OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riu de Milans

El riu de Milans, també conegut a Vallclara com "barranc de Vallclara" és el principal tributari que dona origen al riu Francolí, juntament amb el barranc dels Torrents. El seu curs és d'aproximadament 12 km.
El barranc de Coma de n'Alda, que li dona origen, es forma a uns 950 m d'altitud de les aigües d'aquesta coma, a les muntanyes de Prades. El riu voreja Vallclara pel sud i pren direcció est, recull el Barranc de Viern i altres tributaris (fondo de la Rasa, barranc de Peguera, rec de la Basseta), passa al sud de Vimbodí i finalment s'ajunta amb el barranc dels Torrents, donant origen al Francolí, a uns 440 m d'altitud.

## Referències

* ↑ «Riu de Milans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ajuntament de Vallclara». Arxivat de l'original el 2009-03-11. [Consulta: 29 desembre 2008].
* ↑ «Riu de Milans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riu de Milans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riu de Milans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Mapes de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Setcomelles

Setcomelles és una muntanya a cavall dels termes municipals d'Abella de la Conca, del Pallars Jussà, i de Coll de Nargó, de l'Alt Urgell, en aquest darrer cas en terres de l'antic terme de Montanissell.
És just al nord del Coll de Bóixols, a la carretera L-511, i s'estén cap al nord pel Tossal del Turnó, el Roc del Quer i la Roca Llisa. Aquesta zona fa de divisòria entre les valls del riu de Pujals i del riu d'Estany.
Aquest cim conté el vèrtex geodèsic 265088001.

## Etimologia

Setcomelles és un topònim compost de dos elements: set i comelles.
Pel que fa a la primera part, Joan Coromines explica que set pot tenir dos orígens (n'excloem, en aquest cas, un tercer, d'arrel aràbiga); d'una banda, el numeral set, procedent del llatí septem, amb el mateix significat, nombre que sovint és emprat amb valor màgic o com a expressió de pluralitat; de l'altra, del llatí saeptum, amb el significat de clos o tanca, relacionat amb la ramaderia, que molt bé podria ser el cas de Setcomelles.
Respecte de la segona, el mateix autor cita com a origen el mot romànic coma (del llatí cumba), vall entre muntanyes o vall poc profunda, expressat en diminutiu: comella. També podria procedir per hipercorrecció, de cumba media (coma mitjana), que donaria comeia.

## Referències

* ↑ Coromines, 1997.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan. "Coma". A: Onomasticon Cataloniae: Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de llengua catalana. III Bi-C. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona "La Caixa", 1995. ISBN 84-7256-902-0, i "Set". A: Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de llengua catalana. VII. Sal-Ve. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona "La Caixa", 1997. ISBN 84-7256-854-7.

## Enllaços externs

* Setcomelles en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Moustoir-Remungol

Moustoir-Remungol (en bretó Moustoer-Remengol) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 611 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 786 | 844 | 725 | 646 | 617 | 634 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2008 | Jean-Hugues Auffret | Divers droite |
| 2008- | Alain Binard | |
# Mont Overlord

El mont Overlord és un estratovolcà extint que s'eleva fins als 3.395 msnm. Es troba a l'extrem nord-oest de l'altiplà Deception, uns 85 km terra endins del mar de Ross, a l'est del cap de la glacera Aviator, a la terra de Victòria. El seu con asimètric es troba a la vora d'un altiplà sobre la glacera Aviator. Tot i que la major part del con està coberta per gel, el Mount Overlord té una caldera de 0,8 quilòmetres de diàmetre. Les roques volcàniques del vessant occidental s'han datat al voltant de fa set milions d'anys, de manera que es creu que el volcà s'ha extingit. Va rebre el nom pels membres de la New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition (NZGSAE) de 1962-63, perquè "domina" els pics menors de la zona.

## Referències

* ↑ «Mount Overlord - Peakbagger.com». [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ Volcanoes of the Antarctic plate and southern oceans. Washington, D.C.: American Geophysical Union, 1990. ISBN 0-87590-172-7.
* ↑ «Skiing the Pacific Ring of Fire and Beyond: Mount Overlord». [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ «Antarctica Detail». Arxivat de l'original el 2021-05-25. [Consulta: 25 maig 2021].
# Conill pagès d'Eivissa

El conill pagès o conill eivissenc (que són els dos noms amb què es coneix a l'illa d'Eivissa) és una raça autòctona de conills de l'illa d'Eivissa.
És un tipus de conill que es destina a la producció de carn pel consum de la casa, atès el seu fàcil manteniment i la fertilitat de les mares, que tenen ventrades de 8 a 10 conillons, que amb una mica de cura, suren quasi tots. El pes dels animals d'engreix per a sacrifici és de dos quilos i mig, i la carn obtinguda és de gran qualitat, cosa que li dona una gran estima a la ruralia, ja que és un tipus d'animal que per la seva escassa producció difícilment es troba als mercats. Al dia d'avui (març 2003), és urgent fixar l'estàndard racial i marcar un programa selectiu que permeti la seva conservació i obrir el mercat en aquest tipus de carn, amb una millor transformació de menjar / carn produïda, amb el manteniment de la qualitat actual.

## Característiques

* Cos robust i arrodonit.
* Pes: de 3.1 a 4.2 quilos els mascles i de 3 i 3.7 quilos les femelles.
* Cap ben proporcionat al cos,
* Coa mitjana tirant a petita.
* Pell ajustada al cos.
* Pèl molt espès però no gaire llarg.
* Color: Bicolors. El color base més freqüent és el negre, però pot ser també gris o rogenc.
* De 8 a 10 cries.
* Cria per al consum casolà.

## Origen

Com passa a tantes poblacions d'animals de corral, és molt difícil concretar l'origen del conill pagès o conill eivissenc, que amb els dos noms es coneix a l'illa d'Eivissa. La seva presència és realment molt antiga a les cases de pagès, on ha estat capaç de sobreviure al llarg del temps a les diferents onades de races més seleccionades i altres adversitats de tipus sanitari, mercès fonamentalment a la seva rusticitat.

## Associació

APOI - Associació de Productors d'Oví d'Eivissa Avinguda d'Espanya, 49 Eivissa 07800 Telf: 971195568 Fax: 971101345

## Referències

* Patronat de races autòctones de les Illes Balears – Conill pagès d'Eivissa
# Mikhelsonovski

Mikhelsonovski, en rus Михельсоновский, és un khútor del raion de Guiaguínskaia, a la República d'Adiguèsia, a Rússia. És a 21 km al sud-est de Guiaguínskaia i a 28 km al nord-est de Maikop, la capital de la república.
# Riu de Manyanet

El riu de Manyanet és un riu de Catalunya, afluent del riu de les Esglésies. Discorre per l'antic terme de Benés, de l'Alta Ribagorça, tot i que administrativament pertany al terme de Sarroca de Bellera, al Pallars Jussà.
Es forma al nord del Serrat de Pleta Pelada per la unió de dos barrancs: el barranc del Cap de Llevata, que procedeix del nord-est, i el barranc Gros, que ho fa des del nord-oest. Tots dos s'ajunten en el lloc on neix el riu de les Esglésies. A través d'aquests dos barrancs i tot d'altres de més petits, com el barranc de la Comallavei, el riu de Manyanet recull les aigües de tota la conca nord del terme de Sarroca de Bellera.
Va davallant cap al sud, fent ziga-zagues per l'accidentat terreny de la vall alta d'aquest riu, encaixat entre muntanyes que ratllen els 2.800 metres d'altitud, i va rebent diversos barrancs més: per la dreta, el barranc de Culpregó, al qual s'ha afegit poc abans el barranc dels Plans; per l'esquerra, al cap de poc, el barranc de Pleta Pelada. Per la dreta, altre cop, el barranc de la Cabana, per l'esquerra, el barranc de Palomera, i altre cop per la dreta, el barranc de Confòs, i de nou per l'esquerra, el barranc de Llena. Encara, per la dreta el barranc de la Pala Freda, i, ja a llevant del poble de Manyanet, el barranc de les Llagunes, que ha rebut abans el barranc del Pouet.
Just al sud de Manyanet es troba el poble del Mesull, on rep per la dreta el barranc de les Calberes, que és el que forma, juntament amb el riu de Manyanet, el turó on es troba aquest poble. Al cap de poc, també per la dreta, arriba el barranc del Forcall, al qual prèviament s'ha unit el barranc dels Mianers, i, sempre per la dreta, hi van arribant el barranc de la Font del Forat, el de Coll Joana, i d'altres de més petits. Cal dir que la riba esquerra és molt més dreturera, en aquest tros i, per tant, no arriba a formar barrancs.
A la zona de la Borda de Joanet entra en un tram de la vall un xic més obert. En aquest lloc rep per l'esquerra el barranc del Pago, que ha rebut la Llau de la Solana, i per la dreta el barranc de la Coscolla, just en el Prat de Jeroni. Al cap d'un altre tram on el fons de la vall és més pla i accessible, arriba al final del seu recorregut: la Mola d'Amunt, on es troba amb la Valiri i, juntament, formen el riu de les Esglésies.

## Referències

* ↑ «Riu de Manyanet». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 15 setembre 2024].
* ↑ «riu de Manyanet». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 15 setembre 2024].
* ↑ «Bosia». Onomasticon Cataloniae - Joan Coromines. [Consulta: 15 setembre 2024].
* ↑ «252017 Sarroca de Bellera». Idescat. Codis territorials i d'entitats. Municipis.. [Consulta: 15 setembre 2024].
* ↑ «Mianers, Els». Onomasticon Cataloniae - Joan Coromines. [Consulta: 15 setembre 2024].
* ↑ «Barranc de la Coscolla». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 15 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat del Roure (Carreu)

El Serrat del Roure és un serrat del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, situat a la vall de Carreu.
Està situada al nord-oest de l'antiga caseria de carreu, al nord-est de la Casa de Pla del Tro, prop del límit nord-occidental del terme municipal. Es dreça a l'esquerra del barranc de la Malallau. És el límit nord-oriental del Pla del Tro.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu. Aquest serrat pren el nom de l'arbre més abundós en aquest lloc, el roure, o bé d'un arbre en concret molt significat.
# Moustoir-Ac

Moustoir-Ac (en bretó Moustoer-Logunec'h) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.552 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.280 | 1.470 | 1.309 | 1.342 | 1.423 | 1.476 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Hubert de la Forest | |
| 2008- | Alain Jouan | |
# Conjunt Sant Just Parc

Conjunt Sant Just Parc és una obra de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt d'habitatges esglaonats que s'adapten a la topografia de la muntanya. Aquest conjunt presenta interès tipològic i formal, el disseny remarca les xemeneies metàl·liques de color negre, perllongant les cases de maó.

## Referències

* ↑ «Conjunt Sant Just Parc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 agost 2021].
# Journal of Linguistics

El Journal of Linguistics és una revista acadèmica trianual que cobreix totes les branques de la lingüística teòrica i la publicació oficial de la Linguistics Association of Great Britain. És publicada per la Cambridge University Press i editada per Kersti Börjars, Helen de Hoop, Adam Ledgeway i Marc van Oostendorp.

## Història

La revista va ser fundada el 1965, amb John Lyons com a primer editor (1965-1969). Des de 1969 fins a 1979, Frank R. Palmer en va ser el redactor en cap. Altres editors anteriors inclouen Nigel Fabb (Universitat de Strathclyde), Caroline Heycock (Universitat d'Edimburg) i Robert D. Borsley (Universitat d'Essex). Els editors actuals són Kersti Börjars (Universitat de Manchester), S.J. Hannahs (Universitat de Newcastle), Helen de Hoop (Universitat Radboud de Nijmegen) i Hans van de Koot (University College de Londres).

## Enllaços externs

* Journal of Linguistics - Lloc web oficial

## Referències

* ↑ «Journal of Linguistics: Editorial Board» (en anglès). Cambridge. [Consulta: 12 juliol 2022].
* ↑ «Journal of Linguistics: Digital Archive 1965-1996» (en anglès). Cambridge. [Consulta: 12 juliol 2022].
# Roca del Corb (Peramola)

La Roca del Corb és una muntanya de 994 metres que es troba al municipi de Peramola, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ «Roca del Corb (Peramola)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sciaenochromis psammophilus

Sciaenochromis psammophilus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 5-30 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Malawi.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City, New Jersey, Estats Units.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Montserrat Señaba

Montserrat Señaba (San Carlos de Luba 1918-Guinea Equatorial, 1980), d'ètnia bubi, va estudiar magisteri a Malabo i va ser una de les primeres dones guineanes a dedicar-se a la docència.

## Vida

Va ser delegada del govern durant els primers anys de la independència i va dedicar-se a defensar els drets de les dones, la qual cosa va tenir com a conseqüència la seva enemistat amb els dirigents homes. Va ser alcaldessa de San Fernando, i en tots els seus intents reformadors (va intentar incorporar al currículum educatiu tot el que fa referència als drets de les dones) es va trobar amb incomprensió i de vegades amb una ferma oposició dels seus coetanis. Aquesta situació la va portar a tenir enfrontaments clars amb la societat patriarcal dominant en la societat guineana de la dècada del 1960.

### Exili i lluita política

Davant la crueltat sanguinària del règim de Macías, va haver de deixar la seva Guinea natal i emprendre el camí de l'exili. Va arribar a Barcelona, on va aconseguir l'estatus de refugiada política. Al cap de poc es va convertir en líder i dirigent de la lluita per les llibertats i la supervivència de la colònia guineana instal·lada a Barcelona i a Catalunya. Va ser tot un referent en aquells anys molt durs, en què es parlava de “Guinea: matèria reservada” i se silenciava en tot el món la situació al país africà. A més, en aquells moments, la comunitat guineana establerta a tot l'estat espanyol es trobava en situació d'aïllament de les seves famílies, amics i parents, per raó de la ruptura de relacions entre el govern del dictador Francisco Macías Nguema i el de l'antiga metròpoli, Espanya.
Durant tots aquests anys, Montserrat va ser un referent per a les persones exiliades i va continuar lluitant pels drets de les dones i per difondre i fer efectiu el dret a l'educació de les dones. Després del cop d'estat contra Macías, el 1979, va retornar a Guinea. Allà va morir el 1980, a la seva terra, com ella desitjava.

## Referències

* ↑ La informació està treta de http://www20.gencat.cat/docs/icdones/02%20Serveis/Arxiu%20docs/pub_calendari2011.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D desenvolupat per l'Institut Català de les Dones amb autorització per usar-lo sota GFDL.
# Journal of Mammalogy

El Journal of Mammalogy és una revista científica avaluada per experts publicada bimensualment per Oxford University Press en nom de la Societat Americana de Mastòlegs. Els seus orígens es remunten al 1919. Cobreix estudis sobre mamífers d'arreu del món, incloent-hi la seva ecologia, genètica, conservació, biologia del comportament, sistemàtica, morfologia i fisiologia. Així mateix, publica notícies de la Societat i difon oportunitats de beques per a estudiants.

## Referències

* ↑ «Journal of Mammalogy» (en anglès). BioOne. [Consulta: 22 desembre 2022].
# Syren

Syren (en luxemburguès: Siren) és una vila i centre administratiu de la comuna de Weiler-la-Tour del districte de Luxemburg al cantó de Luxemburg. Està a uns 8,6 km de distància de la ciutat de Luxemburg.
# Mikheil Meskhi

Mikheil Meskhi (georgià: მიხეილ შალვას ძე მესხი) (Tbilisi, 12 de gener de 1937 - Tbilisi, 22 d'abril de 1991) fou un futbolista georgià de la dècada de 1950.
Fou 35 cops internacional amb la selecció de la Unió Soviètica amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1962.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Dinamo Tbilisi i FC Lokomotivi Tbilisi.

## Referències

* ↑ Profile on RussiaTeam.ru (rus)
* ↑ Goduadze, Lasha. «Georgian Dream Team». Georgian Football Federation website, 2006. Arxivat de l'original el 28 setembre 2007. [Consulta: 30 juliol 2008].
* ↑ Perfil a eu-football.info
# Robert Sala i Ramos

Robert Sala i Ramos (Salt, 1963) és un arqueòleg català especialitzat en evolució humana. Desde el 2015, és director de l'Institut de Paleoecologia Humana i Evolució Social (IPHES) i professor de la Universitat Rovira i Virgili, on dirigeix el doctorat Erasmus Mundus en Quaternari i Prehistòria. Ha centrat la seva recerca en el poblament humà primitiu a la conca del Mediterrani, incloent-hi els jaciments arqueològics d'Atapuerca i Orce. El seu projecte actual estudia l'impacte humà en el Magrib en funció de l'ecologia de l'anomenat «Sàhara Verd». És autor, amb Eudald Carbonell, d'obres de divulgació científica com Planeta humà (2000), Encara no som humans (2002) i Sapiens (2010).

## Referències

* ↑ «L'arqueòleg Robert Sala, nou director de l'IPHES». Infocamp.cat. Arxivat de l'original el 2022-10-19. [Consulta: 19 octubre 2022].
* ↑ «L'IPHES dona a Atapuerca la base del seu personal». El Temps de les Arts, 18-08-2022. [Consulta: 19 octubre 2022].
* ↑ «El IPHES está en la primera división de investigación» (en espanyol europeu). Diario de Tarragona, 22-05-2021. [Consulta: 19 octubre 2022].
* ↑ «Robert Sala». CCCB. [Consulta: 19 octubre 2022].
# Mosinecs

Els mosinecs (en llatí mosynoeci, mossynoeci, mosyni o mossyni, en grec antic Μοσύνοικοι, Μοσσύνοικοι, μοσσυνοί, Μοσσυνοί), també anomenats moxinecs, eren una de les tribus pòntiques d'arrel georgiana, a la part oriental del Pont, al sud-oest de la Còlquida, sotmesos per Artaxes I d'Armènia cap a la meitat del segle ii aC.
Vivien des de la costa cap a l'interior, entre els tibarens i els macrons, amb les ciutats de Cerasus i Farnàcia. Eren un poble guerrer i poc civilitzat. Els grecs diuen que vivien als arbres i en torres, explica Estrabó. El seu rei era elegit pel poble i vivia en una torre aïllada que s'aixecava més alta que les cases dels seus súbdits, que observaven de prop els seus actes i li proporcionaven tot el que necessitava. Quan feia alguna cosa que els molestava, aturaven el proveïment i el feien morir de gana, segons Xenofont i Diodor de Sicília. Acostumaven a tallar els caps dels enemics vençuts i els portaven al poblat entre danses i cançons. No coneixien el matrimoni, s'aparellaven amb qualsevol i es tatuaven el cos. Bevien i menjaven en abundància quan eren feliços, i els fills dels rics eren alimentats amb dofins salats i castanyes, fins que s'engreixaven extraordinàriament. Les seves armes eren unes llances pesades i llargues, portaven una espècie d'escuts de vímet coberts amb pells de bou, i cascs de fusta o de cuiro adornats amb una cresta de pèl.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mosynoeci». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 28 maig 2021].
# Common Law Cabin

Common Law Cabin (títol original How Much Loving Does a Normal Couple Need?) és una pel·lícula d'explotació de 1967 dirigida per Russ Meyer. La pel·lícula compta amb Alaina Capri i els habituals de Meyer Babette Bardot i Jack Moran.

## Argument

Dewey Hoople (Jack Moran) té una cabana turística al llarg del riu Colorado juntament amb la seva dona francesa Babette (Babette Bardot) i la seva filla Coral (Adele Rein). Els negocis van tan malament que Hoople ha de pagar a un alcohòlic local (Frank Bolger com a "Cracker") per atraure els turistes, anomenats "xumps", a passar-hi temps i diners.

## Repartiment

* Babette Bardot com a Babette
* Frank Bolger com a Cracker
* Alaina Capri com a Sheila Ross
* John Furlong com el Dr. Martin Ross
* Andrew Hagara com Laurence Talbot III
* Jackie Moran com a Dewey Hoople
* Adele Rein com a Coral Hoople
* Ken Swofford com a Barney Rickert

## Producció

Va ser coescrita per Russ Meyer i Jack Moran, i es va rodar al Riu Colorado a Arizona. Altres parts de la pel·lícula es van rodar a la Coachella Valley, Califòrnia.

## Recepció

Roger Ebert va escriure més tard que la pel·lícula, juntament amb Good Morning and Goodbye, "no es trobava entre els millors treballs posteriors de Meyer. Les trames són massa difuses per mantenir la tensió dramàtica, l'actuació és indiferent i hi ha una quantitat inusual de diàlegs sense rumb. En retrospectiva, però, aquestes pel·lícules es poden veure com la desvinculació gradual de Meyer de la trama."

## Referències

* ↑ King Leer By STEVEN M. LOVELADY Wall Street Journal 24 Apr 1968: 1.
* ↑ Palm Springs Visitors Center. «Coachella Valley Feature Film Production 1920–2011». Filming in Palm Springs. Arxivat de l'original el March 5, 2016. [Consulta: October 1, 2012]. ♦ Download (Downloadable PDF file)
* ↑ RUSS MEYER: King of the Nudies Ebert, Roger. Film Comment; New York Vol. 9, Iss. 1, (Jan/Feb 1973): 35-46.

## Enllaços externs

* Common Law Cabin a TCMDB
* Tràiler a YouTube
# Stourhead

Stourhead és una propietat d'uns 11 km² en el curs del riu Stour a prop de Mere, Wiltshire (Anglaterra). La propietat inclou una mansió pal·ladiana, el poble de Stourton, jardins, terres de conreu, i massa forestal. Stourhead, un dels millors exemples de l'anomenat estil paisatgístic anglès, pertany a la National Trust des de 1946.
La concepció del jardí va començar pel gran llac triangular. Després va venir la plantació d'arbres caducifolis i coníferes. En col·laboració amb el seu arquitecte, Henry Flitcroft, el banquer Henry Hoare II (1705-1785) va emprendre la construcció d'edificis clàssics: temple de Flora i gruta, panteó, temple d'Apol·lo i un pont pal·ladià. El 1765 va comprar la creu de Bristol, de 1373, la qual cosa li va permetre crear un paisatge absolutament anglès amb l'església i el poble de Stourhead com a teló de fons. Els arbres originals, avui esplèndids, van ser completats amb la plantació de nombrosos espècies exòtiques. Al final del "gran circuit", s'observa la torre d'Alfred (1765-1772), estret caprici triangular de maó vermell (de 206 esglaons) coronat per un mirador des del qual s'albiren belles vistes dels voltants.
Els estris de la casa van ser venuts gairebé en la seva totalitat el 1883 i el 1902 un incendi va destruir els interiors del segle xviii a excepció dels salons de recepció de la planta baixa.