OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marta May

María Jesús Mayor Ávila, més coneguda pel nom artístic de Marta May (Santander, 14 de juny de 1939) és una actriu espanyola.

## Biografia

Va estudiar dansa clàssica i guitarra espanyola abans de debutar com a actriu de teatre el 1956. El 1964 va debutar en el seu primer paper en el cinema amb la producció hispano-italiana I gemelli del Texas de Steno.
Casada amb l'actor, director i escenògraf Josep Maria Forn, sovint va participar en les pel·lícules dirigides pel seu marit, una de les quals, La piel quemada (1967) li va proporcionar la Medalla del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics a la millor actriu de 1968. En 1975 Esteban Durán va dirigir Algo de ti en el arcoiris al Teatre Don Juan a Barcelona, amb Alejandro Ulloa, Marta May, i Eduardo Criado.
La seva carrera va comprendre pel·lícules spaghetti western (Ringo il texano - 1966 de Lesley Selander, Saranda - 1970 de Manuel Esteba, Antonio Mollica), d'aventures (Gli amori di Angelica - 1966 de Luigi Latini De Marchi, Cabezas cortadas - 1970 de Glauber Rocha) i d'horror (Pastel de sangre - 1971 de Francesc Bellmunt, Gatti rossi in un labirinto di vetro - 1975 d'Umberto Lenzi). Durant els anys vuitanta va alternar la seva activitat cinematogràfica amb la participació en algunes sèries de televisió. La seva ultima interpretació fou a Las edades de Lulú (1990) de Bigas Luna.

## Filmografia
### Cinema

* I gemelli del Texas (1964)
* Fuerte perdido (1965)
* El primer cuartel (1966)
* Sette pistole pel gringo (Río maldito), de Juan Xiol (1966)
* Ringo il texano (The Texican), dei Lesley Selander (1966)
* Gli amori di Angelica (1966)
* La piel quemada (1967)
* Las piernas de la serpiente (1970)
* Saranda (1970)
* Il delitto della signora Reynolds (1970)
* Metamorfosis (1970)
* Pulsus (1970)
* La mujer celosa (1970)
* Cabezas cortadas de Glauber Rocha (1970)
* Pastel de sangre (1971)
* Horror Story (1972)
* La respuesta (1975)
* Gatti rossi in un labirinto di vetro (1975)
* Metralleta 'Stein' (1975)
* El avispero (1976)
* La ciutat cremada (1976)
* La ràbia (1978)
* Companys, procés a Catalunya (1979)
* Cara quemada (1980)
* Putapela (1981)
* El vicari d'Olot (1981)
* Puny clos (1982)
* Un, dos, tres... ensaïmades i res més (1985)
* Phoenix the Warrior (1988)
* La cruz de Iberia (1990)
* Las edades de Lulú (1990)

### TV

* Un encargo original (Sèrie TV - 1 episodi, 1983)
** El arte de mirar
* La comedia (Sèrie TV - 1 episodi, 1983)
** Sólo para hombres

## Referències

* ↑ Schwartz, Ronald. Great Spanish Films Since 1950. Scarecrow Press, 5 setembre 2008, p. 261. ISBN 9781461696612.
* ↑ «Cìrculo de Escritores Cinematograficos - Premi C.E.C. 1968». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 10 abril 2019].
* ↑ Torres Nebrera, Gregorio. Historia y antología del teatro español de posguerra (1940-1975). Editorial Fundamentos, 2006, p. 77. ISBN 9788424509965.
# Pseudophryne dendyi

Pseudophryne dendyi és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Hero, J.-M., Lemckert, F. & Robertson, P. 2004. Pseudophryne dendyi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 23 d'abril del 2008.
# Inquisició literària

El terme inquisició literària (en xinès wénzìyù, "empresonament a causa d'escrits") fa referència a la persecució oficial dels intel·lectuals a causa dels seus escrits durant la Xina Imperial. La pràctica de la inquisició literària va tenir lloc durant cadascuna de les dinasties que va governar Xina, tot i que durant la Qing aquesta pràctica va ser especialment utilitzada. Les persecucions podien ser originades en una frase o paraula que el governador considerava ofensiva. Algunes de les persecucions es devien al tabú del nom. En un cas seriós, no només era assassinat l'escriptor sinó la seva família immediata i també la no immediata.

## Referències

* Gu, Ming Dong «Literary Openness: A Bridge across the Divide between Chinese and Western Literary Thought». Comparative Literature. Duke University Press, 55, 2003, p. 112–129.
* Guy, R. Kent. The Emperor's Four Treasuries: Scholars and the State in the Late Ch'ien-lung Era. Cambridge, MA: Harvard University Press, 1987.
* Ku, Chieh-Kang; Goodrich, Luther Carrington (translator) «A Study of Literary Persecution under the Ming». Harvard Journal of Asiatic Studies, 3, 1938, p. 254–311.
* Schmidt, J. D.. Harmony Garden: The Life, Literary Criticism, and Poetry of Yuan Mei (1716–1798). New York and London: Routledge, 2003.
* Wong, Kam C. «Black's Theory on the Behavior of Law Revisited IV: the Behavior of Qing Law». International Journal of the Sociology of Law, 28, 4, 2000, p. 327–374.
* Woodside, Alexander. The Cambridge History of China: The Ch'ing Empire to 1800. 9. Cambridge: Cambridge University Press, 2002. ISBN 9780521243346.
* Goodrich, Luther Carrington. The Literary Inquisition of Ch'ien-Lung. Baltimore: Waverly Press, 1935.
* Kessler, Lawrence D. «Chinese Scholars and The Early Manchu State». Harvard Journal of Asiatic Studies, 31, 1971, p. 179–200.
* Yang, Fengcheng et al. Qian wenziyu (Literary Inquisition Through the Ages: A Factual Record of the Qing Dynasty). Haikou: Nanhai chubanshe, 1992.
* Zhongguo da baike quanshu. First Edition. Beijing; Shanghai: Zhongguo da baike quanshu chubanshe. 1980-1993.
# Santa Maria de Joncadella

Santa Maria de Joncadella és una església i santuari del municipi de Sant Joan de Vilatorrada (Bages). L'edifici està protegit com a bé cultural d'interès local. La caseria que està al costat, i que rep el mateix nom, no està protegida. Està situat a mà esquerra del riu Cardener, a uns 6 km de Manresa. Pertany al bisbat de Vic i, actualment, té la categoria de santuari dins la parròquia de Sant Martí de Torroella.

## Descripció

És una construcció religiosa, aquesta església només té una nau però amb capelles laterals. Construïda entre 1748 i 1772 pel mestre d'obres manresà, Joan Espluga, fou bastida a partir d'un projecte creat per l'escultor Josep Sunyer. L'obra nova substituí un edifici romànic del qual tan sols se'n conserva una porta d'arc de mig punt. L'any 1807 fou dissenyat i construït el retaule major pels germans Padró. Durant la guerra civil de 1936-39 fou cremada la talla gòtica de la Verge de Joncadella. En l'actualitat es guarda a l'interior de l'església una reproducció de la talla gòtica desapareguda l'any 1936. La Mare de Déu de Joncadella és considerada la patrona del pla de Bages.

## Història

El Santuari de Joncadella és un dels centres de devoció mariana del Pla de Bages car Santa Maria és considerada patrona d'aquest indret. Des de l'Edat Mitjana la verge de Joncadella ha estat advocada per la pluja i les calamitats; la tradició ens parla de la imatge "trobada" al segle xi al lloc de "Jonchadella". L'església fou una de les set parròquies vinculades a Santa Maria de Manresa i el nomenament de rector depenia de la Seu.
La despoblació del segle xiv reduí aquesta parròquia a la categoria de filial de Santpedor. Des del segle xv prengué el caràcter de santuari marià i es creà la llegenda de la troballa de la imatge. Des de l'edat mitjana és lloc de molta devoció, al qual acudien els manresans i habitants dels pobles de la rodalia amb motiu de pregàries per fer ploure o aturar les diverses calamitats públiques. Segons la tradició, la imatge de la verge titular hauria estat trobada en una petita cova coberta de joncs. D'aquí l'origen del topònim Joncadella.
L'església actual fou iniciada el 1748, i el retaule és del 1807 construït pels germans Padró. L'any 1879 va perdre el seu caràcter parroquial i esdevingué una sufragània de Santpedor i després de Sant Martí de Torroella conservant, però, les prerrogatives de cementiri i baptisme.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Maria de Joncadella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 6 «Joncadella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].
* ↑ «Goigs a la Mare de Déu de Joncadella». [Consulta: 2015].

## Enllaços externs

* «Santuari i hostatgeria de Joncadella». Mapes de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Magnitud fotogràfica

Abans de l'existència del fotòmetre capaç de mesura acuradament la lluentor dels objectes astronòmics, la magnitud aparent d'un objecte s'obtenia a prenent una fotografia amb una càmera. Aquestes imatges, fetes sobre pel·lícula fotogràfica o sobre placa fotogràfica eren més sensibles al final blay de l'espectre visible que l'ull humà. Com a resultat, els estels més blaus tenien una (lluentor) magnitud fotogràfica més baixa que la seva magnitud visual moderna, ja que semblaven més brillants en la fotografia que el que ho feien an fotòmetres moderns. D'altra banda, els estels més vermells tenien un magnitud fotogràfica més alta (més tènue) que la magnitud visual, perquè semblaven més foscos. Per exemple, la supergegant vermella KW Sagittarii té una magnitud fotogràfica de 11.0 a 13.2 però una magnitud visual de 8.5 a 11. També és comú que mapes estel·lars tinguin estels com S Doradus i WZ Sagittae amb una magnitud blava (B).
El símbol per a la magnitud fotogràfica aparent és m$_{pg}$ i el símbol per a l'absoluta és M$_{pg}$.
L'escala de magnitud fotogràfica actualment es considera obsoleta.

## Referències

* ↑ Norton, Arthur P. «Norton's Star Atlas». ., 1973, pàg. 29. «apparent photographic magnitude»(anglès)

## Vegeu també

* Magnitud absoluta
* Magnitud aparent
# Maria Antònia d'Àustria

Maria Antònia d'Àustria, electriu de Baviera (Viena, 1669 - ibídem, 1692) fou Arxiduquessa d'Àustria i princesa de Bohèmia i d'Hongria amb el doble tractament d'altesa reial i imperial que contragué matrimoni amb l'elector Maximilià II Manuel de Baviera.
Nascuda a Viena, capital d'Àustria, l'any 1669 essent filla de l'emperador Leopold I, emperador romanogermànic i de la infanta Margarida d'Espanya. Maria Antònia era neta per via paterna de l'emperador Ferran III, emperador romanogermànic i de la infanta Maria Anna d'Espanya i per via materna del rei Felip IV d'Espanya i de l'arxiduquessa Maria Anna d'Espanya.
El dia 15 de juliol de 1685 contragué matrimoni a Viena amb l'elector Maximilià II Manuel de Baviera, fill de l'elector Ferran I Maria de Baviera i de la princesa Enriqueta Adelaida de Savoia. La parella tingué tres fills:
* SAR el príncep Leopold Ferran de Baviera, nat a Viena el 1689 i mort tres dies després.
* SAR el príncep Antoni de Baviera, nat a Viena el 1690 i mort dies després.
* SAR el príncep Josep Ferran de Baviera, nat a Viena el 1692 i mort a Brussel·les el 1699. Era considerat l'hereu de Carles II d'Espanya.
Maria Antònia morí l'any 1692 a Viena, poc temps després, el seu marit fou elevat a la categoria de governador dels Països Baixos austríacs i es casà amb la princesa Teresa Conenguda Sobieski.
# Cas latiu

* Casos gramaticals
* Llista de casos gramaticals
* Cas abessiu
* Cas ablatiu
* Cas absolutiu
* Cas adessiu
* Cas adverbial
* Cas al·latiu
* Cas benefactiu
* Cas causal
* Cas causal final
* Cas comitatiu
* Cas datiu
* Cas dedatiu
* Cas delatiu
* Cas disjuntiu
* Cas distributiu
* Cas distributiu temporal
* Cas elatiu
* Cas essiu
* Cas essiu formal
* Cas essiu modal
* Cas exessiu
* Cas final
* Cas formal
* Cas genitiu
* Cas il·latiu
* Cas inessiu
* Cas instructiu
* Cas instrumental
* Cas latiu
* Cas locatiu
* Cas modal
* Cas multiplicatiu
* Cas objectiu
* Cas oblic
* Cas partitiu
* Cas possessiu
* Cas postposicional
* Cas preposicional
* Cas prolatiu
* Cas prosecutiu
* Cas separatiu
* Cas sociatiu
* Cas sublatiu
* Cas superessiu
* Cas temporal
* Cas terminatiu
* Cas translatiu
* Cas vial
* Cas vocatiu
* Arranjament morfosintàctic
* Cas absolutiu
* Cas acusatiu
* Cas ergatiu
* Cas instrumental
* Cas instrumental comitatiu
* Cas intransitiu
* Cas nominatiu
* Declinació
* Declinació alemanya
* Declinació basca
* Declinació eslovaca
* Declinació eslovena
* Declinació irlandesa
* Declinació islandesa
* Declinació llatina
* Declinació polonesa
* Declinació russa
* Declinació sèrbia
* Declinació txeca
El cas latiu és un cas gramatical que indica "moviment cap a" algun lloc (noció que en altres llengües com el català s'expressa amb les preposicions a i cap a). Es troba a les llengües uralianes i alguns idiomes parlats al nord del Caucas (la seva adscripció a una família lingüística o una altra és discutida), on pot assumir més matisos semàntics (com fer una acció cap a o en benefici d'algú).
Algunes llengües antigues distingien entre cas ilatiu, alatiu i elatiu segons la posició exacta de l'objecte o ésser en moviment però la tendència evolutiva és simplificar la flexió, per això en idiomes com el finès només presenta un morfema -s i no en totes les paraules variables (especialment als adverbis de lloc).
En finès, l'antic cas latiu és obsolet i només esta fossilitzat en alguns adverbis de moviment com: alas ~"avall", ylös ~"amunt", ulos ~"enfora", kauas/kauemmas ~"allunyant-se", pois ~"apartant-se", o rannemmas "acostant-se a la riba". La terminació de latiu usualment és -s (procedent del proto-uràlic). En finès modern aquest cas ha estat subsituït per un sistema més complex de casos locatius i el sufix -s ha convergit amb altres sufixos per acabar formant part de les terminacions dels moderns casos inessiu (-ssa/ssä), elatiu (-sta/stä), il·latiu (-VVn/-VhVn/-sVVn) i translatiu (-ksi).

## Notes i referències

* ↑ Mäkinen, Panu. «Finnish Grammar - Adverbial Cases». users.jyu.fi. University of Jyväskylä. [Consulta: 6 març 2015].
# Presa de Wolwedans

La presa de Wolwedans és una presa de formigó de sud-africana situada al riu Groot-Brakrivier, prop de Mosselbaai, al Cap Occidental, a Sud-àfrica. La presa és la principal font d'aigua del municipi de Mosselbaai així com la refineria de conversió a gas a líquid PetroSA. La presa serveix principalment per a subministraments d'aigua municipals i industrials.

## Disseny

Completada a principis de 1990, va ser la primera presa de gravetat amb arc central mundial de formigó compactat amb rodets que depenia totalment de l'acció de l'arc tridimensional per garantir l'estabilitat. La presa de 70 m d'alçada té una cara vertical amunt i una cara avall esglaonada amb un pendent de 0,5:1 (A:V). Té un radi de dovella constant de 135 m i una longitud de cresta de 268 m. La cresta sense desbordament té una amplada de 5 m. La presa es va construir amb capes de formigó compactat amb rodets de 0,25 m de gruix amb juntes induïdes a 10 m d'espai i desbordament cada 4a capa. El formigó compactat amb rodets d'aproximadament 2.000.000 m3 es va col·locar a l'octubre i novembre de 1988 i entre maig i novembre de 1989. Les juntes induïdes es van rejuntar a l'hivern, entre juliol i novembre de 1993. l'embassament es va omplir fins a la seva capacitat el 1992.
Composició de formació compactat amb rodets d'alta pasta :
| Ciment Portland | cendres volàtils | Aigua | Agregat gruixut | Agregat fi |
| kg/m$^3$ | kg/m$^3$ | kg/m$^3$ | kg/m$^3$ | kg/m$^3$ |
| 58 | 136 | 100 | 1510 | 625 |
Les propietats de la barreja del formigó compactat amb rodets eren:
* Densitat del formigó compactat amb rodets: 2.400 kg/m$^3$
* Resistència a la compressió del formigó compactat amb rodets mitjà a 1 any: 35 MPa (5,076 psi)

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-09-21. [Consulta: 25 octubre 2021].

## Bibliografia

* Roller-Compacted Concrete Dams, ICOLD, Bulletin 126
* List of South African Dams from the Department of Water Affairs
# Inquilab Zindabad

Inquilab Zindabad (hindustànic: इंक़िलाब ज़िन्दाबाद (devanagari), اِنقلاب زِنده باد (Nasta'liq), panjabi: ਇਨਕਲਾਬ ਜ਼ਿੰਦਾਬਾਦ) és una frase urdú traduïble per «Visca la revolució!». Actualment s'utilitza a Bangladesh, l'Índia i el Pakistan per activistes de la societat civil durant les protestes.
El lema va ser ideat pel poeta Hasrat Mohani. El seu primer ús per part d'un revolucionari fou el 1929 quan el socialista Bhagat Singh va cridar la consigna després de posar una bomba a l'Assemblea Central Legislativa a Delhi. Es va convertir en una de les consignes més famoses del Moviment d'independència de l'Índia. L'eslògan va ser usat en les activitats de l'Associació Republicana Socialista de l'Hindustan, particularment per Ashfaqulla Khan, Bhagat Singh i Chandra Shekhar Azad. En la literatura índia ambientada en l'època del moviment d'independència, sovint es caracteritza amb l'ús d'aquest eslògan als personatges proindependència.

## Referències

* ↑ «Arvind Kejriwal Calls His Win in Delhi Election the 'Birth of a New Politics'».
* ↑ «Pakistan में Inquilab Zindabad और Azaadi के Slogan क्यों गूंज रहे हैं? (BBC Hindi)». YouTube, 29-11-2019.
* ↑ «Live Draw SGP, Live SGP, Live Draw Singapore Hari Ini, Result SGP Pools».
* ↑ «Inquilab Zindabad slogan will stay relevant till people continue their struggle against diverse inequalities», 29-05-2022.
* ↑ «At Umar Khalid's bail hearing, Delhi HC deliberates on meaning of 'inquilab': 'Revolution not necessarily bloodless'», 20-05-2022.
* ↑ Bhattacherje, S. B.. Encyclopaedia of Indian Events & Dates (en anglès). Sterling Publishers Pvt. Ltd, 2009-05-01. ISBN 978-81-207-4074-7.
* ↑ Bhatnagar, O. P.. Indian Political Novel in English (en anglès). Sarup & Sons, 2007. ISBN 978-81-7625-799-2.
# Sant Miquel de Prats

Sant Miquel de Prats és una església romànica del lloc de Prats a la parròquia andorrana de Canillo.
Està construïda en un terreny amb desnivell de forma que l'absis i part dels murs laterals queden mig soterrats, excepte la façana. Els materials són modestos amb l'aparença d'austeritat típica del romànic rural. Els murs, d'un metre de gruix, són format per pedres de llicorella irregulars.
La planta és rectangular amb un absis semicircular sense finestres. La porta d'entrada és a la façana principal i s'hi accedeix per una escala de pedra. La porta està emmarcada per dos arcs apuntalats.
Sobre el mur de la façana hi ha un robust campanar d'espanyada de dos ulls coberts per arcs de pedra calcària.

## Referències

* ↑ «Sant Miquel de Prats». A: Alt Urgell. Andorra. Barcelona: Pòrtic, setembre del 1999, p. 131-132 (Catalunya Romànica. Guies comarcals). ISBN 84-7306-543-3.

## Vegeu també

* Llista d'esglésies catòliques d'Andorra
# Louise McPaul

Louise McPaul (Port Kembla, 24 de gener de 1969), coneguda de casada com a Louise Currey, és una atleta australiana, especialista en el llançament de javelina, que va competir durant la dècada de 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'estiu de Barcelona, on fou onzena en la competició del llançament de javelina del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs d'Atlanta, va guanyar la medalla de plata, rere la finlandesa Heli Rantanen, en l'mateixa prova. La tercera, i darrera, participació en uns Jocs fou el 2000, on quedà eliminada en sèries del llançament de javelina.
En el seu palmarès destaquen dues medalles d'or als Jocs de la Commonwealth, el 1994 i 1998, així com cinc campionats nacionals. Va prendre part en tres edicions del Campionat del món d'atletisme, on destaca la cinquena posició en el de 1999.

## Millors marques

* Llançament de javelina. 66,96 metres (1998)

## Referències

* ↑ «Olympedia – Louise McPaul-Currey». [Consulta: 21 abril 2022].
* ↑ «Louise McPaul | Commonwealth Games Federation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-12-19. [Consulta: 21 abril 2022].
* 1 2 «Australian Athletics Results». [Consulta: 21 abril 2022].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Mare de Déu de la Salut de Sant Tomàs de Balaguer

La Mare de Déu de la Salut de Sant Tomàs de Balaguer és una capella del poble nord-català de Sant Tomàs de Balaguer, pertanyent a la comuna de Fontpedrosa, de la comarca del Conflent.
Està situada en el petit nucli de Sant Tomàs de Balaguer.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «67 - Fontpedrosa». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 63. La Mare de Déu de la Salut de Sant Tomàs de Balaguer». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Fontpedrosa». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La Mare de Déu de la Salut de Sant Tomàs de Balaguer en els ortofotomapes de l'IGN
# Maria Antònia Mínguez Martín

María Antonia Mínguez (Barcelona, 5 de març de 1947) és una exportera de futbol catalana, considerada una de les pioneres del futbol femení a Catalunya.
Disputà el primer partit del Futbol Club Barcelona femení, juntament amb Carme Nieto, Alicia Estivill, Lolita Ortiz i Imma Cabecerán, entre d'altres. Es jugà a l'estadi Camp Nou davant 60.000 espectadors contra la Unió Esportiva Centelles el desembre de 1970, essent la primera portera de la història del club blaugrana. L'actuació de Mínguez fou destacada, ja que aturà els penals que donaren la victòria al FC Barcelona a la tanda de penals. Entre altres tornejos, competí al primer Campionat de Catalunya femení oficiós (1971), anomenat Copa Pernod per motius de patrocini. Posteriorment treballà com a infermera fins a la seva jubilació

## Referències

* ↑ Tomás Belenguer, 2021, p. 331-332.
* ↑ Pascual, Roger. «Les mans del Barça femení». El Periódico, 16-05-2021. [Consulta: 29 març 2023].
* ↑ Poquí, Joan. «Las Pioneras del Barça» (en castellà). Mundo Deportivo, 06-01-2021. [Consulta: 30 març 2023].

## Bibliografia

* Tomás Belenguer, Manuel. Barça femení : història des dels orígens fins al triplet. Barcelona: Editorial Base, 2021. ISBN 9788419007001.
# Cas locatiu

* Casos gramaticals
* Llista de casos gramaticals
* Cas abessiu
* Cas ablatiu
* Cas absolutiu
* Cas adessiu
* Cas adverbial
* Cas al·latiu
* Cas benefactiu
* Cas causal
* Cas causal final
* Cas comitatiu
* Cas datiu
* Cas dedatiu
* Cas delatiu
* Cas disjuntiu
* Cas distributiu
* Cas distributiu temporal
* Cas elatiu
* Cas essiu
* Cas essiu formal
* Cas essiu modal
* Cas exessiu
* Cas final
* Cas formal
* Cas genitiu
* Cas il·latiu
* Cas inessiu
* Cas instructiu
* Cas instrumental
* Cas latiu
* Cas locatiu
* Cas modal
* Cas multiplicatiu
* Cas objectiu
* Cas oblic
* Cas partitiu
* Cas possessiu
* Cas postposicional
* Cas preposicional
* Cas prolatiu
* Cas prosecutiu
* Cas separatiu
* Cas sociatiu
* Cas sublatiu
* Cas superessiu
* Cas temporal
* Cas terminatiu
* Cas translatiu
* Cas vial
* Cas vocatiu
* Arranjament morfosintàctic
* Cas absolutiu
* Cas acusatiu
* Cas ergatiu
* Cas instrumental
* Cas instrumental comitatiu
* Cas intransitiu
* Cas nominatiu
* Declinació
* Declinació alemanya
* Declinació basca
* Declinació eslovaca
* Declinació eslovena
* Declinació irlandesa
* Declinació islandesa
* Declinació llatina
* Declinació polonesa
* Declinació russa
* Declinació sèrbia
* Declinació txeca
El cas locatiu s'empra, a part del que s'ha esmentat, o s'ha emprat en:
* llengua polonesa per exemple: "w dobrej szafie" significa "en bon armari"
* llengües bàltiques modernes i llengües eslaves, així com en turc. Per exemple, en turc, elim significa: la meva mà, i elimde significa en la meva mà. O sigui que en aquesta llengua, el locatiu es marca utilitzant el sufix de així com el dona.
* algunes antigues llengües indoeuropees. En concret, el sànscrit i el llatí, (Romae esse: ser a Roma).
* rares vegades o bé en ús literari en antigues llengües índies, com el marathi en la qual el cas ablatiu ha desaparegut.
El cas locatiu es correspon, amb certes reserves, amb les expressions preposicionals «a» o «al costat de», i indica la localització final d'una acció o del moment de l'acció.
En llengües com el finès, hi ha un grup de sis casos que expressen distintes relacions locatives (elatiu, inessiu, il·latiu, adessiu, al·latiu i ablatiu). En hongarès, són nou el nombre de casos existents d'aquest tipus, però en aquest cas la definició de cas locatiu es refereix exclusivament a una forma que s'empra tan sols amb alguns pocs nom de poblacions, en lloc del cas inessiu o del cas superessiu.