OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ptolemeu Pindarió

Ptolemeu Pindarió (en llatí Ptolemaeus, en grec Πτολεμαίος) nascut a Alexandria fou fill d'Oroandros, i deixeble d'Aristarc. Suides esmenta com a obres seves: Ὁμηρικῶν ὑποδειγμάτων βιβλια γ´ ("Omerikon ypodeigmáton biblia 3" Esquema d'Homer en tres llibres), περὶ τοῦ Ὁμηρικοῦ χαρακτῆρος ("peri tou Omerikou characteros" (Sobre el caràcter homèric), πρὸς Νεοθαλίδην περὶ λέξεως ("Pros Neothaliden peri léxeos"), περὶ τοῦ παρ Ὁμήρῳ Οὔτιδος ("Peri tou Omero Outidos"), περὶ Ἀστεροπαίου τοῦ παρ᾽ Ὁμήρῳ μνημονενομένου ("Peri Asteropaiou tou par'Omero mnemonenomenou"), i altres. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ 9.Ptolemaeus of Alexandria a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 567
# Sant Miquel de Perpinyà

Sant Miquel de Perpinyà és una capella romànica situada a l'interior del campanar de l'església de Sant Joan Vell, de la ciutat de Perpinyà, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord. És al costat sud-est de l'església de Sant Joan Vell, primitiva catedral de Sant Joan Baptista, en el barri de Sant Joan. Forma part del primer pis del campanar, i dessota seu, a la planta baixa, es troba la capella de Santa Maria dels Còrrecs.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «113-Perpinyà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Perpinyà». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 178. Sant Miquel». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Perpinyà. Sant Joan el Vell». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Sant Miquel, dins del campanar del centre dels ortofotomapes de l'IGN
# Manuel de Sada y Antillón

Manuel de Sada y Antillón (Tudela, 31 de desembre de 1677 - València, 2 de febrer de 1764) fou un militar navarrès, gran castellà d'Amposta, virrei de Navarra i capità general de València.
Era fill de Juan José de Sada y Secanilla, originari de Saragossa i membre de l'Orde de Calatrava, i de María Teresa de Antillón y Veráiz, originària de Tudela. En 1694 ingressà a l'Orde de Sant Joan i el 1732 assolí el grau de mariscal de camp. Fins 1734 fou ambaixador al regne de Sardenya i el 1734 ascendí a tinent general. Fou nomenat governador de Savoia de 1743 a 1748, i en 1749 capità general de Guipúscoa. En 1750 fou novament ambaixador al regne de Sardenya i ascendit a capità general.
Del 25 de setembre de 1754 al 1759 fou virrei de Navarra, i des del seu càrrec destacà la importància de la ciutadella de Pamplona com a enclavament militar fronterer, alhora que mantenia una relació tibant amb el bisbe de Pamplona. També es va posar en marxa el desviament del cabal del riu Aragó de Rueda a Tauste. Després de la mort de Ferran VI d'Espanya fou destituït com a virrei i nomenat capità general de València, càrrec que va ocupar fins a la seva mort.

## Referències

* ↑ Quadre de manuel de Sada y Antillón al Museu del Prado
* ↑ Un ilustre marino nacido en Gallur, Centro de Estudios Borjanos
* ↑ Manuel de Sada y Antillón, Enciclopedia de Navarra
* ↑ Manuel de Sada y Antillón, al web de la Reial Acadèmia de la Història
# Cementiri americà d'Henri-Chapelle

El Cementiri americà d'Henri-Chapelle va crear-se des del 1944 al lloc d'un cementiri provisional a Henri-Chapelle a Bèlgica. Hom hi troba els sepulcres de 7992 soldats americans, morts durant la penetració de l'exèrcit americà a Alemanya el 1944 i durant la batalla de les Ardenes el 1945.
El mausoleu, dissenyat pels arquitectes Holabird, Root & Burgee de Chicago és fet d'una columnata a la qual es troba una capella i una sala de mapes. A la sala de mapes hi ha dues mapes esculpits en granit negre, recordant el tribut de les forces americanes. A les parets rectangulars de les columnes es van inscriure els noms de 450 soldats mancants. Es van posar rosetes al costat dels noms dels soldats que des d'aleshores van poder identificar-se.
Des del cementiri provisional d'Henri-Chapelle va començar la repatriació de les restes humanes fins a les seves sepultures definitives als Estats Units el 1947. A l'octubre 1947 més de 30.000 belgues van assistir a una cerimònia d'adéu al port d'Anvers. Amb el Cementiri americà de les Ardenes a Neuville-en-Condroz són els dos cementiris americans més important de les víctimes de la Segona Guerra Mundial de Bèlgica.

## Visites

El monument és obert tots els dies de les 9 del matí fins a les 5 del vespre. Sempre hi ha un encarregat que pot donar informacions i acompanyar familiars als sepulcres.

## Referències

* ↑ Henri-Chapelle American Cemetery and Memorial (pdf) (en anglès). Arlington (VA): American Battle Monuments Commission, p. 8.
* ↑ «Overview» (en anglès). American Battle Monuments Commission.

## Enllaços externs

* «In Honored Glory»» (en anglès). – Web amb biografies de soldats sebollits a Henri-Chapelle
* «Henri-Chapelle American Cemetery» (en anglès). American Battle Monuments Commission.
# Psychoda felina

Psychoda felina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a les illes Filipines.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Quate, L. W., 1965. A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera). Pacific Insects. 7: 815-902. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Isoflavonoide

Els Isoflavonoides són una classe de compostos químics polifenòlics flavonoides. Són compostos biològicament actius com, per exemple els fitoestrògens, produïts per les plantes de la família fabàcia (o lleguminoses).
Els Isoflavonoides de la via de la síntesi dels flavonoides amb liquiritigenina o naringenina.
Els pterocarpans deriven dels isoflavonoides.

## Química

Mentre que els flavonoides (en sentit ample) estan compostos de 2-fenilcromona-4-ona els isoflavonoides ho són de 3-fenilcromona-4-ona (fórmula química: C$_{15}$H$_{10}$O₂, massa exacta : 222.0680792) sense substitució pel grup hidroxil a la posició 2 (en el cas de les isoflavones) o el 3-fenilcromona.

## Vegeu també

* Isoflavona

## Referències

* ↑ Isoflavonoid biosynthesis on www.ncbi.nlm.nih.gov/biosystems/
* ↑ superpathway of pterocarpan biosynthesis (via formononetin) on metacyc.org
# Rivulus rossoi

Rivulus rossoi és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Rivulus rossoi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Martin Fourcade

Martin Fourcade Va néixer a Ceret, 14 de setembre del 1988 és un biatleta i militar nord-català, sotsoficial de l'Exèrcit francès. Va obtenir la primera medalla d'or catalana als Jocs Olímpics d'Hivern de 2014, disputats a Sotxi. Repetiria l'èxit a Pyeongchang 2018 aconseguint tres medalles d'or. Martin és germà de Simon Fourcade.
L'any 2020 va anunciar la seva retirada, després d'haver aconseguit cinc medalles d'or olímpiques de biatló, i tretze títols mundials.
* Martin Fourcade (2010).
* Martin Fourcade (2012).

## Vegeu també

* Biatló als Jocs Olímpics d'hivern de 2010
* Biatló als Jocs Olímpics d'hivern de 2014
* Biatló als Jocs Olímpics d'hivern de 2018

## Referències

* ↑ «Sotxi 2014 - Martin Fourcade» (en anglès). Sochi2014.com. Arxivat de l'original el 2014-03-20. [Consulta: 11 febrer 2014].
* ↑ «Fourcade, Martin» (en francès). Équipe de France Militaire de Ski, 2011. [Consulta: 11 febrer 2014].
* ↑ «El nord-català Martin Fourcade, primera medalla d'or dels esportistes del país». Vilaweb, 10-02-2014. [Consulta: 11 febrer 2014].
* ↑ «PyeongChang 2018». radioseu.cat, 20-02-2018 [Consulta: 2 març 2018].
* ↑ «El nord-català Martin Fourcade anuncia la seva retirada». 324.cat, 13-03-2020 [Consulta: 14 març 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial dels germans Fourcade Arxivat 2011-02-22 a Wayback Machine. (francès)
* Perfil IBU (anglès)
# Psychoda flagellata

Psychoda flagellata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Centreamèrica: Nicaragua (els departaments de Zelaya, Río San Juan, Masaya i León) i Costa Rica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1996. Preliminary taxonomy of Costa Rican Psychodidae (Diptera), exclusive of Phlebotominae. Revista de Biología Tropical, 44 (Suppl. 1):1-81.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fauna Entomológica de Nicaragua (castellà)
* ↑ Instituto Nacional de Biodiversidad de Costa Rica Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Isogenoides doratus

Isogenoides doratus és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Descripció

* El mascle adult fa 13-17 mm de llargària corporal, és de color marró a marró fosc i les ales anteriors li fan entre 13 i 14,5 mm de longitud.
* La femella adulta fa 15-19 mm de longitud, presenta una coloració similar a la del mascle, les ales anteriors li mesuren 15,5-17 mm i té la placa subgenital ampla a la base.
* La nimfa és de color marró clar a groc amb taques clares i fosques.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: el Canadà (la Colúmbia Britànica, Manitoba i el Quebec) i els Estats Units (Iowa, Minnesota i Michigan), incloent-hi els llacs Huron, Michigan i Superior.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1912. Coll. Zool. Selys. 4(1):57.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Frison, 1942. Ill.Nat.Hist.Surv.Bull. 22(2):295 «Enllaç»..
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Aquatic Insects of Michigan Arxivat 2012-02-24 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Heimdal, D.P., R.E. DeWalt i T.F. Wilton, 2004. Annotated checklist of the stoneflies (Plecoptera) of Iowa. Proceedings of the Entomological Society of Washington 106(4):761-778.
* ↑ Stoneflies of Iowa (anglès)
* ↑ Stoneflies of Van Buren County, Iowa (anglès)
* ↑ Stoneflies of Michigan (anglès)
* ↑ Stoneflies of Lake County, Michigan (anglès)
* ↑ Lake Huron Basin - Species of Greatest Conservation Need Arxivat 2009-03-14 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Lake Michigan Basin - Species of Greatest Conservation Need Arxivat 2009-03-14 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Lake Superior Basin - Species of Greatest Conservation Need Arxivat 2009-03-14 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Kondratieff, B.C., 2004. Perlodidae- Perlodinae (the springflies). Pàgs. 149-190 a B.P. Stark i B.J. Armitage (eds.). The Stoneflies (Plecoptera) of Eastern North America. Vol. II. Chloroperlidae, Perlidae, and Perlodidae (Perlodinae). Bulletin of the Ohio Biological Survey New Series 14. 192 pp.
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)

## Bibliografia

* Ricker, W.E., 1952. Sytematic Studies in Plecoptera. Indiana University Publications, Science Series 18. Indiana University Press: Bloomington, Indiana. 200 pp.
* Sandberg, J.B. i K.W. Stewart, 2005. Holomorphology and systematics of the stonefly genus Isogenoides (Plecoptera: Perlodidae). Transactions of the American Entomological Society, 131(3-4): 269-345.
* Sandberg, J.B. i K.W. Stewart, 2005. Vibrational communication (drumming) of the Nearctic stonefly genus Isogenoides (Plecoptera: Perloididae). Transactions of the American Entomological Society 131(1/2): 111-130.
* Ricker, 1952. Ind.Univ.Pub.Sci.Ser. 18:108.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:364.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:231.
# Sapere aude

* Aquest article tracta sobre la locució llatina. Si cerqueu la sèrie derivada de Merlí, vegeu «Merlí: Sapere aude».
Sapere aude o en català «atreveix-te a saber» és una locució llatina que prové originalment de l'Epístola II (Epistularum liber primus) del poeta llatí Horaci:
La frase es troba en una epístola d'Horaci adreçada al seu amic Lollius Maximus, i publicada l'any 20 aC dins del Epistularum liber primus («Primer llibre de cartes»). La carta tracta de les estratègies que Ulisses va idear durant el retorn de Troia per a superar els diferents obstacles amb què es va trobar, de manera que la frase pot entendre's com "tingues el valor de fer servir les teves habilitats per a pensar". Hi ha també qui ho tradueix simplement com "atreveix-te a pensar".
És citada sobretot en la interpretació de Kant, que en el 1784 la va declarar el lema de la Il·lustració: Habe Mut, dich deines eigenen Verstandes zu bedienen! («Atreveix-te a fer ús del teu propi enteniment»).
El filòsof alemany Immanuel Kant va divulgar aquesta locució en l'assaig cèlebre Què és la Il·lustració? (1784). En aquest altre cas, sapere aude s'acostuma a interpretar com «tingues el valor de servir-te del teu propi enteniment».
# Rivulus roloffi

Rivulus roloffi és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la República Dominicana.

## Referències

* ↑ «Rivulus roloffi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Marc Tul·li Ciceró (avi de Ciceró)

Marc Tul·li Ciceró va ser l'avi de Ciceró, el famós orador romà. Formava part de la gens Túl·lia.
Era un dels caps de la seva comunitat a Arpinium i es va oposar al seu cunyat Marc Gratidi, que agitava la ciutat amb la demanda de vot de desempat. La qüestió va ser sotmesa al cònsol Marc Emili Escaure (115 aC), que va felicitar a Ciceró per la seva actitud, i va dir-li que veuria amb entusiasme a una persona amb aquest esperit i integritat exercint els seus poders a la metròpoli, en comptes d'estar-se tancat en un poble rural.
Vivia encara quan va néixer el seu net, a qui no s'assemblava gens en els gustos, ja que no li agradava la literatura estrangera.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Londres: Walton and Maberly, 1861, p. Vol. I, p. 708.
# Mateu Oliver Maimó

Mateu Oliver Maimó va néixer a Felanitx, Mallorca l'any 1904 i va morir a Palma, Mallorca l'any 1992. Era músic. Va estudiar al conservatori professional i superior de València. Va pertànyer al Cos Nacional de Directors de Bandes de Música. L'any 1932 fou director de la Banda de Música de Sóller. Compongué per a la Banda dues marxes funebres dedicades als seus pares: Marxa triunfal i Diana de Pasqua. També compongué un Himne per a la banda i la coral en Honor dels herois de 18 de maig de 1561.

## Referències

* ↑ Miquel Dolç (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum. Palma: Promomallorca, p.. ISBN 978-84-8661717-2.
# Chambord (Loir i Cher)

Chambord (pronunciació francesa: ​) és una comuna francesa situada al departament de Loir i Cher i la regió de Centre-Vall del Loira.

## Vegeu també

* Castell de Chambord
# Psychoda flava

Psychoda flava és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Indonèsia: l'illa de Java.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Edwards, F. W., 1927. Diptera Nematocera from the Dutch East Indies. Treubia 9: 352–370.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Illa Jensen Occidental

L'Illa Jensen Occidental (en danès Vest Jensens Ø) és una illa deshabitada situada a la part septentrional de Groenlàndia, banyada pel mar de Lincoln, a la Terra de Peary.
És una illa allargada situada a la part occidental de la Terra de Nansen, a l'altra banda del fiord de Thomas Thomsen, part del sistema del fiord De Long. La ribera oriental forma la part occidental del fiord d'Adolf Jensen, més enllà del qual es troba l'illa Jensen Oriental. La petita illa de Hanne es troba 3 quilòmetres al nord. L'illa fa 30 quilòmetres de llargada, per 7 d'amplada. La seva superfície és de 161,4 km² i té un perímetre de 68,2 km.
L'illa va rebre el nom del zoòleg danès Adolf Severin Jensen (1866 - 1953), professor de la Universitat de Copenhaguen, que havia realitzat una àmplia investigació sobre els bancs de pesca a Groenlàndia i que fou membre del comitè de l'expedició a Groenlàndia Oriental de 1931 a 1934 (Treårsekspeditionen).

## Referències

* ↑ «Hanne Ø». Mapcarta. [Consulta: 11 abril 2016].
* ↑ «UNEP». Arxivat de l'original el 2016-04-19. [Consulta: 23 març 2020].
* ↑ «OBITUARY». [Consulta: 23 març 2020].
# Marc Treboni

Marc Treboni (en llatí Marcus Trebonius) va ser un magistrat i polític romà del segle iv aC. Formava part de la gens Trebònia, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser tribú amb potestat consular l'any 383 aC. Coneixem el seu càrrec i quan el va exercir per Titus Livi.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita VI,22
# Mateu Lluís Símon i Delitala

Mateu Lluís Símon i Delitala (l'Alguer, 21 de setembre de 1761 - París, 10 de maig de 1816) fou un magistrat, polític i intel·lectual alguerès.

## Biografia

El seu pare era Bartomeu Simon, intendent del patrimoni reial a l'Alguer el 1767. Va estudiar amb els jesuïtes de l'Alguer, al col·legi Canopoleno de Sàsser i a l'arquebisbat de Càller. El 1784 es llicencià en filosofia i teologia i el 1787 en dret civil i canònic, i com que no tenia vocació religiosa va entrar a treballar en l'administració de la justícia del Regne de Sardenya, on el 1793 arribà a substitut del fiscal reial.
Durant el trienni revolucionari sard (1793-1796) fou diputat al Parlament sard, on es destacà per la seva lluita a favor d'una profunda reforma de les institucions locals d'antic règim. Va donar suport la revolta de Giovanni Maria Angioy, qui intentava d'abolir el feudalisme i d'establir una república amb l'ajuda dels revolucionaris francesos. Això el va obligar a fugir el 1796 i tornà un breu període a l'Alguer. Partidari de Napoleó Bonaparte, marxà a Gènova, després a Toscana i finalment a França, on va ocupar alguns càrrecs polítics, entre ells procurador imperial en el tribunal de Savona (1805), conseller a la Cort de Gènova (1812) i president de la de Parma. El 1814 va adoptar la nacionalitat francesa i li fou concedida la Legió d'Honor.
La seva obra consisteix en memòries escrites en italià i francès sobre els fets esdevinguts a Sardenya durant els anys de la Revolució Francesa, i va restar inèdita fins que fou publicada per Rafael Catardi entre 1964 i 1967. Hom creu que va publicar un poema en català. En el seu manuscrit Prospetto dell'Isola di Sardegna afirma que a l'illa de Sardenya es parlen cinc idiomes: espanyol, sard, italià, alguerès i sassarès i que l'alguerès és el català.

## Obres

* De origine immunitatis ecclesiarum (1787)
* De quaestionibus aut tormentis (1809)
* Notizie storiche su i viaggi dei papi in Francia (1805)
* Giornali storico di Cagliari
* Crisi política dell'isola di Sardegna (1964)
* Il bombardamento di Cagliari (1964)
* Mémoire pour Napoléon (1967)

## Referències

* ↑ Català: un adjectiu apropiat i oportú a l'Alguer per Luca Scala

## Enllaços externs

* Mateu Lluís Símon i Delitala Arxivat 2012-01-30 a Wayback Machine.
* «Mateu Lluís Símon i Delitala». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Mancomunitat de la Comarca Vaqueira

La Comarca de Vaqueira és una de les dinou mancomunitats del Principat d'Astúries, creada per tal de potenciar turísticament la zona així com els seus valors culturals, socials i de medi ambient, i fomentar el desenvolupament econòmic de la regió. Tant el nom, com els integrants d'aquesta comunitat, atenen a motius històrics i culturals heretats dels vaqueiros de alzada. No tots els concejos dels vaqueiros estan integrats en aquesta mancocomunitat d'interessos turístics, deixant de banda les necessitats de la població vaqueira. Tradicionalment la conformen tres grups socials diferents:
* Maranuetos, a la zona costanera.
* Xaldos, a les valls interiors.
* Vaqueiros, que es mouen d'una zona a l'altra.

## Concejos de la mancomunitat

* Allande
* Cudillero
* Salas
* Tinéu
* Valdés

## Vegeu també

* Vaqueiro de alzada
* Braña
# Cerdanyons

Cerdanyons és un mas al terme municipal de Lluçà, però molt més proper al nucli d'Alpens que a qualsevol altre del seu terme.

## Masia

Edifici amb elements barrocs de planta rectangular allargada construït en diverses fases d'ampliació lateral, i a partir del qual s'han adossat altres edificis originàriament corts, avui inutilitzats.
La part més antiga era una casa de teulat a doble vessant lateral; a la porta d'entrada es conserven les llindes de pedra amb la data 1669. La façana primitiva tenia planta, pis i golfes amb totes les obertures envoltades de pedra. A aquesta construcció se li va adossar un allargament de la mateixa alçada amb quatre arcades de mig punt fetes de maó en cadascun dels dos pisos. La data que es conserva en una de les llindes de la part antiga de la casa és 1669, tot i que la masia de Cerdanyons està documentada abans del segle xiv.

## Paller

El paller a la vora de la masia, compost de dos cossos de planta rectangular, el principal dels quals té teula a doble vessant amb una de les ales allargades el doble que l'altre.
La segona construcció és a la part del darrere de la primera i té el teulat sols a una vessant. L'ordenació de la façana és irregular, amb escala i porta central, porta ampla que serveix de garatge a mà esquerra, i petita porteria a mà dreta. A la part del darrere sols hi ha una petita finestra. La tipologia de la construcció i la datació de la casa de Cerdanyons, la qual està just al costat, fan que el paller es pugui considerar dels segles xviii i xix.

## Notes

* 1 2 3 4 5 «Cerdanyons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 juny 2020].