OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Niuas

El grup Niuas és l'arxipèlag més septentrional i allunyat de Tonga. Consta només de tres illes volcàniques: Niuatoputapu, Niuafoʻou i Tafahi. Administrativament és una de les cinc divisions de Tonga, amb capital a Hihifo de l'illa Niuatoputapu, però governada des de Nuku'alofa, la capital a Tongatapu.
El nom «niua» significa 'fulla de palma' i indica la gran quantitat de cocoters. És un nom molt utilitzat en diferents llocs de la Polinèsia, significativament a l'illa i estat de Niue.
Les Niuas queden molt aïllades, amb uns enllaços aeris i marítims irregulars. No existeix turisme i s'han mantingut les tradicions tongaleses. Les dades bàsiques de les illes del grup són:
| Illa | Població (1996) | Àrea (km²) | Densitat | Coordenades |
| Niuafoʻou | 735 | 50,27 | 14,6 | 15° 36′ S, 175° 38′ O﻿ / ﻿15.600°S,175.633°O﻿ / -15.600; -175.633 |
| Niuatoputapu | 1.161 | 18,00 | 64,5 | 16° 0′ S, 173° 47′ O﻿ / ﻿16.000°S,173.783°O﻿ / -16.000; -173.783 |
| Tafahi | 122 | 3,42 | 35,7 | 15° 51′ S, 173° 44′ O﻿ / ﻿15.850°S,173.733°O﻿ / -15.850; -173.733 |
| TOTAL | 2.018 | 71,69 | 28,1 | |
A més, a 38 km al nord de Tafahi, es troba l'escull Curacoa dividit en dues parts separades 90 m. A 6 km al sud-oest de l'escull es troba el volcà submarí de Curacoa, i a 10 km més al sud es troba el banc Curacoa de 18 m de profunditat.
Les Niuas van ser descobertes pels holandesos Jacob Le Maire i Willem Schouten, el 1616, en camí d'est a oest entre Rangiroa, a les Tuamotu, i les illes Hoorn, a Wallis i Futuna. La primera illa la van anomenar Cocos. És Tafahi, justament l'única de les tres Niuas que no porta el prefix niua. Mentre estaven negociant van arribar els veïns de Niautoputapu i els van atacar per sorpresa. Van anomenar aquesta illa Verraders Eylandt, 'illa dels Traïdors'. Seguint la seva ruta a l'oest van trobar la tercera illa, Niuafo'ou, on esperaven trobar aigua i avituallaments i la van anomenar Goede Hoop, 'Bona Esperança', de forma precipitada, ja que no van trobar on fondejar.
# Eddie Vedder

Edward Louis Severson III (Evanston, Illinois, 23 de desembre de 1964), més conegut com a Eddie Vedder, és el vocalista i un dels compositors i guitarristes de Pearl Jam, grup que forma part del gènere musical anomenat Grunge, també conegut com el so de Seattle, que va néixer a finals de la dècada dels vuitanta.
Vedder és conegut per la potent veu de baríton. Va ser classificat com el número 7 en una llista de "Els millors cantants de tots els temps", basada en una enquesta dels lectors compilada per la revista Rolling Stone.
El 2007, va llançar el seu primer àlbum en solitari com a banda sonora de la pel·lícula Enmig de la Natura, Into the Wild en anglès, (2007). El seu segon àlbum Ukulele Songs i un DVD en directe titulat Water on the Road van ser publicats el 2011. El 2017, Vedder va ser inclòs al Saló de la Fama del Rock and Roll com a membre de Pearl Jam.

## Participació en pel·lícules

| Any | Participació |
| 1992 | Singles, aparició |
| 1995 | Dead Man Walking, banda sonora |
| 1996 | Hype!, aparició |
| 1999 | Cradle Will Rock, banda sonora |
| 2001 | I Am Sam, banda sonora |
| 2003 | – Big Fish, banda sonora – End of the Century: The Story of the Ramones, aparició, treball de càmera |
| 2006 | Reign Over Me, banda sonora |
| 2007 | – Amazing Journey: The Story of the Who, aparició – Tom Petty and the Heartbreakers: Runnin' Down a Dream, aparició – I'm Not There, banda sonora – Running the Sahara, banda sonora – Walk Hard: The Dewey Cox Story, aparició – Into the Wild, banda sonora, Globus d'Or a la millor cançó original "Guaranteed." |
| 2008 | Singles, aparició |
| 2010 | Song Sung Blue, aparició i Body of War: Songs that Inspired an Iraq War Veteran, banda sonora |
| 2011 | Pearl Jam Twenty |

## Guardons
### Nominacions

* 2012: Grammy al millor àlbum de folk

## Referències

* ↑ Stone, Rolling; Stone, Rolling. «Rolling Stone Readers Pick the Best Lead Singers of All Time» (en anglès americà), 12-04-2011. [Consulta: 30 juny 2021].
* ↑ «Inductees: Pearl Jam».
* ↑ Biografia d'Eddie Vedder a www.pearljam.com http://www.pearljam.com/Eddie-Vedder Arxivat 2012-04-19 a Wayback Machine.
# José Claudio Aranzadi Martínez

José Claudio Aranzadi Martínez (Bilbao, País Basc, 1946) és un polític espanyol que fou Ministre d'Indústria i Energia durant dos governs presidits per Felipe González.

## Biografia

Va néixer el 9 d'octubre de 1946 a la ciutat de Bilbao, ciutat en la qual va estudiar ciències econòmiques a la Universitat de Bilbao.

## Activitat política

El 1978 va treballar per al servei d'estudis del Banco de Vizcaya. L'any 1984 fou nomenat vicepresident de l'Institut Nacional d'Indústria (INI) per part de Luis Carlos Croissier Batista, al qual va substituir el 1986 com a president d'aquest organisme fins al 1988. El 12 de juliol de 1988 fou nomenat Ministre d'Indústria i Energia en la remodelació de govern impulsada per Felipe González, càrrec que va mantenir fins a l'any 1993.
L'any 1993 fou nomenat responsable de la delegació espanyola permament davant l'Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmic (OCDE).

## Referències

* ↑ Jose Claudio Aranzadi a la Enciclopèdia Basca Auñamendi
* ↑ El País. «José Claudio Aranzadi ha sido nombrado vicepresidente del INI», 11-11-1984. [Consulta: 5 desembre 2010].
* ↑ «New Spanish ambassador to the OECD». OECD, 03-11-1993. [Consulta: 17 setembre 2013].

## Enllaços externs

* «Obra de José Claudio Aranzadi Martínez» a Dialnet.
# Jomo (cràter)

El cràter Jomo és una petita depressió situada a la cara visible de la Lluna, a l'extrem sud de la Rima Hadley. Al nord del cràter es troben tres formacions similars més: Carlos, Béla i Taizo.
* Localització de Jomo (inferior esquerra de la imatge)
* Rodalies de Jomo
Té una forma elongada, condicionada per les esquerdes presents a la zona. La seva naturalesa no és completament clara. És possible que el cràter Jomo, juntament amb els veïns enumerats anteriorment, sigui només un segment corb d'una estructura circular més gran.
* Localització de la Rima Hadley
* Rodalies de Jomo (imatge de la missió LRO)
Quatre dels cràters propers a la Rima Hadley posseeixen noms oficials, que procedeixen d'anotacions originals no oficials utilitzades al full 41B4/S3 de la sèrie de mapes Lunar Topophotomap de la NASA. La designació va ser adoptada per la UAI el 1976

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Jon Aberasturi Izaga

Jon Aberasturi Izaga (Vitòria, 28 de març de 1989) és un ciclista basc, professional des del 2010. Actualment corre a l'equip basc Euskaltel–Euskadi.

## Palmarès

* 2008
** 1r a l'Oñati Saria
* 2011
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Crédito Agrícola de la Costa Azul
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Tour de Corea
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hokkaidō
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour de Tailàndia
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Japó
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Corea
** Vencedor de 2 etapes a la Volta al llac Qinghai
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Taihu
** Vencedor d'una etapa al Tour de Hainan
* 2018
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Aragó
* 2019
** 1r al Circuit de Getxo
** Vencedor d'una etapa als Boucles de la Mayenne
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Burgos
* 2020
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hongria
* 2021
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovènia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2018. 146è de la classificació general
* 2019. 140è de la classificació general
* 2020. 117è de la classificació general

## Referències

* ↑ Andueza, Xabier. «Jon Aberasturi ficha por el Euskaltel-Euskadi: Volver a los inicios es un orgullo para mí». eitb.eus, 05-09-2023. [Consulta: 10 abril 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Jon Aberasturi Izaga a ProCyclingStats
# Jordi Lardín Cruz

Jordi Lardín Cruz (Manresa, 4 de juny 1973) és un exfutbolista català que ocupava la posició de davanter o extrem esquerre. Va ser internacional absolut per la selecció de futbol d'Espanya en 3 ocasions, amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996.
El 28 de novembre de 2016 fou nomenat màxim responsable de l'àrea esportiva del Reial Club Deportiu Espanyol de Barcelona en substitució d'Ángel Gómez. Va estar-se al càrrec fins al maig de 2018, quan l'Espanyol va arribar a un acord per rescindir-li el contracte, alhora que ho feia amb el fins llavors entrenador del primer equip Quique Sánchez Flores.

## Trajectòria esportiva

Va viure els seus millors anys al RCD Espanyol entre el 1992 i el 1997. Les seves bones actuacions el portaren a ser fitxat per l'Atlètic de Madrid, però en el club matalasser no hi brillà. Després de tres temporades tornà cedit a l'Espanyol i posteriorment defensà els colors del Xerez CD i el CD Leganés.

## Referències

* ↑ «Lardín: “Quiero hacer el mejor Espanyol de la historia”» (en castellà). El Mundo Deportivo, 28-11-2016. [Consulta: 28 novembre 2016].
* ↑ «L'Espanyol arriba a un acord per liquidar els contractes de Quique Sánchez Flores i Jordi Lardín». 324.cat, 04-05-2018 [Consulta: 5 maig 2018].
# Joseph Strauss (desambiguació)

«Joseph Strauss» té aquests significats:
* Josef Strauss (1827-1870), compositor
* Joseph Strauss (almirall) (1861-1948), oficial de la Marina dels Estats Units
* Joseph Strauss (enginyer) (1870-1938), enginyer en cap del pont Golden Gate
* Joe Strauss (1858–1906), jugador de beisbol

## Vegeu també

* Joe Straus (nascut el 1959), president de la Cambra de Representants de Texas
* Joseph Strauss (nascut el 1938), professor de dret alemany
* Franz Josef Strauss (1915–1988), polític alemany
# Joseph Sonnleithner

Joseph Ferdinand Sonnleithner (Viena, 3 de març de 1766 - Viena, 25 de desembre de 1835) fou un llibretista, director de teatre, arxiver i advocat austríac. Era fill de Christoph Sonnleithner, germà d'Ignaz von Sonnleithner i oncle de Franz Grillparzer i Leopold von Sonnleithner. Fou amic personal i advocat de Ludwig van Beethoven, i va escriure nombrosos llibrets, entre ells, el de les òperes Fidelio de Beethoven, Faniska de Luigi Cherubini i Agnes Sorel d'Adalbert Gyrowetz.

## Referències

* ↑ Rudolf, Michael Stern, Hanny Bleeker White. A musical life: writings and letters. Pendragon Press, 2001, p. 275. ISBN 1-57647-038-5.
# Josep Magriñà i Martí

Josep Magriñà i Martí (Valls, 1869-1946) fou Alcalde de Valls entre 1916 i 1918 i entre 1922 i 1923. Fou regidor electe des de 1913 fins a 1923. També fou elegit regidor en les eleccions del 12 d'abril de 1931 i proclamat alcalde el dia 14. Dimití l'any 1932. Professionalment era fabricant i comerciant d'aiguardents. Acabada la guerra, fou empresonat a Pilats i condemnat a reclusió perpètua. Per raons d'edat, la pena li fou commutada per la de sis anys i un dia.
El 14 d'abril de 1931, proclamà la Segona República Espanyola a Valls després de rebre l'alcaldia de Benet Cases Fargas i feu onejar la bandera republicana, la catalana i la de la ciutat al balcó de la casa de la vila.

## Referències

* ↑ Valls i la seva història - Època contemporània: segle XX. Valls: Institut d'Estudis Vallencs, p. 121. ISBN 9788486083694.
* ↑ Valls i la seva història - Època contemporània: segle XX. Valls: Institut d'Estudis Vallencs, p. 91. ISBN 9788486083694.
# Juan Díaz de la Guerra

Juan Díaz de la Guerra (Jerez de la Frontera, Cadis,1726 - Sigüenza, 1800), religiós tomista i il·lustrat, bisbe de Mallorca i de Sigüenza.
Nascut en el si d'una acomodada família noble de Jerez, estudià filosofia i teologia amb els dominics (1738-1746). El 1747 anà a la Universitat de Granada on obtingué el títol de llicenciat en cànons (1751). El 1756 va fer oposicions a la canongia doctoral de Toledo, on fou visitador eclesiàstic. Vinculat als ambients de la cort, Carles III li atorgà el càrrec d'auditor de la Rota a Roma (1765). El 1772 començà a exercir com a bisbe de Mallorca. A Mallorca creà la biblioteca episcopal amb llibres procedents, en part, dels convents extingits dels jesuïtes, i encomanà als dominicans el seminari conciliar, al qual agregà el Col·legi de la Sapiència. El 1773 inicià la publicació de la Summa Theologica de Tomàs d'Aquino, de la qual només sortiren els primers vuit volums (1773-76). El seu antilul·lisme el portà a suprimir la Causa Pia Lul·liana i qualsevol culte litúrgic popular a Ramon Llull. També s'oposà al culte popular a Cabrit i Bassa. Prohibí, a més, d'acord amb les disposicions borbòniques, la predicació en català i ordenà que les partides sacramentals fossin escrites en castellà. Trobà en la seva actitud els suports dels dominicans i de l'audiència, però s'enemistà amb l'ajuntament, el capítol, el capità general Antoni d'Alòs i el poble en general, enemistat que motivà el seu trasllat a la diòcesi de Sigüenza (1778). El seu bisbat va ser extremadament polèmic i va generar moltes antipaties. A Sigüenza es distingí per la seva dedicació i eficàcia a fomentar obres d'utilitat pública: establí una granja experimental, fundà fàbriques de teixits i de paper, reforma el castell palau dels bisbes i construí un barri nou el 1781 (Barri de San Roque) i un poble entorn del castell de Jubera. En morir, llegà a la col·legiata de Jerez la seva biblioteca particular.

## Referències

* ↑ «Juan Díaz de la Guerra». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Juan Eduardo Hohberg

Juan Eduardo Hohberg (Córdoba, 19 de juny de 1926 - Lima, 30 d'abril de 1996) fou un futbolista uruguaià, nascut a l'Argentina, de la dècada de 1950.
Fou 8 cops internacional amb la selecció de l'Uruguai.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Central Córdoba, Rosario Central i CA Peñarol.
Trajectòria com a entrenador:
* 1962-1963: Cúcuta Deportivo
* 1964-1966: Atlético Nacional
* 1968: Panathinaikos FC
* 1969-1970: Uruguai
* 1971: CA Peñarol
* 1972: Sport Boys
* 1974-1975: Universitario
* 1977: Uruguai
* 1977-1979: Alianza Lima
* 1981: Equador
* 1981-1982: Emelec
* 1982: Juan Aurich
* 1983: Deportivo Municipal
* 1985: Sport Boys
* 1991-1992: Deportivo Municipal

## Referències

* ↑ «Perfil a fifa.com». Arxivat de l'original el 2019-02-09. [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ «Profile (alemany)». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ Juan Eduardo Hohberg a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Behr, Raúl. «La Curva Diagonal: De dos caras felices» (en castellà). Dechalaca.com. [Consulta: 21 juny 2013].
# José Luis Munguía

José Luis Munguía (San Salvador, 28 d'octubre de 1959 - 24 de març de 1985) fou un futbolista salvadorenc de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció del Salvador.
Pel que fa a clubs, destacà a CD FAS.
Va morir per culpa d'un accident automobilístic.

## Referències

* ↑ José Luis Munguía Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Mejor portero de FAS? with press cutting about his death Arxivat 2011-10-02 a Wayback Machine. - CD FAS (castellà)
* ↑ «Ismael responde: ¿Tiene dudas o consultas?, escríbanos» (en castellà). laprensa.hn, 12-09-2008. Arxivat de l'original el 4 agost 2012.
# José Luis Moreno Casas

José Luis Moreno Casas (Madrid, 3 d'agost de 1967) és un polític i economista espanyol, diputat a la III legislatura de l'Assemblea de Madrid i regidor de la corporació 2015-2019 de l'Ajuntament de Madrid.
Membre del Comitè Executiu Nacional del Partit Liberal entre 1987 i 1989, va ser inclòs al lloc 41 dins la llista del Partit Popular (PP) per a les eleccions a l'Assemblea de Madrid de 1991; elegit diputat, va exercir el càrrec durant la tercera legislatura. Economista de professió, va ser soci de KPMG.
Director general d'Economia i Política Financera de la Comunitat de Madrid entre 2012 i 2015, es va presentar com a candidat al lloc 10 de la llista del PP encapçalada per Esperanza Aguirre per a les eleccions municipals de 2015 a Madrid; va ser elegit regidor, convertint-se en el portaveu del grup municipal popular a l'Àrea de Govern d'Hisenda i Economia. Va ser l'únic regidor del grup municipal popular en el ple del consistori que el gener del 2017, trencant la disciplina de partit, va votar a favor de la moció on l'ajuntament es reafirmava en el rebuig a les mesures implementades pel president dels Estats Units d'Amèrica Donald Trump en matèria d'política migratòria.

## Referències

* 1 2 3 «Ilmo. Sr. D. José Luis Moreno Casas». Assemblea de Madrid. Arxivat de l'original el 2018-11-17. [Consulta: 17 novembre 2018].
* ↑ Junta Electoral Provincial de Madrid: «Elecciones a la Asamblea de Madrid 1991. Candidaturas proclamadas». Boletín Oficial de la Comunidad de Madrid, 101, 30-04-1991, pàg. 32.
* ↑ «Luis Pazos presentará su nuevo libro en España». XEU Noticias, 26-03-2016. Arxivat de l'original el 2018-11-17 [Consulta: 17 novembre 2018].
* ↑ «Deusto Business School y AF Steelcase firman un acuerdo de colaboración para el fomento de la innovación y el apoyo a los emprendedores». infurma, 23-09-2014.
* ↑ Pozo, Raúl. «La Comunidad de Madrid prevé ingresar 30 millones por inmuebles valorados en sesenta», 11-07-2012.
* 1 2 Henríquez de Luna, 'número dos' de Esperanza Aguirre. Europa Press, 2015-04-14.
* ↑ Villalba, Enrique «Moreno: "20.000 comercios se van a ver afectados por los presupuestos de Ahora Madrid"». Madridiario, 19-11-2015.
* ↑ «El PP apoya a Trump, excepto un diputado que rechaza sus medidas "equivocadas"». Madridiario, 31-01-2017.
# José Luis Navarro Martínez

José Luis Navarro Martínez (Madrid, 28 de juliol de 1962) va ser un ciclista espanyol, que va ser professional entre 1984 i 1991. Els seus principals èxits esportius foren el Campionat d'Espanya de ciclisme en ruta de 1985 i el mallot de la muntanya del Giro d'Itàlia del mateix any.

## Palmarès

* 1983
** 1r a la Volta a Lleida
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Burgos
* 1984
** 1r a la Klasika Primavera
** 1r al Memorial Manuel Galera
* 1985
** Campió d'Espanya de ciclisme en ruta
** 1r de la classificació de la muntanya al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica
* 1986
** 1r als Sis dies de Madrid (amb Gerrie Knetemann)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1984. 31è de la classificació general
* 1985. 10è de la classificació general
* 1987. 58è de la classificació general
* 1989. 91è de la classificació general
* 1990. 99è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1987. 113è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1985. 19è de la classificació general. 1r de la classificació de la muntanya

## Enllaços externs

* Fitxa de José Luis Navarro a sitiodeciclismo.net
# José Luis Morales Martín

* No s'ha de confondre amb José Luis Morales Nogales.
José Luis Morales (Madrid, 2 d'agost de 1973) és un exfutbolista madrileny, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Va sorgir al planter del Reial Madrid. A l'equip B arriba a principis de la dècada dels 90, i qualla una gran temporada 93/94, en la qual marca 14 gols en 25 partits. Això li obri les portes del primer equip, amb qui debuta el 5 de febrer de 1994 en partit davant el Deportivo de La Corunya, i en aquest mateix encontre, aconsegueix un gol de xilena. Eixa campanya va jugar sis partits més i va marcar un altre gol.
La temporada 94/95, però, no compta per al Madrid i marxa a l'Sporting de Gijón. A Astúries signa una correcta primera temporada. A la segona, en canvi, tot just entra en els plans de l'entrenador i al mercat d'hivern recala al RCD Mallorca, on recupera l'instint golejador: 15 dianes en 24 partits.
El bon joc a Mallorca li val per retornar a Primera, a les files del CD Logroñés. Eixa campanya 96/97 el club riojà seria el cuer, encara que Morales marcaria sis gols, sent el davanter titular. Continuaria un any més al Logroñés, però sense tanta participació.
A partir d'ací, la carrera de Morales va entrar en declivi. Va passar pel CD Numancia la temporada 98/99 i meitat de la temporada 99/00, acabant la temporada a la UD Salamanca. A l'any següent fitxa pel Real Jaén, amb qui tan sols juga tres partits. Posteriorment recala a la lliga estatunidenca (New England Revolution) i a la portuguesa. Retornaria a l'Estat espanyol per jugar amb el Palamós CF i el Móstoles. A l'equip madrileny hi penjaria les botes el 2004 a causa de les lesions.
# Kalaa Sghira

Kalaa Sghira o Kalaa Seghira (àrab: القلعة الصغرى, al-Qalʿa aṣ-Ṣuḡrà) és una ciutat de Tunísia a la governació de Sussa, situada uns 5 km a l'oest de Sussa, de la qual està unida de fet. Es troba 5 km al sud de Kalaa Kebira i 3,5 km al sud-oest d'Akouda, i té a la seva rodalia l'autopista de la costa i una estació de ferrocarril. La municipalitat té 25.078 habitants. És capçalera d'una delegació amb 24.460 habitants al cens de l'any 2004.

## Economia

L'activitat estava basada en la producció d'oli, el principal producte de la regió, plena d'oliveres, però actualment ha quedar inclosa dins la ciutat de Sussa i les activitats de serveis han esdevingut majoritaries.
La fàbrica principal de rajoles d'obra del país es troba en aquesta ciutat; tot i això, no té cap zona industrial delimitada.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 31 64 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en cinc sectors o imades:
* Kalâa Seghira Est (31 65 51)
* Kalâa Seghira Hached (31 65 52)
* Kalâa Seghira Ville (31 65 53)
* En-Nagr (31 65 54)
* Oued Leya (31 65 55)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 31 24).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 77-81. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 146-147. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Kalaa Sghira - Lloc web oficial