OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Els dotze del patíbul: Una altra missió

Els dotze del patíbul: Una altra missió (títol original: The Dirty Dozen: Next Mission) és un téléfilm americà realitzat per Andrew V. McLaglen el 1985. És la continuació de la pel·lícula Els dotze del patíbul de Robert Aldrich estrenada l'any 1967. Lee Marvin, Ernest Borgnine i Richard Jaeckel reprenen aquí els seus papers. Ha estat doblada al català.

## Argument

El major Reisman és de nou "voluntari" per portar una missió amb soldats condemnats a mort o a la presó a perpetuïtat. Aquests soldats han d'assassinar aquesta vegada un general nazi que volia assassinar Hitler.

## Repartiment

* Lee Marvin: Major John Reisman
* Ernest Borgnine: General Worden
* Ken Wahl: Louis Valentine
* Larry Wilcox: Tommy Wells
* Sonny Landham: Sam Sixkiller
* Richard Jaeckel: Sergent de la Policia Militar Clyde Bowren
* Wolf Kahler: General Sepp Dietrich
* Gavan O'Herlihy: Conrad E. Perkins
* Ricco Ross: Arlen Dregors
* Stephen Hattersley: Otto Deutsch
* Rolf Saxon: Robert E. Wright
* Sam Douglas: Anderson
* Michael Sheard: Adolf Hitler
* William Morgan Sheppard: un general alemany

## Saga Dirty Dozen

* Els dotze del patíbul (The Dirty Dozen) (1967), amb Lee Marvin, Charles Bronson, John Cassavetes, Jim Brown, Telly Savalas, Donald Sutherland, Ernest Borgnine i Richard Jaeckel
* The Dirty Dozen: Next Mission (TV) (1985), amb Lee Marvin, Ernest Borgnine i Richard Jaeckel
* Dirty Dozen: The Deadly Mission (TV) (1987), amb Telly Savalas, Ernest Borgnine i Bo Svenson
* The Dirty Dozen: The Fatal Mission (TV) (1988), amb Telly Savalas i Ernest Borgnine
* Dirty Dozen: The Series (sèrie TV) (1988), amb Ben Murphy, John De Aquino, Frank Marth, John Slattery i Jon Tenney

## Referències

* ↑ esadir.cat. Els dotze del patíbul: Una altra missió. esadir.cat.
* ↑ «The Dirty Dozen: Next Mission». Allociné.
# Dessel

Dessel és un municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes. Limita al nord-oest amb Retie i al sud-est amb Mol.

## Evolució de la població
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | 1.707 | 1.560 | 1.721 | 1.938 | 1.782 | 1.743 | 1.815 | 1.910 | 2.099 |

### Segle XX (fins a 1976)

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1976 |
| Població | 2.167 | 2.719 | 2.934 | 3.724 | 5.002 | 6.491 | 7.505 | 7.820 |

### 1977 ençà

| Any | 1977 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 |
| Població | 7.820 | 7.997 | 8.177 | 8.208 | 8.368 | 8.545 | 8.747 |
| Font: NIS ||||||||
# Associació de Futbol d'Irlanda

L'Associació de Futbol d'Irlanda (en anglès: Football Association of Ireland (FAI); en irlandès: Cumann Peile na h-Éireann) dirigeix el futbol a la República d'Irlanda.

## Organització

És l'encarregada d'organitzar la Lliga irlandesa de futbol, la Copa irlandesa de futbol i la Selecció de futbol de la República d'Irlanda. Té la seu a Dublín.
La federació té una sèrie d'associacions afiliades:
* Les federacions provincials: Leinster, Munster, Connacht i Ulster.
* Associacions futbolístiques estudiantils (escoles de primària, secundària, universitats, etc.).
* Lligues de futbol Junior.
* Associació de Futbol d'Irlanda Femenina.
* Col·legi d'Àrbitres.
* Associacions futbolístiques de l'exèrcit.

## Història

La FAI es fundà a Dublín el setembre de 1921 per la Football League of Ireland, fundada el juny anterior, i la Leinster FA, que s'havia separat de la IFA el juny. La IFA havia estat fundada el 1880 a Belfast i fins aquest any dirigia el futbol a tota Irlanda. La Leinster FA s'havia afiliat a l'IFA el 1892. Entre 1923 i 1936 fou coneguda com a Associació de Futbol de l'Estat Lliure d'Irlanda (Football Association of the Irish Free State (FAIFS)).

## Vegeu també

* Futbol a Irlanda

## Referències

* ↑ FAI affiliates

## Enllaços externs

* Associació de Futbol d'Irlanda - Lloc web oficial
# Associació de Futbol d'Eslovènia

L'Associació de Futbol d'Eslovènia (NZS) (en eslovè: Nogometna zveza Slovenije) és l'òrgan de govern del futbol a Eslovènia. Organitza la primera divisió (1. SNL), segona divisió (2. SNL), tercera divisió (Est i Oest), Copa d'Eslovènia, Lliga Femenina d'Eslovènia i altres competicions. També és responsable de la selecció nacional de futbol d'Eslovènia i de la selecció femenina de futbol d'Eslovènia. Va ser fundada com a Subassociació de Futbol de Ljubljana el 24 d'abril de 1920.

## Presidents

* Danijel Lepin (1948–1950)
* Martin Grajf (1950–1952)
* Franc Sitar (1952–1954)
* Jože Grbec (1954–1958)
* Stane Lavrič (1958–1962)
* Stane Vrhovnik (1962–1968)
* Roman Vobič (1968–1970)
* Jože Snoj (1970–1973, 1976–1978)
* Tone Florjančič (1973–1976)
* Miro Samardžija (1978–1981)
* Boris Godina (1981)
* Branko Elsner (1982–1985)
* Marko Ilešič (1985–1989)
* Rudi Zavrl (1989–2009)
* Ivan Simič (2009–2011)
* Aleksander Čeferin (2011–2016)
* Radenko Mijatović (2016–present)

## Referències

* ↑ «NZS-ju ob 100-letnici delovanja zlati red za zasluge» (en eslovè). RTV Slovenija, 24-04-2020. [Consulta: 27 abril 2020].
* ↑ «Predsednik NZS» (en eslovè). Football Association of Slovenia. [Consulta: 9 febrer 2017].
# Aulus Postumi Albí (cònsol 151 aC)

Aulus Postumi Albí (llatí: Aulus Postumius A. f. A. n. Albinus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Postúmia, una antiga família romana d'origen patrici.
Era fill d'Aulus Postumi Albí, que va ser cònsol l'any 180 aC. Ell va ser pretor l'any 155 aC, i cònsol l'any 151 aC amb Luci Licini Lucul·le. Els dos cònsols van ser empresonats pels tribuns perquè van dur a terme les seves obligacions amb excessiva severitat. Va ser un dels ambaixadors enviats l'any 153 aC per negociar la pau entre Àtal II de Pèrgam i Prusies II, i va acompanyar a Luci Mummi Acaic a Grècia el 146 aC com un dels seus llegats. Va tenir una estàtua erigida en honor seu a l'istme de Corint.
Albí coneixia bé la literatura grega, i va escriure en aquest idioma un poema i una Història romana, mencionada per diversos escriptors antics. Polibi parla d'ell dient que era una persona vanitosa i lleugera, que no respectava el seu propi poble, i va dedicar-se a l'estudi de la literatura grega. Relata una història d'ell i de Cató el Vell, on aquest va reprendre Postumi Albí, perquè en el pròleg de la seva història demanava perdó als seus lectors, per si s'havia equivocat en escriure en una llengua estrangera. Cató li va recordar que no estava obligat a escriure res, però que si escollia escriure no tenia cap motiu per sol·licitar la indulgència dels seus lectors. Aquesta història també l'expliquen Aulus Gel·li, Macrobi, Plutarc i la Suïda. Polibi també diu que Postumi Albí va imitar els pitjors aspectes de la cultura grega, i es dedicava totalment al plaer. Afirma que es va retirar a Tebes, quan es va lliurar una batalla a la Fòcida al·legant una indisposició, però després va escriure una carta al Senat explicant els fets com si hi hagués estat present. Ciceró parla amb més respecte dels seus mèrits literaris i l'anomena doctus homo (home docte) i litteratus et disertus (lletrat i planer). Macrobi també cita un passatge del primer llibre dels Annals d'Albí on parla sobre Brutus, i els crítics actuals, per aquest fragment, suposen que l'obra havia estat escrita en llatí i traduïda al grec. Servi parla d'una obra d'Albí que descriu l'arribada d'Enees a Itàlia, i diu que era autor de l'obra "De Origine Gentis Romanae".

## Referències

* ↑ Gel·li. Les nits àtiques XI,8
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 92.
# Arsène Auguste

Arsène Auguste (Port-au-Prince, 3 de febrer de 1951 - Miami, 20 de març de 1993) fou un futbolista haitià de la dècada de 1970.
Fou 17 cops internacional amb la selecció d'Haití amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, destacà a Racing Club Haïtien, New Jersey Brewers, Tampa Bay Rowdies i Fort Lauderdale Strikers.

## Referències

* ↑ Arsène Auguste Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Arsène Auguste». National Football Teams. [Consulta: 2 maig 2017].
* ↑ «NASL All-time Player Register». Arxivat de l'original el 21 març 2008. [Consulta: 23 febrer 2008].
* ↑ Auguste NASL stats
* ↑ Tampa Bay Rowdies 1975 Triumphal Return in Tampa, TampaPix, 16 octubre 2013.
# Baga Cerdana

La Baga Cerdana, és una obaga a cavall dels termes municipals de Calders i de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada a l'extrem nord del terme, en els vessants septentrional i occidental del Serrat de Baiones. Als seus peus discorre el torrent de la Baga Cerdana.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Beatriu de Xèrica i d'Arborea

Beatriu de Xèrica i d'Arborea (? - 1373) era una de les filles de Pere de Xèrica i Bonaventura d'Arborea. Quan el 1362 va morir el seu pare sense fills legítims el seu germanastre Joan Alfons (fruit d'una relació extramatrimonial) va aprofitar la situació política per aconseguir ser nomenat hereu dels Xèrica. Ella mateixa juntament amb la mare vídua i les germanes van protestar la decisió reial, que va ser replantejada el 1364: ella fou designada com a hereva i va rebre la baronia de Cocentaina, mentre que Joan Alfons va rebre la baronia de Xèrica. Un any abans de morir, Beatriu va cedir la baronia a la seva tieta Beatriu senyora de Marchena.
En el moment en què també va morir la mare, les últimes filles de la dinastia Xèrica van pledejar entre elles pel migrat patrimoni que els quedava vers el 1377. Quan elles van morir la vila de Xelva va quedar per la Corona, que la va donar a Pere Lladró de Vilanova, qui havia estat nomenat vescomte de Vilanova i de Xelva.

## Referències

* 1 2 L'Enciclopèdia.cat
* 1 2 Mestre, 1998: p. 1139 i 1140, entrada: "Xèrica"
* Mestre i Campi, Jesús (director). Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 1.147 p.; p. 1139 i 1140 entrada: "Xèrica". ISBN 84-297-3521-6.
* «Xèrica». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 20 març 2014].
# Ramón Armando Heredia Ruarte

Ramón Armando Heredia Ruarte, també conegut com a Cacho Heredia, (Córdoba, 26 de febrer de 1951) fou un futbolista argentí de la dècada de 1970.

## Trajectòria esportiva

Començà la seva carrera esportiva el 1969 al San Lorenzo argentí, club amb el qual guanyà els dos campionats argentins de l'any 1972. L'any següent fitxà per l'Atlètic de Madrid, club amb el qual disputà la final de la Copa d'Europa de 1973 i guanyà una Copa Intercontinental el 1974, a més d'una lliga (1976-77) i una copa (1976). El 1977 signà amb el Paris Saint-Germain FC, i el 1979 retornà al seu país per fitxer pel Sarmiento de Junín, club on es retirà dos anys més tard.
Fou 30 cops internacional amb Argentina. Disputà la fase final del Mundial de 1974.
La seva carrera d'entrenador passà per clubs com Real Ávila (1992-93), CD Toledo, Atlètic de Madrid, Cadis CF, Real Jaén, Unión Deportiva San Pedro i Club Deportivo Móstoles.

## Palmarès
### Com a jugador

San Lorenzo de Almagro
* Lliga argentina de futbol: 2
** Metropolitano 1972, Nacional 1972
Atlético de Madrid
* Copa Intercontinental de futbol: 1
** 1974
* Lliga espanyola de futbol: 1
** 1976-77
* Copa del Rei de futbol: 1
** 1975-76

## Referències

* ↑ «La plantilla del Atlético rechaza a Heredia». El País. [Consulta: 20 març 2012].
* ↑ «Cacho Heredia entrenará al Jaén, de Segunda División B». Terra.com. [Consulta: 20 març 2012].
* ↑ «Cacho Heredia se cesado en el Móstoles». esfutbol.net. [Consulta: 20 març 2012].

## Enllaços externs

* Perfil a weltfussball Arxivat 2013-02-13 at Archive.is
* Perfil a national-football-teams
* Perfil a planetepsg Arxivat 2011-07-15 a Wayback Machine.
# Feixa de la Paret de Terradets

La Feixa de la Paret de Terradets és un paratge situat a cavall dels termes municipals d'Àger, a la Noguera. L'extrem oriental de la feixa és en el terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic municipi de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà, en l'àmbit del poble de Cellers.
Es tracta d'una feixa situada al capdamunt i al nord de l'espectacular paret de pedra rogenca visible al nord de l'extrem sud-oest del Congost de Terradets anomenada Paret de Terradets. És al nord-oest del Pas de Terradets.
Al sud de la feixa es troba la Paret de Terradets.
# Bayerita

La bayerita és un mineral de la classe dels òxids. Es creu que el compost artificial va ser nomenat per Karl Josef Bayer (4 de març de 1847, Bielitz, Silèsia austríaca - 4 d'octubre de 1904, Rietzdorf, ara Rečica ob Paki, Eslovènia). El nom es va aplicar també al mineral natural. Bayer va ser un químic que, el 1887, va inventar el Procés Bayer d'extracció d'alúmina a partir de bauxita, essencial per a la producció econòmica de l'alumini.

## Característiques

La bayerita és un òxid de fórmula química Al(OH)₃. És espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional publicada per primera vegada l'any 1956. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És un mineral polimorf de la doyleïta, la gibbsita i la nordstrandita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bayerita pertany a «04.FE - Hidròxids (sense V o U) amb OH, sense H₂O; làmines d'octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: amakinita, brucita, portlandita, pirocroïta, theofrastita, portlandita, pirocroïta, doyleïta, gibbsita, nordstrandita, boehmita, lepidocrocita, grimaldiïta, heterogenita, feitknechtita, litioforita, quenselita, ferrihidrita, feroxihita, vernadita i quetzalcoatlita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la formació Hatrurim, al desert del Nègueb, Israel. Posteriorment també ha estat descrita a l'Argentina, els Estats Units, Anglaterra, Alemanya, Grècia, Polònia, Rússia, l'Iran, la República Popular de la Xina, Malàisia, Austràlia i Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ «Bayerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 desembre 2018].
# Ratpenat cuallarg petit americà

El ratpenat cuallarg petit americà (Cynomops abrasus) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids, que viu a l'Argentina, Bolívia, el Brasil, Colòmbia, la Guaiana Francesa, Guyana, el Perú, el Paraguai, Surinam i Veneçuela.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Ratpenat cuallarg pigmeu

El ratpenat cuallarg pigmeu (Mops nanulus) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids que es troba al Camerun, República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Etiòpia, Ghana, Guinea, Kenya, Nigèria, Sierra Leone, el Sudan i Uganda.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
* ↑ Mops nanulus a Mammal Species of the World (MSW) (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# RED (Radio Equipment Directive)

RED (Radio Equipment Directive) és una directiva d'equips amb ràdio, és una normativa adoptada per la Unió Europea per a establir uns estàndards nous pels equips amb radiofreqüència dintre del mercat únic europeu.
* S'anomena RED 2014/53/EU i va ser publicada el 22 de maig del 2014.
* La directiva RED aplica des del 13 de juny del 2016.
* La directiva RED 2014/53/EU remplaça la directiva anterior R&TTE 1999/5/EC (Radio & Telecommunications Terminal Equipment Directive).
* Els fabricants que aplicaven la directica R&TTE tindran fins al 13 de juny del 2017 per a canviar a la directiva RED.
* La RED aplica a tots els dispositius que operen per sota la freqüència de 3 GHz.

## Harmonització

La directiva RED s'harmonitza (compatibilitza) amb els estàndards definits per l'organització ETSI.
Les normes són :
EN 301 489-27 : compatibilitat electromagnètica
EN 301 489-29 : dispositius de dades mèdiques
EN 301 489-35
EN 300 113 : serveis mòbils terrestres
EN 302 372 : Dispositius de curt abast (SRD)
EN 301 908-1 : xarxes cel·lulars com IMT (4G)
EN 301 908-22 : interfícies ràdio IMT-2000 (OFDMA TDD WMAN) (3G)
EN 300 674-2.2 : comunicacions dedicades de curt abast
EN 301 489-31
EN 301 489-5 : sistemes de ràdio mòbil terrestre
EN 301 489-6 : sistemes DECT
EN 300 328 : banda ampla
EN 301 908-10 : IMT-2000
EN 301 426 : servei satèl·lit mòbil marítim (no per emergències)
EN 301 444 : estacions terrestres de mòbil
EN 302 065-2 : banda ultra ampla
EN 302 065-3 : banda ultra ampla
EN 301 406 : DECT
EN 302 339 : banda ampla (Fluidmesh)
EN 301 360 : terminals d'usuari via satèl·lit

## Vegeu també

* Directiva europea.
* Direttiva Europea Ecodisseny.

## Referències

* ↑ «The Radio Equipment Directive 2014/53/EU» (en anglès). ETSI, 04-05-2017. Arxivat de l'original el 2017-02-24 [Consulta: 4 maig 2017].
* ↑ «Radio Equipment Directive (RED) - Growth - European Commission» (en anglès). ec.europa.eu/growth. [Consulta: 4 maig 2017].
* ↑ «The Radio Equipment Directive comes into force this year: what do you need to know?» (en anglès). www.newelectronics.co.uk. Arxivat de l'original el 2017-05-25. [Consulta: 4 maig 2017].
* ↑ «DIRECTIVE 2014/53/EU OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL» (en anglès). www.redca.eu. [Consulta: 4 maig 2017].
# Racó de Mar

Racó de Mar és una platja a la Costa dels Tarongers, al municipi de Canet d'en Berenguer (Camp de Morvedre, País Valencià). La platja ocupa la façana litoral del terme d'aquest municipi, emmarcat enmig del terme de Sagunt. A l'extrem sud hi ha el port esportiu de la localitat.
# Rectoria de Santa Eulàlia de Riuprimer

La Rectoria de Santa Eulàlia de Riuprimer és una obra de Santa Eulàlia de Riuprimer (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Rectoria de planta rectangular coberta a dues vessants amb la façana orientada a ponent. Hi ha dos trams constructius, un a la part del portal i l'altra lateral. La casa està construïda aprofitant el desnivell del terreny i a la part de migdia s'hi obre un altre portal, que coincideix amb el primer pis.
És construïda amb pedra i morter llevat alguns sectors refets modernament, en els quals hi ha afegitons de totxo.
L'estat de conservació és bo.
Està situada a la part de migdia de l'església.

## Història

El casal rectoral, unit a la història de la parròquia, segons indica la llinda de l'antic portal de ponent, fou reformat al segle xvii, moment en què Sants eulàlia tenia només vint famílies i fins al segle següent no es doblà.
El casal rectoral fou reformat ensems que l'església en dades un xic anteriors, ja que aquesta, segons el portal, ho fou al 1665 i el portal de la sagristia data de 1672-
El rector que hi havia aleshores era mossèn Pere Joan Estevanell.
S'hi llegeix la inscripció: LO Dor PERE + JOAN ESTEVANELL / Ror DE Sta 16 IHS 65 EULARIA.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Rectoria de Santa Eulàlia de Riuprimer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Rectoria de Santa Maria

La Rectoria de Santa Maria és un monument protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de Badalona (Barcelonès).

## Descripció

És una masia de planta baixa, pis i golfes, de planta rectangular. La porta d'entrada és d'arc de mig punt dovellat i a la clau hi ha una inscripció, malmesa: "DOMUS PRAEPOSITA… /…ECCLESIAE / BARNON ET SUMP / TIBUS EIUSDEM / A FUNDAMENTIS / ERECTA ANNO / 1685" i una creu inscrita en un octàgon. L'accés frontal és flanquejat per unes arcades. Al subsòl es troben restes romanes.

## Història

L'edifici es va erigir el 1685 per a substituir l'antiga rectoria, dita Casa del Delme, on es recollia aquest impost que recaptava la Seu de Barcelona. Els porxos d'accés daten de 1780. Fou destruïda el 1936 i reconstruïda els anys 1951-53. Del seu contingut abans de la destrucció hi destacaven dues pintures d'Antoni Viladomat.

## Referències

* «Rectoria de Santa Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 abril 2012].

## Enllaços externs

* «Rectoria de Santa Maria» (pdf). Ajuntament de Badalona.
# Raievka (Kémerovo)

* Per a altres significats, vegeu «Raievka».
Raievka (en rus: Раевка) és un poble de l'óblast de Kémerovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 255 habitants, pertany al districte de Mariïnsk.

## Referències

* ↑ «Определение высоты над уровнем моря по координатам». latlong.ru. Arxivat de l'original el 2018-08-26. [Consulta: 24 març 2014].
# Raievka (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Raievka».
Raievka (en rus: Раевка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 513 habitants. Pertany al districte municipal d'Ivantéievka.

## Referències

* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». ЭтоМесто. Arxivat de l'original el 2018-01-15. [Consulta: 10 gener 2018].
# Ratpenat groc gegant

El ratpenat groc gegant (Scotophilus nigrita) viu a Benín, la República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Ghana, Kenya, Malawi, Moçambic, Nigèria, el Senegal, el Sudan, Tanzània, Togo i Zimbàbue.
Habita la sabana.

## Referències

* Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Scotophilus nigrita. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 27 desembre 2007 (en anglès).
* Distribució mundial d'aquesta espècie. (anglès)
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Bec de coral d'Etiòpia

El bec de coral d'Etiòpia (Pytilia lineata) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes amb herba alta a les terres altes de l'oest i centre d'Etiòpia.

## Referències

* ↑ «Bec de coral d'Etiòpia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Dessemantització

La dessemantització és un procés que pot experimentar un mot consistent a perdre tot o part del seu significat bàsic i adquirir un rol més gramatical (nexe, auxiliar de perífrasis verbals, etc.).
Sol donar-se en casos de gramaticalització de verbs per a funcionar en perífrasis verbals. Així, el verb anar no significa 'desplaçar-se' en una oració com Vaig perdut o Vaig fent. Igualment, la paraula via es pot considerar un sinònim (encara que sigui parcialment) del mot camí, però quan es diu Un vol a Praga via Zuric en realitat funciona com un nexe (com una preposició forta), ja que no es passa per cap via o camí físics, sinó que es conceptualitza una ruta.
Els lingüistes que treballen amb el cognitivisme han desenvolupat explicacions suggeridores sobre les motivacions per a la dessemantització, com ara què s'imagina el parlant quan utilitza un mot i hi dona un sentit nou, sovint per una metàfora o una metonímia.