OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zoran Savić

Zoran Savic (nascut el 18 de novembre de 1966 a Zenica, actual Bòsnia i Hercegovina), és un exjugador de bàsquet serbi. Va destacar com a pivot (fa 2,03 metres d'alçada). Va jugar en els principals equips de les lligues iugoslaves, espanyola, italiana i grega, atresorant un gran palmarès de títols, tant nacionals com internacionals. Titular habitual de la selecció iugoslava en els anys 90', va participar en la consecució de la medalla de plata en els Jocs Olímpics d'Atlanta de 1996, a més d'una medalla d'or en uns campionats del món i en tres campionats d'Europa. Entre 2005 i 2008 fou Director Tècnic del FC Barcelona de bàsquet, càrrec en el qual fou substituït per Chichi Creus.

## Clubs com a jugador

* Jugoplástika/Pop 84 Split (Iugoslàvia): 1989-1991.
* FC Barcelona (Catalunya): 1991-1993.
* PAOK Salónica (Grècia): 1993-1995.
* Reial Madrid (Espanya): 1995-1996.
* Kinder Bolonya (Itàlia): 1996-1998.
* Efes Pilsen (Turquia): 1998-1999.
* FC Barcelona (Catalunya): 2000-2001.
* Skipper Bolonya (Itàlia): 2001-2002.

## Palmarès com a jugador

* Amb el Jugoplastika de Split:
      * 2 Copes d'Europa (1989-90 i 1990-91)
      * 2 Lligues de Iugoslàvia (1989-90 i 1990-91)
      * 2 Copes de Iugoslàvia (1989-90 i 1990-91)
* Amb el FC Barcelona:
      * 1 Lliga ACB (2000-01)
      * 1 Copa del Rei (2000-01)
* Amb el Kinder de Bolonya
      * 1 Euroliga (1997-98)
      * 1 Lliga d'Itàlia (1997-98)
      * 1 Copa d'Itàlia (1997-98)
* Amb el PAOK Salónica:
      * 1 Copa Korac (1993-94)
* Amb la selecció de Iugoslàvia:
      * 1 Medalla de plata en els Jocs Olímpics d'Atlanta 1996
      * 3 Medalles d'or en els Campionats d'Europa de Roma'91; Atenes'95, i Barcelona'97.
      * 1 Medalla d'or en els Campionats del Món de l'Argentina'90.

## Distincions individuals com a jugador

* Nominat MVP de la final de la Copa d'Europa de la temporada 1990-91
* Nominat MVP de la final de l'Euroliga de la temporada 1997-98
* Participant en l'ACB-LLEGA All Star de Madrid-92
* Participant en l'HEBA All Star d'Atenes-94
* Participant en l'ACB All Star de Girona-95
* Participant en el FIBA All Star d'Istanbul-96
* Participant en el FIBA All Star de Tel-Aviv-97

## Trajectòria com a Secretari Tècnic

* Climamio de Bolonya (Itàlia): 2002-2005.
* FC Barcelona (Catalunya): des de juliol de 2005.

## Palmarès com a secretari tècnic

* Amb el Climamio de Bolonya:
      * 1 Lliga d'Itàlia (2004-05)
      * 2 Subcampionats de la Lliga d'Itàlia (2002-2003 i 2003-04)
      * 1 Finalista de l'Eurolliga (2003-2004)
      * 2 Classificats Top 16 (2002-03 i 2004-05)
* Amb el FC Barcelona:
      * 1 Copa del Rei (2006-2007)

## Referències

* ↑ «Torna "Chichi Creus"». Bloc de "Blaugrana al vent", 14-05-2008. [Consulta: 16 febrer 2011].
# À bientôt, j'espère

À bientôt, j'espère és un documental dirigit per Chris Marker i Mario Marret, estrenat el 1968.

## Argument

La pel·lícula relata la vaga a la fàbrica de teixits Rhodiaceta de Besançon, el 1967, a través dels testimonis dels obrers sobre les seves condicions de treball i motivacions. Aquesta vaga té un aspecte particular de part l'assimilació del pla cultural pel pla social: les reivindicacions no giren més només al voltant de l'empresa (salaris o seguretat de la feina), sinó també sobre l'estil de vida que la societat imposava a la classe obrera. Els obrers vaguistes que ocupen la fàbrica tenen als seus disposició del material per filmar els esdeveniments, gràcies a Chris Marker, Jean-Luc Godard i Bruno Muel.

## Referències

* 1 2 Història de la fàbrica Rhodiaceta de Besançon
* 1 2 3 «À bientôt, j’espère, a Lussasdoc.com». Arxivat de l'original el 2007-05-17. [Consulta: 7 gener 2011].

## Enllaços externs

* À bientôt, j'espère a Icarus Films (anglès)
* À bientôt, j'espère anàlisi i crítica a DVDClassik (francès)
* À bientôt, j'espère anàlisi i crítica a Ciné-club de Caen (francès)
# Youssef Mohamad

Youssef Wasef Mohamad —en àrab يوسف واصف محمد— (nascut l'1 de juliol de 1980) és un futbolista libanès que actualment juga pel 1. FC Köln.

## Referències

* ↑ Arxivat 2010-06-09 a Wayback Machine. New Captain Named | Bundesliga.de
# Zeinheim

Zeinheim (en alsacià Zääne) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 151 habitants. Limita al nord-est amb Landersheim, a l'est amb Willgottheim, al sud-oest amb Rangen i al nord-oest amb Knœrsheim.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Mossig i del Vignoble.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 122 | 145 | 127 | 114 | 149 | 151 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | François Goetz | |
# Zeitgeist

* Pels documentals dirigits i produïts per Peter Joseph, vegeu Zeitgeist (pel·lícula)
Zeitgeist és una expressió en alemany (Zeit significa «temps» i Geist «esperit») que es refereix a l'«esperit del temps» o «esperit de l'època». La paraula Zeitgeist s'usa per descriure la situació cultural, intel·lectual, ètica, espiritual o política general dins una nació o grups més específics, així com la direcció moral i sociocultural d'una era.
# Ĵ

Ĵ, en minúscules ĵ, (J amb accent circumflex) és la catorzena lletra de l'alfabet en esperanto, que correspon a la fricativa postalveolar sonora [ʒ] en l'Alfabet Fonètic Internacional. Ĵ probablement es basa en la lletra francesa j que té el mateix so.

## Vegeu també

* Ĉ
* Ĝ
* Ĥ
* Ŝ
* Ŭ

## Referències

* ↑ «1. Amiko Marko | Gramàtica | Esperanto en 12 lliçons». [Consulta: 30 abril 2024].
# Ķegums

Ķegums ( pronunciació (?·pàg.); alemany: Keggum) és un poble del municipi de Ķegums a Letònia.

## Esport

Ķegums ha sigut la població afitriona dels Sidecarcross Grand Prix de Letònia nombroses vegades
Durant el Campionat del Món de motocròs 2009, Ķegums va ser també la seu del Gran Prix de Moocròs de Letònia, i el 8 d'agost de 2010, va ser la seu del Gran Prix de Sidecarcross letó.

## Referències

* ↑ VENUES USED IN GP 1971-2005 The John Davy Pages, accessed: 2 November 2009
* ↑ FIM Sidecarcross World Championship - 2010 Calendar FIM website, accessed: 30 October 2009

## Vegeu també

* Localitats de Letònia
# Šarbov

Šarbov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1618.
# Ў

Ў, ў (en cursiva Ў, ў) és una lletra de l'alfabet ciríl·lic, emprada en belarús. S'anomena 'u no sil·làbica' o 'u curta' (en belarús: у нескладовае, u nieskladóvaie; o у кароткае, u karótkaie). El seu equivalent en l'alfabet llatí és Ŭ.
Aquesta lletra no s'empra en cap altra llengua eslava. A més de les llengües no eslaves que empren l'alfabet ciríl·lic, ў és emprada en la llengua dungan i en iupik siberià. També es va utilitzar en uzbek abans de l'adopció de l'alfabet llatí el 1992.

## Vegeu també

* Breu, signe diacrític
* W, alfabet llatí
* Ŭ, en esperanto
* Ł, en polonès
# .so

.so és el domini de primer nivell territorial (ccTLD) per a Somàlia. Després d'una llarga absència, el domini .so va ser rellançat oficialment l'1 de novembre de 2010 per .SO Registry, que està regulat pel Ministeri de Correus i Telecomunicacions del país.

## Referències

* ↑ «SO Registry». Arxivat de l'original el 2014-10-31. [Consulta: 18 setembre 2010].

## Enllaços externs

* Informació whois .so IANA
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# 1051
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Ramon Berenguer I es casa amb Blanca de Narbona.

### Món

* Redacció de la Rousskaïa Pravda, el primer codi de lleis rus
* Al nord d'Itàlia, el teòleg Pedro Damiáno escriu el Líber Gomorrhianus (‘llibre gomorrià’), en el que descriu vàries formes de sexe homosexual, denunciant que eran prácticas comuns entre el clergat.

## Referències

* ↑ «[https://sourcebooks.fordham.edu/source/homo-damian1.asp Medieval Sourcebook: Peter Damian: Liber Gomorrhianus [.c.1048-54]]». Fordham University - Internet History Sourcebooks Project. [Consulta: 10 febrer 2020].
# 24a Mostra Internacional de Cinema de Venècia

La 24a Mostra Internacional de Cinema de Venècia va tenir lloc del 24 d'agost al 7 de setembre de 1963.

## Jurat

* Arturo Lanocita (Itàlia) (president)
* Sergei Geràssimov (URSS)
* Lewis Jacobs (EUA)
* Hidemi Kon (Japó)
* Claude Mauriac (França)
* Guido Aristarco (Itàlia)
* Piero Gadda Conti (Itàlia)

## Pel·lícules en competició

| Títol original | Director(s) | País de producció |
| Mare matto | Renato Castellani | Itàlia |
| Le mani sulla città | Francesco Rosi | Itàlia |
| Dragées au poivre | Jacques Baratier | França |
| Ningen | Kaneto Shindô | Japó |
| Omicron | Ugo Gregoretti | Itàlia |
| Milczenie | Kazimierz Kutz | Polònia |
| Bolxaia doroga | Iuri Ozerov | Unió Soviètica |
| The Cool World | Shirley Clarke | Estats Units |
| Billy Liar | John Schlesinger | Regne Unit |
| Le feu follet | Louis Malle | França |
| Hud | Martin Ritt | Estats Units |
| Muriel ou le Temps d'un retour | Alain Resnais | França |
| Nunca pasa nada | Juan Antonio Bardem | Espanya |
| The Servant | Joseph Losey | Regne Unit |
| Tengoku to Jigoku | Akira Kurosawa | Japó |
| Tom Jones | Tony Richardson | Regne Unit |
| El Verdugo | Luis García Berlanga | Espanya |
| Vstupliènie | Igor Talankin | Unió Soviètica |
| Zlaté kapradí | Jiří Weiss | Txèquia |

## Premis

* Lleó d'Or:
** Le mani sulla città (Francesco Rosi)
* Premi Especial del Jurat:
** Le feu follet (Louis Malle)
** Vstuplijenije (Igor Talankin)
* Copa Volpi:
** Millor Actor - Albert Finney (Tom Jones)
** Millor Actriu - Delphine Seyrig (Muriel)
* Millor primer treball
** En söndag i september (Jörn Donner)
* Millor curtmetratge
** The War Game (Mai Zetterling)
* Premi FIPRESCI
** El verdugo (Luis García Berlanga)
* Premi OCIC
** Hud (Martin Ritt)
* Premi Pasinetti
** Le feu follet (Louis Malle)
** Seccions Paral·leles - Il terrorista (Gianfranco De Bosio)
* Lleó de San Marco - Gran Premi
** Millor documental - Zablácené mesto (Václav Táborsky)

## Referències

* ↑ «The 1960′s». Arxivat de l'original el 24 de setembre 2020. [Consulta: 7 octubre 2013].
* ↑ «Juries for the 1960′s». Arxivat de l'original el 2 de setembre 2012. [Consulta: 7 octubre 2013].

## Vegeu també

* 13è Festival Internacional de Cinema de Berlín
* 16è Festival Internacional de Cinema de Canes
* 3r Festival Internacional de Cinema de Moscou
* Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1963

## Enllaços externs

* 24a Mostra Internacional de Cinema de Venècia - Lloc web oficial
* Premis del Festival de Cinema de Venècia 1963 a IMDb
# 878

El 878 (DCCCLXXVIII) fou un any comú començat en dimecres del calendari julià.

## Esdeveniments

* Guifré el Pelós és investit comte de Girona i de Barcelona pel rei dels francs.

## Referències

* ↑ Fernández-Cuadrench, 2014, p. 54.

## Bibliografia

* Fernández-Cuadrench, J. «L'Estat que no va ser: catalans i occitans entre els segles viii i xiii: a propòsit del vuitè centenari de la Batalla de Muret». Butlletí de la Societat Catalana d'Estudis Històrics, XXV, 2014, pàg. 47–85. DOI: 10.2436/20.1001.01.126.
# 12 Angry Men

«12 Angry Men» té aquests significats:
# 55 d'Andròmeda

55 d'Andròmeda (55 Andromedae) és una estrella de la constel·lació d'Andròmeda. Té una magnitud aparent de 5,42.

## Referències

* 1 2 3 4 «High-resolution spectroscopic survey of 671 GK giants. I - Stellar atmosphere parameters and abundances» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 01-12-1990, pàg. 1075–1128. DOI: 10.1086/191527.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ van Leeuwen, F. «HIP 8814». Hipparcos, the New Reduction, 2007. [Consulta: 31 desembre 2012].
# Abu Yahya Muhammad ibn Ahmad Ibn Sumadih

Abu-Yahya Muhàmmad ibn Àhmad ibn Sumàdih at-Tujibí (mort en 1028) fou un general i senyor d'Osca al final del segle x i començament del xi. La seva genealogia s'ha establert com a Abu-Yahya Muhàmmad ibn Àhmad ibn Sumàdih ibn Àhmad ibn Muhàmmad ibn Abd-ar-Rahman ibn Sumàdih ibn Abd-ar-Rahman ibn Abd-Al·lah ibn al-Muhàjir ibn Amira ibn al-Muhàjir ibn Najda (o Najwa) ibn Xurayh ibn Hàrmala ibn Yazid ibn Àjdaba ibn Zayd ibn Amir ibn Adi ibn Àixras ibn Xabib ibn as-Sakun ibn Àixras ibn Kinda.
Fou un general d'Almansor que va destacar en diverses campanyes. Nomenat governador o valí d'Osca, fou expulsat vers el 1011/1017 per l'emir de Saragossa al-Múndhir ibn Yahya at-Tujibí i va haver de refugiar-se a València. Va morir entre el 28 de maig i el 26 de juny de 1028. El seu fill Abu-l-Àhwas Man ibn Muhàmmad ibn Sumàdih fou després governador (1038-1041/42) i emir (1041/42-1051) d'Almeria.

## Bibliografia

* J. Lirola Delgado, volum 5 de la «Biblioteca de al-Andalus».
* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 329
# Acaci de Cesarea

Acaci de Cesarea (Acacius, Ἀκάκιος), conegut com "el Borni" ὁ Μονόφθαλμος, fou pupil i successor d'Eusebi com a bisbe de Cesarea el 340 i amb alguna interrupció fins al 366. Va escriure la vida del seu mestre.
Fou inicialment semiarrià i fou deposat al concili de Sardica el 343. Després d'això va fundar el moviment homoeà (homoioúsios, és a dir "el Fill és només semblant al Pare", doctrina que fou acceptada al Concili de Selèucia (359) tot i que fou condemnat pels semiarrians. Altre cop la doctrina fou acceptada al concili de Constantinoble (360). Es va associar després a Aeci, autor del "Anomoeon", però el va abandonar sota la direcció de Constantí. Sota el catòlic Jovià aquest el va obligar a signar el credo del concili de Nicea I. Llavors va tornar a l'arrianisme i fou deposat el 365.
Va morir el 366. Va escriure 17 llibres eclesiàstics i 6 miscel·lànies. Entre les seves obres uns comentaris a l'Eclesiastès i a altres llibres bíblics, però només se'n conserven fragments. Un grup de teòlegs seguidors seus va existir del 357 al 361 i foren coneguts com a "Acacians".

## Referències

GEC, 1, 94
# Francesc Prat i Figueres

Francesc Prat i Figueres (la Bisbal d'Empordà, Baix Empordà, 24 de gener de 1950) és un poeta i professor de batxillerat a l'Institut Salvador Espriu (Barcelona). Estudià filologia catalana i hispànica a la Universitat de Barcelona. Combina prosa amb poesia a semblança dels diaris de viatge japonesos en què es combina el haibun –prosa descriptiva– i el haikú –poesia en tres versos.

## Llibres publicats

* Poesia:
** 1982 Paradís de cendra. Barcelona: Edicions 62.
* Poesia i prosa:
** 1983 El soldat rosa. València: Eliseu Climent / 3i4.
** 1986 Larari. Barcelona: Península.
** 2008 Fingiments. Girona: CCG Edicions.
** 2011 Escarabeu. Vic: Café Central / Eumo Editorial.

## Premis literaris

* 1983 Premis Octubre-Vicent Andrés Estellés de poesia: El soldat rosa.
* 1987 Premi Crítica Serra d'Or de poesia: Larari.

## Referències

* ↑ «Qui és qui a les Lletres Catalanes. Prat i Figueres, Francesc». Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 juliol 2016].
# Francisco Javier González Peña

Francisco Javier González Peña, més conegut com a Javi Peña, és un futbolista andalús. Va nàixer a Xerès de la Frontera el 16 de setembre de 1973, i ocupa la posició de davanter.

## Trajectòria

Comença a destacar a les files del Xerez CD, equip amb el qual debuta a Segona Divisió a la campanya 90/91, encara que no es consolidaria al primer equip xeresista fins a 1994. Després de tres temporades amb els andalusos, fitxa pel Reial Saragossa, que l'incorpora al seu filial. La temporada 98/99 juga amb els aragonesos dos partits de primera divisió.
No té continuïtat al Saragossa, i a l'estiu del 1999 marxa a la UE Lleida, on qualla una bona temporada: marca 13 gols en 35 partits. Fitxa llavors pel Llevant UE, però a l'equip valencià és suplent durant dues campanyes, igual que la 02/03 a les files de la UD Almería.
Posteriorment recala en altres equips de divisions més modestes, com ara la SD Ponferradina.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Gamma de color

El terme gamma prové del camp de la música. En el context musical significa el conjunt de tons que s'usen per compondre una melodia musical.
En la teoria del color, la gamma de color (també coneguda professionalment com a Gamut) d'un dispositiu, o procés, usat per a la creació d'un color, és la proporció de l'espai de color que es pot representar amb aquest dispositiu o procés, ja que existeixen limitacions físiques d'aquests que els poden impedir mostrar la gamma completa de l'espai de color. També es podria definir com el lloc geomètric dels punts del pla matís -saturació que es poden representar mitjançant un dispositiu o tècnica.
Generalment, la gamma de color s'especifica en el pla de la gràfica matís-saturació. Molts sistemes poden produir colors amb una àmplia gamma d'intensitats dins de la seva gamma de color. A més, per als sistemes de colors sostractius, com és ara els sistemes usats en la impressió, el rang disponible d'intensitat, en la majoria de les ocasions no té sentit, fora del context de la seva il·luminació.
Quan alguns colors no es poden mostrar dins d'un model particular de color, es diu que aquests són fora de gamma. Per exemple, el vermell pur que pertany al model de color RGB (acrònim anglès de Red Green Blue, és a dir vermell, verd, blau) es troba fora de gamma en el model de color CMYK (Cian Magenta Yellow and Key, cian, magenta, groc i negre).
En el camp de l'enginyeria de reproducció del color, un dispositiu que per si sol és capaç de reproduir, completament, l'espai de color visible és semblant al Sant Graal, ja sigui en una pantalla o en una impressora. Les modernes tècniques permeten fer molt bones aproximacions a la gamma de l'espectre visible, però la complexitat d'aquests sistemes no els fa dispositius pràctics. Que es digui d'un dispositiu que és bastant bo, vol dir que la limitada percepció humana no és capaç de distingir les limitacions o mancances d'aquest, a l'hora de la reproducció del color.
El model de color més convenient per al procés digital d'imatge és el model RGB. La imatge impresa requereix transformar la imatge de l'espai de color original RGB a l'espai de color CMYK perquè en aquest procés els colors RGB són fora de la gamma de l'espai de color CMYK. Durant aquest procés, els colors RGB que són fora de gamma s'han de convertir, d'alguna manera, en valors aproximats que siguin dins la gamma CMYK.
Hi ha múltiples algorismes de transformació per a la conversió, però no n'hi ha cap de completament perfecte, ja que aquests colors són, simplement, fora dels objectius de les capacitats del dispositiu d'impressió. Lògicament, la capacitat de l'algorisme per efectuar la transformació és una variable crítica per a la qualitat del producte final.
# Gautrain

El ferrocarril Gautrain és un sistema de transport massiu ràpid utilitzat en la província de Gauteng a Sud-àfrica. El sistema connecta Johannesburg i Pretòria amb l'Aeroport Internacional O.R. Tambo a Johannesburg. La línia es caracteritza per viatjar a velocitats mitjana de 160 km/h. El voltatge requerit per alimentar el seu motor és de 25.000 V CA. Els rails usen un ample estàndard de 1.435 mm. La longitud actual de el sistema és 80 km. El sistema ferroviari té 10 estacions. El tram entre l'estació Johannesburg Park i l'estació Marlboro és subterrani.

## Estacions

* Johannesburg Park Station (subterrània)
* Rosebank (subterrània)
* Sandton (subterrània)
* Marlboro (a nivell)
* Rhodesfield (elevada)
* Aeroport Internacional O.R. Tambo (elevada)
* Midrand (a nivell)
* Centurion (elevada)
* Pretòria (a nivell)
* Hatfield (a nivell)

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (anglès)
# Genji Monogatari Emaki

El Genji Monogatari Emaki (源氏物語絵巻), anomenat també el rotlle del Genji Monogatari, és un rotlle de pergamí il·lustrat a mà de l'obra de la literatura japonesa Genji Monogatari que data del segle xii. En el títol Genji Monogatari Emaki, la paraula emaki prové de la paraula emakimono que significa rotlle il·lustrat. Es consideren com a Tresors Nacionals del Japó.
Només en queden uns fragments que es troben a dos museus diferents: el Museu d'Art Tokugawa i el Museu Gotoh. Són molts fràgils i per raons de conservació només s'exposen rarament. El document original era fet de vint rotlles que en total feien uns 137 metres. Contenia més de cent pintures i més de tres-cents pàgines de cal·ligrafia de les quals només en queden dinou pintures, 65 pàgines de text i nou pàgines de fragments.

## Referències

* ↑ Okudaira, 1973, p. 109.

## Bibliografia

* Morris, I.; Tokugawa, Y. The tale of genji scroll. Bunkyō, Tokyo: Kodansha International LTD, 1971.
* Okudaira, Hideo. Narrative picture scrolls. volum 5 d' Arts of Japan, 1973. ISBN 978-0-8348-2710-3.
* Ishida, Mayumi. «Genji monogatari (Tale of genji)» (en anglès), 2000. Arxivat de l'original el 2010-02-24. [Consulta: 2 març 2010].
* «Stylistic appeal of genji monogatari emaki» (en anglès). Arxivat de l'original el 2007-10-18. [Consulta: 2 març 2010].