OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Penén de Albosa

Penén de Albosa, o Casas de Penén de Albosa, és una pedania del municipi valencià de Requena (Plana d'Utiel). El 2009 tenia 14 habitants.

## Geografia

La pedania es troba al sud del terme municipal, a la vora de la rambla Albosa, al sud de los Isidros. El llogaret es troba a uns 20 quilòmetres de Requena des de la que s'accedeix per la carretera N-322 prenent a continució (i abans de los Isidros) la carretera CV-443. També pertany a Penén de Albosa el llogaret de los Sardineros amb solament un habitant censat i a pocs quilòmetres al sud de Penén de Albosa.
Els voltants de Penén estan rodejats de vinyes i boscos de pins, paisatge inclòs dins dels límits del Parc Natural de les Gorges del Cabriol.

## Història i demografia

Els seus escassos 60 habitatges, la major part en perfecte estat, poden arribar a acollir més de 250 persones en època estival, encara que de continu només hi ha empadronats 18 habitants. L'origen d'aquest llogaret se situa segons J. Piqueras a la seu "Geografia de Requena-Utiel" en el segle xviii: “El seu origen va unit a la casa de labor que un ric industrial seder de Requena cognomenat Penén va construir en aquest paratge a mitjan segle xviii. En 1840 tot just tenia una trentena d'habitants que es van anar multiplicant fins a arribar a un màxim de 145 en l'any 1950. L'emigració va reduir aquesta xifra a una tercera part en vint-i-cinc anys.
La segona part del nom del llogaret ve de la Rambla Albosa, que porta aigua fins a la població, però que s'asseca en el seu curs posterior fins a arribar pràcticament a la rambla de los Morenos.

## Economia

La riquesa agrícola de Penén ve, com en gairebé tota Requena, de les vinyes. La major part dels agricultors són socis de la Cooperativa de los Isidros, on duen la seva collita. També hi ha camps d'ametller i oliveres, aquests últims amb una major producció que l'habitual en la comarca, a causa d'unes temperatures una mica més suaus en l'hivern.

## Llocs d'interès

* P.N. del Cabriol. Penén està inclòs en el Parc Natural, encara en fase de desenvolupament. De fet, de moment els seus habitants tan sols han notat l'augment de les restriccions per a la caça.
* Los Sardineros. Llogaret deshabitat en la qual només queden en peus algunes cases de labor, al peu d'un pujol que es coneix com el Cerro del Castillo.
* El Saltadero. Paratge on la rambla Albosa forma petites basses on es pot prendre el bany quan hi ha aigua.

## Festes

Penén de Albosa celebra les seves festes principals en honor de la Verge de l'Assumpció, el 15 d'agost. Els últims anys aquestes festes s'han vist animades per la formació d'una comparsa d'una vintena de membres, que s'han constituït en filà de moros.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor de la Comunitat Valenciana (IVE)». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 4 juny 2010].

## Enllaços externs

* Informació a la web de Requena
# Mare de Déu del Roser de Sant Feliu de Pallerols

Mare de Déu del Roser de Sant Feliu de Pallerols és un edifici del municipi de Sant Feliu de Pallerols (Garrotxa) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La capella està situada a l'entrada de la vila. És d'una sola nau amb capelles laterals. La nau està coberta amb arcs d'aresta i l'absis amb una volta poligonal amb una clau de volta i motllures planes que ressegueixen les arestes. Les capelles s'obren a la nau mitjançant arcs de mig punt motllurats. A la part superior del mur una motllura en forma d'entaulament clàssic ressegueix tot el perímetre de la nau i l'absis. L'altar és d'estil barroc, daurat i amb diverses representacions de la Verge.
La façana principal té una gran porta allindanada, una fornícula amb una escultura i una rosassa; té un acabament mixtilini decorat amb una creu al centre i boles sobre peanyes als costats. Al costat esquerre, mirant capa a la façana, es troba el campanar, de planta quadrada a la part inferior i octogonal a la superior; a la part superior s'obren quatre obertures d'arc de mig punt per emplaçar les campanes. La teulada és troncopiramidal i acaba en una creu de ferro.

## Història

Es tracta d'una església anterior al 1579. Va gaudir la seva màxima esplendor devocional i artístic en els segles XVII-XVIII en què hi havia una confraria dedicada a la Verge.

## Referències

* 1 2 3 «Mare de Déu del Roser de Sant Feliu de Pallerols». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
# Pont del Molí (Riells)

El Pont del Molí és un pont de camí rural del terme de Bigues i Riells, al Vallès Oriental, en territori del poble de Riells del Fai.
És al sud-oest del poble de Riells del Fai, al costat mateix del Molí de la Pineda. Permet que el camí que mena a aquest molí, a la Pineda i a la Font de la Pineda superi el torrent de Llòbrega.
# Portada/article setembre 28
## Escultura del Renaixement a la Corona d'Aragó

L'escultura del Renaixement a la Corona d'Aragó va lligada a la cultura humanista procedent de la península itàlica, encara que la repercussió inicial va ser escassa i, per tant, tardana l'acceptació del nou estil. Per això encara es van anar fent decoracions gòtiques a la mateixa època, fins ja entrat el segle xvi, que es va implantar amb fermesa en pujar al tron el rei Carles V.
Entre els artistes dels Països Catalans destacaren Damià Forment, Gil Morlanes el Vell, Jaume Amigó, Jeroni Xanxo, Pere Blai, Andreu Ramírez i Agustí Pujol (pare).
# Torre Concepció Tugas

La Torre Concepció Tugas és una obra de Matadepera (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Torre d'una planta i mirador central. La coberta és a quatre vessants feta de teula àrab. A les façanes domina el pla i destaca l'austeritat en el tractament dels elements decoratius. Les façanes són arrebossades en la seva totalitat. Del mirador destaquen els dos finestrals per façana, amb arc de mig punt.
Exemple de torre d'estiueig de primer terç del segle xx, amb un cert aire racionalista i molt integrada en l'entorn. La distribució interior original ha estat modificada.

## Referències

* 1 2 «Torre Concepció Tugas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2021].
# Ulič

Ulič és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1451.
# Zaróslovo

Zaróslovo (en rus: Зарослово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 25 habitants. Pertany al districte municipal de Múrom.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Fi shaket Masr El Gedeeda

Fi shaket Masr El Gedeeda (àrab: في شقة مصر الجديدة, Fī xaqqat Miṣr al-Jadīda), comercialitzada internacionalment com In the Heliopolis Flat, és una pel·lícula egípcia del 2007 dirigida per Mohamed Khan. Va ser presentada per Egipte als Premis Oscar de 2007 per a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa, però no va ser acceptada com a nominada.

## Argument

Narra les vivències de Najwa, una professora de mitjana edat de províncies que viatja al Caire per trobar el seu antic professor de música.

## Repartiment

* Ghada Adel com a Najwa
* Kal Naga com a Yehya
* Aida Riyad com a Hayat
* Ahmed Rateb com a Eid
* Youssef Dawoud com a Shafiq
* Marwa Hussain com a Dalia
* Daunia Massoud com a Marwa'

## Referències

* ↑ «A Record 63 Countries Vying For Best Foreign-Language Oscar Nod». Yahoo! Movies, 17-10-2007. Arxivat de l'original el September 26, 2008. [Consulta: 23 juny 2008].
* ↑ Gaydos, Steven; McCarthy, Libby (2008-01-15). «Oscar's foreign film race heats up». Variety. Consulta: 2008-06-23.
* ↑ In the Heliopolis Flat a Variety
# Península Ards

La península Ards (de l'irlandès: un Aird) és una península que es troba en el comtat de Down, Irlanda del Nord. Aquesta península separa el Llac Strangford del Canal Nord del Mar d'Irlanda. En aquesta península es troben diversos pobles i ciutats. Entre elles: Newtownards, situada a l'extrem nord de la península, la qual és la ciutat més gran de la zona; Portaferry que es troba a l'extrem sud de la península; i la ciutat costanera de Donaghadee.

## Història

La península va ser coneguda antigament com «Les Ards», i va ser conquerida pels normands en el segle xii. Durant aquesta època, la família d'origen normand Savage va participar en la construcció d'una sèrie de castells i convents de la península.
Durant la Segona Guerra Mundial la Royal Air Force (Reial Força Aèria), va construir diverses pistes d'aterratge a la Península d'Ards, entre elles les de Ballyhalbert i la de Kirkistown. Aquestes dues es troben tancades avui dia, i a la de Kirkistown s'hi realitzen competicions de curses de cotxes i motos.

## Enllaços externs

* Placenames Database of Ireland
* Anthony David Mills. «A Dictionary of British Place-names». Oxford University Press. [Consulta: 24 juliol 2012].
# Mare de Déu del Roser de Vilamur

La Mare de Déu del Roser de Vilamur és una antiga capella del poble de Vilamur, pertanyent al terme municipal de Soriguera, a la comarca del Pallars Sobirà. Formava part del seu terme primigeni.
Està situada en el mateix nucli de població de Vilamur. Ha estat convertida modernament en un safareig públic.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Ribera de Cardós». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* La Mare de Déu del Roser de Vilamur en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pressió parcial d'un gas en sang

La pressió parcial d'un gas en sang es refereix a la pressió parcial dels gasos en sang. Les mesure més habituals de gasos són la pressió d'oxigen (PxO₂), la pressió de diòxid de carboni (PxCO₂) i la pressió de monòxid de carboni (PxCO). L'índex x de cada símbol representa la font del gas que es mesura; "a" que significa arterial, "A" és alveolar, "v" és venosa, "c" sent capil·lar. Les proves de gasos en sang (com la gasometria arterial o la venosa) mesuren aquestes pressions parcials.

## Referències

* ↑ «Blood gas analysis and critical care medicine». Am J Respir Crit Care Med, 157, 4 Pt 2, 1998, pàg. S114-22. DOI: 10.1164/ajrccm.157.4.nhlb1-9. PMID: 9563770.
* 1 2 3 4 5 6 7 «Correlation of simultaneously obtained capillary, venous, and arterial blood gases of patients in a paediatric intensive care unit». Arch Dis Child, 89, 2, 2004, pàg. 176–80. DOI: 10.1136/adc.2002.016261. PMC: 1719810. PMID: 14736638.
# Todi de Jamaica

El todi de Jamaica (Todus todus) és una espècie d'ocell de la família dels tòdids (Todidae) que habita zones amb arbres, matolls i malesa de Jamaica.
# Villagarcía de Campos

Villagarcía de Campos és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 475 | 446 | 435 | 418 |
# Zarúbino

Zarúbino (en rus: Зарубино) és un poble de la República de Buriàtia, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 308 habitants.

## Referències

* ↑ Карта Джидинского района Бурятии
* ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2017 года Arxivat 2017-07-31 a Wayback Machine. Plantilla:Retrieved
* ↑ Расстояние от Алцака до Петропавловки 73 км
# Federico Cobo Sanz

Federico Cobo Sanz (16 de novembre de 1919, Rábano, Valladolid - 22 de setembre de 1936, Madrid) fou un jove aspirant salesià, assassinat durant la persecució religiosa en temps de la Guerra Civil espanyola. Fou beatificat pel papa Benet XVI com a màrtir de la fe el 28 d'octubre de 2007.

## Biografia

Des de jove sentí el desig de consagrar la seva vida a Déu a la Societat Salesiana, mogut pel testimoni del seu germà Esteban Cobo, que ja era sacerdot d'aquesta congregació. Estudià al col·legi de Carabanchel Alto, on s'exercità en llatí. Havia acabat el tercer any de secundària, quan esclatà la Guerra Civil el juliol del 1936. Els dos germans, Federico i Esteban, es refugiaren a la casa d'una de les seves germanes a Madrid. El 22 de setembre els milicians del Bàndol Republicà entraren a la casa i els detingueren per ser religiosos. Els martiritzaren aquell mateix dia a la zona de la Puerta de Hierro de Madrid. Federic tenia setze anys. Els cossos dels germans Cobo foren sepultats al panteó dels salesians al cementiri de Carabanchel Alto.

## Culte

La causa de beatificació de Federico Cobo fou inclosa, juntament amb la del seu germà, en el grup d'Enrique Saiz Aparicio i 62 companys màrtirs. El decret de martiri fou signat pel papa Benet XVI el 26 de juliol del 2006 i el mateix pontífex celebrà a la plaça de Sant Pere de la Ciutat del Vaticà la cerimònia de beatificació el 28 d'octubre del 2007, on es pujà als altars 498 màrtirs de la Guerra Civil espanyola, entre ells Federico.
Després de la beatificació es va procedir a l'exhumació de les restes. Reconegudes, foren traslladades al Santuari de Maria Auxiliadora d'Atocha a Madrid, on es veneren a la capella dedicada als beats màrtirs salesians. La seva festa se celebra el 6 de novembre, tot i que el martirologi romà l'assenyala al dia de la mort, el 22 de setembre.

## Referències

* ↑ «Blessed Federico Cobo-Sanz» (en anglès). Catholic saints. [Consulta: 16 febrer 2016].
# Pavia di Udine

Pavia di Udine (friülà Pavie) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 5.572 habitants. Limita amb els municipis de Bicinicco, Buttrio, Manzano, Mortegliano, Pozzuolo del Friuli, Pradamano, Santa Maria la Longa, Trivignano Udinese i Udine

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Mauro Di Bert | Llista cívica |
# Marie Bashkirtseff

Maria Konstantínovna Baixkírtseva, rus: Мария Константиновна Башки́рцева, més coneguda com a Marie Bashkirtseff (Poltava, Imperi Rus, 12 de novembre de 1858-París, França, 19 d'octubre de 1884), fou una escriptora, pintora i escultora russa.
El 1881 va pintar el quadre A l'estudi, que va resultar un escàndol, ja que representa una classe femenina de dibuix anatòmic, cosa que la moral existent a l'època no admetia en cap cas.

## Notes

* ↑ Encara que algunes fonts i estudis mostren que hauria nascut el 24 de novembre.
* ↑ Encara que algunes fonts i estudis mostren que hauria mort el 31 d'octubre.

## Referències

* ↑ «Marie Bashkirtseff | Russian author» (en anglès). Encyclopædia Britannica.
* ↑ «Bashkirtseff, Marie (1859–1884)» (en anglès). www.encyclopedia.com. [Consulta: 6 febrer 2018].
* ↑ Albertí, Elisenda. Decidides. Set dones contra corrent.. Albertí Editor, 01/03/2017, p. 146. ISBN 9788472461574.
# Portada/article juliol 24
## Organismes ediacarians

Els organismes ediacarians són antigues formes de vida del període Ediacarià que representen els organismes pluricel·lulars complexos més antics coneguts. Aparegueren poc després que la Terra es desglacés després de l'extensa glaciació del Criogenià, i desaparegueren en gran part poc abans de la ràpida aparició de biodiversitat coneguda com a explosió cambriana, que veié la primera aparició en el registre fòssil dels patrons i morfologies bàsiques que més endavant formarien la base dels animals moderns. Poques coses de la diversitat dels organismes d'Ediacara serien incorporades a aquests patrons, i els distints organismes cambrians aparegueren i desplaçaren les formes de vida que havien dominat el registre fòssil ediacarià.
Els organismes ediacarians aparegueren per primera vegada fa uns 580 milions d'anys, i prosperaren fins l'inici del Cambrià fa 542 milions d'anys, quan desaparegueren les comunitats característiques de fòssils.
# Pont del Petit Belt (1970)

El pont del Petit Belt (en danès, Lillebæltsbroen, també anomenat Den nye Lillebæltsbro —"el nou pont del petit Belt") és un pont penjant entre la península de Jutlandia i l'illa de Fionia, a Dinamarca.
El pont és d'acer, amb dues torres de formigó de 120 m d'altura que divideixen al pont en tres obertures, tenint el central una longitud de 600 m. L'altura màxima pel que fa al nivell del mar és de 44 m.
El pont va ser construït entre 1965 i 1970, per servir d'alleujament al tràfic de l'antic pont del Petit Belt, inaugurat el 1935 i amb únicament dos carrils per a automòbils. El nou pont va ser inaugurat pel rei Frederic IX el 21 d'octubre de 1970.
Amb els seus sis carrils, el nou pont del Petit Belt és part de la xarxa d'autopistes daneses i la ruta europea I20, que a Dinamarca transcórrer d'Esbjerg a l'Oresund. De mitjana, és utilitzat diàriament per 44.000 vehicles, la qual cosa ho converteix en un dels ponts més transitats del país. Hi ha un sistema de calefacció que manté la carretera lliure de gel i neu durant l'hivern. No hi ha quota de peatge.

## Galeria d'imatges

* La ruta europea I20 sobre el pont.
* Torre ponent.
* El pont a l'hivern, vist des de Middelfart.

## Referències

* Highways.dk. «Portræt af den ny Lillebæltsbro» (en danés). Arxivat de l'original el 2 de novembre de 2011. [Consulta: 9 octubre 2012].
* Den Store Danske. «Lillebæltsbroerne» (en danés). [Consulta: 9 octubre 2012].
# Torre Vella del Mas Galí

La Torre Vella del Mas Galí és una masia de Vic (Osona) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Edifici civil. Masia abandonada. És una edificació que presenta diferents etapes constructives. Sembla que es va construir a partir d'una torre de planta quadrada, la qual consta de quatre pisos i es coberta a dos vessants. Al pis superior s'hi obren tres badius a cada costat per bé que es troben tapiats. A aquesta part s'uneix un cos cobert a una única vessant i que comunica amb una altra construcció a través d'un pont. Formant angle recte amb aquest cos i la torre s'hi afegeix un altre cos el qual té l'estructura típica de masia: planta rectangular, coberta a dues vessants i el carener perpendicular a la façana. Aquesta construcció és de tàpia i es troba força deteriorada. Hi ha un mur que tanca aquestes dependències i la lliça. L'estat de conservació és bo, ja que s'ha restaurat.

## Història

El sector de Sant Joan de Riuprimer o del Galí té com a centre l'església de Sant Joan. Era una de les antigues quadres d'Osona, que s'uní d'ençà del segle xv a la confederació de quadres unides d'Osona, regides per un sol batlle. Fou independent políticament fins que al 1840 s'uní a Sentfores, en canvi religiosament depenia de Santa Eulàlia de Riuprimer, de la qual n'era sufragània des del segle xiv.
Cal remarcar, la torre de defensa que conserva el mas la qual és un dels exemplars més bonics de la comarca. Malgrat l'interès històric d'aquest mas, avui es troba en un llastimós estat d'abandó que fa perillar les estructures. Està deshabitat.

## Referències

* 1 2 3 «Torre Vella del Mas Galí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Unió Esportiva Porqueres

La Unió Esportiva Porqueres és un club de futbol de Porqueres fundat el 1982, amb equips de futbol femení a preferent i masculí a segona catalana, així com diversos equips de categories inferiors
El primer equip de futbol de Porqueres va ser la Penya de Mata, fundat el 1965. El 1981 es van federar amb el nom de Club Deportiu Mata i el 1982 van adoptar el nom actual. La temporada 2024-2025 tenia quatre equips femenins i diversos equips de categories inferiors.

## Referències

* ↑ «Unió Esportiva Porqueres». enciclopedia.cat, 2024. [Consulta: 7 setembre 2024].
* ↑ «Unió Esportiva Porqueres Plantilla Temporada 2024/2025» (en castellà). lapreferente, 2024. [Consulta: 7 setembre 2024].
* ↑ Vall, Aina. «Preparades per començar». lesportiudecatalunya.cat, 2023. [Consulta: 7 setembre 2024].
* ↑ «Unió Esportiva Porqueres». Esports Porqueres, 2024. [Consulta: 7 setembre 2024].
# Zoo de Copenhaguen

El Zoo de Copenhaguen (en danès: København Zoo) és un jardí zoològic a Copenhaguen, la capital de Dinamarca. Fundat el 1859, és un dels zoològics més antics d'Europa. Consta d'11 hectàrees (27 acres) i està situat al municipi de Frederiksberg, situat entre els parcs de Frederiksberg i Søndermarken. Amb 1.161.388 visitants el 2008, és el zoològic més visitat del país i la quarta atracció més visitada de Dinamarca. El zoològic és conegut per la seva Casa d'Elefants dissenyada per l'arquitecte britànic Norman Foster. El zoològic manté i promou una sèrie de programes de millora i participa activament en la salvaguarda de diverses espècies en perill.
El 2014 el zoològic es va veure involucrat en una polèmica quan es va fer públic que empleats d'aquesta institució van matar una girafa sana, en una demostració pública, al·legant que volien evitar la consanguinitat.

## Referències

* ↑ «Zoo». Arxivat de l'original el 16 de maig 2017. [Consulta: 28 maig 2017].
* ↑ «Matan a jirafa en zoológico de Dinamarca para evitar consanguinidad». CNN, 09-02-2014.
* ↑ «El sacrificio de una jirafa crea una polémica inédita en el zoo de Copenhague». EuroNews, 10-02-2014.

## Enllaços externs

* Lloc Web Oficial
* Report Anual 2015 (en danès i resum en anglès) Arxivat 2016-10-20 a Wayback Machine.
# Ferran Diego i Moliner

Ferran Diego i Moliner, conegut en el món del futbol com Fernando Diego o Diego, (Barcelona, 18 de juny de 1907 - Barcelona, 28 de gener de 1973) fou un futbolista català de la dècada de 1930.

## Trajectòria

Nascut al Poblenou, amb només dos anys i mig marxà a Tolosa per motius familiars, ciutat on va començar a practicar el futbol. Amb 19 anys tornà a Barcelona, per fitxar pel CE Júpiter, on jugà tres temporades. El 1929 fitxà pel FC Barcelona, club amb el qual disputà 15 partits i marcà 7 gols a primera divisió. El 1933 retornà al Júpiter, on continuà jugant fins al 1945, més de 25 anys de pràctica futbolística.
Jugà diversos partitits amb la selecció catalana de futbol, entre 1929 i 1934. El 3 de setembre de 1945 fou objecte d'un homenatge per part dels seus antics equips, Júpiter i Barça.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Los veinticinco años futbolísticos de Diego». Mundo Deportivo, 25-03-1944. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «El homenaje al ex-jugador Ginés Viñas en Badalona». Mundo Deportivo, 01-07-1929. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ «El homenaje del Sans a su presidente Don José Guixá». Mundo Deportivo, 15-07-1929.
* ↑ «El homenaje Diego en Pueblo Nuevo». Mundo Deportivo, 03-09-1945. [Consulta: 1r octubre 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Mamoiada

Mamoiada (en sard, Mamujada) és un municipi italià, dins de la província de Nuoro. L'any 2007 tenia 2.605 habitants. Es troba a la regió de Barbagia di Ollolai Limita amb els municipis de Fonni, Gavoi, Nuoro, Ollolai, Orani, Orgosolo i Sarule.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Graziano Deiana | Llista Cívica |

## Referències

* ↑ «Recupero degli antichi toponimi urbani, finanziato dalla Regione Autonoma della Sardegna nel quadro della proposta “Istituzione della giornata del popolo sardo Sa Die de sa Sardigna”. L.R. n.44/1993» (en sard i italià). Arxivat de l'original el 2022-05-17. [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ Schirru, Valentina. «Mamujada». A: Biddas de sa provìntzia de Nùgoro (en sard). Nùgoro: Ufìtziu Limba Sarda de sa Provìntzia de Nùgoro, 2014, p. 53-54.
* ↑ Wolf, Heinz Jürgen. «Elementi di Grammatica Mamoiadina» (en italià i sard). [Consulta: 12 gener 2022].