OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Txernígovka

«Txernígovka» té aquests significats:
* Txernígovka (Krasnoiarsk), poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
* Txernígivka (Zaporíjia), poble de l'óblast de Zaporíjia, a Ucraïna
# Pigallem

Piguillem, Pigallem o Can Piguellem és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta rectangular en la qual es distingeixen diversos trams constructius, cada un cobert amb diferents teulats. La façana es troba orientada a migdia i presenta un portal de forma rectangular. A la part esquerra hi ha un cos de galeries que es prolonga cap a l'esquerra en un tram situat més enrere que el portal. Enfront hi ha l'era, que encara conserva alguns dels antics rajols. Aquest espai és tancat per un mur de poca alçada i una cabana sostinguda per grossos cavalls de fusta. A tramuntana hi ha un altre portal d'accés que coincideix amb el primer pis formant una petita eixida en el lloc on deuria haver-hi hagut un coll de pou. L'estat de conservació és mitjà. Està convertit en restaurant. A l'interior de la sala es conserva una llinda conopial interessant.
Construïda bàsicament amb pedra.

## Història

Aquest mas es troba dins el terme de l'antic nucli de la Vola, vella demarcació coneguda per AVETOLA i documentada des del 923. La parròquia de Sant Andreu de la Vola, a redós de la qual es formà el nucli, encara que tingui orígens més antics, fou dotada de nou i renovada l'any 1031.
Aquest mas possiblement es construís vers el segle xvii, ja que no el trobem esmentat en èpoques anteriors. No es pot descartar, però, la possibilitat de què canviés el nom. Per dades constructives sabem que a darreries del segle xvii es reformà o construí i al segle següent s'hi feren noves reformes.
Actualment s'ha convertit en un restaurant i és dels pocs masos habitats permanentment dels que es troben en aquest nucli. Cal remarcar que aquests masos encara avui no tenen llum, factor que contribueix a l'abandó dels mateixos.

## Referències

* ↑ «Més Osona». Arxivat de l'original el 2023-05-21. [Consulta: 21 maig 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Pigallem». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
* ↑ «ICGC - Vissir3». [Consulta: 2 novembre 2022].
# The Blacksmith

The Blacksmith és un curtmetratge de comèdia estatunidenc de 1922 co-escrit, codirigit i protagonitzat per Buster Keaton. Buster fa d'ajudant de ferrer del gran treballador interpretat per Joe Roberts, amb resultats previsibles.

## Repartiment

* Buster Keaton com a ajudant de ferrer
* Joe Roberts com a ferrer
* Virginia Fox com a cavallera

## Versions alternatives

El juny de 2013, el col·leccionista, comissari i historiador de cinema argentí Fernando Martín Peña (que abans havia descobert la versió completa de Metropolis) va descobrir una versió alternativa d'aquesta pel·lícula, una mena de remake l'últim rodet del qual difereix completament de la versió coneguda anteriorment. Des d'aleshores els historiadors del cinema han trobat evidències que la versió de The Blacksmith que Peña va descobrir era una reedició substancial realitzada mesos després de completar la fotografia principal i una projecció prèvia a Nova York. Ara creuen que la versió redescoberta va ser el tall final de Keaton destinat a una àmplia distribució.
Després del descobriment de Peña, una tercera versió de la pel·lícula, amb almenys una escena que no apareix en cap de les altres dues, es va trobar a la col·lecció de l'antic distribuïdor de pel·lícules Blackhawk Films.

## Referències

* ↑ «Progressive Silent Film List: The Blacksmith». Silent Era. [Consulta: 26 març 2008].
* ↑ «El Socio Del Silencio». pagina12. [Consulta: 2 agost 2013].
* 1 2 Scott Foundas. «Keaton's Lost 'Blacksmith' Forges New Path in Lyon». Variety, 18-10-2013. [Consulta: 23 setembre 2014].

## Enllaços externs

* El curtmetratge The Blacksmith es pot trobar en descàrrega lliure a Internet Archive.
* The Blacksmith Arxivat 2020-01-27 a Wayback Machine. a International Buster Keaton Society
# Plaga

    Vegeu Úlcera per la ferida oberta.
El terme plaga, o malura, resulta difícil de definir en un sentit tancat, ja que segons l'OMS una plaga és tota aquella població d'una espècie animal, que quan supera una determinada densitat en un determinat lloc, anomenat llindar de tolerància, provoca perjudicis en les persones.
L'ésser humà ha intentat sempre controlar les espècies que li causen danys mitjançant el control de plagues, molt sovint amb l'ús de biocides.

## Desenvolupament de plagues

Les plagues, com la resta de poblacions naturals, tenen es veuen afectats per:
* Condicionants físics (temperatura, humitat)
* Disponibilitat dels hàbitats adequats i suficients per a completar el cicle vital.
* Presència i tipus de depredadors
* Disponibilitat de font d'aliments i aigua.

## Tipus de plagues

Segons el tipus de perjudicis sobre l'activitat humana hom pot classificar les plagues en:
* Estructurals: quan afecten la integritat d'edificis (p. ex.: bigues i altres objectes de fusta afectades per tèrmits o corcs de la fusta).
* Sanitàries: quan poden contaminar aliments amb els seus excrements (p. ex.: ratolins en un mercat) o provocar molèsties (p. ex.:puces a dins d'un domicili) i fins i tot actuar com a vectors de malalties zoonòtiques (p. ex.: malària i el Virus del Nil occidental en els mosquits, febre Q en paparra, ràbia per mossegades de cànids, brucel·losi…) altres elements portadors d'agents patògens.
* Fitosanitàries: quan afecten la qualitat i la quantitat de les collites o del bosc: fongs, corcs, insects. Exemples: la fil·loxera als ceps o el corc del suro a les alzines.
* Productives: quan afecten a la productivitat o al rendiment d'alguna empresa.
Segons la duració de la infestació:
* Permanents: quan les condicions ambientals que determinen l'activitat de la població són estables.
* Temporals o intermitents: quan aquestes condicions no són estables. En aquest cas es pot parlar de plagues de temporada o estacionals (per exemple: La presència de mosquits ve determinada per la presència d'aigua estancada i temperatures moderadament altes; variacions d'aquests dos paràmetres produiran efecte sobre la presència dels individus adults).

## Manifestacions culturals

Les plagues són esmentades en l'Antic Testament, a l'Èxode, on Moisès convocà deu plagues contra el poble d'Egipte i mitjançant les quals aconseguí atemorir i fer xantatge al faraó per tal que alliberés al poble d'Israel del seu captiveri.
Ja des d'un punt de vista més històric, ja que aquest succés és presentat a la Bíblia amb un punt de vista més aviat metafòric, les plagues són relatades com a pestes a l'antiga Roma en el segle i aC i durant l'edat mitjana.
Amb tot el terme plaga ha estat associat sempre a un perjudici cap a la humanitat.

## Vegeu també

* Plaguicida
* Biocida
* Densitat de població
* Creixement de la població
* Creixement exponencial
* Efecte cascada

## Referències

* ↑ «¿Cómo controlar las plagas?». Arxivat de l'original el 2020-09-30. [Consulta: 30 setembre 2020].
Viccionari
# Escoles municipals antigues (Ribes de Freser)

Les Escoles municipals antigues és un antic edifici del municipi de Ribes de Freser (Ripollès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El projecte constava de dues aules desenvolupades en dues plantes i les habitacions per als mestres, ocupant la meitat i meitat de la superfície de l'escola, essent separades aquestes dues parts per una escala. Tenia en compte les condicions de llum i assolellament. Les sales tenien uns 13,25 m de llarg per 8 d'ample i 5,40 m d'altura. Les habitacions dels mestres consten de rebedor, dues sales dormitoris, dues habitacions menjador, cuina i galeria, tot això amb obertura a façana. Actualment es troba mutilat per la seva adaptació en caserna de la Guàrdia Civil i per les modificacions a les cobertes.

## Referències

* ↑ «Escoles municipals antigues». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Willow Valley

Willow Valley és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 585 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Willow Valley tenia 585 habitants, 274 habitatges, i 192 famílies La densitat de població era de 232,9 habitants/km².
Dels 274 habitatges en un 14,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 24,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,48.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 13,7% tenia menys de 18 anys, un 2,4% entre 18 i 24, un 21,5% entre 25 i 44, un 29,4% de 45 a 60 i un 33% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 56 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.250 $ i la renda mediana per família de 41.406 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.147 $ mentre que les dones 24.219 $. La renda per capita de la població era de 16.956 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Willow Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Willow Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Type O Negative

Type O Negative va ser un grup de Brooklyn, Nova York, format el 1989. És conegut com un dels primers grups nord-americans a fer metal gòtic / doom metal, amb un so caracteritzat per guitarres i baixos distorsionats, riffs greus, teclat i sintetitzador, més la veu de Peter Steele, cantant, baixista i líder.
La banda va mostrar una gran varietat d'influències musicals, essent també coneguda pel seu sentit de l'humor negre i autocrític, tot i les lletres dramàtiques que emfatitzen en temes com sexe, romanç, depressió i mort. La seva popularitat va créixer el 1993 amb l'àlbum Bloody Kisses, el qual conté hits underground provocadors com «Christian Woman» i «Black No. 1». El seu treball més recent és Dead Again, de l'any 2007. La banda es va separar després de la mort, a causa d'una insuficiència cardíaca provocada per un aneurisma aòrtic, de Steele el 2010 ja que, segons els altres membres, no tenia sentit continuar sense ell.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Slow, Deep and Hard (1991)
* The Origin of the Feces (1992)
* Bloody Kisses (1993)
* October Rust (1996)
* World Coming Down (1999)
* Life Is Killing Me (2003)
* Dead Again (2007)

### Àlbums recopilatoris

* Least Worst Of (2000)
* The Best of Type O Negative (2006)
* Type O Negative (caixa de 6 LP dobles, 2011)
* The Complete Roadrunner Collection 1991-2003 (caixa de 6 CD, 2013)

## Referències

* ↑ «Peter Steele, of Heavy Metal Band Type O Negative, Dies at 48» (en anglès). The New York Times, 19-04-2010. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Walsh, Michael J. K. «“The Show Must Go On”: Bernie Tormé Discusses Randy Rhoads and 10 Days in 1982». Rock Music Studies, 5, 3, 02-09-2018, pàg. 314–323. DOI: 10.1080/19401159.2018.1530514. ISSN: 1940-1159.
# Palau del Marquès d'Olivart

El palau del Marquès d'Olivart és un edifici de les Borges Blanques (Garrigues) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta de l'edifici civil més destacat de la vila, la seva raó de ser estar estretament lligada al llinatge Olivart, família molt arrelada a les Borges i amb un gran poder econòmic. És un edifici compost seguint un esquema d'"L", vorejant el pati central, adaptant-se així a la forma del solar.
Està organitzat en dos patis al voltant dels que es disposa l'edifici. Cada cos de l'edifici té una planta baixa i tres pisos. De la construcció originària només en resten la façana principal (orientada al sud), la part superior de la terrassa, els seus arcs de suport i l'entrada del jardí. També destaquen en aquest conjunt el pati de carruatges i les sales nobles per la primera i segona planta.
La composició de les façanes és força simètrica degut a la disposició dels forats de cada planta; també destaca la manera de remarcar-los, envoltant l'estructura amb motllures de pedra. S'accedeix a l'edifici a través d'un atri. La planta baixa és d'aplacat de pedra amb les juntes rebaixades, disposat en horitzontal. Les obertures de la façana estan perfilades per motllures. També destaquen les baranes dels balcons de la façana principal, fetes de ferro amb els extrems ressaltats amb planxes d'ornamentació vegetal. Remata l'edifici una amplia cornisa.
A la planta baixa acull la policia local, el porxo i una sala a la cantonada de carrers. El vestíbul, obert al pati, l'escala principal i la sala de calderes es troben als extrems a la segona crugia.
A la primera planta hi ha dependències administratives i a la segona, el museu d'arqueologia. Aquesta sala té un cert interès pel seu tractament volumètric amb falsa volta i finestres en dos nivells. Per acabar, les golfes, es fan servir com a magatzem.

## Història

En origen era la residència del Marquès quan aquest era a la ciutat. A la seva mort, el 1928, el palau passa per diverses mans. Durant la guerra civil (1936-1939), els soldats anomenats d'"etapes" s'hi instal·laren; als seixanta hi havia un espai destinat a sala lectura per a la població. Actualment és la seu de l'Ajuntament i de forma temporal, durant els vuitanta i noranta, el Consell Comarcal hi tingué algunes dependències.
Hi ha una referència oral que diu que hi havia, de fet encara avui és comprovable, una mina o pas soterrani d'evasió. Aquest s'obre des de la zona enjardinada i tenia sortida als Freginals de sota el Terrall. Actualment la mina refugi està pràcticament abandonada i fins i tot desfeta en alguns trams urbans.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Palau del Marquès d'Olivart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Pigarg capgrís

El pigarg capgrís (Haliaeetus ichthyaetus; syn: Icthyophaga ichthyaetus) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita en entorns fluvials des de l'Índia i Sri Lanka fins al sud-est asiàtic. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.
És un ocell forestal que construeix el niu dalt d'un arbre, prop de l'aigua, on pon 2 – 4 ous.

## Descripció

És un rapinyaire de bona grandària, que fa 70 - 75 cm de llargària. Color marró fosc per sobre i a les ales, cap gris i pit marró vermellós. La part baixa de l'abdomen i les cuixes són blanques, el mateix color que la cua, que té una banda terminal negra. Ambdós sexes són semblants. Els joves però, són pàl·lids amb ratlles fosques per les parts inferiors, cara inferior de les ales i la part anterior del cap.
És un especialista consumidor de peixos que caça als llacs, llacunes i grans rius.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, juliol 2020) aquest tàxon estaria dins del gènere Haliaeetus. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), consideren que pertany al gènere Icthyophaga.

## Referències

* ↑ «Pigarg capgrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 281. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Grey-headed Fish-eagle. Icthyophaga ichthyaetus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
# The Blasting Room

The Blasting Room és un estudi de gravació situat a Fort Collins, Colorado (EUA), construït pels membres del grup de punk rock ALL l'any 1994. Bill Stevenson i Jason Livermore hi exerceixen d'enginyers d'àudio i productors.
L'estudi és conegut per gravar i produir molts grups de punk rock com NOFX, Propagandhi, Lagwagon, No Use for a Name, Berri Txarrak, Memento Mori Hardcore o Rise Against.

## Referències

* ↑ «ALL CENTRAL - ALL online», 02-12-1998. Arxivat de l'original el 1998-12-02. [Consulta: 17 octubre 2021].
* ↑ «The Blasting Room» (en anglès americà). The Music District, 01-11-2020. Arxivat de l'original el 2021-10-17. [Consulta: 17 octubre 2021].
* ↑ «Rise Against Records There: Why Is Blasting Room in Fort Collins?» (en anglès). [Consulta: 17 octubre 2021].
# Erwin Nijboer

Erwin Nijboer (Denekamp, Dinkelland, Overijssel, 2 de juny de 1964) és un ciclista neerlandès, ja retirat, que fou professional entre 1985 i 1996. En el seu palmarès destaquen una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 1990 i els Tres dies de La Panne del mateix any. El 2011 fundà l'empresa Lobo Sportswear.

## Palmarès

* 1990
** 1r als Tres dies de La Panne
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1993
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia
* 1994
** 1r a Mijl van Mares
** 1r a la Profronde van Almelo
* 1995
** 1r al Critèrium de Hengelo

### Resultats al Tour de França

* 1986. Abandona (18a etapa)
* 1987. Abandona (21a etapa)
* 1988. Abandona (15a etapa)
* 1989. Abandona (17a etapa)
* 1994. 99è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1986. 41è de la classificació general
* 1987. Abandona (17a etapa)
* 1988. 111è de la classificació general
* 1989. 138è de la classificació general
* 1990. 119è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1991. Abandona (17a etapa)
* 1992. 124è de la classificació general
* 1993. 111è de la classificació general
* 1995. 74è de la classificació general
* 1996. Abandona (16a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1994. 87è de la classificació general
* 1995. 103è de la classificació general

## Referències

* ↑ «NIJBOER Erwin (Erwin Johannes Hendricus Bernardus)». [Consulta: 30 novembre 2022].
* 1 2 «DPG Media Privacy Gate». [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Erwin NIJBOER» (en italià). [Consulta: 30 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Xerochrysum bracteatum

Xerochrysum bracteatum és una espècie de plantes amb flors de la família de les Asteraceae. És endèmica a Austràlia.
Algunes seleccions són cultivades com a planta ornamental, conegudes com a margarides de paper, semprevives, sunflowers...

## Referències

* ↑ «Xerochrysum bracteatum» (en anglès). The Australian Native Plants Society (Australia) - ANPSA. Arxivat de l'original el 2012-02-25. [Consulta: 22 juny 2020].
* ↑ «Golden everlasting, strawflower (Xerochrysum bracteatum) organic» (en anglès). magicgardenseeds.com. Arxivat de l'original el 2022-05-24. [Consulta: 22 juny 2020].
# Paller (el Papiol)

El Paller és una obra del Papiol (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edificació aïllada de planta rectangular, amb coberta de teula àrab a dues vessants i un cos afegit a la façana nord. Presenta una obertura allindada, tarja cega amb relleus i la data de 1909, frontó, ull de bou i barbacana de fusta.
Hi ha mènsules, pilastres embegudes als muntants de la porta, arestes i façanes laterals. Abans de l'ampliació, la façana nord era idèntica a la sud. A l'interior es conserva l'embigat original.

## Història

Aquest edifici, paller de Can Domènech, fou construït l'any 1909, quan envoltaren la casa pairal amb una tanca, i a la vegada construïren unes dependències a l'indret per els treballadors de la finca.

## Referències

* 1 2 3 «Paller». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 gener 2019].
# Plegafulles d'Alagoas

El plegafulles d'Alagoas (Philydor novaesi) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Referències

* ↑ «Plegafulles d'Alagoas». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 8-01-2021, (català)
# Pleospora

Pleospora és un gènere de fongs ascomicets sapròfits i fitopatògens. Conté unes 63 espècies. Sent Pleospora herbarum l'espècie tipus del gènere. Els seus anamorfs reben el nom de Stemphylium (Estemfílium)

## Algunes espècies

* Pleospora alfalfae
* Pleospora allii, Stemphylium de les fulles de l'all
* Pleospora ambigua
* Pleospora bardanae Niessl 1876
* Pleospora betae
* Pleospora bjoerlingii
* Pleospora eturmiuna
* Pleospora gaudefroyi, Patouillard, actualment dins el gènere Decorospora
* Pleospora gigaspora
* Pleospora gracilariae
* Pleospora halophila
* Pleospora herbarum
* Pleospora iqbalii
* Pleospora lamnaria
* Pleospora leptosphaerulinoides
* Pleospora lycopersici
* Pleospora mullerii
* Pleospora paludiscirpi
* Pleospora papaveracea, possible biocontrol per a la rosella oriental, actualment dins el gènere Crivellia.
* Pleospora pelagica
* Pleospora pelvetiae
* Pleospora rubicunda
* Pleospora rudis
* Pleospora sedicola
* Pleospora shepherdiae, ataca els bots morts de Crataegus
* Pleospora spartinae
* Pleospora tarda
* Pleospora theae
* Pleospora tomatonis
* Pleospora triglochinicola
* Pleospora welwitschiae

## Referències

* ↑ Kirk PM, Cannon PF, Minter DW, Stalpers JA.. Dictionary of the Fungi. 10a edició. Wallingford, UK: CABI, 2008, p. 547. ISBN 978-0-85199-826-8.
* ↑ ncbi
* S.T. Tilak Two new species of Pleospora from India
* Spp

## Enllaços externs

* Photo: Asci of Pleospora herbarum Arxivat 2008-08-30 a Wayback Machine.
# Endura Racing

L'equip Endura Racing (codi UCI: EDR) va ser un equip ciclista britànic de categoria continental que va competir de 2009 a 2012. A finals del 2012 es va unir al Team NetApp creant el Team NetApp-Endura.

## Principals victòries

* Tour de Normandia: Alexandre Blain (2011)
* Cinturó a Mallorca: Iker Camaño (2011)
* Cinturó de l'Empordà: Paul Voss (2011)
* Tour del Mediterrani: Jonathan Tiernan-Locke (2012)
* Tour de l'Alt Var: Jonathan Tiernan-Locke (2012)
* Tour d'Alsàcia: Jonathan Tiernan-Locke (2012)
* Gran Premi de Lillers-Souvenir Bruno Comini: Russell Downing (2012)
* Beaumont Trophy: Russell Downing (2012)
* Rutland-Melton International CiCLE Classic: Alexandre Blain (2012)
* SEB Tartu GP: Rene Mandri (2012)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participava en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Europa Tour.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2011 | 27è | Jack Bauer (163è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2011 | 36è | Ian Wilkinson (76è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2010 | 96è | Robert Partridge (654è) |
| 2011 | 26è | Alexandre Blain (94è) |
| 2012 | 6è | Jonathan Tiernan-Locke (3r) |
UCI Oceania Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2010 | 4t | Jack Bauer (4t) |
| 2011 | 13è | Jack Anderson (40è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl