OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Serriera

Serriera (en cors Serriera) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 106 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 132 | 1367 | 128 | 111 | 106 | 106 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Barthélémy Leca | | |
# Bembix tarsata

Bembix tarsata és una espècie d'himenòpter apòcrit de la família dels crabrònids (Crabronidae) de distribució euro-turànica, incloent els Països Catalans.
És una espècie oròfila (que viu a certa altitud). Vola al juliol i l'agost. Morfològicament es reconeix pels seus grans ulls verdosos i el seu abdomen massís amb bandes transversals grogues.

## Referències

* ↑ «BioLib - Bembix tarsata» (en anglès). [Consulta: 12 agost 2023].
* ↑ «ITIS - Report: Bembix tarsata». [Consulta: 12 agost 2023].
# Apalone atra

Apalone atra és una espècie de tortuga de closca tova de la família Trionychidae que només es troba a Mèxic.

## Hàbitat i Taxonomia

És una tortuga nativa de Mèxic, i es troba a l'àrea de la vall de Cuatro Ciénagas. Es discuteix si és una subespècie d'Apalone spinifera.

## Estat de conservació

Apalone atra es troba en estat crític d'extinció, sent l'única espècie d'Apalone prohibida de comercialitzar. Una de les causes és la competència amb Apalone spinifera per l'hàbitat comú, la qual cosa podria desembocar ràpidament en la seva extinció. Es troba a la Llista Vermella d'Animals en Perill d'Extinció de la UICN i en l'apèndix I de CITES.

## Referències

* Tortoise & Freshwater Turtle Specialist Group (1996). «Apalone spinifera ssp. ater». Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN 10.2. Consultada: 23 d'agost del 2010.
# Arsínoe (filla de Leucip)

Arsínoe (en grec antic: Ἀρσινόη) va ser, segons la mitologia grega, una de les Leucípides o filles de Leucip, rei de Messènia.
La tradició la fa filla de Leucip i de Filòdice, filla d'Ínac, que a més d'Arsínoe van tenir a Eriopis. Una altra tradició de la que parla Pausànias diu que les Leucípides eren filles d'Apol·lo, i Leucip era només el pare mortal.
Pausànias diu que els messenis creuen que Arsínoe era la mare d'Asclepi però afegeix que, segons la seva opinió, ella no n'era la mare i que Hesíode o algun altre poeta ho va escriure així per agradar als messenis. També diu que a Esparta tenia un temple dedicat i deien d'ella que era una heroïna.
Les germanes d'Arsínoe, Hilaïra i Febe es van casar amb Càstor i Pòl·lux, els Dioscurs.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 321. ISBN 9788496061972.
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, III, 16, 1
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, II, 26, 7
* ↑ Pseudo-Apol·lodor. Biblioteca, 3.13.4
# Nil d'Ancira

Nil d'Ancira, també Nil Asceta o Nil Asceta i Monjo (en llatí Nilus o Nilus Asceta et Monachus, en grec antic Νεῖλος "Neilos"), fou un sant grec que va viure al segle v.
Giuseppe Antonio Sassi (Saxius) el situa cap a l'any 420. Era descendent d'una família noble de Constantinoble i va arribar al càrrec d'eparca o governador de la seva ciutat natal Ancira. però inspirat per les coses divines, es va allunyar del poder per retirar-se a un monestir al Sinaí junt amb el seu fill Teodot, mentre la seva dona i la seva filla van trobar un refugi religiós a Egipte.
Es diu que el seu fill va morir en un atac fet per bàrbars (beduïns segurament) al seu convent però Nil es va poder escapar. Va morir al voltant de l'any 450 o 451.
Va escriure nombroses obre teològiques i cartes i d'algunes Foci en dona extractes. Les obres principals són:
* 1. Κεφαλαια ἢ Παραινέσεις ("Kephalaia e parainesis", Capítols d'amonestacions), que dona consells sobre la manera de com ha de viure un cristià.
* 2. Ἐπικτήτου ἐγχειρίδιον ("Epiktetou encheridion", les coses rebudes d'Epictet), que no és altra cosa que la Διατριβαὶ Ἐπικτήτου ("Diatribai Epiktetou" Discursos d'Epictet) escrits per Flavi Arrià i adaptats al cristianisme
* 3. Cartes, que en la seva majoria parlen de les formes de vida cristiana.

## Referències

* ↑ 1.Nilus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1203
# Tamm (cràter)

Tamm és un cràter d'impacte poc profund de la Lluna. Es troba a l'oest-nord-oest del cràter molt més gran i més prominent Chaplygin. Unit a la vora exterior sud-sud-oest de Tamm es troba el cràter van den Bos, més petit. Tamm presenta un buit en la vora sud, on s'uneixen aquests dos cràters.
* Localització de Tamm (centre de la meitat superior de la imatge)
* Cràter satèl·lit
La vora de Tamm està desgastada i erosionada, especialment en el seu costat nord. La vora ha quedat reduïda a un anell circular i desigual de crestes. El sòl interior és anivellat i està marcat tan sols per petits cràters i algunes esquerdes a les vores. El sòl s'ha fusionat amb l'interior del cràter van den Bos al sud.
* Fotografia de la missió Apollo 14
* Panoràmica obliqua des de l'Apol·lo 17, amb Tamm per sobre de centre i van den Bos per sota
* Fotografia de la missió LRO
S'ha plantejat la hipòtesi que el material fissurat i d'aspecte viscós dins de Tamm i de van den Bos és part de la massa fosa d'impacte procedent de la formació del cràter Mendeleev, situat a 225 km al nord-oest

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Tamm.
| Tamm | Coordenades | Diàmetre |
| X | 2° 42′ S, 145° 30′ E﻿ / ﻿2.7°S,145.5°E﻿ / -2.7; 145.5﻿ (Tamm X) | 13 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Assaki

Assaki (en àrab أساكي, Assākī; en amazic ⴰⵙⵙⴰⴽⵉ) és una comuna rural de la província de Taroudant, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.175 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Beliops xanthokrossos

Beliops xanthokrossos és una espècie de peix de la família Plesiopidae i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bafoussam

Bafoussam és la capital i principal ciutat de la Regió Oest del Camerun, en el massís Bamboutos. Econòmicament és la tercera ciutat més important del país per darrere de Yaoundé i Douala. Inicialment s'anomenava Comuna Urbana de Bafoussam, nascuda després d'un decret presidencial del 17 de gener de 2008 i formada per tres comunes, la Commune of Bafoussam I (la pròpia Bafoussam), la Commune of Bafoussam II (Baleng) i la Commune of Bafoussam III (Bamougoum).

## Història

El poble bafoussam és originari de l'ètnia Bamiléké, que són nadius de la mateixa regió. S'afirma que els bamileke eren descendents dels Baladi que van abandonar Egipte al segle IX de la nostra era. Van arribar a la regió de Tikar cap a mitjans del segle XII abans de dividir-se cap al 1360, quan va morir el seu últim rei, el rei Ndeh. Yende, el primer príncep, va rebutjar el tron i va travessar el riu Nun (Noun) per fundar el regne de Bafoussam. La seva germana es va dirigir a la zona de Banso. Dues dècades més tard, Ncharé, el més jove, va baixar a la plana de Noun per fundar el regne de Bamoun. De Bafoussam van néixer gairebé tots els altres regnes Bamileke, entre el segle xv i el segle XX (Bansoa va néixer el 1910 arran de l'exili forçós de Fo Taghe de Bafoussam).

## Personatges il·lustres

* Pierre Webó (futbolista)
* Njitap Geremi (futbolista)
* Guy Kouemou (científic)

## Referències

* ↑ «Presentation de la CUB». Communauté Urbaine de Bafoussam. Arxivat de l'original el 29 d’abril 2018. [Consulta: 28 abril 2018].
* ↑ Toukam, Dieudonné. Histoire et anthropologie du peuple bamiléké. L'Harmattan, 2010, p. 242.
* ↑ Toukam, Dieudonné. Parlons bamiléké. Paris: L'Harmattan, 2008, p. 255.
* ↑ «Histoire de Bafoussam». Marie de Bafoussam 1er. Arxivat de l'original el 11 de setembre 2019. [Consulta: 26 febrer 2018].
# Bandera de Santa Llogaia d'Àlguema

La bandera oficial de Santa Llogaia d'Àlguema (Alt Empordà) té la següent descripció:
Bandera de drap de color groc, de proporcions 2 a 3 entre la llargada i l'amplada, que durà al seu centre geomètric la creu de l'escut municipal, vermella amb raigs blaus; les dimensions màximes de la creu seran 7/9 de l'amplada de la bandera.
Va ser aprovada en el Ple de l'Ajuntament el 14 de desembre de 1989 i publicada en el DOGC el 12 de gener de l'any següent amb el número 1241.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Alt Empordà

## Referències

* ↑ «ANUNCI relatiu a l'aprovació de la bandera municipal de Santa Llogaia d'Àlguema (Alt Empordà).» (pdf). DOGC num. 1241, 12-01-1990. [Consulta: 23 novembre 2009].
# Bagnizeau

Bagnizeau és un municipi de la regió de la Nova Aquitània, departament del Charente Marítim, a França.
# Baha-ad-Din Qaràqux

* Per a altres significats, vegeu «Qaràqux».
Abu-Saïd Qaràqux ibn Abd-Al·lah al-Assadí Bahà-ad-Din (àrab: أبو سعيد قراقوش بن عبد الله الأسدي بهاء الدين, Abū Saʿīd Qarāqūx b. ʿAbd Allāh al-Asadī Bahāʾ ad-Dīn), més conegut simplement com Bahà-ad-Din Qaràqux, fou un general, governador i regent de l'Egipte aiúbida.
Fou un eunuc de Xirkuh ibn Ayyub, l'oncle de Saladí, que el va alliberar; a la mort de Xirkuh (1169) va influir pel nomenament de Saladí com a visir fatimita pel califa al-Àdid (1160–1171). A la mort del califa, el 1171, el seu eunuc i general Mutaman-al-Khilafa va organitzar una rebel·lió que Qaràqux va sufocar i fou nomenat mariscal de la cort.
Se li va encarregar la vigilància dels membres de la família fatimita i es diu que per impedir la procreació va separar homes i dones. Saladí li va ordenar construir la ciutadella del Caire i ampliar el recinte per unir-la a Fustat; després li va encarregar fortificar i defensar Acre; aquesta ciutat va caure en mans dels croats el 1191 després d'un any i mig de lluita, i va ser fet presoner, però Saladí va comprar la seva llibertat.
A la mort de Saladí va entrar al servei del seu fill al-Aziz Uthman ibn Salah-ad-Din (1193-1198) a qui va substituir al front del govern en les seves absències. Malalt el sultà, va designar successor el seu fill al-Mansur ibn al-Aziz (1198-1200), amb Qaràqux com a regent o atabeg, càrrec que al-Mansur li va confirmar. Però al cap de pocs mesos els amirs el van declarar incapacitat per la seva avançada edat, i finalment els amirs van acceptar la regència del germà de Saladí, al-Àdil. Encara vivia el 1200, però degué morir poc després, doncs ja era molt vell.

## Bibliografia

* Casanovas, Karakouch, sa légende et son histoire, El Caire, 1892
# Bagàs

* Per a altres significats, vegeu «bagàs (restes)».
Bagàs (occità) o Bagas (francès) és un municipi francès al departament de la Gironda (regió de la Nova Aquitània).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 198 | 200 | 197 | 158 | 144 | 173 | 224 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Bagüés

Bagüés és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de Las Cinco Villas.
# Barranc de Font Truïda

El Barranc de Font Truïda és un barranc del terme de Castell de Mur, a l'antic terme de Mur.
Es forma a l'extrem de llevant de la Serreta, des d'on davalla cap al sud-est. Passa pel nord de l'Obac del Pui, poc després troba la Font Truïda i, finalment, al cap de poc s'aboca en la llau de Mascaró.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Barranc de Fonteté

El Barranc de Fonteté és un barranc del terme de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà.
El forma el barranc de Mur al cap de poc d'entrar en terres de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, sota i al sud del Castell de Guàrdia i al nord de la vila de Guàrdia de Noguera. Des d'allí va baixant cap a llevant, per abocar-se en la Noguera Pallaresa als Pedregals.
# Batalla d'Auneau

La batalla d'Auneau fou un enfrontament armat durant les guerres de religió de França, que, el 24 de novembre de 1587 oposà al voltant del poble d'Auneau l'exèrcit reial francès comandat pel duc de Guisa a un conjunt de mercenaris alemanys i suïssos contractats pels protestants i comandants per Fabià de Dohna.
Després de la derrota de Vimory, els reitres mercenaris intenten travessar el Loira i unir-se a l'exèrcit d'Enric IV, cap al sud-oest. En la seva ruta, les tropes acampen al poble d'Auneau. Com que el castell de la vila està ocupat per una petita guarnició catòlica, els mercenaris es reparteixen pel poble i els seus voltants.
Les tropes catòliques que els encalçaven des de Vimory, comandades pel duc de Guisa, aprofiten la nit per travessar els boscos propers al poble i ocupar posicions dins del recinte del castell. Amb un patró semblant al de la batalla anterior a Vimory, els protestants són sorpresos en el seu campament i a l'alba les tropes catòliques els derroten clarament. Uns mil mercenaris protestants són morts i cinc-cents més fets presoners; en paraules de Philippe Hurault, comte de Cheverny:
| « | (francès) ... et furent les reistres bien estonnez... | (català) ... i els reistres van quedar ben sorpresos... | » |

## Referències

* 1 2 Hardy, Philippe «Auneau». The Fate of Reiters. Five battles of the French Wars of Religion.
* 1 2 Hurault, Philippe. Mémoire de messire Philippe Hurault, comte de Cheverny (en francès).
# Baiba Broka (actriu)

Baiba Broka (Riga, RSS de Letònia, 7 de gener de 1973) és una actriu de cinema, teatre i televisió letona.
Nascuda a Riga, Letònia, va començar la seva carrera al cinema en el drama Valsis mūža garumā ("Ballant vals a través de l'amor"), dirigit per Dzidra Ritenberga l'any 1992. També va tenir papers d'alt perfil a la comèdia Ūdensbumba resnajam runcim ("Bomba d'aigua al gat gras"), dirigida per Varis Brasla l'any 2004, on interpretà a Una, la tia malalt d'amor que es veu obligada a tenir cura de les seves dues joves nebodes Marta i Linda. La pel·lícula va guanyar diversos premis, incloent els del jurat infantil: el certificat d'excel·lència de vídeo o llargmetratge d'acció real del Festival Internacional de Cinema d'Infantesa de Chicago i el de millor pel·lícula i millor guió dels Premis Nacionals Letons Lielais Kristaps.
Broka és possiblement més coneguda internacionalment pel seu paper de Brigita, a la coproducció letona-sueca de 1999 del drama romàntic Svar med foto ("Respon amb foto"). Dirigida per Una Celma, la pel·lícula segueix la relació entre una dona letona jove i solitària (Broka) que respon a un anunci personal col·locat per un tímid científic suec (interpretat per Samuel Frôler). Aquesta fou la primera coproducció igualitàriament finançada per un estudi de cinema letó i un altre de suec. Des de 2007, ha estat una membre del repartiment regular de la sèrie de televisió letona Neprāta cena.
Pel seu treball com a actriu de teatre, ha guanyat el Premi sindical de teatre letó Berzins Lilita i és un membre de realització del Teatre Nou de Riga.
Baiba Broka és una de les tres bessones de la seva família. També té un germà, Normunds Broks, i una germana actriu, Ieva Broka. Els seus pares foren Antons Broks i Māra Broka. Tingué una relació de llarga durada amb el director de so Gatis Builis, i dos fills: una filla, Barbara (nascuda el 16 de novembre 2008), i un fill, Teodors (nascut el 12 de març 2010).

## Filmografia seleccionada

* 1992 Valsis mūža garumā ("Ballant vals a través de l'amor")
* 1999 Svar med foto ("Respon amb foto")
* 2004 Ūdensbumba resnajam runcim ("Bomba d'aigua al gat gras")
* 2010 Seržanta Lapiņa atgriešanās ("El retorn del sergent Lapiņš")

## Referències

* ↑ «Theiapolis.com». Arxivat de l'original el 2012-07-26. [Consulta: 10 juny 2015].
* ↑ F.O.R.M.A. Studio
* ↑ The New York Times: Movies
* 1 2 «Spotnet.Lv». Arxivat de l'original el 2010-01-08. [Consulta: 10 juny 2015].
# Batsikvarikh

Batsikvarikh (en rus: Бацикварих) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 3 habitants. Pertany al districte rural de Gunib.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Batten (cràter)

Batten és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 65 km de diàmetre. Porta el nom de Jean Batten (1909-1982), aviadora neozelandesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2000.

## Referències

* ↑ «Batten». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Banco Guipuzcoano

El Banco Guipuzcoano és un banc del Grup Banc Sabadell amb seu a Sant Sebastià (País Basc).

## Història

El banc es va fundar l'any 1899 a la província de Guipúscoa i el 2010 va ser absorbit pel Banc Sabadell i continua operant dins del grup.

## Referències

* ↑ «Datos actuales del Registro Oficial de entidades» (en castellà). Banc d'Espanya. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 gener 2011].
# Bayan Khutugh

Bayan Khutugh (1324–1365), també coneguda com a Bayan Qudu (xinès 伯顏忽都; Pai-yen Hu-tu), va ser una emperadriu consort de la dinastia Yuan com la segona esposa de Toghon Temür (emperador Huizong).
Segons la Història de Yuan, Bayan Qudu era coneguda per ser "frugal, poc gelosa i profundament observadora del ritual i les normes", cosa que contrastava amb el caràcter i la naturalesa de la concubina favorita de l'emperador, La dama Gi (més tard coneguda com Öljei Quduq).

## Matrimoni

El juliol de 1335, la primera emperadriu de Toghon Temür, Danashiri, filla del primer ministre El Temür, va ser deposada i després condemnada a mort penjada a Dadu per la seva participació en la rebel·lió fallida liderada pel seu germà, Tangqishi (T'ang Chi'i-shih).
No va ser fins al 1337 que Toghon Temür es va tornar a casar, aquesta vegada amb una noia de la influent tribu Khongirad, Bayan Qudu. La seva entronització com a emperadriu va tenir lloc el 18 d'abril de 1337, quan només tenia tretze anys.

## Emperadriu

Segons fonts tradicionals, Bayan Qudu era coneguda per tenir hàbits senzills, preferint portar una vida retirada, presumiblement pel fet que Toghon Temür li mostrava molt poca atenció.
No obstant això, en un viatge a la capital, a només 320 quilòmetres al nord de Dadu (Beijing), Toghon Temür va voler fer una visita a la seva emperadriu. Va enviar un eunuc com a emissari per expressar aquest desig. L'emperadriu, austera, va respondre: "El vespre no és un moment perquè Vostra Excel·lència vagi d'anada i tornada". L'eunuc va tornar al seu mestre i va informar sobre les paraules de l'emperadriu. Toghon Temür el va enviar de tornada dues vegades més, només per ser rebutjat de nou cada cop. Això va fer que l'emperador tingués en major consideració la virtut de Bayan Qudu.

## Mort

El 8 de setembre de 1365, Bayan Qudu va morir, amb només quaranta-dos anys. Es diu que la dama Gi va mirar per sobre de la roba esquinçada i senzilla de la difunta emperadriu. Rient, va comentar: "Com pot una emperadriu i una esposa principal portar aquest vestit?"

## En la cultura popular

* Interpretada per Lim Ju-eun a la sèrie de televisió deMBC del 2013 Empress Ki. A la sèrie, se la retrata com a despietada i manipuladora. També se la descriu com a neboda de Bayan del Merkid, i com a germana del nebot de Bayan, Toghto.

## Referències

* 1 2 3 L. Carrington Goodrich, L. Chaoying Fang. Dictionary of Ming Biography, 1368-1644: Volume I. Columbia University Press, 1976, p. 1291–1292.
* 1 2 3 Keith McMahon. Celestial Women: Imperial Wives and Concubines in China from Song to Qing. Rowman & Littlefield Publishers, 2016, p. 66–67.
# Beishanlong

Beishanlong és un gènere de dinosaure ornitomimosaure gegant que va viure al Cretaci inferior. Les seves restes fòssils es van trobar a la Xina, a la província de Gansu. L'espècie tipus és B. grandis, descrita l'any 2009 per un equip de paleontòlegs xinesos i americans. Beishanlong va viure des de l'Aptià fins a l'Albià, fa entre 100 i 125 milions d'anys. Beishanlong estava estretament emparentat amb l'Harpymimus.

## Referències

* ↑ Peter J. Makovicky, Daqing Li, Ke-Qin Gao, Matthew Lewin, Gregory M. Erickson & Mark A. Norell: A giant ornithomimosaur from the Early Cretaceous of China. Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences, Abstract
# Barcarrota

Barcarrota és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].