OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muriel Pénicaud

Muriel Pénicaud (Versalles, 31 de març de 1955) és una funcionària pública francesa. Va ser la vicepresidenta executiva de recursos humans a Dassault Systèmes de 2002 a 2008, i al Grup Danone de 2008 a 2014. Va assumir el càrrec de Ministra de treball de França el 17 de maig de 2017.
Es va graduar a la Universitat de Paris Nanterre. Va treballar al ministeri de treball francès entre 1985 i 2002. Com a assessora del ministre Jean-Louis Bianco de 1991 a 1992, i de René Teulade de 1992 a 1993. També va treballar pel Grup Danone entre 1993 i 2002. Va ser la Vicepresidenta Executiva d'Organització, Recursos Humans i Desenvolupament Sostenible de Dassault Systèmes de 2002 a 2008. Va retornar al Grup Danone el 2008, de Vicepresidenta Executiva de Recursos Humans fins al 2014. Rep entre 2012 i 2014 més de 4,7 milions d'euros de remuneració per aquesta activitat.
Pénicaud va ser nomenada ambaixadora francesa per Inversió Internacional el maig 2014, i com a CEO de Business France l'1 de gener de 2015. En aquest lloc, va promoure la inversió estrangera a França. També va ser cavaller de la Legió d'Honor el 2009. És a la junta directiva de SNCF i de Paris-Saclay.
Va ser nomenada Ministra de Treball de França el 17 de maig de 2017.
El juliol de 2017 es va obrir una investigació formal per "possible favoritisme" en l'organització d'un esdeveniment de tecnologia a Las Vegas per part de Business France sota el mandat de Penicaud. El francès diari Libération recentment ha subratllat que va ser sospitosa d'haver proporcionat una "visió truncada de l'auditoria" a la junta directiva de Business France. Com a directora de recursos humans a Danone durant la dècada del 1990, Muriel Pénicaud va aconseguir 1,4$ milions d'stock options a canvi d'eliminar 900 llocs de treball, segons Bloomberg.

## Referències

* 1 2 3 4 «Executive Management». Business France. Arxivat de l'original el 2017-05-02. [Consulta: 19 novembre 2019].
* 1 2 3 «Muriel Pénicaud, une ministre du Travail au "profil exemplaire" selon les patrons». L'Express, 17-05-2017 [Consulta: 17 maig 2017].
* 1 2 «Muriel Pénicaud, l'ancienne DRH de Danone, devient ministre du Travail». , 17-05-2017.
* ↑ «Muriel Pénicaud: Biographie». France Inter. [Consulta: 17 maig 2017].
* ↑ «OUR BOARD OF DIRECTORS». SNCF. [Consulta: 17 maig 2017].
* ↑ «Board of Directors». Paris-Saclay. [Consulta: 17 maig 2017].
* ↑ «La juteuse plus-value boursière de Muriel Pénicaud chez Danone» (en francès), 27-07-2017. [Consulta: 19 novembre 2019].
# Dolmen de Son Real

El dolmen de Son Real és un dolmen situat a la Finca Pública de Son Real, dins el terme de Santa Margalida, a Mallorca. Es tracta d'una estructura funerària de caràcter col·lectiu que pertany al període del Bronze Antic o Dolmènic Balear (2000-1600 abans de la nostra era). Juntament amb el de Son Bauló i al de l'Aigua Dolça formen un conjunt de tres elements únics a Mallorca, tots situats a la Badia d'Alcúdia. El dolmen de Son Real té l'especificitat de tractar-se d'una estructura inacabada: segons les hipòtesis exposades pels autors de l'excavació, fou abandonat en favor de l'hipogeu de Son Real, també conegut com a sa Coveta.

## Referències

* ↑ Son Real: Santa Margalida (Mallorca): informe de l'excavació arqueològica al sepulcre megalític. (en catalana). Treballs del Museu de Menorca, 27.. Maó, Menorca: Consell Insular de Menorca, 2004.
# Izod Center

L'Izod Center és un pavelló interior multiús en el Poliesportiu Meadowlands d'East Rutherford, Nova Jersey.
És la pista dels New Jersey Devils, l'equip d'hoquei de l'NHL, i dels New Jersey Nets, l'equip de bàsquet de l'NBA, a més de la Universitat Seton Hall, en la lliga de bàsquet de l'NCAA.
El nombre de places oficial des de 2004 és 19.040 per a l'hoquei; 20.029 per al bàsquet universitari; 19.968 per a partits de l'NBA; i un màxim 20.000 per a concerts. El pavelló atreu a espectadors i afeccionats de la major part de l'Àrea Metropolitana de Nova York i no només de Nova Jersey.

## Galeria

* Continental Airlines Arena de nit
* Façana del pavelló
* Durant un partit de Seton Hall Pirates
* Durant un xou de WWE Raw
* Després d'un partit dels Pirates
* Entrada al pavelló
* Logotip dels Nets

## Enllaços externs

* Meadowlands Sports Complex Arxivat 2001-02-02 a Wayback Machine.
* New Jersey Nets
* New Jersey Devils
* Seton Hall University
# Resolució 1225 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1225 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de gener de 1999. Després de reafirmar totes les resolucions sobre Geòrgia, particularment la Resolució 1187 (1998), el Consell va prorrogar el mandat de la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Geòrgia (UNOMIG) fins al 31 de juliol de 1999, i va expressar la intenció de revisar el seu mandat.
La situació a la zona del conflicte es va mantenir tibant i inestable, i les negociacions entre Geòrgia i Abkhàzia havien quedat bloquejades, va observar el Consell. Va reconèixer que la presència de les forces de manteniment de la pau de la UNOMIG i de la Comunitat d'Estats Independents (CIS) havia estabilitzat la situació. Les parts havien de respectar els drets humans i el Consell de Seguretat va donar suport als esforços del secretari general Kofi Annan per trobar maneres de millorar la seva observança.
Les parts van celebrar una reunió a Atenes a l'octubre de 1998, però no van poder acceptar mesures de confiança, seguretat, retorn de refugiats i reconstrucció econòmica. El Consell de Seguretat va exigir que ambdues parts tornessin a negociacions i es comprometessin al procés de pau. També se'ls va demanar que s'adherissin a l'Acord d'Alto el Foc i Separació de Forces.
Mentrestant, la situació dels refugiats continuava sent preocupant i el Consell de Seguretat va reiterar que els canvis demogràfics causats pel conflicte eren inacceptables. Va condemnar les activitats dels grups armats, inclòs l'establiment de mines terrestres, que obstaculitzaven el treball de les organitzacions humanitàries i retardaven la normalització de la situació a la regió de Gali, a Abkhàzia. Es va instar a ambdues parts a prendre mesures per posar fi a aquestes activitats.
La resolució va concloure demanant al Secretari General que informés en un termini de tres mesos sobre la situació i expressés la seva intenció de revisar l'operació de la UNOMIG al finalitzar el seu mandat actual.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate Georgia mission until 31 July». United Nations, 28-01-1999.
* ↑ Hilaire, Max. United Nations law and the Security Council. Ashgate Publishing, Ltd, 2005, p. 172. ISBN 978-0-7546-4489-7.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 - 2000)
* Guerra d'Abkhàzia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Aristidis Moraitinis

Aristidis Moraitinis (en grec: Αριστείδης Μωραïτίνης), (Esmirna, 1806 - Atenes, 1875) fou un polític grec, que exercí per dos breus períodes com a Primer Ministre de Grècia.

## Biografia

Es va educar a França. Durant el regnat del rei Otó I de Grècia, va ser un membre lleial de la part russa. Va ocupar el càrrec de Primer Ministre de Grècia per uns dies al febrer de 1863 durant el període comprès entre el cop d'Estat contra el rei Otó i l'arribada del que seria conegut a Grècia com el rei Jordi I de Grècia. Moraitinis va exercir per segona vegada l'ocupació de Primer Ministre per una mica més d'un mes el 1868. Va morir a Atenes el 1875.

## Vegeu també

* Primer Ministre de Grècia

## Referències

John A. Petropulos; Politics and Statecraft in the Kingdom of Greece; Princeton University Press, 1968.
# Nerola

Nerola és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci. L'1 de gener de 2018 tenia 1.969 habitants.
Nerola limita amb els municipis de Fara in Sabina, Montelibretti, Montorio Romano, Poggio Nativo, Scandriglia i Toffia.

## Acquaviva

Dins del municipi hi ha la frazione d’Acquaviva, a l’antiga Via Salària. Podia haver estat la seu del bisbat anomenat Aquaviva en llatí, els bisbes del qual van participar en sínodes celebrats a Roma a la segona meitat del segle v i al començament del segle VI: Paulus o Paulinus el 465, Benignus el 487, 497 i 502, i Bonifaci el 503. Actualment Acquaviva és una diòcesi titular.

## Castell Orsini

A la segona meitat del segle x, el castell Castrum Nerulae va ser fundat per Benedetto Crescenzi, i la família Crescenzi el va retenir fins al 1235, quan va quedar sota el control directe del papa. A finals del segle xii, el feu va ser concedit a la família Orsini, que va construir l'actual castell. Al final del segle xv, el castell es va reforçar amb fortes torres i altres fortificacions defensives al voltant del poble. Prop del castell, la chiesa vecchia (església vella) va ser construïda el 1483.
El 1644, el castell i el territori de Nerola van ser cedits a les famílies Barberini i Montelibretti i, el 1728, va passar a ser propietat del clan Sciarra, i més endavant a la família Lante della Rovere, que va fundar la institució solidària de l’Ospedale dei Pellegrini per ajudar els viatgers de la Via Salària.
El 1867, el castell va ser ocupat per un contingent de partidaris de Giuseppe Garibaldi que lluitaven contra les tropes papals.
Després de passar al marquès Ferrari-Frey el 1939, el castell ha estat restaurat i actualment alberga un hotel.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 20 abril 2019].
* ↑ Gaetano Moroni, Dizionario di erudizione storico-ecclesiastica, vol. 1, p. 73
* ↑ Annuario Pontificio 2013 (Libreria Editrice Vaticana 2013 ISBN 978-88-209-9070-1), p. 823
* ↑ Nerola and Monteflavio

## Enllaços externs

* Nerola - Lloc web oficial (italià)
# Dona amb violí

Dona amb violí (Femme au violon) és un oli sobre tela de 55 × 46 cm de Henri Matisse, el qual fou pintat vers els anys 1921-1922.

## Història

Matisse tocava el violí i segurament era el seu propi instrument el que figura en diversos quadres seus associats al tema de la música. El paravent blau d'aquesta composició apareix en diverses obres de la sèrie pintada a l'apartament de les Ponchettes i això permet situar-la vers 1921-1922, abans que les dones d'aire somniador dels primers anys del període de Niça fossin substituïdes per les odalisques. El període de Niça va ésser una època en què la pràctica del violí era una activitat diària per a Matisse. El mateix marxant d'art Paul Guillaume posseïa diverses pintures de Matisse sobre aquest tema, en particular La lliçó de música avui dia conservada a l'Institut d'Art de Chicago.

## Descripció

En aquest quadre, Matisse juga amb la juxtaposició dels motius decoratius (cercles del paravent, ratlles de la brusa) i la multiplicació dels jocs de línies, en especial la sèrie paral·lela formada per l'arquet, la cama dreta de la violinista i les ombres dels peus de la taula. S'hi pot veure una dona jove asseguda amb un violí a la falda, el seu colze descansant sobre la taula i un arquet a la seua mà dreta, mentre que l'estoig del violí resta obert damunt la taula (hi ha una versió molt similar d'aquesta pintura, amb el mateix títol i a una escala lleugerament més petita, al Museu d'Art de Baltimore als Estats Units). En aquesta composició exhibida al Museu de l'Orangerie destaca un joc de confrontació entre les corbes i les línies, les quals estructuren l'oli per igual. Les línies verticals de la vora de la porta es vinculen amb les línies verticals de les potes de la taula i de la cadira, mentre que les ombres projectades per les potes de la taula són exactament paral·leles amb l'arquet. Aquestes línies rectes es veuen compensades per un nombre igual de línies corbes: els cercles del paravent, el contorn del cos, la cara i els cabells de la jove també es fan ressò de les corbes de l'instrument i del seu estoig.

## Referències

* 1 2 3 Pierre Georgel, José Francisco Yvars, Jean-Pierre Labiau, 2002. De Renoir a Picasso: obres mestres del Musée de l'Orangerie, París. Barcelona: Fundació "la Caixa". ISBN 8476647808. Pàgs. 158-159.
* 1 2 3 Museu de l'Orangerie (francès) i (anglès)

## Enllaços externs

* Flickr
* MasterfileArxivat 2015-12-10 a Wayback Machine. (francès)
# Dècim Juni Brutus (cònsol 77 aC)

Dècim Juni Brutus (en llatí: Decimus Iunius D. F. M. N. Brutus) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Era fill de Dècim Juni Brut Galaic, i pertanyia a la família dels Juni Brutus, una branca plebea de la gens Júnia. El seu fill, Dècim Juni Brutus Albí, va ser un dels que participaren en l'assassinat de Juli Cèsar.
Va ser un membre destacat del partit aristocràtic, i ja de molt jove es va oposar activament al tribú Saturní. Va ser elegit cònsol l'any 77 aC amb Mamerc Lèpid com a col·lega. L'any 74 aC es va posicionar contra Verres en el seu judici. Ciceró diu que estava molt familiaritzat amb la literatura grega i romana.
La seva dona era Semprònia, una dama educada però llicenciosa que va participar en la conspiració de Catilina i va rebre els ambaixadors dels al·lòbroges a casa del seu marit quan era absent de Roma (63 aC), segons diu Sal·lusti.

## Referències

* ↑ Ciceró, Brutus, 47.
* ↑ Sal·lusti, La conjuració de Catilina, 40.

## Bibliografia

* Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870, pàg. 510 (v. 1).
# Izobilne

«Izobilne» té aquests significats:
* Izobilne (Aluixta), localitat de la República Autònoma de Crimea
* Izobilne (Nijniohirski), localitat de la República Autònoma de Crimea
# Resolució 1227 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1227 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 10 de febrer de 1999. Després de reafirmar les resolucions 1177 (1998) i 1226 (1999) sobre la situació entre Eritrea i Etiòpia, el Consell va exigir el cessament immediat de les hostilitats entre els dos països.
En el preàmbul de la resolució, el Consell va expressar la seva preocupació pel conflicte fronterer entre Etiòpia i Eritrea i va recordar el compromís d'ambdós països d'una moratòria sobre l'amenaça i l'ús de la bombardeigs. Va subratllar que la situació actual suposava una amenaça per a la pau i la seguretat.
El Consell de Seguretat va condemnar la represa de les hostilitats per part d'ambdós països i va exigir el cessament immediat dels atacs aeris. A més, va exigir que ambdós països reprenguessin els esforços diplomàtics cap a una solució pacífica del conflicte i va assenyalar que l'Acord Marc proposat per l'Organització d'Unitat Africana (OUA) continuava sent una base per a un acord. Eritrea va acceptar més tard l'acord.
La resolució va concloure demanant a Eritrea i Etiòpia que garantissin la seguretat dels civils i vetllessin pel respecte dels drets humans i el dret internacional humanitari i va instar a tots els països a posar fi immediatament a la venda d'armes i municions a ambdós països.

## Referències

* ↑ «Security Council demands immediate halt to hostilities between Ethiopia and Eritrea». United Nations, 10-02-1999.
* ↑ Fischer, H. Yearbook of International Humanitarian Law: 1999, Volume 2; Volume 1999. Cambridge University Press, 2000, p. 246. ISBN 978-90-6704-119-5.
* ↑ Lewis, Paul «End Fighting, U.N. Council Tells Ethiopia And Eritrea». The New York Times, 28-02-1999.
* ↑ Tekeste Negash; Kjetil Tronvoll Brothers at war: making sense of the Eritrean-Ethiopian war. J. Currey, 2000, p. 69. ISBN 9780852558492.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 - 2000)
* Missió de les Nacions Unides a Etiòpia i a Eritrea

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Arsenur d'alumini

L'arsenur d'alumini, en anglès: aluminium arsenide o aluminum arsenide, és un compost químic i un material semiconductor el qual té gairebé la mateixa constant de xarxa cristal·lina que l'arsenur de gal·li i l'arsenur de gal·li i alumini. La mobilitat d'electrons hi funciona molt bé i per això té aplicacions en l'electrònica.

## Propietats

Té les següents propietats:
* Coeficient d'expansió tèrmica 5 µm/(°C*m)
* Temperatura de Debye 417 K
* Microduresa 5.0 GPa (50 g load)
* Nombre d'àtoms en in 1 cm³: (4.42-0.17x)·10$^{22}$
* Bulk modulus (7.55+0.26x)·10$^{11}$ dyn cm$^{−2}$
* Duresa en l'escala Mohs: ~ 5
* Insolubilitat en H₂O

## Usos

L'arsenur d'alumini és un compost III-V semiconductor i és un material avantatjós per fabricar aparells d'optoelectrònica com són els diodes emissors de llum.
També es fa servir en la fabricació d'algunes cel·les solars.

## Toxicitat

La toxicologia de l'arsenur d'alumini no ha estat plenament investigada. Si entra en reacció resulta tòxic.
La seva inhalació pot causar irritació aguda al sistema respiratori, també pot causar enverinament per arsènic, ulceracó del septe nasal, dany al fetge i càncer a la sang, ronyons i sistema nerviós.

## Referències

* ↑ Guo, L. Structural, Energetic, and Electronic Properties of Hydrogenated Aluminum Arsenide Clusters. Journal of Nanoparticle Research. Vol. 13 Issue 5 pg. 2029-2039. 2011.
* ↑ S. Adachi, GaAs and Related Materials: Bulk Semiconducting and Superlattice Properties. (World Scientific, Singapore, 1994)
* ↑ Berger, L. I.. Semiconductor Materials. CRC Press, 1996, p. 125. ISBN 978-0-8493-8912-2.
* 1 2 3 4 5 Dierks, S.. "Aluminum Arsenide - MATERIAL SAFETY DATA." The Fitzgerald Group - MIT. MIT, 1994. Web. <http://sauvignon.mit.edu/fitz/safety/aluminumarsenide.pdf Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine.>.
* ↑ Minden, H. T. Some Optical Properties of Aluminum Arsenide. Applied Physics Letters. Vol. 17, Issue 9. pg. 358-360. 1970.
* ↑ Bult, R.P. (1977). U.S. Patent No. 4002505. Washington, DC: U.S. Patent and Trademark Office.
* ↑ Fraas, L.M. (1978). U.S. Patent No. 864, 300. Washington, DC: U.S. Patent and Trademark Office.
* ↑ Sax. Dangerous Properties of Industrial Materials. Eighth edition. 2005.
# Poesia de la consciència

Poesia de la consciència és el nom amb què es fa referència a un moviment emergent de la poesia espanyola de la dècada del 1990 les poètiques del qual practiquen una oposició al capitalisme en la seva fase global i postmoderna. Com a elements fundacionals cal tenir en compte la publicació del volum Poesía y poder, l'aparició a la revista Ínsula d'un monogràfic dedicat a «Los compromisos de la poesía española» i l'organització de les trobades anuals Voces del extremo a Moguer a càrrec del poeta i assagista Antonio Orihuela a través de la Fundació Juan Ramón Jiménez.
Tot i que el seu significat i abast són parcialment ambigus, aquest nom engloba tant les obres concretes de diversos autors, com als intents crítics d'organització d'una poètica teòrica general que aculli les diferents opcions estètiques i polítiques dels seus membres. Amb les mateixes pretensions, han estat utilitzats altres etiquetes com: poesia de la consciència crítica, escriptura del conflicte, nova poesia social, literatura activista, poesia en resistència o veus de l'extrem.
L'amplitud de el terme "poesia de la consciència" suposa la demarcació d'un grup de poetes amb clars interessos comuns i relacions intel·lectuals compartides. La convivència i cooperació d'aquest grup de poetes es fa evident en contemplar una vida creativa col·lectiva aglutinada al voltant de projectes comuns: antologies poètiques, organització de trobades, fòrums i pàgines web, referències creuades i col·laboracions en pràctiques d'escriptura col·lectiva. També comparteixen una clara, tot i que diversa, consideració anticapitalista de les pràctiques literàries. Isabel Pérez Montalbán, Jorge Riechmann, David Eloy Rodríguez i Luis Vea García en formen part, entre altres autories.

## Referències

* ↑ Alicia Bajo Cero, Colectivo. Poesía y poder. Unión de Escritores del País Valenciano, 1997. V-5142-1996 (Depósito Legal)..
* ↑ Iravedra, Araceli «Hacia una poesía útil. Versiones del compromiso para el nuevo milenio.». Ínsula, 671-672, 2002. ISSN: 0020-4536.
* ↑ «Poesía española contemporánea - Historia», 01-11-2007. Arxivat de l'original el 2007-11-01. [Consulta: 2 febrer 2021].
* ↑ Riechmann, Jorge (2003). «Empeños». Revista Zurgai. Poesía de la conciencia. ISSN 0214-7653.
# Nerses IV Schnorhali

Nerses IV Schornali (Rumqala vers 1100-1173) fou patriarca de l'església armènia de 1166 al 1173. Schornali o Chnorhali vol dir "el graciós".
Va buscar sempre un acord entre les esglésies romana, grega i armènia. Fou un poeta i literat destacat. El maig o juny de 1170 per primer cop, i després el 1172, va rebre a Rumqala, a petició de l'emperador romà d'Orient Manuel I Comnè, al teòleg Teorià (Theorianos) per arribar a un acord d'unió sobre la base del concili de Calcedònia; a aquestes entrevistes hi van assistir el bisbe Iwannis (Elies) de Kaisun i el monjo Teodor Bar Wahbun (representant del patriarca jacobita -siríac monofisita- Miguel el Gran.
El va succeir Gregori IV Tekha.

## Referències

* ↑ Agop Jack Hacikyan; Gabriel Basmajian; Edward S. Franchuk (2002) The Heritage of Armenian Literature--"Nerses Shnorhali (St. Nerses the Graceful) (c. 1101–1173): Nerses Shnorhali was one of the most remarkable figures of medieval Armenian literature"
* ↑ Frazee, Charles A. «The Christian Church in Cilician Armenia: Its Relations with Rome and Constantinople to 1198» (en anglès). Church History, 45, 2, 01-06-1976, pàg. 166–184. DOI: 10.2307/3163715. ISSN: 0009-6407.
* ↑ Holding, Nicholas. Armenia with Nagorno Karabagh. Chalfont St. Peter: Bradt Travel Guides, 2006, p. 44.
# Sista Skriket

Sista skriket és un telefilm suec d'Ingmar Bergman difós el 6 de gener del 1995.

## Repartiment

* Ingvar Kjellson: Charles Magnusson
* Björn Granath: Georg af Klercker
* Anna von Rosen: Miss Holm
# Itsuo Tsuda

Itsuo Tsuda (japonès: 津田 逸夫, Tsuda Itsuo; 3 de maig de 1914 – 10 de març de 1984), va ser un escriptor, filòsof i professor d'aikido japonès i l'introductor del seitai a Europa.

## Llibres

* Le Non Faire
* La voie du dépouillement
* La science du particulier
* Un
* Le dialogue du silence
* Le triangle instable
* Même si je ne pense pas, je suis
* La voie des dieux
* Face à la science

## Referències

* ↑ S. Pranin, The Encyclopedia of Aikido Arxivat 2011-06-05 a Wayback Machine.
* ↑ Livres hebdo (en francès). 40a ed.. Éditions professionelles du livre, 1981, p. 191.

## Més informació

* Scuola della Respirazione a Milà (Itàlia) (italià) (anglès) (francès) (castellà)
# Nannophrys

Nannophrys és un gènere de granotes de la família dels rànids que es troba a Sri Lanka. Tenen una llargada total d'uns 30 mm.

## Taxonomia

* Nannophrys ceylonensis (Günther, 1869).
* Nannophrys guentheri (Boulenger, 1882), extinta.
* Nannophrys marmorata (Kirtisinghe, 1946).
* Nannophrys naeyakai (Fernando et al., 2007).

## Referències

* ↑ Escoriza i Ben Hassine, 2019, p. 184.

## Bibliografia

* Escoriza, D.; Ben Hassine, J. Amphibians of North Africa (en anglès). Academic Press, 2019. ISBN 9780128158357.
# Neskaupstaður

Neskaupstadur és un poble ubicat a la costa est d'Islàndia. L'any 2005 tenia 1.534 habitants. Es va començar a despoblar a la dècada dels anys noranta del segle xx però actualment experimenta un canvi de tendència degut a la construcció d'una foneria d'alumini i d'una nova central hidroelèctrica a l'est d'Islàndia.
Neskaupstaður es va unir a Eskifjörður i Reiðarfjörður l'any 1998 per formar una nova municipalitat anomenada Fjarðabyggð.

## Vegeu també

* Regions d'Islàndia.
* Comtats d'Islàndia.

## Enllaços externs

* Web oficial de la municipalitat de Fjarðabyggð (anglès)(islandès)