# Déu en el cristianisme

Es creu que Déu en el cristianisme és l'ésser etern i suprem que va crear i conserva totes les coses. Els cristians creuen en una concepció monoteista de Déu, que és alhora transcendent (totalment independent de l'univers material) i immanent (implicat en l'univers material). Els ensenyaments cristians sobre la transcendència, la immanència i la implicació de Déu en el món i el seu amor per la humanitat exclouen la creença que Déu és de la mateixa substància que l'univers creat (rebuig del panteisme), però accepten que la naturalesa divina de Déu està hipostàticament unida a la naturalesa humana en la persona de Jesucrist, en un esdeveniment únic conegut com "l'Encarnació".
Les opinions dels primers cristians de Déu s'expressaven a les epístoles paulines i als primers credos cristians, que proclamaven un sol Déu i la divinitat de Jesús. Encara que algunes sectes primerenques del cristianisme, com els ebionites judeocristians, van protestar contra l'apoteosi de Jesús, el concepte que Jesús era un amb Déu va ser acceptat per la majoria dels cristians gentils. Això va formar un aspecte de la divisió del primer cristianisme i el judaisme, ja que les opinions cristianes gentils de Déu van començar a divergir de les ensenyances tradicionals jueves de l'època.
La teologia dels atributs i la naturalesa de Déu s'ha discutit des dels primers temps del cristianisme, amb Ireneu escrivint al segle ii: "A la seva grandesa no li falta res, sinó que conté totes les coses". Al segle viii, Joan de Damasc va enumerar divuit atributs que segueixen sent àmpliament acceptats. Amb el pas del temps, els teòlegs cristians van desenvolupar llistes sistemàtiques d'aquests atributs, alguns basats en declaracions de la Bíblia (per exemple, l'oració del Parenostre, que afirma que el Pare és al Cel), altres basats en raonaments teològics. El Regne de Déu és una frase destacada en els evangelis sinòptics, i encara que hi ha un acord gairebé unànime entre els estudiosos que representa un element clau dels ensenyaments de Jesús, hi ha poc acord acadèmic sobre la seva interpretació exacta.
Encara que el Nou Testament no té una doctrina formal de la Trinitat com a tal, "parla repetidament del Pare, del Fill i de l'Esperit Sant... de tal manera que obliga a una comprensió trinitària de Déu". Al voltant de l'any 200 dC, Tertul·lià va formular una versió de la doctrina de la Trinitat que afirmava clarament la divinitat de Jesús. Aquest concepte es va ampliar més tard al Primer Concili de Nicea l'any 325 dC, i una forma definitiva posterior va ser produïda pel Concili Ecumènic de 381. La doctrina trinitària sosté que el Déu Fill, el Déu Pare i el Déu Esperit Sant són tots hipòstasis diferents (persones) d'una mateixa substància, i no es considera tradicionalment un triteisme. El trinitarisme es va practicar posteriorment a través del cristianisme de Nicea, i constitueix una pedra angular de la comprensió cristiana moderna de Déu, encara que algunes denominacions cristianes tenen visions no trinitàries sobre Déu.

## Notes

* ↑ Un exemple és Corintis 1 8:5-6:1 Co 8:5-6 "És cert que n'hi ha que són considerats déus al cel i a la terra, com si de fet existissin molts déus i molts senyors. Però per a nosaltres hi ha un sol Déu, el Pare, de qui tot prové i cap al qual caminem, i hi ha un sol Senyor, Jesucrist, pel qual tot existeix i també nosaltres existim."

## Referències

* 1 2 3 «Part I: Doctrine and Tradition – Creator and creation». A: The Cambridge Companion to Orthodox Christian Theology. Cambridge i Nova York: Cambridge University Press, 2010, p. 63–77. DOI 10.1017/CCOL9780521864848.005. ISBN 9781139001977.
* 1 2 3 «Part V: The Shaping of Christian Theology – Monotheism and Christology». A: The Cambridge History of Christianity, Volume 1: Origins to Constantine. Cambridge i Nova York: Cambridge University Press, 2008, p. 452–469. DOI 10.1017/CHOL9780521812399.027. ISBN 9781139054836.
* 1 2 3 «Doctrine of the Trinity». A: The Oxford Dictionary of the Christian Church. 3rd Revised. Oxford i Nova York: Oxford University Press, 2005, p. 1652–1653. DOI 10.1093/acref/9780192802903.001.0001. ISBN 978-0-19-280290-3.
* 1 2 3 «Part II: The Basic Structures of Pauline Thought – Theology: God as the Father of Jesus Christ». A: Apostle Paul: His Life and Theology. 1st. Ada, Michigan: Baker Academic, 2005, p. 395–400. ISBN 9781441242006. LCCN 2005025534.
* ↑ «Part I: Catholic Teaching – God, the Creation, and the History of Salvation: The Incarnation». A: The Oxford Handbook of Catholic Theology. Oxford i Nova York: Oxford University Press, 2019, p. 167–182. DOI 10.1093/oxfordhb/9780199566273.013.7. ISBN 9780199566273. LCCN 2018965377.
* ↑ «The Place of Theosis in Orthodox Theology». A: Partakers of the Divine Nature: The History and Development of Deification in the Christian Traditions. Madison, New Jersey and Vancouver, British Columbia: Fairleigh Dickinson University Press, 2007, p. 32–44. ISBN 978-0-8386-4111-8. LCCN 2006017877.
* 1 2 3 4 «Part II: The content of Christian doctrine – The Triune God». A: The Cambridge Companion to Christian Doctrine. Cambridge i Nova York: Cambridge University Press, 2001, p. 121–140. DOI 10.1017/CCOL0521471184.009. ISBN 9781139000000.
* 1 2 «Part II: Creeds and Baptism». A: Early Christian Creeds. 3rd. Londres i Nova York: Continuum International, 2006, p. 30–61. DOI 10.4324/9781315836720. ISBN 9781315836720.
* ↑ «Chapter 23: 1 Corinthians». A: David E. Aune. The Blackwell Companion to the New Testament. Chichester, West Sussex: Wiley-Blackwell, 2010, p. 413–433. DOI 10.1002/9781444318937.ch23. ISBN 9781444318937.
* ↑ Bernard, David K. «Monotheism in Paul's Rhetorical World». A: The Glory of God in the Face of Jesus Christ: Deification of Jesus in Early Christian Discourse. 45. Leiden and Boston: Brill Publishers, 2019, p. 53–82. ISBN 978-90-04-39721-7.
* 1 2 Hurtado, Larry W. «Introduction: Early Christology and Chronology – Chapter 5: The Early Christian Mutation». A: One God, One Lord: Early Christian Devotion and Ancient Jewish Monotheism. 3rd. Londres i Nova York: T&T Clark, 2015, p. 1–16, 97–130. ISBN 9780567657718.
* ↑ Hurtado, Larry W. «How on Earth Did Jesus Become a God? Approaches to Jesus-Devotion in Earliest Christianity». A: How on Earth Did Jesus Become a God? Historical Questions about Earliest Devotion to Jesus. Grand Rapids, Michigan and Cambridge, U.K.: Wm. B. Eerdmans, 2005, p. 13–55. ISBN 978-0-8028-2861-3.
* ↑ ("Clementine Homilies," xvi. 15)
* ↑ «TRINITY». A: Jewish Encyclopedia. JewishEncyclopedia.com [Consulta: 22 agost 2013].
* ↑ Irenaeus of Lyons by Eric Francis Osborn (26 November 2001) ISBN 0521800064 pages 27-29
* ↑ Global Dictionary of Theology by William A. Dyrness, Veli-Matti Kärkkäinen, Juan F. Martinez and Simon Chan (10 October 2008), ISBN 0830824545, pages 352-353.
* ↑ Christian Doctrine by Shirley C. Guthrie (1 July 1994) ISBN 0664253687
* ↑ Hirschberger, Johannes. Historia de la Filosofía I, Barcelona: Herder 1977, p.403
* ↑ Dictionary of Biblical Imagery by Leland Ryken, James C. Wilhoit and Tremper Longman III (11 November 1998) ISBN 0830814515 pages 478-479
* ↑ Divine Government: God's Kingship in the Gospel of Mark by R. T. France (10 Mar 2003) ISBN 1573832448 pages 1-3
* 1 2 Stagg, Frank. New Testament Theology. Broadman Press, 1962. ISBN 0-8054-1613-7. p. 38
* ↑ Kelly, J. N. D.. Early Christian doctrines. 5th. Londres: Continuum, 2000, p. 150. ISBN 978-0826452528.
* ↑ Prestige, G.L. Fathers and Heretics SPCK:1963, p. 29
* ↑ The Nicene Faith: Formation Of Christian Theology by John Behr (30 June 2004) ISBN 088141266X pages 3-4
* ↑ Life in the Trinity: An Introduction to Theology with the Help of the Church Fathers by Donald Fairbairn (28 September 2009) ISBN 0830838732 pages 48-50
* ↑ Mercer Dictionary of the Bible edited by Watson E. Mills, Roger Aubrey Bullard 2001 ISBN 0865543739 page 935
* ↑ Kelly, J.N.D. Early Christian Doctrines A & C Black: 1965, p 115
* ↑ Theology: The Basics by Alister E. McGrath (21 September 2011) ISBN 0470656751 pages 117-120

## Vegeu també

* Déu en les religions abrahàmiques:
** Déu en el judaisme
** Déu en l'islam