OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cosme Bonet Bonet

Cosme Bonet Bonet (Ses Salines, 1974) és un polític mallorquí. És llicenciat en ciències polítiques i administració per la Universitat Autònoma de Barcelona i Graduat en Dret per la Universitat Oberta de Catalunya.
Des de 1997 fins a l'any 2000 va ser Secretari General de Joventuts Socialistes de les Illes Balears i Secretari d'Organització de l'Agrupació Socialista de Ses Salines- Colònia de Sant Jordi. Ha estat Secretari d'Innovació, Comunicació i Formació de la Federació Socialista de Mallorca (2000-2002) i Secretari d'Organització i Coordinació de la FSM des de l'any 2002 fins a 2008, va ser vocal de la Comissió Executiva del PSIB-PSOE, des de 2004. Des de 2008 a 2012 va ser vicesecretari general de la Federació Socialista de Mallorca. És Secretari de Política Autonòmica del PSIB-PSOE des del 2012, aquest any fou elegit President de la Federació Socialista de Mallorca, càrrec que ocupà fins al 2021, any en el qual fou escollit Secretari d’Organització del PSIB-PSOE de la Comissió Executiva que encapçala Francina Armengol. De 1999 a 2003 i de 2004 a 2011 va ser Conseller insular, on ha sigut Portaveu adjunt (1999-2003) i Coordinador del Grup (2004-2007).
Cosme Bonet va ser Conseller de Presidència del Consell de Mallorca des de 2007 fins al 2011, quan el PP obtingué majoria absoluta al Consell de Mallorca. Entrà de diputat al Parlament de les Illes Balears el juny de 2011, degut a la designació de Francesc Antich com senador autonòmic, càrrec que ocupà fins al final de la legislatura, on exercí de portaveu a les Comissions d'Economia i de Control de Radiotelevisió de les Illes Balears. El 2015 és elegit conseller insular a les llistes del PSIB-PSOE i nomenat Conseller executiu d'Economia i Hisenda.
Ha estat vicepresident i secretari de la Federació Balear de Bandes de Música, membre de l'Obra Cultural Balear i de l'Associació d'Amics del poble Saharaui. El mes d'abril de 2019 fou escollit senador per la circumscripció de Mallorca, repetint el novembre del mateix any, i al Senat ha estat escollit president de la comissió d'Hisenda. Deixà el Senat l’agost de 2023, després de les eleccions generals de 23 de juliol.

## Referències

* ↑ «Història de les JSIB». Arxivat de l'original el 2016-03-03.
* ↑ «Composició de la Comissió Executiva del PSIB-PSOE». Arxivat de l'original el 2016-05-30. [Consulta: 2 febrer 2015].
* ↑ «Bio a la web del PSIB-PSOE». Arxivat de l'original el 2017-03-16. [Consulta: 15 març 2017].
* ↑ «Fitxa a la web del Parlament de les Illes Balears». [Consulta: 2 febrer 2015].
* ↑ «Els consellers executius del Consell de Mallorca prenen possessió del seu càrrec :: Home :: Consell de Mallorca». [Consulta: 15 març 2017].
* ↑ «Bonet Bonet, Cosme» (en castellà). Senado de España. [Consulta: 1r agost 2020].

## Enllaços externs

* Biografia a la web del PSIB-PSOE Arxivat 2017-03-16 a Wayback Machine. (castellà)
# Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1904 - 200 metres homes

Els 200 metres masculins va ser una de les proves d'atletisme disputades durant els Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va córrer el 31 d'agost de 1904, prenent-hi part 5 atletes de dues nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Archie Hahn | Nathaniel Cartmell | William Hogenson |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic (en segons) que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1904.
| Rècord del Món | 21,4" (*) | Jim Maybury | Chicago (USA) | 5 de juny de 1897 |
| Rècord olímpic | 22,2" (**) | Walter Tewksbury | París (FRA) | 22 de juliol de 1900 |
(*) no oficial, 220 iardes (= 201.17 m)
(**) Aquest rècord es va fer en un estadi amb una pista de 500 metres de circumferència.
Archie Hahn a la primea sèrie iguala el rècord olímpic. A la final el superarà, i farà un nou rècord olímpic, amb 21,6".

## Resultats
### Sèries

Els dos primers classificats de cada sèrie passen a la final.
Sèrie 1
| Posició | Atleta | Temps |
| 1 | Archie Hahn | 22,2" =OR |
| 2 | Nathaniel Cartmell | desconegut |
Sèrie 2
| Posició | Atleta | Temps |
| 1 | William Hogenson | 22,8" |
| 2 | Fay Moulton | desconegut |
| 3 | Bobby Kerr | desconegut |

### Final

| Posició | Atleta | Temps |
| | Archie Hahn | 21,6" OR |
| | Nathaniel Cartmell | 21,9" |
| | William Hogenson | desconegut |
| 4 | Fay Moulton | desconegut |
OR: Rècord Olímpic

## Referències

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. [Consulta: 13 desembre]. (polonès)
# Eischen

Eischen (en luxemburguès: Äischen) és una vila centre administratiu de la comuna de Hobscheid del districte de Luxemburg al cantó de Capellen. Està travessat pel riu Eisch -un afluent de l'Alzette- del que pren el seu nom. Està a uns 20 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Eischen». [Consulta: 20 setembre 2015].
# Sent Andiòu del Clèrguemòrt

Sent Andiòu del Clèrguemòrt (en francès Saint-Andéol-de-Clerguemort) és un municipi del departament francès del Losera, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Josep Muñoz i Puerta

Josep Muñoz i Puerta (Sant Andreu de Palomar, 1922 - Barcelona, 23 de desembre de 2017) era un activista social i dirigent veïnal. Gran afeccionat a les activitats esportives i culturals, participà des de ben jove a la vida associativa d'aquests barris. A 14 anys entrà com a cantaire a l'Orfeó l'Eco de Catalunya i al cap d'uns quants anys es va incorporar al Centre Cultural Montserrat, on feu teatre líric. Un cop casat va ingressar a l'Agrupació Excursionista Muntanya, on continua actualment, i ocupà diversos càrrecs a la junta directiva durant 25 anys, entre els quals el de president.
Jubilat als 67 anys, va ingressar a l'associació de gent gran CONEX, des d'on començà a fer classes de dibuix i pintura al Centre Cívic de la Sagrera La Barraca i al Casal de Gent Gran La Palmera, on actualment és president. Va ser fundador i secretari de la Federació d'Associacions Catalanes de la Gent Gran (FOCAGG) des que es creà l'any 1998 i de la Confederación Española de Organizaciones de Mayores (CEOMA). Actualment és president Coordinadora de Casals Municipals i delegat del Consell Municipal de Benestar Social, en representació del Consell Assessor de la Gent Gran de Barcelona, del qual és membre des del 1991. Va participar en 14 congressos i convencions i va estar ponent en dos dels congressos que s'han fet a Barcelona amb conferències sobre el paper de la gent gran en la societat actual i l'envelliment satisfactori.
A més, va ser membre del Consell de la Gent Gran del Districte de Sant Andreu i del Consell de la Gent Gran de Catalunya, i va col·laborar amb el Departament de Benestar Social de la Diputació de Barcelona en el grup de treball sobre la xarxa d'espais i equipaments per a la gent gran de la província. També va col·laborar activament amb l'Associació de Veïns i Veïnes de la Sagrera.

## Referències

* ↑ «JOSEP MUÑOZ PUERTA : Fallecimiento». enmemoria.lavanguardia.com. [Consulta: 24 abril 2021].
* (català) Biografia a la memòria de les Medalles d'Honor de 2006
# Guillem de Llívia

* Per a altres significats, vegeu «Sant Guillem (desambiguació)».
Guillem de Llívia (Comtat de Tolosa?, s. XI - Sant Jaume d'Alf, prop de Llívia, s. XI) és un personatge, potser llegendari, que segons la tradició morí a Sant Jaume d'Alp, prop de Llívia. És venerat com a sant localment.

## Llegenda

La llegenda diu que Guillem era un capellà o un estudiant que, des de Tolosa, anava en pelegrinatge cap a Sant Jaume de Galícia al segle xi. Emmalaltí en passar per Isòvol i, sentint-se morir, demanà per una capella dedicada a Sant Jaume el Major; anà a la capella d'un mas que hi era dedicada, Sant Jaume d'Alf (antic llogaret situat a l'actualment Mas Revellat, entre les poblacions All i Olopte) i, després de pregar-hi, hi morí.

## Veneració

Fou sebollit al cementiri i, passat un temps, una resplendor lluí sobre la seva tomba; una dona cega a qui li havien explicat s'encomanà al sant que hi hagués i recobrà la vista. Ho explicà i, llavors, dos nobles de Llívia traslladaren d'amagat les seves restes fins a la prada de Llívia, on en memòria seva es construí l'esglesiola, actual ermita de Sant Guillem de la Prada, de gran devoció a la contrada. El cap del sant quedà a Sant Jaume d'Alf. Cal especificar que Sant Jaume d'Alf era la capella del llogaret d'Alf, aquest estava situat a prop de l'ermita de Santa Maria de Quadres, "domus hospitalis" del Camí de Sant Jaume de la Cerdanya. Actualment el llogaret d'Alf i la seva capella han desaparegut, és per aquest motiu que, habitualment, es confon Alf amb Alp.
La seva llegenda es confongué amb la de Sant Guillem de Vercelli, sant real també celebrat al juny i altres sants del mateix nom, i s'hi barrejà. Segons aquestes versions, Guillem es retirà, al segle viii, a fer vida eremítica al Canigó, i hi amansí un ferotge drac que hi vivia, tradició corresponent a Sant Guillem el Gran.
Mossèn Cinto Verdaguer recollí la llegenda original de Guillem a la rondalla Sant Guillem de Llívia; és aquesta llegenda, la del sant pelegrí, la que també figura als goigs del sant, tot i que el gravat que s'hi posa habitualment és el d'un bisbe, com correspon al sant italià. És venerat com a sant patró de Llívia, amb festes el tercer diumenge de juny.

## Bibliografia

* Joan B. Batlle. Calendari català per l'any 1902. "Sant Guillem de Llívia", p. 71-72.
* Rondalles catalanes. "Sant Guillem de Llívia". p. 79.
* Goigs de Sant Guillem de Llívia, a Bibliogoigs.
* Delcor; Maties: "Sant Jaume d'Alf". Catalunya Romànica. VII. La Cerdanya-El Conflent (pàg-47)
# Creu de terme del Bullidor

Creu de terme del Bullidor és una creu de terme del Bullidor, al municipi de Barbens (Pla d'Urgell) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

La creu de terme de Bullidor consta d'una base de planta quadrada on es superposen un total de cinc cossos, destaquen la peanya i el capitell. La peanya o sòcol elevat per quatre graons, converteix la seva planta en un octògon mitjançant motllures angulars.
El capitell està decorat amb figures de sants coronades per dossers que també envolten la creu. Per un costat de la creu es representa la crucifixió de crist i per l'altre hi ha la figura de la Verge amb el nen. De la creu surten dos braços secundaris que acaben els braços de la creu i tenen forma de canelobre.

## Història

Dins del municipi de Barbens, en el lloc de Bullidor, el 1917 encara es conservava sencera la creu de terme datada l'any 1546. Posteriorment, in situ, només quedava la base i una part del fust escapçat. El capitell, fragmentàriament, es conservava a l'ajuntament de Barbens. A finals del segle xx, tota la creu ha estat traslladada davant de l'església parroquial de Barbens.

## Referències

* 1 2 3 «Creu de terme de Bullidor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# BBC Alba

* Aquest article tracta sobre serveis en gaèlic escocès de la BBC Scotland. Vegeu-ne altres significats a «BBC Alba (Canal)».
BBC Alba (o BBC Gàidhlig) és el nom donat en gaèlic escocès a la radiotelevisió nacional d'Escòcia, BBC Scotland, i el nom s'empra per descriure els serveis en aquesta llengua oferts per la BBC.
D'entre la programació, destaquen el programa d'afers internacionals d'actualitat Eòrpa (Europa), el programa infantil Dè a-nis? (I ara què), i el programa humorístic d'esquetxos Air ais air an Ràn Dàn (Altre cop al Ran Dan).
BBC Alba és responsable de l'emissora de ràdio en gaèlic BBC Radio nan Gàidheal. També és co-responsable juntament amb MG Alba del canal exclusiu en gaèlic també anomenat BBC Alba.
El juliol de 2008 el lloc web de BBC Alba va llançar un extens servei de notícies, en conjunt amb el llançament del canal de televisió digital.

## Drets esportius

El 2010 BBC Alba va comprar els drets per la Lliga cèltica de futbol, que comparteix amb Raidió Teilifís Éireann, BBC Northern Ireland i TG4.

## Referències

* ↑ «BBC Alba Channel». www.bbc.co.uk. Arxivat de l'original el 2008-09-22. [Consulta: 31 juliol 2007].
* ↑ BBC News Scotland - Extension to Gaelic news on web
* ↑ Clutton, Graham. «Celtic Rugby secure improved broadcast deal for Magners League coverage». telegraph.co.uk, 09-06-2010. [Consulta: 9 juny 2010].

## Enllaços externs

* BBC Alba(anglès)(gaèlic escocès)
* BBC Audience Council Scotland(anglès)
# Societat Europea de Física

La Societat Europea de Física (o European Physical Society, EPS) és una organització científica internacional sense ànim de lucre amb el propòsit de promoure la física i els físics a Europa per mitjà de conferències, revistes científiques, premis i divulgació. Formalment establerta el 1968, inclou l'afiliació de les societats de física estatals de 42 països i compta amb uns 3200 membres individuals. La Deutsche Physikalische Gesellschaft, l'organització de físics més gran al món, n'és un membre important. Una de les seves activitats principals és l'organització de conferències internacionals (com la Europhysics Conference). La seva revista d'articles curts és EuroPhysics Letters (EPL); i altres publicacions inclouen Europhysics News i l'European Journal of Physics.

## Premis

L'EPS atorga un nombre de premis, incloent-hi el Premi Edison Volta, el EPS Europhysics Prize i el Premi EPS de Física de Altes Energies i Partícules.

## Presidències de l'EPS

* 2015 - : C. Rossel (Suïssa)
* 2013 - 2015 : John M. Dudley (França)
* 2011 - 2013 : Luisa Cifarelli (Itàlia)
* 2009 - 2011 : M. Kolwas (Polònia)
* 2007 - 2009 : F. Wagner (Alemanya)
* 2005 - 2007 : O. Poulsen (Dinamarca)
* 2003 - 2005 : M.C.E. Huber (Suïssa)
* 2001 - 2003 : M. Ducloy (França)
* 1999 - 2001 : Arnold Wolfendale (Regne Unit)
* 1997 - 1999 : Denis Weaire (Irlanda)
* 1995 - 1997 : Herwig Schopper (Alemanya)
* 1993 - 1995 : N. Kroo (Hongria)
* 1991 - 1993 : Maurice Jacob (Suïssa)
* 1988 - 1991 : R.A. Ricci (Itàlia)
* 1986 - 1988 : W. Buckel (Alemanya)
* 1984 - 1986 : Godfrey Stafford (Regne Unit)
* 1982 - 1984 : Jacques Friedel (França)
* 1980 - 1982 : A.R. Mackintosh (Dinamarca)
* 1978 - 1980 : Antonino Zichichi (Itàlia)
* 1976 - 1978 : I. Ursu (Romania)
* 1972 - 1976 : Hendrik Casimir (Països Baixos)
* 1970 - 1972: Erik Gustav Rydberg (Suècia)
* 1968 - 1970 : G. Bernardini (Itàlia)

## Referències

* ↑ Lewis, John L. 125 Years: The Physical Society and the Institute of Physics. Taylor & Francis, 1999, p. 126. ISBN 0-7503-0609-2.
* ↑ «DPG» (en alemany). [Consulta: 13 desembre 2008]. «European Physical Society (EPS), in der auch die DPG als nationale Gesellschaft Mitglied ist.»
* ↑ Sébenne, Claude (Editor) Europhysics News ISSN 0531-7479 (Print Edition), ISSN 1432-1092 (Electronic Edition), Accessed 21 July 2012
* ↑ Burr, Frédéric (Editor) EPL - A Letters Journal Exploring the Frontiers of Science ISSN 0295-5075 (Print) ISSN 1286-4854 (Online), Accessed 21 July 2012
* ↑ «European Journal of Physics». . ISSN: 0143-0807 [Consulta: 21 juliol 2012].
* ↑ «EPS Europhysics Prize». European Physical Society. [Consulta: 21 juliol 2012].
# Habbo Gerhard Lolling

Habbo Gerhard Lolling (23 de novembre de 1848, Tergast a prop Emden; 22 de febrer de 1894, Atenes) fou un arqueòleg clàssic alemany.
Va estudiar arqueologia i filologia clàssica a la Universitat de Göttingen, rebent el seu doctorat el 1871 amb una dissertació sobre la Medusa. Posteriorment es va establir a Atenes com a tutor. Viuria a Grècia -principalment Atenes- la resta de la seva vida. El 1876 va començar a treballar com a editor pel Verlag Karl Baedeker d'Atenes, i el 1879 va ser contractat com a bibliotecari per l'alemany Archaeological Institut, on va servir en el a la junta de la revista Mitteilungen des Deutschen Archäologischen Instituts, Athenische Abteilung. Des de 1888 i fins a la seva mort, va treballar com a conservador al Museu Arqueològic Nacional d'Atenes.
El 1878 va assistir Carl Humann en una excavació a Pèrgam a l'Àsia Menor. El 1879 va descobrir una tomba Micenàica al poble de Menidi.

## Publicacions destacades

* 1880: Das Kuppelgrab bei Menidi – The domed grave near Menidi.
* 1883: Griechenland. Handbuch für Reisende; (as editor) later published in English as: "Greece. Handbook for travelers". London 1889.
* 1889: Hellenische Landeskunde und Topographie. In: Handbuch der klassischen Altertums-Wissenschaft in systematischer Darstellung – Hellenic cultural studies and topography.

## Referències

* ↑ Kraatz - Menges edited by Rudolf Vierhaus
* ↑ The Early Age of Greece, Volume 1 by William Ridgeway
* ↑ Habbo Gerhard Lolling de.
* ↑ WorldCat Search published works
# Courtavon

Courtavon (en alsacià Ottederf) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2006 tenia 357 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 298 | 301 | 292 | 274 | 290 | 326 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Roger Kocher | |
# Criobostrixita

La criobostrixita és un mineral de la classe dels halurs. El nom del mineral es basa en dues paraules gregues, κρύος, fred o gel, i βóστρυξ, arrissat, que reflecteix l'aspecte típic: visualment, els antodits del mineral són molt similars als rínxols de gel.

## Característiques

La criobostrixita és un clorur de fórmula química KZnCl₃·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2014. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Es troba relacionada químicament amb la flinteïta i la mellizinkalita (ambdues anhidres).
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscú (Rússia), amb el número de registre: 4576/1.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari format a la zona superior, moderadament calenta (30-80 °C), de fumaroles actives, probablement com a producte de les interaccions entre els sublimats volcànics d'alta temperatura i l'aigua meteòrica. Va ser descoberta al camp de fumaroles del nord del primer con d'escòria de l'Avanç nord, dins la Gran erupció fissural del volcà Tolbàtxik, al krai de Kamtxatka (Rússia). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Cryobostryxite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 juliol 2021].
# Josep Recasens i Mercadé

Josep Recasens i Mercadé va ser un polític català nascut a Reus el 1883 i que va viure gairebé sempre a Reus, germà dels economistes Eduard i Francesc Recasens i Mercadé.
Ja de jove, vinculat als corrents literaris propiciats pel Grup modernista de Reus, començà a escriure en revistes satíriques, com La Trompeta o Lo Lliri i en altres més intel·lectuals, com El Pandemonium o Foc Nou. Després formà part de l'Associació de dependents de comerç on va reivindicar els diumenges festius. Va publicar assíduament al diari La Reforma: eco de la Asociación de Dependientes de Comercio del qual en va ser redactor en cap, i va treballar sempre en els estudis socials. El 1905 va ingressar al PSOE, i fundà a Reus l'Agrupació Socialista de Reus, que no tingué mai un alt nivell de militància, però en va ser el cos i l'ànima, fins al punt que en algunes ocasions n'era l'únic militant, arribant a pagar la quota de deu militants imaginaris per poder mantindre l'Agrupació. El 1908 va fundar i dirigir a Reus el setmanari La Justicia Social, portaveu de l'Agrupació Socialista de Reus, i important per veure l'evolució del socialisme a la ciutat. Va escriure una obra teòrica titulada Socialismo (Reus: Impremta Carreras i Vila, 1913) que va tenir transcendència. El 1910 va començar a treballar a la fabrica Art Fabril i va ser elegit secretari de la Federació Socialista de Catalunya. A la vaga del 1915 es va oposar al "Tot o res" i va ser criticat i bandejat pels seus. Oposat a les directrius de Madrid va voler una autonomia real del partit català. El 1922 va ser un dels fundadors de l'Associació de la Premsa de Reus. El 1931 va publicar Què és socialisme?, amb un pròleg de Serra i Moret, apropant-se a la Unió Socialista de Catalunya. Durant la Guerra Civil va estar al costat republicà i al final va ser empresonat en un vaixell a Tarragona, on va escriure unes notes que van conformar el llibre "Pobra Espanya!", publicat per l'Associació d'Estudis Reusencs el 1995. En aquesta publicació mostrava el seu desencant amb el Front Popular i el seu desacord amb el nou règim. Alliberat aviat, va treballar com a directiu de La Industrial Algodonera i va morir a Reus el 1954 apartat de la política. Pòstumament es van publicar les seves memòries: Vida inquieta: combat per un socialisme català (Barcelona: Empúries, 1985) i Cartes a un falangista (Reus: Centre de Lectura, 2001), que recull una correspondència fictícia escrita entre 1941 i 1947 i que li serveix per reflexionar sobre el règim franquista i el paper del socialisme a nivell nacional.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 554.
* 1 2 Anguera, Pere; Mèlich, Jordi. Aproximació a la història de Reus. Reus: l'Ajuntament, 1980, p. Vol. II, pàg. 104. ISBN 8450041392.

## Bibliografia

* Homes i dones pels carrers de Reus, Enric Tricaz, Valls 2010.
* A. Gavaldà Torrents. Josep Recasens i Mercadé: la torxa d'un socialista irreductible. Barcelona: Fundació Rafael Campalans, 2004
# Gúberovo

Gúberovo (en rus: Губерово) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 631 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Ctenomys bonettoi

Ctenomys bonettoi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels ctenòmids. És endèmic de la província del Chaco (Argentina).

## Referències

* ↑ Bidau, C.; Lessa, E.; Ojeda, R. Ctenomys bonettoi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 gener 2009.