OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arrenga de Malàisia

La arrenga de Malàisia (Myophonus robinsoni) és una espècie d'ocell paseriforme de la família dels muscicàpids. Es troba a l'illa de Sumatra, a Indonèsia. Habita els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits a l'estatge montà entre els 400m i 1.500m d'altitud. Sol frequentar els cursos d'aigua. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «arrenga de Malàisia». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 26 juny 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 706. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Malay Whistling-thrush. Myophonus robinsoni» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 26 juny 2022].
# Bac Ninh

Bac Ninh (en vietnamita: Bắc Ninh, literalment "el nord de la serenitat") és una província del Vietnam, situada al Delta del Riu Vermell (Đồng Bằng Sông Hồng) de la part nord del país.

## Referències

* ↑ Sterling, Eleanor J.; Hurley, Martha Maud; Duc Le, Minh. Vietnam: A Natural History (en anglès). Yale University Press, 2006, p.27. ISBN 0300106084.

## Enllaços externs

* Quan họ Bắc Ninh (les cançons populars) Arxivat 2008-09-19 a Wayback Machine.
* Lloc web oficial de la província de Bac Ninh Arxivat 2008-05-16 a Wayback Machine. (en Vietnamita)
# BVV

BVV té els següents significats:
* BVV Den Bosch (de l'acrònim en neerlandès Bossche Voetbal Vereniging), club de futbol de la ciutat de 's-Hertogenbosch (Països Baixos)
* BVV De Kennemers (de l'acrònim en neerlandès Beverwijkse Voetbal Vereniging), club de futbol de la ciutat de Beverwijk (Països Baixos)
* Centre d'Exposicions de Brno (del seu nom en txec Brněnské Výstaviště), centre de convencions de la ciutat de Brno (República Txeca)
# Asop de Beòcia

El riu Asop (grec: Aσωπός Asopós) és un riu de Grècia que transcorre la regió Beòcia fent frontera amb l'Àtica. Neix a la plana de Tèspies, al nord del Citeró, a tocar del golf de Corint, i desemboca al golf sud d'Eubea a la localitat de Chalkutsi, a tocar de la vila d'Oropos. Recorre els termes de Tebes, Mandra-Eidyllia, Tànagra i Oropos. Es tracta d'un riu típicament mediterrani, sovint sec a l'estiu però que pren un gran cabal després d'una ploguda forta.
A l'antiguitat formava el límit entre Platea i Tebes. La batalla de Platea es va lliurar a la seva riba. Segons Pausànies, el riu produïa unes canyes més altes que les de qualsevol altre riu.
Pausànies parla d'una antiga llegenda de Platea, que deia que el mític Asop va ser rei d'aquesta regió, i que va donar nom al riu. Va succeir a Citeró, que havia donat nom a la muntanya. El nom de la ciutat de Platea s'atribuïa a una filla d'Asop anomenada Platea.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Asopus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ Tucídides, Història de la Guerra del Peloponès, II 5.
* ↑ Pausànies. Descripció de Grècia, IX, 4.4.
* ↑ Pausànies. Descripció de Grècia, V, 14,3.
* ↑ Pausànies. Descripció de Grècia, IX, 1.1-2; IX, 4.5.

### Notes

* ↑ Modernament també ha portat els noms de Vuriemi i Vuriendi, substituïts el segle xix pel nom antic.
# Bandera de Nou Hampshire

La bandera de l'Estat de Nou Hampshire és la bandera de l'estat de Nou Hampshire als Estats Units. Consisteix en l'escut de l'estat centrat en un camp blau de fons. Va ser adoptada el 1909, i va ser canviada un cop el 1931, quan l'estat va modificar el seu escut. Abans de 1909, l'Estat va estar representat per diverses banderes dels regiments regiment militars estatals.
L'escut representa la fragata USS Raleigh i està envoltat per una corona de llorer amb nou estrelles. El Raleigh va ser una de les primeres 13 naus de les quals el Congrés Continental va autoritzar la construcció el 1776, a Portsmouth (Nou Hampshire). Les nou estrelles de la corona representa Nou Hampshire com el novè estat a unir-se a la Unió. L'aigua representa el port de Portsmouth, i el color groc de la terra és de granit, una roca metamòrfica, que representa excel·lentment el paisatge agrest de Nou Hampshire i el caràcter ferm del seu poble.
El disseny de la bandera va ser classificat com un dels deu pitjors entre els Estats Units, les províncies canadenques, i les nacions seleccionades en una enquesta duta a terme als membres de l'Associació Vexil·lològica Nord-americana.
Algun dels funcionaris d'aquest estat ha suggerit substituir l'escut per posar-hi el Vell de la Muntanya al centre de la bandera, en memòria de la seva destrucció el 2003, però no s'han pres decisions oficials sobre la proposta.

## Referències

* ↑ New Hampshire State Flag NH updated 1931
* ↑ «NAVA 2001 Flag Survey». Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 19 gener 2021].
# Bandera de Nova Gal·les del Sud

La bandera de Nova Gal·les del Sud fou adoptada per anunci del governador el febrer de 1876.
La bandera, seguint la tendència a la d'altres estats australians o de la mateixa bandera nacional, està basada en el pavelló blau britànic. Això és degut al fet que la Llei de Defensa Naval Colonial de 1865 establia que qualsevol colònia britànica podia disposar legalment dels seus propis vaixells de guerra i podia utilitzar una bandera amb el pavelló blau britànic i la insígnia de la colònia.
Aquesta està formada pel pavelló blau britànic carregada amb la insígnia de l'estat de Nova Gal·les del Sud a la part central del vol. Aquesta insígnia està formada per una rodella blanca amb la creu de Sant Jordi, al centre d'aquesta hi apareix un lleopard d'or passant i en cada braç de la creu, un estel de vuit puntes d'or.

## Colors

Segons estableix el govern de l'estat, els colors i codis de la bandera són els següents:
| Model de color | Blau | Vermell | Blanc | Groc |
| Pantone | 2758 | 485 | Blanc | 123 |
| RGB | 0, 38, 189 | 255, 13, 0 | 255, 255, 255 | 255, 194, 15 |
| CMYK | 100-80-0-26 | 0-95-100-0 | 0-0-0-0 | 0-24-94-0 |
| HTML | #0026BD | #FF0D00 | #FFFFFF | #FFC20F |
Els codis de color RGB, CMYK i HTML s'han extret del codi Pantone oficialitzat pel govern de l'estat.

## Banderes històriques

* 1867
* 1870-1876

## Referències

* ↑ «State flag» (en anglès). NSW Government. [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ «Colonial Naval Defence Act 1865 (28 and 29 Vict., c. 14.)» (en anglès). NZLII. [Consulta: 25 maig 2021].
* 1 2 3 «FLAG AND EMBLEMS OF NEW SOUTH WALES» (en anglès). NSW Government, pàg. 32 [Consulta: 25 maig 2021].

## Vegeu també

* Símbols de Nova Gal·les del Sud
* Llista de les banderes d'Austràlia
# Districte de Kežmarok

El districte de Kežmarok - (eslovac) Okres Kežmarok - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. Té una superfície de 630 km², i el 2013 tenia 71.947 habitants. La capital és Kežmarok.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Kežmarok
* Spišská Stará Ves
* Spišská Belá

### Pobles

Abrahámovce | Bušovce | Červený Kláštor | Havka | Holumnica | Hradisko | Huncovce | Ihľany | Jezersko | Jurské | Krížová Ves | Lechnica | Lendak | Ľubica | Majere | Malá Franková | Malý Slavkov | Matiašovce | Mlynčeky | Osturňa | Podhorany | Rakúsy | Reľov | Slovenská Ves | Spišské Hanušovce | Stará Lesná | Stráne pod Tatrami | Toporec | Tvarožná | Veľká Franková | Veľká Lomnica | Vlková | Vlkovce | Vojňany | Vrbov | Výborná | Zálesie | Žakovce
# El Coll (Borredà)

El Coll és un mas al terme municipal de Borredà (Berguedà) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La masia del Coll és una obra del s. XVIII o de finals del s. XVII, car no s'esmenta en el fogatge de 1553, almenys amb aquest nom. Masia orientada a migdia d'estructura clàssica, de tres crugies, coberta a dues aigües amb teula àrab. El parament és a base de grans carreus de pedra sense desbastar units amb morter i deixats a la vista. Està estructurada en planta baixa i tres pisos superiors. Les obertures són de diverses dimensions, allindanades i distribuïdes aleatòriament a les façanes. A la part de llevant hi ha construccions annexes, galliners, pallisses, graners, etc.

## Notes

* ↑ «Mas el Coll». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Salvador Bonavia i Flores

Salvador Bonavia i Flores (Barcelona, 1876 - Barcelona, 1925) fou un comediògraf i editor català.
Autor de teatre popular (sainets, quadres de costums, paròdies, etc.) Escriví una vintena de comèdies en col·laboració amb Lluís Millà. Com a editor, el 1918 fundà el setmanari La Escena Catalana i la “Biblioteca Bonavia”, la qual fou continuada pel seu fill Salvador Bonavia i Panyella. Edità el popular “Bloc Manelic”.

## Obres destacades

* A les fosques (1894)
* Calderilla literària (1897)
* L'emperador del Paralelo (1903) (signada amb el pseudònim A. Nònim)
* El detectiu Jeph-Roch Homs (1909)
* El bon lladre (1910)

## Referències

* ↑ «Salvador Bonavia i Flores». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Baldana d'arròs

La baldana d'arròs és un embotit típic de les Terres de l'Ebre que té com a productes principals l'arròs i la carn de porc. Presenta un color negre vermellós i una textura granelluda provocada pels grans d'arròs.
Els seus ingredients són la carn de cap de porc, les cotnes, la cansalada, el brou de la cocció del porc, la sang, l'arròs, la sal i el pebre. Per tal d'elaborar-lo es cou l'arròs amb el brou i es barreja amb les carns trinxades del porc, la cansalada i les cotnes. Finalment s'hi afegeix la sang, la sal i el pebre, i en alguns ocasions, pinyons. Aquesta massa s'emboteix tradicionalmen dins un budell prim de porc, es lliga formant enfilades d'uns 10 cm i es couen en una caldera.
El consum més habitual es concentra en els mesos freds, ja que és un menjar molt calòric i greixos. Es solen preparar a la brasa o bé a la planxa. El trobem en altres plats com ara el “barrejat” o la baldana d'arròs amb ceba i tomàquet. També és típic que s'organitzin dinars populars, anomenats baldanades populars.

## Referències

* ↑ Contreras, Jesús; Juanjo Cáceres, Elena Espeitx. Els Productes de la terra. Generalitat de Catalunya. Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca, 2003. ISBN 84-393-6213-7.
* ↑ «Baldana d'arròs». Gastroteca.cat. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 novembre 2015].
# Batruna

Batruna va ser una ciutat del regne de Biblos. Era molt propera a la ciutat, just a pocs quilòmetres al nord, i va ser la darrera que cap a l'any 1340 aC van conquerir els apiru abans que el seu cap Abdi-Asirta fos probablement assassinat pels seus quan van saber de l'arribada d'un exèrcit egipci. A la seva mort el rei de Biblos, Rib-Hadda, la va recuperar.
En el període clàssic era coneguda com a Botrys (Βότρυς), i en parlen la Taula de Peutinger, Esteve de Bizanci, Plini el Vell i Pomponi Mela. És la moderna Batrun.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.). Los imperios del antiguo Oriente: el fin del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 112, 165-166. ISBN 8432300411.
* ↑ Smith, William (ed.). «Botrys». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 6 juny 2024].
# Batlló (motocicleta)

Batlló fou una marca catalana de motocicletes i velomotors de velocitat, fabricades durant els anys 60 i 70 a Barcelona prenent com a base les Derbi 74GS i OSSA 250 cc.

## Referències

* 1 2 Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 306. ISBN 84-920886-5-6.
# Banco Gallego

El Banco Gallego fou un banc espanyol la major part de les oficines del qual es trobaven a Galícia. Es va fundar el 1991 a partir d'altres bancs que es fundaren a finals del segle xix i tenia la seva seu a Santiago de Compostel·la. L'any 2013 tenia 183 sucursals a tot Espanya.
El 17 d'abril de 2013, Banc Sabadell va adquirir el Banco Gallego al FROB. El 28 d'octubre de 2013 va culminar el procés de compra i finalment, entre el 14 i el 16 de març de 2014 es va produir la plena integració de Banco Gallego a Banc Sabadell amb la unificació dels sistemes operatius i tecnològics i el canvi de la marca. Fins al 2015 el banc va operar a Galícia sota la marca SabadellGallego.

## Referències

* ↑ Sabadell es queda amb Banco Gallego
* ↑ Sabadell culmina el procés de compra de Banco Gallego
* ↑ «Banc Sabadell culmina amb èxit les integracions de Lloyds Banking Group España i Banco Gallego». Arxivat de l'original el 2014-03-20. [Consulta: 4 desembre 2016].
# Bayan Kuli

Bayan Kuli o Bayan Quli (+ 1358) fou kan nominal del Kanat de Txagatai del 1348 al 1358. Era net de Duwa (el nom del seu pare, un dels almenys 8 fills de Duwa) no és conegut
El 1348 Bayan Kuli fou proclamat kan per l'amir Qazaghan del karaunes que tenia el control del kanat i havia fet executar al seu antecessor Danishmendji. Va actuar sota el control de l'amir durant deu anys sense exercir gairebé cap autoritat efectiva. A la mort de Qazaghan (assassinat) el va succeir el seu fill Abd Allah ibn Qazaghan, que hauria desitjat a la dona del kan i el va fer executara Samarcanda, per apoderar-se'n. Un nou kan titella, Shah Timur o Shah Temür, fou proclamat al seu lloc. La seva mort fou utilitzada per alguns caps tribals com excusa de la seva revolta el mateix 1358.

## Referències

* Manz, Beatrice Forbes, The Rise and Rule of Tamerlane. Cambridge University Press, 1989, ISBN 0521345952.
* René Grousset, L'empire des steppes, Attila, Gengis-Khan, Tamerlan, París 1938, quarta edició 1965, en línea PDF
# Bayan Mahmoud Al-Zahran

Bayan Mahmoud Al-Zahran (àrab: بيان محمود زهران, Bayān Maḥmūd Zahrān) és una advocada saudita. Va ser la primera advocada al seu país.

## Carrera

Al-Zahran es va formar com a assessora legal durant tres anys, representant dotzenes de clients en disputes familiars, delictives i casos civils. El seu focus inicial era la violència domèstica, però més tard va estudiar casos de presoners financers i criminals.
A l'octubre de 2013 Al-Zahran es va convertir en una de les primeres quatre dones autoritzades per practicar l'advocacia a Aràbia Saudita. Les altres tres dones són Sara Aalamri, Jehan Qurban i Ameera Quqani. Amb anterioritat a aquesta autorització, les llicenciades en dret tan sols podien ser assessores legals. Al-Zahran va representar un client davant del Tribunal General a Jiddah per primera vegada al novembre de 2013.
L'1 de gener de 2014 Al-Zahran va fundar el primer bufet d'advocades format només per dones de l'Aràbia Saudita. Va afirmar que el propòsit de la seua empresa era defensar els problemes de les dones saudites davant el tribunal i lluitar pels seus drets. Mazen Batterjee, vicepresident de la Cambra de comerç de Jiddah va acudir a la inauguració de l'empresa, va felicitar les dones mentre els advertia sobre el seguiment de la xaria i les restriccions del tribunal que obligaven les dones a portar el hijab.

## Reconeixement

La revista de Dubai Arabian Bussiness va situar a Al-Zahranel com la setena dona àrab més important en la seua llista de 2015. També va ser inclosa en la llista de 2015 de la revista Fortune com una dels 50 líders més importants del món. És la filla del xeic Mahmoud Al-Zahran.

## Referències

* ↑ «Saudi Arabia grants license to first female lawyer» (en anglès). [Consulta: 11 octubre 2017].
* ↑ «First female law firm opened in Jeddah» (en anglès). , 03-01-2014 [Consulta: 11 octubre 2017].
* ↑ Iaccino, Ludovica «Saudi Arabia Opens First Female Law Firm» (en en). , 07-01-2014 [Consulta: 11 octubre 2017].
* ↑ «Power100AW-7.Bayan Mahmoud Al Zahran» (en en). [Consulta: 11 octubre 2017].
* ↑ «The World's 50 Greatest Leaders 2017» (en en-us). , 23-03-2017 [Consulta: 11 octubre 2017].
# Bayan ibn Saman at-Tamimí

Bayan ibn Saman at-Tamimí (àrab: بيان بن سمعان التميمي, Bayān b. Samʿān at-Tamīmī) fou un cap xiïta de Kufa.
Era un humil venedor de palla, i adepte de dirigents extremistes durant l'imamat de Muhàmmad ibn al-Hanafiyya. Va acceptar com a imam el fill d'aquest, Abu-Hàixim (mort vers 717), i fou hostil a Muhàmmad al-Bàqir. Va reunir un grup d'adeptes que es decantava per una interpretació literal de l'Alcorà. A la mort d'al-Bàqir va unir les seves forces a les d'al-Mughira ibn Saïd i van intentar una revolta, però foren derrotats pel governador del califa, Khàlid ibn Abd-Al·lah al-Qasrí (737). Va morir en aquesta revolta en circumstàncies que s'expliquen de manera diferent pels historiadors. Els seus partidaris van formar la secta bayaniyya, bananiyya o samaniyya.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Bayān b. Samʿān al-Tamīmī».

## Vegeu també

* Kaysaniyya
* Mughiriyya
# Bayan Yanı

Bayan Yanı (traduïble com a "Dones al costat") és una revista satírica en llengua turca que aborda assumptes feministes adreçats a les dones de Turquia.
Al principi, la revista pretengué ser una publicació específica pel Dia de la dona treballadora de 2011. Com aconseguí molta popularitat, es decidí convertir en una revista mensual. Quan començà, tingué al capdavant un editor home. Més tard, s'informà que s'aniria creant via correu electrònic sense un editor nomenat. Els col·laboradors també són coneguts per la seva feina en altres revistes satíriques turques. La direcció de la revista recau en Ezgi Aksoy i Feyhan Güver. El personal és majoritàriament femení però un dels col·laboradors principals és un home. Hi ha vint dones del personal que porten texans més que no pas vel. L'any 2011 la revista tingué una circulació de 50,000 exemplars i un pressupost de 30,000 dòlars. En xarxes socials, al 2017 tingué una xifra de 240,000 seguidors a facebook.
Bayan Yanı, traduïble com a "Dones al costat", fa referència a una norma dels autobusos interurbans turcs que prohibeix a homes i dones, de famílies diferents, a seure junts. Aquesta mesura pot comportar que s'arriba a negar la venda de tiquets malgrat que hi hagi seients buits en el gènere incorrecte. La revista no pretén ser exclusiva per a dones, de fet, alguns homes han demanat que el títol de la revista s'hauria de canviar de manera que podrien evitar la vergonya de comprar una revista per a dones. Bayan Yanı tracta aquests assumptes perquè són fruit de l'experiència de les seves col·laboradores.
Citant l'exemple de l'arrest de dibuixants com Musa Kart i la detenció de molts altres treballadors de mitjans de comunicació de Turquia, els col·laboradors de la revista han manifestat que saben el risc i el perill que comporta l'arrest a Turquia.

## Referències

* ↑ Shafak, Elif. «In Turkey we can't even laugh at our politicians any more» (en anglès). The Guardian, 2016. [Consulta: 11 març 2019].
* ↑ Villalón, Lara. «Golpe de sátira contra el machismo» (en castellà). Msur.es, 01-03-2019. [Consulta: 11 març 2019].
* 1 2 3 4 5 6 Girardot, Clement. «Fueling Turkish feminism with satire and humour» (en anglès). Mashallah News, 16-04-2017. [Consulta: 11 març 2017].
* 1 2 3 «With satire, woman's magazine tackles taboos in Turkey» (en anglès). Ece Toksabay, 01-07-2011. [Consulta: 11 març 2019].
# Baysunkur ibn Yakub

Baysunkur ibn Yakub fou emir dels Aq Qoyunlu. Era fill de Yakub i net d'Uzun Hasan. Va succeir el seu pare el 1490/1491 quan només tenia 8 anys, sota tutela de Khalil Beg Mawsellu, però fou expulsat de la seva capital, Tabriz, el maig de 1492 pel seu cosí Rustam ibn Maksud ibn Uzun Hasan que tenia el suport de les tribus pornaks i qadjars dirigides per Ibrahim ibn Dana Khalil Bayandur (conegut per Ayba Sultan). Els partidaris de Baysunkur van provar de recuperar el poder però el jover príncep fou assassinat el 1493.

## Referències

* George Sale,George Psalmanazar,Archibald Bower,George Shelvocke,John Campbell,John Swinto - An Universal history, from the earliest account of time, volum 6, pàg.115. Londres, imprès per T. Osborne [etc.] 1747-1768. Consultable en línia aquí
# Baytown

Baytown és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2007 tenia 72.215 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Baytown tenia 66.430 habitants, 23.483 habitatges, i 17.025 famílies. La densitat de població era de 785,6 habitants/km².
Dels 23.483 habitatges en un 39,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,9% hi vivien parelles casades, en un 14,2% dones solteres, i en un 27,5% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.559$ i la renda mediana per família de 45.346$. Els homes tenien una renda mediana de 38.039$ mentre que les dones 25.012$. La renda per capita de la població era de 17.641$. Aproximadament el 13% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personatges notables

* Renée Zellweger. Actriu i productora de cinema.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Baytown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Baytown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Bayubas de Arriba

Bayubas de Arriba és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Pel terme passa el riu Bayubas, afluent del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 97 | 98 | 72 | 68 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Berlanga (Badajoz)

Berlanga és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 2.732 | 2.716 | 2.660 | 2.660 |

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Bec d'espina oriental

El bec d'espina oriental (Acanthorhynchus tenuirostris) és una espècie d'ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae) que habita boscos d'Austràlia, des de l'est de Queensland cap al sud, a través de l'est de Nova Gal·les del Sud, Victòria (Austràlia) i el sud-est d'Austràlia Meridional, fins a Tasmània.

## Referències

* ↑ Bec d'espina oriental al TERMCAT Rev. 28/10/2012