OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iriba

Iriba (àrab: هريبا, Hirībā) és una petita ciutat de la regió de Wadi Fira, al Txad. Forma part del departament de Kobé i té la seva pròpia prefectura i el seu propi tribunal de zona. Actualment compta amb el servei de l'aeroport d'Iriba.

## Demografia

L'ètnia del poble iribanià es coneix com a "Zaghawa". Aquest grup ètnic viu a banda i banda de la frontera al Txad i el Sudan, i l'idioma local és el zaghawa, un idioma afro-nadiu no relacionat amb cap dels idiomes oficials de la zona, l'àrab i el francès. Els zaghawa tenen el seu lideratge tradicional, sota el sultà de Zaghawa.

## Clima

El clima de la ciutat es caracteritza per ser àrid (BWh en la classificació climàtica de Köppen). La temperatura mitjana anual de l'aire és de 25,7 °C. La temperatura mitjana del mes més fred (gener) és de 20,9 °C, el mes més calent (maig) - 29,6 °C. La precipitació a llarg termini calculada és de 226 mm. Té dos períodes diferents: l'estació seca i l'estació plujosa. Durant l'estació de pluges, es produeixen considerables quantitats de precipitacions en la zona, sobretot en el període de maig a setembre, que desapareixen ràpidament en els rius estacionals anomenats uadis. De fet, a l'agost, cau la major quantitat de precipitació (113 mm). Els hiverns (de desembre a febrer) poden ser bastant freds, i l'estiu és extremadament calorós i sec, sent l'escassetat d'aigua un problema crònic en la zona.

## Història

Un gran nombre dels refugiats va fugir de la zona de Darfur als voltants d'Iriba l'any 2004. Els refugiats procedeixen principalment de la mateixa ètnia i viuen en tres grans campaments de refugiats de la zona: Iridimi, Touloum i Amnabak. Els tres campaments acullen a més de 60.000 refugiats. L'afluència de refugiats va requerir una àmplia presència internacional per a l'assistència i protecció de la població desplaçada. L'ACNUR és el principal organisme internacional en la zona, mentre que el PMA i moltes altres ONG ajuden en els diferents aspectes de la vida dels refugiats.

## Referències

* ↑ Txad. Mapa de referència (escala 1: 2.500.000). - GUKG, 1982
* ↑ «Airport Records». Arxivat de l'original el 2015-06-24. [Consulta: 21 juliol 2020].
* ↑ «Iriba climate: Average Temperature, weather by month, Iriba weather averages - Climate-Data.org». [Consulta: 21 juliol 2020].
# Equip mundial del segle XX

L'equip mundial del segle XX va ser un selecte equip de futbol triat el 1998, mitjançant una votació feta per part d'un exclusiu panell de 250 periodistes internacionals de futbol i membres de diversos equips sud-americans i europeus, representant les confederacions de la CONMEBOL i UEFA. Va ser anunciat per Mastercard el 10 de juny de 1998, conjuntament amb la cerimònia inaugural de la Copa Mundial de Futbol de 1998, a París, França.

## Equip

| Posició | Futbolista | Nacionalitat | Premis i guardons |
| Porter | Lev Iaixin | Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques | * Pilota d'Or (1963) * Ordre del Mèrit de la FIFA |
| Defensa | Carlos Alberto Torres | Brasil | * Copa del Món de Futbol (1970) * FIFA 100 |
| Defensa | Franz Beckenbauer | Alemanya | * Copa del Món de Futbol (1974) * Eurocopa (1972) * Pilota d'Or (1972 i 1976) * FIFA 100 |
| Defensa | Bobby Moore | Anglaterra | * Copa del Món de Futbol (1966) |
| Defensa | Nilton Santos | Brasil | * Copa del Món de Futbol (1958 i 1962) * FIFA 100 |
| Migcampista | Johan Cruyff | Països Baixos | * Pilota d'Or (1971, 1973 i 1974) * Jugador europeu del segle de la IFFHS * FIFA 100 |
| Migcampista | Alfredo Di Stéfano | Argentina Espanya | * Copa Amèrica (1947) * Pilota d'Or (1957 i 1959) * FIFA 100 |
| Migcampista | Michel Platini | França | * Eurocopa (1984) * Pilota d'Or (1983, 1984 i 1985) * President de la UEFA (2007) * FIFA 100 |
| Davanter | Garrincha | Brasil | * Copa del Món de Futbol (1958 i 1962) |
| Davanter | Diego Maradona | Argentina | * Copa del Món de Futbol (1986) * Jugador del Segle de la FIFA * Futbolista de l'any a Sud-amèrica (1979 i 1980) * FIFA 100 |
| Davanter | Pelé | Brasil | * Copa del Món de Futbol (1958, 1962 i 1970) * Ordre del Mèrit de la FIFA * Premi Presidencial de la FIFA * Esportista del Segle del Comitè Olímpic Internacional * Jugador del Segle de la FIFA * Jugador del segle de la IFFHS * Jugador sud-americà del segle de la IFFHS * Futbolista de l'any a Sud-amèrica (1973) * FIFA 100 |

## Vegeu també

* FIFA 100

## Referències

* Brown, Gerry, and Morrison, Michael (eds.; 2003). ESPN Information Please Sports Almanac. #New York City: ESPN Books and Hyperion (joint). ISBN 0-7868-8715-X.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de la FIFA
# Can Nogueras (Mataró)

Can Nogueras és una obra de Mataró (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Xalet de planta baixa i pis amb jardí.
Aprofita el desnivell del terreny permetent l'aparició d'un porxo a la façana posterior de l'edifici. La utilització de l'estructura metàl·lica permet una major llibertat en la distribució de la planta.
Presenta una coberta amb dues lleugeres pendents i aiguafons longitudinal al mig.
Destaca l'horitzontalitat de la composició en la façana i la simplicitat en l'ús dles materials brise-soleil, pedra viva, arrebossat pintat blanc i fusteria envernissada.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Nogueras». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Vilgot Sjöman

Vilgot Sjöman (Estocolm, 2 de desembre de 1924 — 9 d'abril de 2006) fou un director i escriptor suec. En les seves obres destaquen les temàtiques controvertides sobre les classes socials, la moral i els tabús sexuals. Entre les seves influències se citen la Nouvelle vague francesa i Ingmar Bergman. Les seves obres més importants exploren deliberadament els límits del que és acceptable en el cinema. També destacà com a escriptor i guionista. Els seus personatges són sovint joves enfrontats a conflictes generacionals.

## Obres

* Älskarinnan (‘L'amistançada’, 1962)
* 491 (1964)
* Syskonbädd (‘La meva germana, el meu amor’, 1966)
* Jag är nyfiken (‘Jo sóc curiosa’, 1967-68)
* Lyckliga skitar (‘Alegres porcades', 1970)
* Troll (1972)
* En handfull kärlek (‘Un grapat d'amor’, 1973)
* Garaget (‘El garatge’, 1975)
* Tabou (1977)
* Jag rodnar (‘Em poso vermell', 1980)
* Malacca (1987)
* Fallgropen (‘Precipicis', 1989)
* Alfred (1995)

## Referències

* ↑ «Vilgot Sjöman». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Vilgot Sjöman a Internet Movie Database (anglès)
# Bobby Evans

Robert "Bobby" Evans (16 de juliol de 1927 - 1 de setembre de 2001) fou un futbolista escocès de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció d'Escòcia amb la que participà en la Copa del Món de futbol de 1954 i de 1958. També jugà a la selecció de la lliga.
La major part de la seva carrera la passà al Celtic. També fou jugador del Chelsea.

## Referències

* ↑ «Celtic mourn Bobby Evans». BBC News, 04-09-2001.
* ↑ Perfil a scottishfa
* ↑ «Scotland FL Players by Appearances». Londonhearts.com. London Hearts Supporters' Club [Consulta: 27 novembre 2011].
* ↑ Newport County A-Z of transfers
# Fàlaris

Fàlaris (en grec antic: Φάλᾰρις, llatí: Phalăris) fou un tirà d'Acragant famós per la seva crueltat.
Va governar en una època incerta, però es considera que va ser circa l'any 570 aC. Segurament va néixer la ciutat d'Acragant, encara que hi ha fonts que diuen que era originari de l'illa d'Astipàlea, d'on va arribar a Sicília com a exiliat. No se sap ben bé com va arribar al poder, però una tradició diu que es va dedicar al comerç i amb els diners que va acumular va construir un temple que en realitat era una fortalesa que va fer servir de base per ocupar el govern amb una força mercenària. Aristòtil diu que tenia un càrrec a l'estat i que finalment va assolir tot el poder. Va governar durant 16 anys. Poliè esmenta diverses anècdotes del seu regnat, i diu que en general va estar en guerres contra els seus veïns estenent el seu poder més sovint per estratagemes que per la força, i entre les ciutats que va dominar hi va haver Hímera. La Suda diu que el seu poder es va estendre per tota Sicília. Diodor relata la seva mort, però la història que explica sembla massa fabulosa, encara que probablement va ser enderrocat per una revolta popular potser dirigida per Telèmac, ancestre de Teró.
La seva fama de cruel li ve del fet que cremava vives a les seves víctimes en un aparell en forma de brau anomenat Bou de Falaris que la llegenda fa inventat per Peril, el primer a morir a causa del seu invent per ordre del tirà, encara que aquesta història sembla una narració molt posterior. Timeu, un historiador sicilià, diu que aquest Bou no va existir, i de fet és probable que l'estàtua del brau que existia en èpoques posteriors que van prendre els cartaginesos quan van assaltar la ciutat el 262 aC, i després recuperada pels romans, no fos el Bou original, però això no nega l'existència d'un Bou autèntic. La història sobre aquest brau ja era coneguda en temps de Píndar, que la menciona, i diu que Fàlaris ja tenia una gran fama com a tirà. Diversos autors el consideren així i Ciceró l'anomena crudelissimus omnium tyrannorum ('el més cruel de tots els tirans'), i fa el seu nom proverbial com a tirà en el pitjor sentit del mot, oposat a la suau tirania de Pisístrat. Però una tradició posterior el va convertir en un tirà suau, forçat a alguns actes de crueltat per les accions dels seus enemics, i protector de la literatura i la filosofia, posició que es va voler avalar amb unes cartes del mateix Fàlaris que són lògicament espúries.

## Referències

* ↑ Phalaris a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 234-236
# Iridi natiu

L'iridi natiu és un mineral de la classe dels elements natius.

## Característiques

L'iridi natiu és l'ocurrència natural de l'iridi, amb fórmula química (Ir,Os,Ru). Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 6 i 7. L'iridi natural sovint conté quantitats diferents d'osmi, ruteni o platí. La definició actual de l'iridi incorpora les varietats «osmiridi» i «rutenosmiridi», totes dues amb iridi com a element dominant.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'iridi natiu pertany a «01.AF: Metalls i aliatges de metalls, elements del grup del platí» juntament amb els següents minerals: osmi, ruteniridosmina, ruteni, pal·ladi, platí, rodi.

## Referències

* ↑ «Iridium» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 gener 2016].
# Chibchanomys orcesi

Chibchanomys orcesi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del sud de l'Equador, on viu a altituds d'entre 3.100 i 3.700 msnm. S'alimenta d'invertebrats aquàtics i peixos. El seu hàbitat natural són els páramos. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg equatorià Gustavo Orces.

## Referències

* ↑ Gómez-Laverde, M.; Anderson, R. P.; Weksler, M. Chibchanomys orcesi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 21 novembre 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 299. ISBN 978-0801893049.
# Enneapterygius pallidoserialis

Enneapterygius pallidoserialis és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu fins als 8 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó, Taiwan, les Filipines, Malàisia i Vanuatu.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (editors), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Can Nou de Bassegoda

Can Nou de Bassegoda és una obra del municipi d'Albanyà (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Nou fou una de les cases més grans i més importants del veïnat de Bassegoda. Actualment és l'única que està habitada permanentment.
És una àmplia masia de planta rectangular i teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes laterals.Disposa de baixos, amb la porta central d'accés feta de carreus molt ben tallats i obertures de ventilació menudes. La planta-habitatge s'organitza a partir de la sala de convit a la qual s'obren la porta d'accés a la cuina i a les nombroses cambres; a la façana principal s'obre una gran arcada de mig punt i petits balcons, mentre que a les laterals les obertures són quasi inexistents. El pis superior era destinat a golfes i va disposar d'una gran arcada de mig punt avui cegada. El mas està voltat de cabanes i petites pallisses molt senzilles, amb teulats a un sol vessant. Can Nou fou bastit amb pedra menuda del país, poc treballada, llevat dels bons carreus cantoners.

## Referències

* ↑ «Can Nou de Bassegoda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2016].
# Wad Ras

«Wad Ras» té aquests significats:
* Batalla de Wad-Ras, que va donar nom a un carrer del Poblenou de Barcelona, actualment del Doctor Trueta.
* Centre Penitenciari de Dones de Barcelona, situat al carrer d'aquest nom.
# Port de Ciutadella

El port de Ciutadella està situat a l'oest de l'illa de Menorca. Aproximadament fa una allargada de 1.170 metres, i d'amplada va dels 110 metres als 15 metres al tram final, i d'ençà del 2011 compta amb un port auxiliar a Son Blanc on arriben els vaixells de passatgers i càrrega, mentre que el port antic acull solament embarcacions menors. Té 174 amarraments i disposa d'una grua de 6,5 tones.
Al port de Ciutadella operen les empreses Balearia i Transmapi, que connecten Ciutadella amb Alcúdia (1:15h - 2h de trajecte) i Barcelona (9h, amb transbord a Alcúdia). Anteriorment, havia existit també connexió amb el port de Cala Rajada (1h): la ruta, nascuda als anys noranta, deixà d'existir el 2012. És gestionat per l'ens públic Ports de les Illes Balears, de competència autonòmica, a diferència del Port de Maó, gestionat per l'Autoritat Portuària de Balears, depenent del Ministeri de Foment.

## Rissagues

Uns dels problemes que té el port de Ciutadella són les rissagues, que es propaguen per causes meteorològiques com els forts vents a la troposfera (aire càlid en nivells de l'atmosfera i feble o moderada en la superfície) pujades i baixades brusques del nivell de la mar en molt poc temps. Quan es produeix això es poden causar destrosses molt greus com la pèrdua de les terrasses dels bars, embarcacions, iots, etc.

## Dic exterior

L'any 2011 es va inaugurar el nou dic per amarraments de vaixells de gran eslora a Son Blanc (Ciutadella de Menorca). Aquest dic es va construir amb la intenció que la zona de Ponent i el port de Ciutadella poguessin acollir vaixells de gran eslora, augmentant-ne l'oferta i assegurant la protecció de les embarcacions davant de males condicions meteorològiques.

## Referències

* ↑ «Nuevo ‘fast ferry’ para la ruta que enlaza Ciutadella con Alcúdia y Barcelona». Menorca.info, 23-07-2010.
* ↑ «Interilles Expres deja de cubrir la ruta Ciutadella-Cala Ratjada». Menorca.info, 12-07-2009.
* ↑ «Suspenden la línea de conexión marítima entre Cala Rajada y Ciutadella». Diario de Mallorca, 13-07-2012.
* ↑ «Port de Ciutadella». Ports IB.
* ↑ «Reordenació del Port Antic de Ciutadella». Govern de les Illes Balears. [Consulta: 13 juny 2017].

## Enllaços externs

* Port de Ciutadella
# Isogenoides frontalis

Isogenoides frontalis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: el Canadà (Manitoba, Terranova i Labrador, Ontario, el Quebec i Saskatchewan) i els Estats Units (Maine, Michigan, Minnesota, Nova York i Wisconsin).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1912. Coll. Zool. Selys. 4(1):57.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Newman, 1838. Entom. Mag. 5(2):178. «Enllaç».
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Associations of aquatic insects (Ephemeroptera, Plecoptera, and Trichoptera) in a network of subarctic lakes and streams in Québec (anglès)
* ↑ Lake Athabasca Saskatchewan Arxivat 2012-05-12 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Insects of the Saskatchewan River System in Saskatchewan Arxivat 2013-09-05 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ G.G.E. Scudder, 1979. Present Patterns in the Fauna and Flora of Canada. Memoirs of the Entomological Society of Canada, 111:87-179. «Enllaç».
* ↑ Stoneflies of Maine (anglès)
* ↑ Stoneflies of Minnesota (anglès)
* ↑ Stoneflies of Hennepin County, Minnesota (anglès)
* ↑ Wisconsin Department of Natural Resources Arxivat 2010-08-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stoneflies of Wisconsin (anglès)
* ↑ Endangered, Threatened, and Special Concern Plants and Animals and Native Natural Communities in Bayfield County (anglès)
* ↑ Stoneflies of Bayfield County, Wisconsin (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Kondratieff, B.C., 2004. Perlodidae - Perlodinae (the springflies). Pàgs. 149-190 a B.P. Stark i B.J. Armitage (eds.). The Stoneflies (Plecoptera) of Eastern North America. Vol. II. Chloroperlidae, Perlidae, and Perlodidae (Perlodinae). Bulletin of the Ohio Biological Survey New Series 14. 192 pp.
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Sandberg, J.B. i K.W. Stewart, 2005. Holomorphology and systematics of the stonefly genus Isogenoides (Plecoptera: Perlodidae). Transactions of the American Entomological Society, 131(3-4): 269-345.
* Walker, 1852. Catalogue of the specimens of neuropterous insects in the collection of the British Museum, 1:144. «Enllaç».
* Hagen, 1861. Smith. Misc. Coll. 18. «Enllaç».
* Klapálek, 1912. Coll. Zool. Selys. 4(1):57.
* Ricker, 1952. Ind.Univ.Pub.Sci.Ser. 18:108.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:365.
* Kimmins, 1970. Bull. Br. Mus. Nat. Hist. Ent. 24(8):342. «Enllaç».
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:231.
* Sandberg & Stewart, 2005. Trans.Amer.Ent.Soc. 131(3-4):269-345.
# Cha-po-lo

Cha-po-lo (540 - Turkic Khaganate, 587) fou kakhan dels turcs i kan dels turcs orientals. Va succeir a Amrak, l'efímer successor de T'o-po el 581.
Entre el 581 i el 582 el yabghu dels turcs occidentals, Tardu, va trencar amb el kakhan oriental i va agafar el títol de kakhan, encoratjat per Xina. Els yen-lu i els ta-lo-pien de Mongòlia se li van oposar i va haver de fer front a l'atac de Tardu per l'oest i pels khitan del Leao-si a l'est. Llavors Xina, que havia instigat a Tardu, per evitar que aquest refés la unitat dels turcs al seu favor, va ajudar a Ta-po-lo que va poder rebutjar els atacs. El 587 el va succeir el seu germà Mu-ho-tua.

## Referències

* ↑ Liu, Mau-Tsai. Çin kaynaklarına göre Doğu Türkleri. İstanbul: Selenga yayınları, 2006. ISBN 975-8839-43-8.
* ↑ Lovell, Julia. The Great Wall: China Against the World, 1000 BC–AD 2000 (en anglès). Open Road + Grove/Atlantic, 2007-12-01. ISBN 978-1-55584-832-3.
* ↑ Golden, Peter B. An introduction to the history of the Turkic peoples: ethnogenesis and state-formation in medieval and early modern Eurasia and the Middle East (en alemany). Wiesbaden: Otto Harrassowitz, 1992.
# Enneapterygius miyakensis

Enneapterygius miyakensis és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Can Bofill

«Can Bofill» té aquests significats:
* Can Bofill (Molins de Rei), casa a Molins de Rei (Baix Llobregat)
* Can Bofill (Mont-ras), casa a Mont-ras (Baix Empordà)
* Can Bofill (Tordera), casa a Tordera (Maresme)
# Bohunice (Trenčín)

* No s'ha de confondre amb Bohunice (Nitra) o Jaslovské Bohunice.
Bohunice és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1229.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «História obce». [Consulta: 28 gener 2024].
# Fritillaria imperialis

Fritillaria imperialis és una espècie de planta del gènere Fritillaria de la família de les Liliàcies. És nativa de l'Iran, Afganistan, el Pakistan, Turquia i de la regió de l'Himàlaia.
És una planta bulbosa que pot arribar a mesurar fins a un metre d'alçada i posseeix fulles verdes brillants, lanceolades, disposades a intervals al llarg de la tija. Les flors porten un plomall prominent de fulles verdes petites, revestiments de l'extrem de la tija, a sobre de les flors campaniformes disposades cap avall. L'epítet imperialis fa referència a aquest gran cercle de flors daurades, que recorda a la corona d'un emperador.
Aquesta espècie és molt apreciada com a planta ornamental. Mentre que la forma silvestre normalment floreix d'un color vermell, les cultivars presenten una gamma de color més àmplia, amb vermells, taronges i grocs. A l'hemisferi nord, la floració ocorre a finals d'abril o al maig.

## Referències

* ↑ «Fritillaria imperialis» a The Plant List. Data consulta: 04 de juliol de 2014.
* 1 2 «Fritillaria imperialis» a Missouri Botanical Garden.
* ↑ Kew World Checklist of Selected Plant Families
* ↑ RHS A-Z encyclopedia of garden plants. United Kingdom: Dorling Kindersley, 2008, p. 1136. ISBN 1405332964.