OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escultura del Nepal

L'escultura del Nepal dibuixa influències de l'escultura i l'estil artístic de l'Índia, de les regions de Pala i Gupta específicament. La majoria de les escultures recollides que sobreviuen representen figures i motius religiosos, extrets tant de l'hinduisme com del budisme, ja que les dues religions han conviscut pacíficament a la regió nepalesa durant més de dos mil anys.
Encara que es va inspirar en les tradicions escultòriques de l'Índia i en la iconografia religiosa del budisme i l'hinduisme, l'escultura nepalesa va evolucionar cap al seu propi estil distintiu, amb una tendència cap a ornaments més decorats, actituds físiques exagerades i representacions allargades dels trets facials.

## Període Licchavi

El període Licchavi, nomenat així per la família governant Licchavi, va abastar del 400 al 750.Una escultura de Baman Tribikram erigida pel rei Lichchhavi Man Dev és considerada la més antiga del Nepal. Les escultures que es van crear durant el període de Licchchhavi inclouen les de Palanchowk Bhagawati, Budhanilkantha, etc. Les estàtues dintre del Temple Changu Narayan i el seu entorn, l'estàtua de Palanchowk Bhagawati o l'estàtua de Budhanilkantha són alguns exemples d'escultures realitzades durant el període de Licchchhavi.

## Període Malla

Els governants del període de Malla van patrocinar les creences i tradicions budistes i hindús, el que va portar a ambdues formes de la iconografia religiosa que florissin en l'art i l'escultura. El poble Newar, una tribu que originàriament va habitar la vall de Katmandú, va viatjar extensament per la regió i es va convertir en la influència dominant en termes d'estil artístic en tota la regió que es va estendre a través de les muntanyes Himàlaies. Obres de deïtats que inclouen Ganesha, Shiva, Vishnu, Surya, Laxmi, Sarasvatí o Buda Gautama van ser creades durant aquest període. Altres ídols de reis i déus també eren peces comunes. Els avenços en la tècnica van incloure el desenvolupament de l'emmotllament, l'escultura de joieria i temes basats en el pensament i la pràctica tàntrica.

## Referències

* 1 2 «Independent Scholar». The Metropolitan Museum. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «Independent Scholar». Heilbrunn Timeline of Art History and The Metropolitan Museum. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «“Himalayan Region, 500–1000 A.D.” In Heilbrunn Timeline of Art History». The Metropolitan Museum of Art. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «Nepal: Early Malla Period Sculpture». Himalayan Art Resources Inc.. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «Nepal: Early Malla Period Sculpture». Himalayan Art Resource.s Inc.. [Consulta: 28 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Escultures del Nepal a manang.com Arxivat 2017-11-21 a Wayback Machine.
# Andarab

«Andarab» té aquests significats:
* Districte d'Andarab, subdivisió administrativa de la part sud de la província de Baghlan a l'Afganistan
* Andarab o Banow, capital del districte d'Andarab a l'Afganistan
* Riu Andarab, riu de l'Afganistan a la província de Baghlan
* Vall d'Andarab, vall que forma el riu Andarab entre el seu naixement al pas de Khawak i la seva desembocadura al riu Kunduz
* Andarab o Andaraba, poblet del Turkmenistan proper a Merv
* Andarab o Lambaran municipalitat del districte de Bardaa a l'Azerbaidjan
# Geodèsia per satèl·lit

La geodèsia per satèl·lit és una especialitat dins la geodèsia que tracta sobre la mesura de la forma i dimensions de la Terra, la ubicació dels objectes en la seva superfície i el valor del camp gravitatori de la Terra mitjançant tècniques de satèl·lit artificial — és a dir, geodèsia mitjançant satèl·lits artificials. Pertany a l'esfera més àmplia de la geodèsia espacial, que també inclou tècniques com la Interferometria de Molt Llarga Base (VLBI) geodètica i les mesures mitjançant làsers lunars. L'astronomia geodèsica tradicional no se sol considerar part de la geodèsia per satèl·lit, encara que existeix una considerable superposició entre les dues tècniques
Els principals objectius de la geodèsia per satèl·lit són:
* La determinació de la figura de la Terra, el posicionament i navegació (geodèsia geomètrica per satèl·lit).
* Determinació de la gravetat de la Terra i el geoide (geodèsia dinàmica per satèl·lit).
* Determinació, monitoratge i modelació de fenòmens geodinàmics (moviment polar, estabilitat de rotació de la Terra, geodinàmica,i el moviment de l'escorça terrestre).

## Mètodes de geodèsia per satèl·lit

* Geomètrica, Terra-Espai, on el satèl·lit artificial és un punt fix de l'espai i no requereix coneixement de la posició dels satèl·lits a l'espai (dimensions no-lineals, polars). S'utilitzava en els anys 50 i 60 i ara no s'empra gaire. La dificultat és que requereix observacions des de diversos punts a un punt fix, sincròniques en el temps.
* Dinàmica, Espai-Terra, on el satèl·lit artificial d'òrbita baixa és un "sensor" del camp gravitatori (la part inferior del satèl·lit i té una massa més gran de la major capacitat de resposta a la irregularitat del camp de gravetat). Ha de saber la ubicació del satèl·lit en el moment de l'observació $t$, la posició i la velocitat dels satèl·lits artificials orbitals en el moment $t_{0}$ (inicial) i les pertorbacions reals del satèl·lit artificial en el moment $t_{0}$ .
Els mètodes dinàmics estan relacionats amb el nomenament de les òrbites dels satèl·lits especialitzats d'òrbita baixa.

## Avantatges dels satèl·lits especialitzats d'òrbita baixa

* Poden tenir òrbites amb una inclinació diferent a la de l'equador
* Es poden moure en la direcció desitjada a la distància òptima de la Terra (per exemple, per a les mesures del camp gravitatori terrestre)
* Poden ser interactius (és a dir, poden treballar de forma interactiva amb els diferents aparells: transmissors, radars, etc.)

## Referències

* ↑ Seeber, Gunter. Satellite geodesy. Berlín Nova York: Walter de Gruyter, 2003, p. 2. ISBN 978-3-11-017549-3.
* ↑ Seeber, Gunter. Satellite geodesy. Berlín Nova York: Walter de Gruyter, 2003, p. 3. ISBN 978-3-11-017549-3.
# Oreophryne hypsiops

Oreophryne hypsiops és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Zweifel, R. & Price, D. 2004. Oreophryne hypsiops. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Assassin's Creed Unity

Assassin's Creed Unity és un videojoc de ficció històrica desenvolupat per Ubisoft. Va sortir a la venda a Amèrica del Nord el dia 11 de novembre de 2014 i a Europa el dia 13 de novembre. És el primer joc de la saga exclusiu de la "Nextgen", i el primer a introduir el mode multijugador. És el setè videojoc de la saga Assassin's Creed.

## Història

Està basada en la revolució francesa de París al segle xviii. En aquest videojoc controles a Arno Dorian, un habitant de França nascut a Versalles adoptat per una família de l'orde dels templers. Es converteix en un assassí per a venjar la mort del seu pare i del pare de la seva amiga Elise de la Serre, amb qui té una relació romàntica.

## Desenvolupament

El desenvolupament va començar poc després de finalitzar Assassin's Creed: Brotherhood el 2010. El 19 de març de 2014 es filtrà el títol del joc anomenat Unity, mostrant un nou membre de l'Ordre dels Assassins a París, França. El joc estarà ambientat durant la Revolució Francesa i el personatge és un assassí de nom Arno. Poc després, el 21 de març, Ubisoft va anunciar de manera oficial Assassin 's Creed: Unity per a les consoles de nova generació: PlayStation 4, Xbox One i PC. Encara que es va confirmar que Ubisoft Montreal és el principal desenvolupador de Unity, altres estudis d'Ubisoft han contribuït al desenvolupament com: Ubisoft Toronto, Ubisoft Kíev, Ubisoft Singapore, Ubisoft Xangai, Ubisoft Annecy, Ubisoft Montpeller, Ubisoft Bucarest, Ubisoft Quebec i Ubisoft Chengdu.

## Enllaços externs

* Assassin's Creed Unity - Lloc web oficial
# Distància zenital

La distància zenital, angle zenital o coaltura és la distància angular d'un astre fins al zenit. És l'angle complementari a l'altura.
Distància zenital = 90°- altura.

## Referències

* 1 2 «distància zenital». TERMCAT. [Consulta: 17 febrer 2021].
# Trencapinyes d'Escòcia

El trencapinyes d'Escòcia (Loxia scotica) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae) que habita boscos de coníferes del nord d'Escòcia.

## Referències

* ↑ «Trencapinyes d'Escòcia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022 (català)
# Enduriment

«Enduriment» té aquests significats:
* Enduriment (metal·lúrgia), aplicació de tractaments a un metall per endurir-lo
* Enduriment (construcció), procés que sofreix el ciment en adormir-se i en el qual adquireix resistència mecànica
Viccionari
# André Guelfi

André Guelfi va ser un pilot de curses automobilístiques francès nascut el 6 de maig del 1919 a Mazagan, Marroc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1. Va morir als 97 anys el 28 de juny de 2016 a Saint-Barthélemy (Antilles).

## A la F1

Va debutar a l'onzena i última cursa de la temporada 1958 (la novena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 19 d'octubre del 1958 l'única edició de la història del GP del Marroc al Circuit d'Ain-Diab.
André Guelfi va participar en una única cursa puntuable pel campionat de la F1,no aconseguint finalitzar la prova i no assolí cap punt per la classificació del campionat del món.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Posició | Punts |
| 1958 | André Guelfi | Cooper | Climax | ARG | MON | HOL | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | POR | ITA | MAR Ret | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Referències

* ↑ Caballero, Óscar «Dedé la Sardine : André Guelfi (1919-2016)». La Vanguardia, 10-07-2016, pàg. 59.
# Parihuzovce

Parihuzovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. Està situat a l'est de la regió, a la vall del riu Cirocha (conca hidrogràfica del riu Tisza) i prop de la frontera amb Ucraïna i Polònia.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1567.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadístiques de districte de Snina. Consultat el 9 d'agost de 2018.
# Banawá (llengua)

El banawá (també Banauá, Banawá-Yafí, Banavá, Jafi) és una llengua que pertany a la família Arawá, parlada per les 207 persones del poble banawá. a l'Estat de l'Amazones (Brasil) als marges del riu Purus.
Amb gran part del vocabulari i la comprensió mútua similars, trets culturals similars significatius i intenses relacions intergrupals, el banawá es considera un subgrup del jamamadí, que viuen al sud dels banawá.

## Fonologia

Les tables presenten els fonemes del banawá.

### vocals

| | Anterior | Central | Posterior |
| tancada | i i | | |
| Mitjana | e e | | o o |
| Oberta | | a a | |

### Consonants

| | | Bilabial | Dental | Palatal | Velar | Glotal |
| Oclusiva | Sorda | | t t | | k k | |
| Oclusiva | Sorda | b b | d d | j ɟ | | |
| Fricativa | Fricativa | f ɸ | s s | | | h h |
| Nasal | Nasal | m m | n n | | | |
| líquida | líquida | | r r | | | |
| Semivocal | Semivocal | w w | | | | |

## Referències

* ↑ Instituto Socioambiental. «Banawá». Povos Indígenas no Brasil.
* ↑ Etnolinguistica. «Banawá». Biblioteca Digital Curt Nimuendajú.
* ↑ Dixon, 1995, p. 290.
* ↑ Dixon, 1995, p. 292.

## Bibliografia

* BULLER, Barbara; BULLER, Ernest; EVERETT, Daniel Leonard. Stress placement, syllable structure, and minimality in Banawa. International Journal of Amer. Linguistics, Chicago : Univ. of Chicago Press, v. 59, n. 3, p. 280-93, 1993.
* (anglès) Dixon, R.M.W., Fusional Development of Gender Marking in Jarawara Possessed Nouns, International Journal of American Linguistics, 61:3, p. 263-294, 1995.
# Dischistodus perspicillatus

Dischistodus perspicillatus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar d'Andaman fins al nord-oest d'Austràlia, Salomó, la Xina i la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Trofeu Santiago Bernabéu

El Trofeu Santiago Bernabeu és un torneig amistòs que organitza el Reial Madrid tots els anys des de 1979, dedicat a la memòria del president madridista Santiago Bernabéu.

## Enfrontaments

Nota: En cas d'empat, l'equip de l'esquerra va guanyar per penals.
| Any | Campió | Subcampió | Resultat |
| 1979 | Bayern de Múnic | Ajax Amsterdam | 2-0 |
| 1980 | Bayern de Múnic | Reial Madrid | 1-1 |
| 1981 | Reial Madrid | AZ '67 | 0-0 |
| 1982 | Hamburger SV | Standard Liège | 3-1 |
| 1983 | Reial Madrid | Hamburger SV | 3-2 |
| 1984 | Reial Madrid | FC Köln | 4-1 |
| 1985 | Reial Madrid | Bayern de Múnic | 4-2 |
| 1986 | Dinamo Kiev | Reial Madrid | 3-2 |
| 1987 | Reial Madrid | Everton FC | 6-1 |
| 1988 | AC Milan | Reial Madrid | 3-0 |
| 1989 | Reial Madrid | Liverpool FC | 2-0 |
| 1990 | AC Milan | Reial Madrid | 3-1 |
| 1991 | Reial Madrid | Colo-Colo | 6-1 |
| 1992 | Ajax Amsterdam | Reial Madrid | 3-1 |
| 1993 | Inter de Milà | Reial Madrid | 2-2 |
| 1994 | Reial Madrid | Palmeiras | 3-2 |
| 1995 | Reial Madrid | Ajax Amsterdam | 1-0 |
| 1996 | Reial Madrid | Benfica | 4-0 |
| 1997 | Reial Madrid | Portuguesa | 1-0 |
| 1998 | Reial Madrid | Peñarol | 4-0 |
| 1999 | Reial Madrid | AC Milan | 4-2 |
| 2000 | Reial Madrid | Santos FC | 2-0 |
| 2001 | Inter de Milà | Reial Madrid | 2-1 |
| 2002 | Bayern de Múnic | Reial Madrid | 2-1 |
| 2003 | Reial Madrid | River Plate | 3-1 |
| 2004 | Pumas de la UNAM | Reial Madrid | 1-0 |
| 2005 | Reial Madrid | MLS Selection | 5-0 |
| 2006 | Reial Madrid | RSC Anderlecht | 2-1 |
| 2007 | Reial Madrid | FK Partizan Belgrad | 2-0 |
| 2008 | Reial Madrid | Sporting de Lisboa | 5-3 |
| 2009 | Reial Madrid | Rosenborg BK | 4-0 |
| 2010 | Reial Madrid | Peñarol | 2-0 |
| 2011 | Reial Madrid | Galatasaray SK | 2-1 |
| 2012 | Reial Madrid | CD Millonarios | 8-0 |
| 2013 | Reial Madrid | Al-Sadd | 5-0 |
| 2014 | No va ser disputat | No va ser disputat | No va ser disputat |
| 2015 | Reial Madrid | Galatasaray SK | 2-1 |
| 2016 | Reial Madrid | Stade de Reims | 5-3 |
| 2017 | Reial Madrid | ACF Fiorentina | 2-1 |
| 2018 | Reial Madrid | AC Milan | 3-1 |
| 2019 | No va ser disputat | No va ser disputat | No va ser disputat |
| 2020 | No va ser disputat | No va ser disputat | No va ser disputat |
| 2021 | No va ser disputat | No va ser disputat | No va ser disputat |
| 2022 | No va ser disputat | No va ser disputat | No va ser disputat |

## Guanyadors

| Equip | Trofeus |
| Reial Madrid | 28 |
| Bayern de Múnic | 3 |
| AC Milan | 2 |
| Inter de Milà | 2 |
| UNAM | 1 |
| AFC Ajax | 1 |
| Hamburger SV | 1 |
| Dynamo de Kiev | 1 |

## Referències

* ↑ «Kaká honra a Di Stéfano» (en castellà). Público.es, 27-09-2012. [Consulta: 27 setembre 2012].
* ↑ «Raúl rep l'homenatge del Bernabéu». El Periódico, 23-08-2013 [Consulta: 23 agost 2013].

## Enllaços externs

* Trofeu Santiago Bernabeu a la rsssf.
# Estació del Voló

Línia Elna - Arles :
El Voló (en francès i oficialment Gare de Le Boulou-Perthus) és una estació de ferrocarril de la línia El Voló - Elna, situada al municipi del mateix nom, al Rosselló. Es dedica únicament a mercaderies. Originalment formava part de la línia El Voló-Ceret-Arles, posada en servei entre el 1889 i el 1898. L'antic edifici de l'estació de passatgers és destinat, en l'actualitat, a serveis administratius del ferrocarril.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| terminal | terminal | Línia Elna-Arles | Elna | Elna |

## Enllaços externs

* Fotografies i breu descripció
* Fotografies i descripcions (anglès)
# Antisti

Antisti o Antistius és el nom dels següents personatges:
* Antistius (metge), metge que va examinar a Juli Cèsar després del seu assassinat el 44 aC
* Antistius (escriptor), escriptor en grec, probablement d'origen romà, que va escriure diversos epigrames
* Antisti Sosià, tribú del poble en temps de Neró
* Sext Antisti (Sextus Antistius), tribú del poble el 422 aC
* Luci Antisti (Lucius Antistius), tribú amb poder consular el 379 aC
* Marc Antisti (Marcus Antistius), tribú del poble vers el 320 aC
* Marc Antisti (Marcus Antistius), enviat el 218 aC al nord d'Itàlia per cridar a C. Flaminius, cònsol electe, a Roma
* Sext Antisti (Sextus Antistius), enviat el 208 aC a la Gàl·lia per observar els moviments d'Asdrubal
* Publi Antisti, tribú del poble el 88 aC
* Tit Antisti, qüestor a Macedònia en temps de Pompeu Magne
# Ganxo grua

Els ganxo grua s'utilitza per atrapar i moure càrregues. Generalment són d'acer en forma de broc, tot i que també n'hi ha en forma de C o doble broc W. S'uneix a la grua mitjançant una corda, cadena o cable metàl·lic.
* Ganxo d'elevació d'ull obert, amb pestell de seguretat.
* Passador ganxo per grua mòbil, amb tancament de pestell i amb seient reforçat.
* Ganxo grua que s'utilitza amb un conjunt de politja i cable tracció.
* Ganxo grua de doble broc i pestells de seguretat.
* Ganxo automàtic controlat remotament i amb pestell de seguretat.

## Tipus

* Ganxo d'elevació d'ull obert
* Ganxo per grua mòbil
* Ganxo grua de politja
* Ganxo grua de doble broc
* Ganxo automàtic
* Ganxo automàtic de seguretat

### Ganxo automàtic

El Ganxo automàtic és una evolució dels Ganxo grua que permeten atrapar i/o alliberar la càrrega a distància. Es podrien classificar segons si el mecanisme que acciona l'atrapament o alliberament de la càrrega és manual o electrònic.
* Accionament manual. L'operari interacciona amb el ganxo mitjançant una eslinga, sirga o altre element que està unit al ganxo. Això li permet accionar els mecanisme d'obertura i/o tancament a certa distància.
* Accionament electrònic. L'operari interacciona amb un control remot, que remet les ordres d'obertura i/o tancament al ganxo. El ganxo realitza les accions d'obertura i/o tancament de forma autònoma en rebre l'ordre de l'operari.

## Precaucions

Els ganxos grua sovint es proporcionen amb un tancament de seguretat, que facilita l'entrada de cadenes, cordes i altres mitjans, però que obliga a un petit accionament per obrir-los, i evitar l'alliberament accidental de la càrrega. En cas que no disposin de tancament de seguretat, s'ha d'evitar que les càrregues estiguin sobre de les persones.
Tots els ganxos han de tenir visible, expressada en kg o t, el límit de càrrega de treball segura. En cas de sobrecàrrega, un ganxo pot obrir-se o trencar-se, desprenent la càrrega al buit.

## Tendències

Cal destacar principalment dues tendències:
* Per tal de millorar la productivitat de les grues en els processos de càrrega i descàrrega, cada cop més, aquestes incorporen més d'un ganxo, permeten multiplicar la productivitat en cada procés.
* Substitució dels ganxos grua convencionals per ganxos automàtics, ja que milloraren notablement la productivitat i seguretat dels processos, donat que permeten reduir la mà d'obra necessària i la proximitat d'aquests a la càrrega.

## Referències

* ↑ «Lifting Hooks for Cranes» (en anglès). Elebia. [Consulta: 29 març 2022].
* ↑ Menéndez González, Miguel Ángel. Manual para la formación de operadores de grúa torre (en castellà). Lex Nova, 2006, p. 166. ISBN 9788484067047.
* ↑ Elebia. «Avantatges ganxo automàtic» (en anglès).
# Parsaiyya

La parsaiyya és una suborde de la confraria sufí naqxbandita a l'Àsia central, i la més important família de "shaykhs" de Balkh a partir de la meitat del segle xv. El seu fundador, i que li dona nom, fou koja Muhammad ibn Mahmud al-Hafizi al-Bukhari conegut com a Parsa (el Devot), mort el 1419.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 280
# August Matons i Colomer

August Matons i Colomer, (Buenos Aires, Argentina, 1890-Barcelona, Catalunya, 1964) fou un enginyer agrònom i assagista català.
Va néixer a l'Argentina, de pares catalans. Va estudiar a la Universitat de Pisa i esdevingué cap del Servei d'Abres fuiters de la Mancomunitat de Catalunya en la qualitat del qual va publicar fullets divulgadors sobre diferents temes i ser director de la revista Agricultura. Va publicar un diccionari d'agricultura i va ser coautor d'un diccionari de zoologia. Postumament es va publicar el seu assaig Psicoanàlisi del català. Després de la Guerra Civil Espanyola va ser expulsat per la Falange Española Tradicionalista y de las JONS del Comitè de la Seda.
De 1928 a 1930 va ser bibliotecari de l'Ateneu Barcelonès. Durant la república va participar en el moviment catalanista i republicà, el 1932 com a candiat a la llista a la Concentració Catalanista Republicana i el 1934 a l'Acció Catalana Republicana per a la circumscripció Barcelona-ciutat, sense obtenir escó. Era secretari de la Cambra oficial de Llibre de Barcelona i el 1939 va esdevenir delegat de l'Instituto Nacional del Libro Español (INLE).
El 1968, la seva vídua va donar la seva biblioteca a la Biblioteca de Catalunya. Només cinc-cents volums va poder recuperar després que li la van prendre la major part durant la guerra civil. A partir de 1940 va tornar a formar una biblioteca de més de 12.000 volums. Als anys 1950, com a delegat de l'Instituto Nacional del Libro (INLE) rebia llibres prohibits per la censura, que va enviar a la llavors Biblioteca Central amb la indicació que els guardessin amb els llibres «reservats». Així van entrar obres d'autors com Thomas Mann, Max Aub, Bernard Shaw, Aldous Huxley i André Gide. No eren llibres bibliòfils, però obres de pensadors europeus que la biblioteca no podia comprar, on no volia comprar, perquè no eren en l'esperit del temps a l'Espanya de la dictadura franquista.

## Unes obres

* Psicoanàlisi del català (1971 (pòstum), Barcelona, Destino
* El Corc de les pomes i de les prunes. Volum 4 de Publicacions divulgadores dels Serveis Tècnics d'Agricultura. Barcelona: Mancomunitat de Catalunya, 192?, p. 11.
* Per a un inventari complet de les seves publicacions vegeu: Matons, August 1890-1964

## Referències

* ↑ «August Matons i Colomer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Agricultura, 1922
* ↑ d'Olwe, Lluís Nicolau; Cuito i Canals, Ferran. Epistolari de l'exili francès, 1941-1946. Volum 92 de Textos i estudis de cultura catalana. Barcelona: Abadia de Montserrat, 2003, p. 35. ISBN 9788484154655.
* ↑ «Anunci electoral» ( PDF). La Vanguardia, 20 novembre 1932 (1932-11-20), pàg. 2.
* ↑ Gonzàlez i Vilalta, Arnau. Cataluña bajo vigilancia: El consulado italiano y el fascio de Barcelona (1930-1943) (en castellà). València: Universitat de València, 2011, p. 166. ISBN 9788437083094.
* ↑ Reis Fontanal, Jaume; Losantos, Marga. «Matons». A: Biblioteca de Catalunya: 100 anys, 1907 - 2007. Barcelona: Biblioteca de Catalunya, 2007, p. 265.
# Dischistodus melanotus

Dischistodus melanotus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.