OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Harrogate

Harrogate és una ciutat d'Anglaterra a la regió de Yorkshire. La seva població era de 71.594 habitants en el cens del 2001.

## Història

El 1596, el metge Timothy Bright va proclamar les qualitats curatives de les aigües minerals de la Tewit Well de Harrogate; posteriorment, hom descobrí diverses altres fonts d'aigües medicinals als voltants.

## Eurovisió 1982

La ciutat va acollir el Festival de la Cancó d'Eurovisió 1982, amb el lema Where's Harrogate?(A on és Harrogate?).

## Ciutats agermanades

* Bagnères-de-Luchon, França.
* Harrogate, Tennessee, Estats Units.
* Wellington, Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ «Harrogate». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bantoft, Arthur «Rector Timothy Bright. Doctor, Author and Inventor of Shorthand». The Barwicker, no. 62, 01-06-2001.
# Hazel Kyrk

Hazel Kyrk fou una economista americana (19 de novembre del 1886 - 6 d'agost del 1957) nascuda a Ashley, Ohio.

## Biografia i trajectòria
### Infància i joventut

Va néixer l'any 1886 a Ashey, a l'estat d'Ohio. Fou la filla única d'Elmer Krik, carreter, i de Jane Kyrk, mestressa de casa.
Va anar a la Universitat Wesleyan d'Ohio del 1904 al 1906. Més endavant va rebre el doctorat en economia de la Universitat de Chicago. La seva dissertació va ser publicada l'any 1923 amb el títol "A Theory of Consumption" (traduït com "Teoria sobre el Consum").

### Carrera professional

Hazel Kyrk va treballar com a economista principal a l'oficina d'Economia Domèstica del Departament d'Agricultura dels Estats Units entre els anys 1938 i 1941. Mentre treballava allí, va ajudar a crear l'oficina de l'Estudi del Comportament dels Consumidors en les seves compres: en concret, va establir els patrons dels consumidors segons cinc regions diferents, cadascuna subdividida en entorn urbà, de poble i granges. L'estudi va determinar els preus de base per l'índex del cost de vida.
El 1943 fou nomenada presidenta del Comitè Assessor del Consumidor de l'Oficina de l'Administració de Preus. Va lluitar per millorar els estàndards de qualitat dels béns de consum.

### Mort

Va morir el 6 d'agost del 1957 a West Fover, Vermont.

## Referències

* ↑ Cicarelli, James & Julianne. Distinguished Women Economists (en anglès).
* ↑ Barker, D. & Kuiper, E. «Toward a Feminist Philosophy of Economics» (en anglès). 2003.
# Gust picant

La coentor, coïssor, picantor o gust picant és una sensació de cremor aguda captada pel sentit del gust, a la llengua, en contacte amb certes substàncies, com la capsaicina (compost actiu del pebrot picant), la piperina (al pebre negre), la mirosinasa a la mostassa, l'allicina (a l'all i la ceba), la sinigrina i la gluconasturtiina en el rave rusticà i en el wasabi. Aquestes substàncies activen la sensació d'aciditat i de calor en el canal iònic sobre els nociceptors, que són els receptors del dolor. També participa als mecanismes de la picor.
L'escala que mesura el nivell de picantor dels pebrots es diu escala Scoville i la dels alls i les cebes escala piruvàtica.

## Vegeu també

* Vitxo.
* Pebre.
* Wasabi.
# Hecates Tholus

Hecates Tholus és un volcà del planeta Mart, notable pels resultats de la missió Mars Express, de l'Agència Espacial Europea, que va indicar que una gran erupció va tenir lloc fa 350 milions d'anys. L'erupció va crear una caldera de 10 km de diàmetre. S'ha suggerit que posteriorment dipòsits glacials van emplenar parcialment la caldera i una depressió adjacent. Càlculs basats en el cràter apunten al fet que aquest es va formar fa de 5 a 20 milions d'anys. No obstant això, models climàtics mostren que el gel no és estable actualment en Hecates Tholus, mostrant evidències de canvi climàtic, ja que les glaceres estaven actives. S'ha demostrat que l'edat de les glaceres correspon al període de màxima obliqüitat de la eclíptica marciana.
El volcà s'hi troba situat en les coordenades 32.1°N 150.2°E, a l'Elysium Planitia, i té un diàmetre de 183 km.Constitueix el més septentrional dels volcans de la regió d'Elysium; els altres són Elysium Mons i Albor Tholus.

## Referències

* ↑ "Hecates Tholus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Huber et al., Ernst «Discovery of a flank caldera and very young glacial activity at Hecates Tholus». Nature, 434, 17-03-2005, pàg. 356 - 361.
# Heino Heinaste

Heino Heinaste (Kuigatsi Rural Municipality, 3 de març de 1928 - Tallinn, 25 de juny de 2006), conegut fins a 1936 com a Heino Hermann, fou un atleta estonià, especialista en el llançament de pes i disc, que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1950 i 1960.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la prova del llançament de pes del Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, rere Jiří Skobla i Oto Grigalka.
Va ser subcampió del pes de l'URSS el 1954 i campió de l'RSS d'Estònia en llançament de pes i disc el 1956. Va guanyar medalles al campionat d'Estònia fins al 1963.

## Millors marques

* Llançament de pes. 17,27 metres (1960)
* Llançament de disc. 53,30 metres (1961)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 28 maig 2020].
* ↑ DD.AA. Лёгкая Aтлетика: энциклопедия А-Я в 2-х томах. T. 2: О–Я. Moscou: Txelovek, 2012, p. 432. ISBN 978-5-904885-80-9.
* ↑ «HEINASTE, HEINO». esbl.ee. Eesti spordi biograafilise leksikoni. [Consulta: 26 juny 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Heinrich (pel·lícula)

Heinrich és una pel·lícula alemanya dirigida per Helma Sanders-Brahms i estrenada el 1977. Heinrich Giskes interpreta l'heroi protagonista.

## Argument

En retrospectiva, la pel·lícula narra principalment els darrers anys de la curta però intensa vida de l'escriptor alemany Heinrich von Kleist (1777-1811), que busca l'absolut, viu amors feliços i infeliços, va conèixer Goethe i va lluitar contra l'invasor francès Napoleó Bonaparte. Al final, les seves lluites constants el van consumir per dintre. Manté una estreta relació amb la seva germana germana Ulrike. "El focus de 'HEINRICH' està sobretot en la inquietud, la cerca, el fragment i la discontinuïtat de la biografia de Kleist".

## Repartiment

* Heinrich Giskes: Heinrich von Kleist
* Grischa Huber: Ulrike von Kleist
* Hannelore Hoger: Henriette Vogel
* Lina Carstens: Dienerin Riebisch
* Sigfrit Steiner: Diener Riebisch
* Heinz Hoenig: Ernst von Pfuel
* Elisabeth Stepanek: Dienstmädchen
* Henning Schlüter: Gastwirt
* Hildegard Wensch: seine Frau
* Stefan Ostertag: Dahlmann
* Sabine Ihmes: Wilhelmine von Zenge

## Producció

Heinrich va ser rodada en 38 dies del 20 de maig al 14 de juny i del 26 d'octubre al 23 de novembre de 1976 a Berlín, París, al llac Brienz, a Iseltwald (Suïssa) i a Werder i Löcknitz (RDA). La pel·lícula es va estrenar el maig de 1977 durant el Festival Internacional de Cinema de Canes. L'estrena a les sales alemanyes va ser el 14 d'octubre de 1977 a Berlín, Múnic i Mannheim.
Günther Naumann i Götz Heymann van ser els responsables dels decorats, Barbara Baum va dissenyar el vestuari. L'actor principal Giskes, el cameraman Thomas Mauch i l'editor de WDR Volker Canaris van treballar en el guió. El manuscrit es recolzava en notes escrites de Kleists.

## Crítiques

| « | ‚Heinrich‘ és una pel·lícula que demostra que els bustos de guix dels poetes també es poden passar al cel·luloide " | » |
| — Der Spiegel 28/1977 |||
| « | “La vida desgraciada de l'enginyós i romàntic poeta Heinrich von Kleist (1777-1811) en una representació que no està lliure de pathos i kitsch artesanals. Molt superficial com a interpretació de Kleist, en què l'aspecte metafísic en l'obra i la persona de Kleist gairebé no rep cap atenció, sinó que les seves relacions humanes es troben en primer pla. Independentment d'alguns detalls reveladors, caracteritzats per una comprensió obsoleta de la música clàssica i formalment afectats de debilitats; captivant, però, amb el seu luxós disseny visual". | » |
| — Lexikon des Internationalen Films, |||

## Premis i nominacions

Als Deutscher Filmpreis de 1977 va rebre el premi al llargmetratge destacat i el premi al millor guió. També va participar en la selecció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1977.

## Referències

* ↑ «Heinrich-von-Kleist-Portal». Arxivat de l'original el 2016-12-04. [Consulta: 24 agost 2020].
* ↑ Heinrich a LdIF
* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1977 al web del Festival
# Hipites

Hipites o Hipotes (en llatí Hippites, en grec antic Ἱππίτας segons Polibi, Ἱππότας, segons Plutarc) fou un espartà amic i company del rei Cleòmenes III al que va acompanyar al seu exili a Egipte.
Va participar juntament amb Panteu i altres amics del rei en el darrer i infructuós intent de promoure una insurrecció a Alexandria i va compartir amb tots els altres una mort voluntària quan va veure frustrades totes les esperances.

## Referències

* ↑ Hippitas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 479
# Guy Orsoni

Guy Orsoni (?, 26 d'octubre del 1958 - Porto-Vecchio, 17 de juliol del 1983) fou un militant cors, germà d'Alain Orsoni. Fou assassinat el 17 de juliol de 1983, i és considerat com un dels màrtirs del nacionalisme cors.
Guy Orsoni era membre del FLNC i havia estat interpel·lat a finals dels anys 1970 i la Cort de Seguretat de l'Estat el va condemnar a una pena de presó el maig de 1980.

## Assassinat

Guy Orsoni fou segrestat per dos delinqüents del sud de Còrsega. Sembla que els membres de la bande del Valinco dirigida per Jean Alfonsi Jeannot le Long tenien la intenció de desfer-se del seu oncle Roger Orsoni, aleshores dirigent del FLNC. Guy Orsoni fou fet presoner al lion de Roccapina i fou estabornit i tancat en el maleter de la furgoneta del seu oncle, una Mercedes. Sembla que va morir a l'interior de l'habitatge.
Els components del grup eren Jean-Marc Leccia, un traficant de drogues que treballava pels Zemour i Salvatore Contini, un sard membre de l'Anonima sequestri, la màfia sarda.
Jean-Marc Leccia va demanar ajut Jean Alfonsi, dit "Jeannot le Long", cap de la banda de Valinco, qui amb l'ajut de Henri Rossi, Paul Andréani i Salvatore Contini, van raptar i assassinar Guy Orsoni, el cos del qual no es va trobar pas.

## Repressàlies

El 7 de juny de 1984, Pierre Albertini, Bernard Pantalacci i Pantaléon Alessandri assassinaren dos dels presumptes culpables (Jean-Marc Leccia i Salvatore Contini) a la Comissaria d'Ajaccio. Tots tres foren condemnats a vuit anys de presó. Georges Moretti i Jean Vesperini, dos militants del FLNC de reforç, foren condemnats a cinc anys de presó. Alain Orsoni també fou condemnat per "apologia d'assassinat".

## Enllaços externs

* Orsoni a la web d'Unita Nazionale
# Hiroshi Kiyotake

Hiroshi Kiyotake (Ōita, Prefectura d'Ōita, Japó, 12 de novembre de 1989) és un futbolista professional japonès que juga com a migcampista ofensiu pel Cerezo Osaka.

## Selecció japonesa

Hiroshi Kiyotake ha disputat 12 partits amb la selecció japonesa.
El 12 de maig de 2014 s'anuncià la seva inclusió a la llista de 23 jugadors de la selecció japonesa per disputar el Mundial de 2014 al Brasil. Els dorsals van ser anunciats el 25 de maig.

## Referències

* ↑ «World Cup 2014: Kagawa and Yoshida in Japan squad». BBC Sport, 12-05-2014. [Consulta: 12 maig 2014]. (anglès)
* ↑ «SAMURAI BLUE Squad numbers announced for 2014 FIFA World Cup Brazil». Japan Football Association, 25-05-2014 [Consulta: 26 maig 2014]. (anglès)

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Habitatge a la carretera d'Agramunt, 20 (Cervera)

Habitatge a la carretera d'Agramunt, 20 és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situat a la carretera L-303, dominada per la presència de magatzems de diferents especialitats. Casa entre mitgeres amb dos cossos horitzontals que la defineixen. A la planta baixa, les tradicionals obertures -finestra, magatzem i porta d'accés a l'habitatge-, amb un parament de plaques encoixinades. El cos superior, de parament arrebossat -i recentment restaurat amb estuc- està centrat per una tribuna amb tres obertures, de planta rectangular respecte al pla de la façana i amb arestes còncaves. La tribuna està realitzada a base del mateix aplacat de pedra de la planta baixa. A banda i banda hi té un balcó amb sengles obertures. Probablement, s'ha reformant sobrealçant l'edifici amb un terrat, ja que la cornisa que precedia la teulada abans discorria immediatament damunt de la tribuna i ara s'ha convertit en un simple motiu decoratiu. Per damunt d'aquesta antiga cornisa s'aixeca una barana d'obra, igualment estucada i rematada amb gerros decoratius.

## Referències

* ↑ «Habitatge a la carretera d'Agramunt, 20». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Henri Delaunay

Henri Delaunay (15 de juny de 1883 – 9 de novembre de 1955) fou un dirigent futbolístic francès.
Després de jugar al futbol a l'equip parisenc del Étoile des Deux Lacs, esdevingué àrbitre. Es retirà després d'un incident durant un partit entre AF Garenne-Doves i ES Benevolence, quan s'empassà el xiulet i es trencà dues dents d'un fort cop de pilota a la seva cara.
Inicià la seva carrera com a dirigent esportiu el 1906 quan esdevingué president de l'Étoile des Deux Lacs, i després secretari general del Comité français interfédéral (CFI), antecessor de la Federació Francesa de Futbol. Quan la CFI esdevingué Federació Francesa de Futbol el 1919, ell romangué al càrrec.
Fou membre de la FIFA entre 1924 i 1928. Al costat de Jules Rimet, fou un dels impulsors de la Copa del Món de Futbol. També proposà la creació d'una Copa d'Europa de futbol ja als anys 20.
Fou el màxim responsable de la creació del Campionat d'Europa de futbol, competició que ja proposà el 1927, tot i que el primer campionat no es disputà fins al 1960.
Fou secretari general de la UEFA des de la seva creació el 15 de juny de 1954 fins al dia de la seva mort. Quan morí el 1955 fou succeït pel seu fill Pierre Delaunay.
# Henri Desgrange

Henri Desgrange (París, 31 de gener de 1865 - Beauvallon, 16 d'agost de 1940) va ser un ciclista, dirigent esportiu i periodista francès.

## Biografia

Abans de fer-se ciclista i periodista comença treballant com a ajudant de notari a l'estudi Depeux-Dumesnil, però renuncia a l'advocacia i acaba dedicant-se a l'esport.
Desgrange va ser el primer ciclista a establir el rècord de l'hora homologat, al velòdrom Buffalo de París, en córrer 35 km i 325m l'11 de maig de 1893. A més a més, fou el posseïdor de diverses desenes de rècords mundials, sempre sobre pista, entre ells els de 50 i 100 km. També fou campió de tricicle el 1893.
Mentre és periodista, es converteix en director del Parc dels Prínceps, el 1897, i després de l'Auto velòdrom d'Hivern a París, el desembre 1903.
Durant aquest període, publica igualment llibres: El cap i les cames (1894), Alphonse Marcaux (1899).
El 1915 pren part com a soldat ras a la Primera Guerra Mundial.
Durant els darrers anys de la seva vida continua practicant el cicloturisme i el cross-country.

## Creació del diari l'Auto

El 1900 es converteix en director i redactor en cap d'un nou diari, el diari esportiu L'Autobici, rebatejat L'Auto el 1903. Col·labora també en revistes: La bicyclette, Paris-vélo, Le journal des sports.
La promoció del Tour de França va suposar un gran èxit pel diari. La tirada va pujar de 25.000 a 65.000 exemplars després del Tour. El 1908 la cursa va fer pujar la tirada a més d'un quart de milió d'exemplars, i durant el Tour de 1923 va vendre mig milió de còpies al dia. La tirada rècord assolida per Desgrange va ser de 854.000, durant el Tour de 1933.

## Creació del Tour de França

El 1903 creà una prova ciclista inèdita fins al moment, el Tour de França, en resposta a una idea del periodista Géo Lefèvre. Serà el màxim responsable del Tour fins al 1936, quan deixarà la direcció de la cursa en mans de Jacques Goddet.
Un monument a la memòria d'Henri Desgrange fou erigit al coll del Galibier. El premi Henri-Desgrange recompensa cada any al ciclista que passa en primera posició per aquest colós dels Alps.

## Referències

* ↑ «L'Auto-vélo : automobilisme, cyclisme, athlétisme, yachting, aérostation, escrime, hippisme / dir. Henri Desgranges» (en francès), 20-08-1940. [Consulta: 17 novembre 2019].
* ↑ Eclimont, Christian-Louis, .... Le Tour de France en 100 histoires extraordinaires (en francès). París: First éd, impr. 2013, p. 380. ISBN 978-2-7540-5044-9.
* ↑ Cited Truyers, Noël (1999); Henri Desgrange, De Eeclonaar, Belgium
* ↑ La tête et les jambes(1894), L. Pochy, France, reprinted 1930, Henri Richard, France
* ↑ Alphonse Marcaux (1899), L. Pochy, France
* ↑ Seray, Jacques. Éditions Cristel. Henri Desgrange, l'homme qui créa le Tour de France (en francès), 2006, p. 368. ISBN 2-84421-042-2.
* ↑ Clemitson, Suze. A History of Cycling in 100 Objects. Londres: Bloomsbury Publishing, 2017, p. 170. ISBN 978-1-4729-1889-5.
# Hupperdange

Hupperdange (en luxemburguès: Hëpperdang) era una vila de la comuna de Heinerscheid fins a la fusió formal d'aquesta última comuna amb la de Clervaux l'1 de gener de 2012. Pertany al districte de Diekirch del cantó de Clervaux. Està a uns 54 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Hupperdange». [Consulta: 23 setembre 2015].
# Hur

Hur és una ciutat d'Egipte a poca distància al nord de Tuna al-Djebel. Se l'ha identificat amb l'antiga ciutat egípcia d'Herwer, de la que la ciutat principal més propera era Hermòpolis Magna. Herwer va ser una ciutat antiga del 16è nom de l'Alt Egipte.
S'esmenta en diverses inscripcions antigues que daten dels regnes antic, mitjà i nou. Les principals deïtats del lloc eren Khnum i Heqet, tots dos anomenats "Senyor de Herwer" o "Dama de Herwer" diverses vegades. Potser durant l'Imperi Mitjà, el lloc es va convertir en la capital del 16è nom de l'Alt Egipte, el nom d'Oryx. El nomarca local Amenemhat era de fet el supervisor dels sacerdots de "Khnum de Herwer". El lloc s'esmenta sovint a les tombes de Beni Hassan.
El déu egipci Khnum o Knum fou adorat a aquesta ciutat des l'Imperi antic i fins a l'Imperi mitjà però amb l'Imperi nou el centre principal de culte de Khnum es va desplaçar a Abu (Elefantina) prop d'Assuan i fou el déu de la primera cascada del Nil (a Elefantina va formar una triada de déus amb Satis i Anukis però a Herwer fou adorat en solitari). Esna també en fou un centre de culte d'aquest déu.

## Referències

* ↑ Gauthier, Henri (1877-1950). Gauthier, Henri - Dictionnaire des Noms Géographiques Contenus dans les Textes Hiéroglyphiques T.4 (1927), 1927.
* 1 2 Gomaà, Farouk. Die Besiedlung Ägyptens während des Mittleren Reiches. Wiesbaden: L. Reichert, 1986-. ISBN 3-88226-279-6.
* ↑ «Elefantina | enciclopedia.cat». [Consulta: 9 octubre 2022].
# Hyperolius semidiscus

Hyperolius semidiscus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Sud-àfrica, Eswatini i, possiblement també, a Moçambic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A. & Minter, L. 2004. Hyperolius semidiscus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Ibn Abi Asrun

Xàraf-ad-Din Abu-Sad Abd-Al·lah ibn Muhàmmad ibn Híbat-Al·lah ibn Mutàhhar at-Tamimí al-Mawsilí al-Halabí ad-Dimaixqí, més conegut com a Ibn Abi-Asrun, fou el principal personatge religiós del segle xi a l'Orient Mitjà. Va néixer a Haditha el 1099 o 1100. Va ensenyar a diverses madrasses a Síria i Mesopotàmia i fou gran cadi de Síria. Cec el 1179/1180, va morir la tardor del 1189.

## Referències

* Elisséeff, N. «Ibn Abī ʿAṣrūn». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Brill Online, 2012. 6 de maig del 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/ibn-abi-asrun-SIM_3039>
# Ibn Abi Tayyi

Yahya ibn Hamid an-Najjar al-Halabí, conegut com a Ibn Abi-Tayyi (1180-1328/1233), fou un historiador àrab d'Alep, autor d'una Història Universal (Maadin al-dhahab fi-tarikh al-muluk wa-l-khulafà wa dhawi r-rutab), essencial per la història de Síria i destacada per Egipte i el Magrib. Va escriure alguna altra obra menys important.

## Bibliografia

* Cahen, Cl. " Ibn Abī Ṭayyiʾ". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Brill Online, 2012. 6 de maig del 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/ibn-abi-tayyi-SIM_3057>
# Iberoamèrica

Iberoamèrica és un terme que designa el conjunt de països d'Amèrica que abans van formar part de les colònies dels regnes de la península Ibèrica, és a dir, d'Espanya i Portugal. Com a tal, no coincideix exactament amb els conceptes de Llatinoamèrica i Hispanoamèrica.
Els països que componen Iberoamèrica són:
* Argentina
* Bolívia
* Brasil
* Colòmbia
* Costa Rica
* Cuba
* Equador
* El Salvador
* Guatemala
* Hondures
* Mèxic
* Nicaragua
* Panamà
* Paraguai
* Perú
* República Dominicana
* Uruguai
* Veneçuela
* Xile
Des de 1990 es realitza anualment la Cimera Iberoamericana amb la intenció de crear en el futur una Comunitat de Nacions Iberoamericanes.
A més d'aquests països, una altra definició hi inclou també Espanya i Portugal, que participen, com també Andorra, a la Cimera Iberoamericana.
# Iauhen Sobal

Iauhen Sobal (en belarús: Яўген Собаль) (7 d'abril de 1981) és un ciclista belarús, professional des del 2014. Actualment corre a l'equip Minsk CC. Ha combinat la carretera amb la pista.
Del seu palmarès destaquen cinc Campionats nacionals en ruta i dos en contrarellotge.

## Palmarès en ruta

* 2001
** Campió de Belarús en ruta
* 2003
** Campió de Belarús en ruta
** Campió de Belarús en contrarellotge
* 2004
** Campió de Belarús en ruta
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Turquia
* 2006
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Vall d'Aosta
* 2009
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Sèrbia
* 2016
** 1r a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics i vencedor d'una etapa
* 2019
** Campió de Belarús en ruta
** Campió de Belarús en contrarellotge
** 1r als Cinc anells de Moscou
** 1r a l'Horizon Park Race for Peace
* 2020
** Campió de Belarús en ruta

## Palmarès en pista
### Resultats a la Copa del Món

* 2002
** 1r a Monterrey, en Persecució per equips

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Iauhén Redzkin

Iauhén Redzkin (Khanti-Mansisk, 2 de febrer de 1970) és un biatleta belarús, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1990.
El 1992 va prendre part als Jocs Olímpics d'Hivern d'Albertville en representació de l'Equip Unificat, on va guanyar la medalla d'or en la prova dels 20 quilòmetres del programa de biatló. Dos anys més tard, als Jocs de Lillehammer, representant Belarús, finalitzà la mateix prova en posicions molt endarrerides.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionats del món de biatló de 1992 i una de bronze al Campionat d'Europa de 1994. La millor posició a la Copa del Món de biatló l'aconseguí el 1992, quan fou trenta-setè.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Yauhen Redzkin». [Consulta: 16 gener 2023].
* ↑ «Evgenij Redkin». [Consulta: 16 gener 2023].
# Hizbollah Kurd

Hizbollah Kurd (Secció de Déu) fou un moviment terrorista islamista kurd establert a Turquia a partir de 1979 que va arribar a tenir força importància i estava format per diversos grups locals. Es creu que els serveis secrets el van infiltrar i dirigir. El 1987 es va dividir en dos gran grups, Ilim i Menzil. El 1988 es va originar una branca separada revolucionaria al Kurdistan Iraquià. El 2000 es van produir uns segrestos a Istanbul i després de la repressió que va seguir el grup va desaparèixer.
Contra el que el seu nom podria fer pensar, no té cap relació amb Hezbol·là del Líban.

## Referències

* Global Security