrocitats comeses pels nazis en l'infern del camp de concentració. Les fotografies que Boix i els seus companys aconsegueixen salvar serviran per a condemnar alts càrrecs nazis durant els Judicis de Nuremberg de 1946, on Boix participa com a testimoni clau.

## Repartiment

* Mario Casas com a Francesc Boix
* Richard Von Weiden com a Paul Ricken
* Alain Hernández com a Hugo
* Adrià Salazar com a Anselmo
* Eduard Buch com a Fonseca

## Producció

La gravació va començar el 30 d'octubre del 2017 a Terrassa i a Budapest. En aquesta última ciutat es van aprofitar els decorats d'un camp de concentració que es van fer servir en el film El noi del pijama de ratlles. L'actor Mario Casas va perdre 12 quilos per a interpretar a Francesc Boix.

## Referències

* ↑ «Tots els guanyadors dels Premis Gaudí». 324.cat [Consulta: 27 gener 2019].
* ↑ «Mario Casas protagonitza "El fotògraf de Mauthausen"». CCMA, 25-05-2020.
* ↑ «El Fotògraf de Mauthausen». Catalan Films & TV. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Mario Casas protagoniza 'El fotógrafo de Mauthausen', participada por RTVE» (en espanyol), 10-11-2017. [Consulta: 5 gener 2018].
* ↑ Antón, Jacinto «La vida del fotógrafo que sufrió el horror nazi se convierte en película». El País, 23-11-2017 [Consulta: 5 gener 2018].

## Enllaços externs

* El fotògraf de Mauthausen a Goita què fan, ara!
# Parablennius serratolineatus

Parablennius serratolineatus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al sud-oest del Pacífic.

## Referències

* ↑ Miranda Ribeiro A. de 1913-1915. Fauna brasiliense. Peixes. Tomo V. [Eleutherobranchios aspirophoros]. Physoclisti. [A summary and index appeared in Miranda-Ribeiro 1918; Serranidae, Haemulidae and Sciaenidae published in 1913]. Arq. Mus. Nac. Rio de Janeiro v. 17. [1-679].
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bath, H. 2008: Review of the genus Parablennius Miranda-Ribeiro from Australia and New Caledonia (Pisces: Blenniidae: Salariinae). Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde A, Neue Serie, 1: 77-94.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# MASSIVE

MASSIVE (Multiple Agent Simulation System in Virutal Environment o Sistema de simulació d'agents múltiples en àmbit virtual) és un programari d'alta qualitat per a l'animació per ordinador i la creació d'intel·ligència artificial que s'utilitza per a generar efectes visuals relacionats amb multituds per a televisió i cinema.

## El programa

El software MASSIVE va ser desenvolupat per Stephen Regelous per la indústria dels efectes visuals. La característica principal del programa és la capacitat que té per crear milers d'éssers (i fins i tot milions en ordinadors potents) que actuïn individualment sense haver-los de programar un per un de manera personalitzada. A través de la lògica difusa, el programa permet a cada ésser creat respondre individualment als fets que l'envolten, incloent d'altres éssers. Aquestes accions que du a terme cada agent es desenvolupen a partir d'animacions pre-generades, combinant, per exemple, clips de dos personatges interactuant o movent-se de manera realista. El software permet utilitzar animacions generades a partir de captura de moviment o generades per altres programes d'animació 3D. A part de la intel·ligència artificial del programa MASSIVE, també disposa d'altres característiques, com per exemple la simulació del moviment de robes. MASSIVE també ha permès la creació d'agents pre-configurats preparats per desenvolupar certes tasques, com per exemple, multituds de seguidors en un estadi o persones que caminen pel carrer i parlen entre elles.

## Història

MASSIVE va ser desenvolupat a Wellington, Nova Zelanda atès que el director de El Senyor dels Anells, Peter Jackson, necessitava un Software que li generés centenars de milers de soldats lluitant entre ells. Com que el cinema no s'havia trobat amb aquest problema anteriorment, Stephen Regelous el va crear per permetre a Weta Digital generar els efectes visuals que tants premis van guanyar, com per exemple les batalles dels Camps de Pèlennor o la de l'Abisme de Helm. Des de llavors el software s'ha anat millorant i s'ha convertit en un productes complet que utilitzen moltes empreses d'efectes visuals.

## Produccions

Aquestes són les produccions més rellevants en les quals ha participat MASSIVE.
* El Senyor dels Anells
* Rise of the Planet of the Apes
* Avatar
* Les Cròniques de Narnia: el Lleó, la Bruixa i l'Armari
* King Kong
* Banderes dels nostres pares
* Carlton Draught: Big Ad
* Jo, Robot
* Category 7: The End of the World
* Blades of Glory
* Eragon
* La Mòmia: la tomba de l'emperador drac
* Happy Feet
* 300

## Referències

* ↑ «Massive Software – Simulating Life». [Consulta: 15 desembre 2017].
* ↑ «Visual Effects + | Weta Digital». [Consulta: 15 desembre 2017].
# Partit Verd de Bulgària

El Partit Verd de Bulgària (en búlgar: Зелена партия, Zelena Partija) és un partit polític de Bulgària. Forma part de la Coalició per Bulgària, una aliança liderada pel Partit Socialista Búlgar. La coalició va obtenir el 17,1% dels vots i 48 dels 240 escons del Narodno Sabranie a les eleccions legislatives búlgares de 2001. A les eleccions legislatives búlgares de 2005, va passar al 33,98% de suport popular i va augmentar la seva representació parlamentària a 82 escons.
Els Verds no tenen representants en l'Assemblea Nacional. No obstant això, es troben representats en el govern búlgar pel ministre de Justícia i viceprimer ministre, Dimitar Bongalov. No tenen res a veure amb Zelenite, partit creat el 2008 i que es presentà a les eleccions europees de 2009 i a les eleccions legislatives búlgares de 2009 amb suport del Partit Verd Europeu.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Parablennius verryckeni

Parablennius verryckeni és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes present des del Congo fins a Sierra Leone. Els mascles poden assolir els 4,9 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bath, H. 2008: Review of the genus Parablennius Miranda-Ribeiro from Australia and New Caledonia (Pisces: Blenniidae: Salariinae). Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde A, Neue Serie, 1: 77-94.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Parablennius tasmanianus

Parablennius tasmanianus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-est d'Austràlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bath, H. 2008: Review of the genus Parablennius Miranda-Ribeiro from Australia and New Caledonia (Pisces: Blenniidae: Salariinae). Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde A, Neue Serie, 1: 77-94.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Pau de Pannònia

Pau de Pannònia (Paulus, Παυ̂λος) fou un religiós del segle v, esmentat per Gennadi de Marsella a De Viris Illustribus, sota el nom de Pau Prevere, on indica que li consta per testimoni personal que era pannoni, però no indica a quina església pertanyia. Va escriure De Virginitate servanda et contemtu Mundi ac Vitae institutione Libri duo, obra que s'ha perdut.

## Referències

* ↑ «Paul Of Pannonia». McClintock Biblical Encyclopedia. Online Resource Library. [Consulta: 21 octubre 2016].
# Paul Sorvino

Paul Anthony Sorvino (Brooklyn, 13 d'abril de 1939 - Jacksonville, 25 de juliol de 2022) fou un actor estatunidenc. És sobretot conegut pel seu paper de Paulie Cicero (basat en Paul Vario) en la pel·lícula de gàngsters Goodfellas (català: Un dels nostres) de 1990 i també pel paper del sergent Phil Cerreta en la segona temporada de la sèrie televisiva Law & Order. Dos dels seus fills, Mira Sorvino i Michael Sorvino, són també actors.

## Referències

* ↑ Steyn, Mark (host) «The Mark Steyn Show Season 1—Episode 1». . The Mark Steyn Show (CRTV), Temporada:1 , episodi:1, January 7, 2017 [Consulta: January 9, 2017]. « »
* ↑ «21 Sep 1990, 31». The Press Democrat, 21-09-1990. Arxivat de l'original el 26 juliol 2022. [Consulta: 26 juliol 2022].
* ↑ Courrier, Kevin; Green, Susan. Law & Order: The Unofficial Companion. Los Angeles, California: Renaissance Books, 20 novembre 1999, p. 123–125. ISBN 1-58063-108-8.
* ↑ Gordon, Julie. «Paul Sorvino ties the knot». Page Six, 05-01-2015. Arxivat de l'original el 25 febrer 2021. [Consulta: 26 juliol 2022].