OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Favonigobius lateralis

Favonigobius lateralis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9 cm de longitud total.

## Depredadors

A Austràlia és depredat per Platycephalus speculator, Phalacrocorax melanoleucos, Phalacrocorax sulcirostris i Phalacrocorax varius.

## Hàbitat

És un peix de clima temperat i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: est d'Austràlia (incloent-hi Tasmània) i Nova Zelanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H., 1993. Coastal fishes of south-eastern Australia. University of Hawaii Press. Honolulu, Hawaii. 437 p.
* ↑ Humphries, P., G.A. Hyndes i I.C. Potter, 1992. Comparisons between the diets of distant taxa (Teleost and Cormorant) in an Australian estuary. Estuaries 15(3):327-334.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Francis, M.P., 1993. Checklist of the coastal fishes of Lord Howe, Norfolk, and Kermadec Islands, Southwest Pacific Ocean. Pac. Sci. 47(2):136-170.
* ↑ McKenzie, J.R., 1984. The biology of sandflat gobies (Teleostei: Gobiidae) on north Auckland beaches. M.Sc. thesis, Univ. Auckland. 97 p.
* ↑ Neira, F.J., A.G. Miskiewicz i T. Trnski, 1998. Larvae of temperate Australian fishes: laboratory guide for larval fish identification. University of Western Australia Press. 474 p.
* ↑ Taylor, R.B. i T.J. Willis, 1998. Relationships amongst length, weight and growth of north-eastern New Zealand reef fishes. Mar. Freshwat. Res. 49:255-260.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.
# Migcampista

Un/a migcampista és una persona que juga a futbol al centre del camp. Aquesta posició al camp també es coneix com centrecampista o volant. Entre les seves funcions es troben recuperar pilotes, propiciar la creació de jugades i explotar el joc ofensiu.

## Vegeu també

* Porter
* Defensa
* Davanter
* Lliure

## Referències

* ↑ «Football» (en anglès), Expert Football. Arxivat de l'original el 2012-11-23. [Consulta: 21 juny 2008].
Viccionari
# Llei marc

Una llei marc és un tipus de llei estatal ordinària espanyola que serveix perquè les Corts Generals atribuïsquen a una, diverses o totes les comunitats autònomes la facultat de dictar lleis que afecten a l'àmbit autonòmic dins del marc legal establit per aquesta llei. Està establit per l'article 150.1 de la Constitució espanyola de 1978 i està basada en les normes regulades per l'article 71 de la Llei fonamental de Bonn.
Aquest tipus de lleis es caracteritzen: implica una delegació d'una competència estatal a una comunitat autonòmica dins un marge establit per la llei marc (són, per tant, competències compartides), són poc extenses perquè es limita a establir objectius i tenen una modalitat de control establida en la pròpia llei marc per evitar interpretacions esbiaixades.

## Referències

* ↑ Viciano, Roberto. Constitución y reforma de las estatutos de autonomía : Procedimientos constitucionales de modificación del Estado autonómico. València: Tirant lo Blanch, 2005, p. 186. ISBN 84-8456-252-2.
* 1 2 Rebollo Delgado, Lucrecio; Pais Rodríguez, Ramón. Introducción al derecho I (Derecho público). Madrid: Dykinson, 2004, p. 220. ISBN 84-9772-331-7.
* ↑ Viciano, 2005, p. 187.
# Cloquet

Cloquet és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 11.201 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cloquet tenia 11.201 habitants, 4.636 habitatges, i 2.967 famílies. La densitat de població era de 122,7 habitants per km².
Dels 4.636 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,1% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 36% no eren unitats familiars. En el 31% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.675 $ i la renda mediana per família de 47.799 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.140 $ mentre que les dones 26.144 $. La renda per capita de la població era de 17.812 $. Entorn del 7,7% de les famílies i el 9,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cloquet». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cloquet». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Experiència propera a la mort

Les experiències properes a la mort (EPM) són suposades percepcions de l'entorn narrades per persones que han estat a punt de morir o que han passat per una mort clínica i han sobreviscut. Hi ha nombrosos testimonis, sobretot des del desenvolupament de les tècniques de resurrecció cardíaca, i segons algunes estadístiques, podrien esdevenir aproximadament a una de cada cinc persones que superen una mort clínica.

## Dos grups d'interpretacions

Per a algunes persones, l'existència de les EPM implicaria que cada ésser humà està format per un cos físic i un ens immaterial, i una consciència o "ànima" (tal com afirmen moltes religions). En canvi, alguns científics opinen que aquests fenòmens poden explicar-se com meres al·lucinacions del mateix cervell.
D'altra banda, i en contraposició al que la ciència creia fins ara, investigacions recents en el camp mèdic indiquen que les EPM no poden explicar-se com a al·lucinacions. Aquests estudis suggereixen que, d'alguna manera distinta, la ment i consciència poden seguir actives després que el cervell hagi deixat de funcionar. És un sistema d'autodefensa que els grecs anomenaven "προγονική αυτοάμυνα" (autodefensa ancestral), el describien com un mètode que ens fa traspassar energies ancestrals.

## Fases

Els pacients que han assegurat viure aquest tipus de fenòmens coincideixen en un patró general, encara que no tots travessen totes aquestes fases:
* El pacient se sent flotar sobre el seu cos, i veu el dormitori, la sala d'operacions o el lloc en on es trobava (experiència extracorporal), i fins i tot escolta la declaració de la seva defunció.
* Després, sent que s'eleva i que travessa un túnel fosc mitjançant una escala o flotant en el buit, i amb una relativa rapidesa.
* Veu aparèixer una figura al final del túnel (que sol descriure's com bella, blanca o transparent; de vegades hi ha paisatges, veus o música).
* El pacient passa a ser espectador, no sent dolor ni molèsties: només percep una pau interior.
* Algunes persones, tanmateix, asseguren haver tingut experiències terrorífiques al més enllà.
* Familiars o amics difunts van a la seva trobada.
* Apareix una presència o veu que es defineix en funció de les creences religioses del pacient (pot tractar-se de Jesucrist, d'un àngel, etc.), i s'estableix un diàleg sense paraules amb aquell ésser que sembla conèixer tot sobre el moribund.
* Es presenta una visió global, però íntegra, del que hom ha viscut, com si veiés "la seva pel·lícula".
* El subjecte es veu enfront d'un obstacle: una porta o un mur, i pren consciència que encara no ha mort, i tot i que continua sentint una pau i tranquil·litat indescriptibles i acollidores, s'adona, i també l'hi indiquen els seus acompanyants, que ha de tornar.

## Referències

* ↑ Raymond Moody. Life after life, 1975.

## Vegeu també

* Ànima
* Consciència
* Reencarnació

## Enllaços externs

* ECM en castellà
* ECM en anglès «Enllaç».
* ECM en anglès «Near-Death Experiences and the Afterlife | Near-Death.com».
* IANDS (International Association for Near-Death Studies)
# Euarcontoglirs

Els euarcontoglirs són una superordre de mamífers basada en anàlisis de les seqüències genètiques moleculars i informació de la presència o absència de retrotransposons. Combina el clade Glires, que agrupa els rosegadors i lagomorfs, amb Euarchonta, que agrupa les tupaies, els primats i els dermòpters.
Probablement se separaren del seu grup germà Laurasiatheria fa entre 95 i 90 milions d'anys durant el Cretaci. Aquesta hipòtesi té el suport de proves fòssils i moleculars.

## Cladograma

Aquesta és la filogènesi d'acord amb les dades genètiques i morfològiques:
| Euarchontoglires | Glires Lagomorpha Rodentia Euarchonta Scandentia Primatomorpha Dermoptera Primates |

## Notes

* ↑ Diferents autors classifiquen els anagàlids o bé com a glirs o bé com a tàxon germà d'aquest grup.
* ↑ Esselstyn, Jacob A.; Oliveros, Carl H.; Swanson, Mark T.; Faircloth, Brant C. «Investigating Difficult Nodes in the Placental Mammal Tree with Expanded Taxon Sampling and Thousands of Ultraconserved Elements». Genome Biology and Evolution, 9, 9, 26-08-2017, pàg. 2308–2321. DOI: 10.1093/gbe/evx168. PMC: 5604124. PMID: 28934378.
# Eu Te Amo

Eu Te Amo és una pel·lícula dramàtica brasilera del 1981 dirigida per Arnaldo Jabor. Es va rodar al llarg de la Llacuna Rodríguez de Freitas, Lagoa (Rio de Janeiro). Es va projectar a la secció Un Certain Regard al 34è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Argument

Maria (Braga) i Paulo (Pereio) són una parella que s'utilitzen mútuament per satisfer els seus desitjos sexuals i evitar la seva solitud. Tanmateix, no estan gens enamorats. Amb el temps, mentre la seva relació continua, la Maria i el Paulo comencen a adonar-se que de fet s'estan enamorant l'un de l'altre.

## Repartiment

* Sônia Braga com a Maria
* Paulo César Pereio com a Paulo
* Vera Fischer com Barbara Bergman
* Tarcísio Meira l'Ulisses
* Regina Case
* Maria Lucia Dahl
* Maria Silvia

## Premis i nominacions

Festival de Gramado
* Guanyador, "Millor actriu" - Sônia Braga
* Guanyador, "Millor fotografia" - Murilo Salles
* Guanyador, "Millor disseny de producció" - Marcos Weinstock
* Guanyador, "Millor so"
* Nominada, "Millor pel·lícula" - Arnaldo Jabor
Premis de l'Associació de Crítics d'Art de Sao Paulo
* Guanyador, "Millor fotografia" - Murilo Salles
* Guanyador, "Millor director" - Arnaldo Jabor

## Referències

* ↑ «Eu Te Amo» (en portuguese). Cinemateca Brasileira. Arxivat de l'original el 11 December 2014. [Consulta: 23 juny 2014].
* ↑ «Festival de Cannes: I Love You». festival-cannes.com. [Consulta: 6 juny 2009].

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Evangeli armeni de la infància

L'Evangeli armeni de la infància és un evangeli apòcrif escrit en llengua armènia que no sembla anterior al segle vi i que dona una versió molt novel·lada de la vida de Jesús. Coincideix en els temes i en la manera de desenvolupar-los amb altres evangelis de la infància, cosa que ha fet suposar un llibre bàsic del qual derivessin tots els altres. Les coincidències més importants són amb el Protoevangeli de Jaume i l'Evangeli del Pseudo-Mateu, encara que conté molts paral·lelismes amb l'Evangeli àrab de la infància i l'Evangeli del Pseudo-Tomàs.
El llibre consta de 28 capítols llarguíssims on, de manera redundant i monòtona va repetint els mateixos conceptes. És una traducció d'un text siríac a l'armeni, sembla que fet per propagandistes nestorians, tot i que atribueix a Jesús una concepció monofisista, negant-li la naturalesa humana. El text original segurament estava escrit en grec.
L'esquema de l'Evangeli es pot detallar així:
* Naixement de Maria, presentació al Temple, Anunciació.
* Naixement de Jesús
* Fugida a Egipte
* Tornada a Natzaret
Un dels paràgrafs sobre el naixement de Jesús parla de l'arribada dels Reis Mags el dia 9 de gener, acompanyats per una escorta de 12.000 homes. Dona els noms dels reis: Melkon, rei dels Perses, Gaspar, rei dels Indis i Baltasar, rei dels àrabs.

## Referències

* ↑ Piñero, Antonio. Todos los Evangelios. Madrid: EDAF, 2010, p. 300-302. ISBN 9788441421165.
# Família reial portuguesa

La família reial portuguesa era la família constituïda pel monarca portuguès i els seus familiars directes. Després de la proclamació de la república el 5 d'octubre del 1910, Portugal deixà de tenir oficialment família reial.
Actualment en reivindiquen la titularitat els membres de la Casa de Bragança-Saxònia-Coburg i Gotha (els successors de l'escriptora Maria Pia de Saxònia-Coburg Gotha i Bragança, al·legadament filla il·legítima de Carles I de Portugal).
En el passat, els membres de la família reial rebien els següents títols honorífics:
* Sa Majestat Fidelíssima (Sua Majestade Fidelíssima, S.M.F.) era reservat al Rei i a la Reina;
* Sa Altesa Reial (Sua Alteza Real, S.A.R.) era reservat a l'hereu del tron (el Príncep Reial) i al seu primogènit (Príncep de Beira);
* Sa Altesa (Sua Alteza, S.A.) era reservat als infants (els fills del rei);
* Sa Excel·lència (Sua Excelência, S.E.) era el tractament atorgat a la resta de membres de la Família Reial (així com a membres de la noblesa portuguesa en general).

## Vegeu també

* Llista de reis de Portugal
* Dinastia Bragança
* Duc de Bragança
# Família reial danesa

La família reial danesa és la família dinàstica de la monarquia de Dinamarca. La reina, els seus germans i els seus descendents pertanyen a la casa de Glücksburg, que és una branca de la casa d'Oldenburg.

## Referències

* ↑ «The Danish Monarchy - the Royal House». Kongehuset.dk. Arxivat de l'original el 2010-02-14. [Consulta: July 11, 2011].
* ↑ «Danish-Style Royal Fairy Tale - Novinite.com - Sofia News Agency». [Consulta: 18 setembre 2023].
* ↑ «Once upon a time». The Age [Melbourne], 10-05-2004.
# Faetano

Faetano és un municipi de San Marino amb 1.081 habitants i 7,8 km². Va passar a formar part de la República de San Marino l'any 1463.

## Enllaços externs

* Informació turística del municipi sanmarinès de Faetano. Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (italià)
# Fasians

Els fasians (en llatí Phasiani, en grec antic Φασιανοί) eren una tribu de la part oriental del Pont, a la vora del riu Fasis (Phasis) que donava nom al poble i al districte, la Φασιανὴ χώρα (Fasiané chóra", terra dels fasians), com l'anomena Xenofont. També en parla Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Phasiani». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 1r març 2021].
# Federico Hoppe y Rute

Federico Hoppe y Rute (Màlaga, 26 de març de 1826 - ?) fou un polític espanyol, diputat durant la restauració borbònica.
Durant molts anys va ocupar diversos càrrecs a governs civils, al Ministeri d'Ultramar i a la Sala de Indias del Tribunal de Comptes. A les eleccions generals espanyoles d'abril de 1872 fou elegit diputat per Albuñol (província de Granada) del Partit Constitucional. Quan es produí la restauració borbònica fou nomenat el 1874 director general de Contribucions i Impostos indirectes, càrrec que ocupa també el 1877. fou escollit novament diputat per Utuado (Puerto Rico) a les eleccions generals espanyoles de 1876 i pel de Solsona a les eleccions generals espanyoles de 1879. També fou membre del Senat per la província de Granada el 1871-1872, per la de Zamora el 1878-1879, per la de Jaén el 1883-1884 i per la de Màlaga el 1886, 1893-1894 i 1898-1899. El 1880 ingressà al Partit Liberal Fusionista i durant la dècada de 1890 fou membre del Consell d'Estat d'Espanya.

## Referències

* ↑ «Federico Hoppe y de Rute | Real Academia de la Historia». [Consulta: 25 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Joan Palomas i Moncholi, El rerefons econòmic de l'activitat dels parlamentaris catalans 1875-1885 Arxivat 2014-01-03 a Wayback Machine., p. 565
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Senat
# Favorí

Favorí és el nom dels següents personatges:
* Favorí, orador romà
* Favorí, filòsof i sofista del temps de l'emperador Adrià
* Favorí, filòsof grec
# Highest Hopes – The Best of Nightwish

Highest Hopes – The Best of Nightwish és el tercer àlbum recopilatori de la banda Nightwish.

## Llista de cançons

* Wish I Had an Angel - 4:04
* Stargazers - 4:26
* The Kinslayer - 4:01
* Ever Dream - 4:44
* Elvenpath - 4:38
* Bless the Child - 6:12
* Nemo - 4:35
* Sleeping Sun (2005 Version) - 4:03
* Dead to the World - 4:19
* Over the Hills and Far Away - 5:00
* Deep Silent Complete - 3:57
* Sacrament of Wilderness - 4:10
* Walking in the Air - 5:27
* Wishmaster - 4:23
* Dead Boy's Poem - 6:48
* High Hopes (live) - 7:20 (Pink Floyd-cover)
# Trypauchen pelaeos

Trypauchen pelaeos és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 3-20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & Valenciennes, A., 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Murdy, E.O., 2006. A revision of the gobiid fish genus Trypauchen (Gobiidae: Amblyopinae). Zootaxa, 1343: 55-68.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Murdy, E.O., 2006. A revision of the gobiid fish genus Trypauchen (Gobiidae: Amblyopinae). Zootaxa 1343:55-68.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Misfits (sèrie)

Misfits és una sèrie de televisió britànica, barreja de ciència-ficció, drama i humor negre, que tracta sobre un grup de joves delinqüents obligats a treballar en un programa de servei a la comunitat, on adquireixen superpoders després d'una estranya tempesta elèctrica. La sèrie es començà a emetre al canal E4 i és una producció de Clerkenwell Films. Consta de 5 temporades. El primer episodi s'emeté el 12 de novembre del 2009, i el darrer l'11 de desembre del 2013.
Les tres primeres temporades de la sèrie van ser doblades al català per Televisió de Catalunya, que les va emetre pel Canal 3XL. La sèrie s'hi estrenà el 13 de gener de 2011.

## Argument

Misfits explica la història de cinc adolescents que compleixen amb un servei a la comunitat. Són tocats per un llamp i reben poders especials. La Kelly (Lauren Socha) rep el do de la telepatia, en Curtis (Nathan Stewart Jarrett) controla el temps, l'Alisha (Antònia Thomas) pot portar a la gent a un frenesí sexual quan toquen la seva pell, en Simon (Iwan Rheon) es pot fer invisible. El poder d'en Nathan (Robert Sheehan) no es revela fins a l'últim episodi de la primera temporada.

## Episodis

La sèrie consta de cinc temporades. La primera té sis episodis i la segona set; les temporades terecera, quarta i cinquena consten de vuit episodis.

## Producció
### Localització

Es filma al sud-est de Londres, especialment al voltant del Llac Southmere a Thamesmead. Moltes escenes d'interior es van rodar en un conjunt construït a l'antic campus de Runnymede de la Universitat de Brunel. Les escenes estan sota el pas elevat a Boston Manor Park a Ealing (Londres). Aquesta zona també es pot veure a A Clockwork Orange de Stanley Kubrick.

## Premis

Tant la sèrie com el seu guionista Howard Overman van ser nominats als premis Royal Television Society el març de 2010.
La sèrie va guanyar el premi BAFTA a la millor sèrie dramàtica l'any 2010.

## Referències

* ↑ «Arriba la tercera temporada de "Misfits" al canal 3XL». CCMA, 19-01-2012. [Consulta: 26 desembre 2019].
* ↑ French, Dan «'Inbetweeners', 'Misfits' land RTS nods». Digital Spy, 01-03-2010 [Consulta: 2 juny 2010].
# Clorapatita

La clorapatita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de l'apatita. És considerat el mineral anàleg de l'hidroxilapatita (on en lloc de clor s'hi troben grups OH) i la fluorapatita (on en lloc de clor s'hi troba fluor). També és anàleg de la turneaureita, on en lloc de fòsfor s'hi troba arsènic.
El mineral va ser anomenat el 1860 per Karl Friedrich August Rammelsberg; el seu nom precedeix del grec απατείν (enganyar o enganyosa) perquè es confonia fàcilment amb altres minerals com el beril o la milarita.
La seva localitat tipus és a Kragerø, Telemark, Noruega.
Segons la classificació de Nickel-Strunz la clorapatita pertany a «08.BN - Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida gran, (OH, etc.):RO₄ = 0,33:1» juntament amb els següents minerals: aradita, magganasita, fluorpiromorfita, fluorsigaiïta, fluoralforsita, alforsita, belovita-(Ce), mimetita-M, johnbaumita-M, fluorapatita, hedifana, hidroxilapatita, johnbaumita, mimetita, morelandita, piromorfita, fluorstrofita, svabita, turneaureïta, vanadinita, belovita-(La), deloneïta, fluorcafita, kuannersuïta-(Ce), hidroxilapatita-M, fosfohedifana, hidroxilpiromorfita, estronadelfita, fluorfosfohedifana, carlgieseckeïta-(Nd), vanackerita, miyahisaïta, pieczkaïta, hidroxilhedifana, pliniusita, parafiniukita, arctita, krügerita i goryainovita.

## Context geològic

Normalment forma cristalls hexagonals de color blanc presents en vetes encaixades en gabres o també en meteorits. Es pot trobar associat a albita, calcita, ilmenita, rútil i/o titanita.
Als territoris de parla catalana només ha estat descrita al meteorit de Nulles, una condrita ordinària recollida en aquest municipi de la comarca de l'Alt Camp l'any 1851.

## Referències

* ↑ «Clorapatita» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 abril 2015].
* ↑ «Nulles meteorite, Bell-lloc d'Urgell, Lleida (Lérida), Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 13 gener 2024].
# Chanar

Chanar fou un antiga fortalesa de districte de Mirzapur, a les Províncies del Nord-oest (després Províncies Unides d'Agra i Oudh) situada a la riba sud del Ganges a uns 42 km de Benarés (Varanasi). El 1981 la vila existent a la vora de la fortalesa tenia una població de 9.148 habitants i era municipi.
La fortalesa hauria estat fundada per Bharti Nath, rei d'Ujain, i germà del semi mític Vikramaditya. També s'atribueix a Prithwi Raja. La fortalesa existent avui dia és obra dels musulmans. Va passar per les mans de les dinasties de Delhi i després els mogols per caure finalment en mans de Raja Balwant Singh de Benarés vers el 1750. El major Munro la va atacar el 1763 sense èxit, però després de la batalla de Buxar la va conquerir (1764). Després de la revolta de Raja Chait Singh el 1781, Warren Hastings es va retirar a Chanar on el major Popham va reunir una força militar que va expulsar a Chait Singh de les seves fortaleses de la rodalia i finalment el va expulsar cap a territori de Gwalior. Més tard els britànic van usar la fortalesa per confinar presoner polítics.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.