OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# HBS Craeyenhout

El Hout Braef Stant Craeyenhout (també conegut com a HBS Craeyenhout o HBS Den Haag) és un club de futbol neerlandès de la ciutat de La Haia.
El club va ser fundat el 1893. Entre 1896 i 1954 va jugar a la màxima divisió neerlandesa, essent tres cops campió nacional. Amb l'arribada del professionalisme, el club continuà amb estatus amateur.

## Palmarès

* Lliga neerlandesa de futbol:
** 1903-04, 1905-06, 1924-25
* Copa neerlandesa de futbol:
** 1901, 1908

## Jugadors destacats

Els següents jugadors van ser convocats per representar les seves seleccions nacionals mentre jugaven a l'HBS:
* Charles van Baar van Slangenburgh (1920–1926)
* Beb Bakhuys (1925–1926; 1935–1937)
* Kees Bekker (1900–1911)
* Joop Boutmy (1910–1915; 1918–1919; 1922)
* Frans de Bruijn Kops (1904–1909)
* Harry Dénis (1911–1934)
* Karel Gleenewinkel Kamperdijk (1901–1923)
* Vic Gonsalves (1906–1912)
* Hans van Kesteren (1927–1937)
* Terus Küchlin (1924–1930)
* Harry Kuneman (1906–1912)
* Jampie Kuneman (1941–1951)
* Anton Lens (1903–1909)
* Evert Mul (1929–1938; 1939)
* Eddy de Neve (1905–1906)
* Oscar van Rappard (1912–1921)
* Toine van Renterghem (1905–1911)
* Felix Smeets (1924–1930)
* Piet Valkenburg (1906–1913)
* Henk Vermetten (1921–1935)

## Referències

* ↑ «Sportpark Daal en Bergselaan» (en neerlandès). Soccerway. [Consulta: 17 juny 2011].
* ↑ «Netherlands - Foundation Dates». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* 1 2 «Netherlands - Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Netherlands Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# Gos esquimal americà

El gos esquimal americà (american eskimo o "eskie") és un gos petit, descendent dels spitz.

## Origen

Es tracta d'un descendent dels spitz procedents del nord del continent europeu. Quan transcorria el segle xix, als Estats Units es van seleccionar els exemplars que havien sortit blancs de les diferents races spitz que havien estat portades pels colons alemanys. Del resultat d'aquests encreuaments va néixer la raça actual, difosa per tot el país gràcies al circ Barnum and Bailey, que utilitzava a aquests gossos en els seus números.

## Comportament

El gos esquimal americà és un gos afectuós, juganer, i de vegades, una mica dominant i independent. Li agrada passar temps amb els seus amos i que aquests li prestin atenció. Quan vol (de vegades és una mica tossut) li agrada complaure i aprèn amb molta facilitat. És un gos molt actiu a qui li encanta la neu i el fred. Amb els estranys és desconfiat, no canvia de parer fins que els seus amos li ho indiquen. És propens als lladrucs.

## Salut

Aquesta raça presenta de vegades problemes hereditaris d'estructura òssia i articulacions. Les cures són el raspallat diari i sobretot a l'època de muda. Té una capa autonetejadora pel que no requereix banys freqüents, després del bany s'ha d'assecar amb cura per evitar algun problema de la pell.

## Vegeu també

* Gos esquimal canadenc
* Gos de Groenlàndia
* Gos de trineu

## Referències

* ↑ «American Eskimo». Món Animalia, 17-07-2010.
* Clark, Anne Rogers; Andrew H. Brace (1995). The International Encyclopedia of Dogs. Howell Book House. pp. 82, 240–241. ISBN 0-87605-624-9.
* Coile, D. Caroline (2005). American Eskimo Dogs. Barrons Educational Series. pp. 5–9. ISBN 0-7641-2861-2.
* Planet Dog, by Sandra Choron, pg 163, Mariner Books 2005, ISBN 0-618-51752-9
# Nombre 184

El nombre 184 (CLXXXIV) és el nombre natural que segueix el nombre 183 i precedeix el nombre 185. La seva representació binària és 10111000, la representació octal 270 i l'hexadecimal B8. La seva factorització en nombres primers és 2³×23; altres factoritzacions són 1×184 = 2×92 = 4×46 = 8×23.
Es pot representar com a la suma de quatre nombres primers consecutius: 41 + 43 + 47 + 53 = 184; és un nombre 4-gairebé primer: 2 × 2 × 2 × 23 = 184.
# Gaston Bachelard

Gaston Bachelard (1884-1962) va ser un filòsof especialitzat en estètica i filosofia de la ciència. Es definia com a racionalista i buscava les connexions entre els diferents camps del coneixement (fruit de la seva experiència personal, car va començar estudiant física i va acabar teoritzant sobre literatura). Va ser condecorat amb la Legió d'Honor francesa.

## Idees clau

Va encunyar els conceptes d'ofelització i de ruptura epistemològica, que és un precedent del concepte de paradigma de Kuhn, en afirmar que la ciència progressa amb el canvi de mentalitat dels científics i no tant per descobertes concretes. La ciència, a més a més, no produeix veritat, sinó una manera de preguntar-se sobre la realitat on tot extrem és reduccionista, cal per tant usar un mètode pluralista, rebutjant per exemple el materialisme extrem tan freqüent a la seva època.
Adoptant els arquetips de Jung, va estudiar la influència dels elements clàssics en la literatura, com a prova del reflex de la psicologia col·lectiva en l'art. Així, els escriptors d'aire tendeixen a l'idealisme i usen metàfores basades en el vent, el cel o els ocells, com els del romanticisme. Els autors del realisme, per contra, són de terra i per això es fixen en allò material i concret, lligat al present, amb abundància de descripcions. Les obres d'autors d'aigua són fluides i tendeixen a la malenconia, com els poetes de l'spleen. Finalment, els artistes de foc usen la fantasia i la passió per escriure els seus llibres i a vegades poden tendir al nihilisme destructor, com les flames.

## Obres

* Essai sur la connaissance approchée (1927)
* Étude sur l'évolution d'un problème de physique. La propagation thermique dans les solides. (1928)
* La Valeur inductive de la Relativité (1929)
* Le Pluralisme cohérent de la chimie moderne (1932)
* L'Intuition de l'instant (1932)
* Les Intuitions atomistiques (1933)
* Le Nouvel Esprit scientifique (1934).
* L'Expérience de l'espace dans la physique contemporaine (1937)
* La Formation de l'esprit scientifique (1938).
* La Psychanalyse du feu (1938)
* Lautréamont (Bachelard) (1939)
* La Philosophie du non (1940).
* L'Eau et les rêves (1942).
* L'Air et les songes (1943).
* La Terre et les rêveries du repos (1946).
* La Terre et les rêveries de la volonté (1948).
* Le Rationalisme appliqué (1949).
* La Dialectique de la durée (1950).
* Le Matérialisme rationnel (1953).
* La Poétique de l'espace (1957)
* La Poétique de la rêverie (1960)
* La Flamme d'une chandelle (1961).

## Referències

* ↑ Diccionario de Filosofía (en castellà). Barcelona: SPES Editorial (edició especial per a RBA Editoriales), 2003, p. 21 (Biblioteca de Consulta Larousse). ISBN 84-8332-398-2.
# Mas de Bastistó

El Mas de Bastistó és una obra d'Alcover (Alt Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia de grans dimensions i aspecte senyorial, de forma irregular i de planta baixa, planta pis i golfes; s'alçades variables, s'adapta a una topografia en pendent. Les parets són de pedra i això dona uniformitat al conjunt. S'hi ha fet obres de rehabilitació recentment- Prop d'aquest volum principal hi ha altres edificacions, magatzems i un altre mas. L'entorn és clarament agrícola, amb conreus diversos tals com: ametllers, oliveres i avellaners.

## Referències

* ↑ «Mas de Bastistó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2018].
# Wolfgang Feiersinger

Wolfgang Feiersinger (Saalfelden am Steinernen Meer, 30 de gener de 1965) és un exfutbolista austríac de la dècada de 1990.
Fou 46 cops internacional amb la selecció austríaca amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1998.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Austria Salzburg durant deu temporades. També jugà a Borussia Dortmund i LASK Linz.

## Palmarès

Jugador

### Austria Salzburg

* Lliga austríaca de futbol: 1993-94, 1994-95
* Supercopa austríaca de futbol: 1994, 1995

### Borussia Dortmund

* Lliga de Campions de la UEFA: 1996-97
* Copa Intercontinental de futbol: 1997

## Referències

* ↑ «Appearances for Austrian National Team». RSSSF. [Consulta: 26 abril 2011].
* ↑ Wolfgang Feiersinger Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «1988-1997: Austria Salzburg´s "Golden Years"». Austria Salzburg. Arxivat de l'original el 5 maig 2009. [Consulta: 26 abril 2011].
* ↑ Wolfgang Feiersinger a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Wolfgang Feiersinger Fitxa a Fussballdaten
# Hipocamp

«Hipocamp» té aquests significats:
* Anatomia: part del cervell situada al lòbul temporal i relacionada amb la memòria i l'orientació; vegeu Hipocamp (anatomia).
* Astronomia: satèl·lit natural de Neptú, vegeu Hipocamp (satèl·lit).
* Mitologia: criatura mitològica amb el tronc de cavall i les extremitats inferiors de peix; vegeu Hipocamp (mitologia).
* Zoologia: gènere de peixos que inclou els cavallets de mar, de nom científic Hippocampus; vegeu Cavallet de mar.
# Nombre 178

El nombre 178 (CLXXVIII) és el nombre natural que segueix el nombre 177 i precedeix el nombre 179. La seva representació binària és 10110010, la representació octal 262 i l'hexadecimal B2. La seva factorització en nombres primers és 2×89; altres factoritzacions són 1×178 = 2×89; és un nombre 2-gairebé primer: 2 × 89 = 178.
# Clàssica de Sant Sebastià 2007

La Clàssica de Sant Sebastià 2007 és una cursa ciclista que es disputà a Donòstia el 4 d'agost de 2007. Aquesta era la 27a edició i fou guanyada per l'italià Leonardo Bertagnolli, que guanyà a l'esprint al basc Juan Manuel Gárate. Amb tot, el 2012 Bertagnolli fou desqualificat de tots els seus resultats obtinguts, quedant vacant el vencedor d'aquesta edició.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps | UCI ProTour Punts |
| DSQ | No assignat | Liquigas | 5h 12' 43" | 40 |
| 2 | Juan Manuel Gárate | Quick Step-Innergetic | m. t. | 30 |
| 3 | Alejandro Valverde | Caisse d'Epargne | + 18" | 25 |
| 4 | Alessandro Ballan | Lampre-Fondital | m. t. | 20 |
| 5 | Carlos Barredo | Quick Step-Innergetic | m. t. | 15 |
| 6 | Mikel Astarloza | Euskaltel-Euskadi | m. t. | 11 |
| 7 | Carlos Sastre | Team CSC | m. t. | 7 |
| 8 | Iñigo Landaluze | Euskaltel-Euskadi | + 28" | 5 |
| 9 | Xavier Florencio | Bouygues Télécom | m. t. | 3 |
| 10 | Giovanni Visconti | Quick Step-Innergetic | + 37" | 1 |

## Referències

* 1 2 Inicialment vencedor l'italià Leonardo Bertagnolli, el 2014 fou desqualificat de tots els seus resultats obtinguts entre el 2003 i el 2011. Tot i que alguns webs van reassignar les places vacants, l'UCI no ho va fer. (Llistat de sancions)

## Enllaços externs

* Fotografies de la Clàssica de Sant Sebastià
# Litan: La Cité des spectres verts

Litan: La Cité des spectres verts és una pel·lícula de terror francesa de 1982 coescrita, produïda, editada i dirigida per Jean-Pierre Mocky i Jean-Claude Romer. És protagonitzada per Marie-José Nat, Jean-Pierre Mocky, Nino Ferrer i Marisa Muxen.

## Trama

Una parella jove passa pel petit poble muntanyós i boirós de Litan mentre els habitants celebren un Festival dels Morts. A mesura que avança el festival, succeeixen esdeveniments estranys i estranys que revelen alguna que hi ha una cosa sinistra. La Nora té un son alterat per un malson. Quan es desperta, una veu misteriosa li demana trobar-se amb ella per telèfon, la qual cosa comença una persecució pel poble, amb la Nora revivint tots els moments més destacats del seu malson. La gent s'està tornant boja. A més, a Litan, l'aigua alberga estranys "Espectres Verds", cucs brillants que ataquen i es desintegren instantàniament els humans que hi contacte. Tement per les seves vides, la parella va decidir fugir del poble abans que ells també es vegin superats per les fosques implicacions de la celebració i es converteixin en ombres d'ells mateixos.

## Repartiment

* Marie-José Nat - Nora
* Jean-Pierre Mocky - Jock
* Nino Ferrer - Doctor Steve Julien
* Marisa Muxen - Estelle Servais
* Bill Dunn - Cornell
* Georges Wod - Bohr
* Dominique Zardi - El líder dels ximples

## Premis i nominacions

Litan va guanyar el premi de la crítica al Festival internacional de cinema fantàstic d'Avoriaz. També va guanyar el premi al millor guió al XV Festival Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror.

## Referències

* ↑ Otto Penzler. The Big Book of Jack the Ripper. Knopf Doubleday Publishing Group, 2016, p. 445. ISBN 978-1-101-97113-0.
* ↑ F. Maurice Speed. Film Review 1983-84. W.H. Allen/Virgin Books, 17 novembre 1983, p. 45. ISBN 978-0-491-03012-0.

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a Dailymotion
# Hipocalins

Els hipocalins (Hypocalinae) són una subfamília de lepidòpters ditrisis de la família dels erèbids ( Erebidae).

## Gèneres

* Aon Neumögen, 1892
* Hypocala Guenée, 1852
* Hypsoropha Hübner, 1818
* Goniapteryx Perty, 1833
* Psammathodoxa Dyar, 1921

## Referències

* ↑ Lafontaine, Donald; Schmidt, Christian (19 Mar 2010). "Annotated check list of the Noctuoidea (Insecta, Lepidoptera) of North America north of Mexico". ZooKeys 40: 26. doi:10.3897/zookeys.40.414.
* ↑ Zahiri, Reza; et al. (2011). "Molecular phylogenetics of Erebidae (Lepidoptera, Noctuoidea)". Systematic Entomology 37: 102–124. doi:10.1111/j.1365-3113.2011.00607.x.
# Grossulariàcies

Les grossulariàcies (Grossulariaceae) són una família de plantes de l'ordre de les saxifragals que consta de dos gèneres, set subgèneres i unes 150 espècies.

## Distribució i hàbitat

Habita les regions fredes i humides de l'hemisferi boreal i Sud-amèrica.

## Descripció

Són arbustos de fulla caduca i espinosos o desarmat. Fulles alternes o fasciculades, simples, palmeades i lobulades sovint veteades, estípules absents o adnades als pecíols. Les flors es presenten solitàries o en penjols, són bisexuals o unisexuals per avortament. Tub del calze adnat a l'ovari, lòbuls imbricats. Pètals lliures, més petits que els sèpals. Estams tants com els pètals i alternant amb ells. Ovari ínfer, unilocular, molts òvuls en 2 placentes parietals, estils 2, gairebé unides, estigmes indivisa. Fruit en forma de baia, coronada pel calze persistent.

## Taxonomia

La família va ser descrita per Augustin Pyrame de Candolle i publicat a Flore Française. Troisième Édition 4(2): 405. 1805. El gènere tipus és: Grossularia Mill.

## Gèneres

* Grossularia
* Ribes

## Referències

* ↑ «Grossulariàcia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 3 maig 2014].

## Bibliografia

* Davidse, G., M. Sousa Sánchez, S. Knapp & F. Chiang Cabrera. 2014. Saururaceae a Zygophyllaceae. 2(3): ined. In G. Davidse, M. Sousa Sánchez, S. Knapp & F. Chiang Cabrera (editors) Fl. Mesoamer.. Universitat Nacional Autònoma de Mèxic, Mèxic.
* Durán-Espinosa, C. M. 2001. Grossulariaceae. Fl. Veracruz 122: 1–15.
* Flora of North America Editorial Committee. 2009. Magnoliophyta: Paeoniaceae to Ericaceae. Fl. N. Amer. 8: i–xxiv, 1–585.
* Idárraga-Piedrahita, A., R. D. C. Ortiz, R. Carrerons Posada & M. Merello. (editors) 2011. Fl. Antioquia: Cat. 2: 9–939. Universitat de Antioquia, Medellín.
* Luteyn, J. L. 1999. Erms, a checklist of plant diversity, geographical distribution, and botanical literature. Mem. New York Bot. Gard. 84: viii–xv, 1–278.
* Nasir, I. & S. I. Ali (eds). 1980-2005. Fl. Pakistan Univ. of Karachi, Karachi.
# Gossau (Sankt Gallen)

Gossau és un municipi del cantó de Sankt Gallen (Suïssa), situat al districte de Sankt Gallen.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Masahiro Fukuda

Masahiro Fukuda (Prefectura de Kanagawa, Japó, 27 de desembre de 1966) és un exfutbolista japonès. Va disputar 45 partits amb la selecció japonesa.

## Referències

* ↑ 戸塚啓『ミスターレッズ 福田正博』ネコ・パブリッシング、2003年
* ↑ 1990-1991JSLイヤーブック』日本サッカーリーグ編、南雲堂、1990 ISBN 4-523-31032-7
* ↑ 『1991-1992JSLイヤーブック』日本サッカーリーグ編、南雲堂、1991 ISBN 4-523-31033-5

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Wilson da Silva Piazza

Wilson da Silva Piazza (25 de febrer de 1943) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1970 i 1974.

## Palmarès
### Cruzeiro

* Taça Brasil: 1966
* Copa Libertadores: 1976
* Campionat mineiro: 1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1972, 1973, 1974, 1975, 1977

### Brasil

* Copa del Món de futbol: 1970

## Referències

* ↑ Wilson da Silva Piazza a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Gwidon Naskrent, Roberto Di Maggio and José Luis Pierrend. «World Cup Champions Squads 1930 - 2010». RSSSF, 17-09-2010. [Consulta: 30 març 2013].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1970» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1974» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Wilson Piazza». List of FIFA competition appearances. FIFA. Arxivat de l'original el 26 de febrer 2015. [Consulta: 20 abril 2011].
# Llau de la Pleta de les Barres

La llau de la Pleta de les Barres és una llau del terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, en l'àmbit de l'antic poble d'Herba-savina.
S'origina a la Pleta de les Barres, des d'on davalla cap al sud-oest, i, després de passar el Tros del Tardà, davalla fortament per tal de formar el barranc de la Malallau a llevant de Resteria. Poc abans, però, ha rebut per la dreta l'afluència de la llau del Pletiu Vell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Gran Conca

La Gran Conca (en anglès:Great Basin) és una extensa regió àrida de l'oest dels Estats Units. En realitat és una sèrie de conques contigües entre les muntanyes de Wasatch a Utah, i la Sierra Nevada, i que no tenen cap sortida natural al mar, és a dir, conformen una conca endorreica. La Gran Conca s'estén, als EUA, pels estats de Nevada, Utah, Califòrnia, Oregon, Idaho i Wyoming, i a Mèxic, per l'estat de Baixa Califòrnia. Per altra banda, el Desert de la Gran Conca (compost, de fet, de diferents deserts amb diversos noms, com ara: el Desert de Roca Negra - Black Rock Desert; el del Gran Llac Salat - Great Salt Lake Desert; el de Sevier, el de Smoke Creek, el desert de Mojave i part del de Sonora.) es defineix basant-se en la presència d'algunes espècies de plantes característiques de la regió, i abasta una superfície un poc menor. La regió és molt àrida, i s'hi troben la vall de la Mort i el Gran Llac Salat.

## Vegeu també

* Parc Nacional de la Gran Conca
# Parachirus diringeri

Parachirus diringeri és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

La seua talla màxima és de 10,4 cm.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes de Kenya fins a les de KwaZulu-Natal (Sud-àfrica).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Gosport

Gosport és una ciutat i un districte no metropolità del Comtat de Hampshire (Anglaterra). Segons el cens del Regne Unit de 2011, Gosport tenia 82.622 habitants.

## Història

Fins finals del segle xx, Gosport va ser una localitat naval molt important on hi havia la infraestructura de subministrament i defensa de la HMNB Portsmouth (Base Naval Reial de Portsmouth), i encara avui en dia és la base del HMS Sultan i una unitat de subministrament d'armament naval i també la seu d'una base de manteniment d'helicòpters.
A la ciutat hi ha diversos edificis històrics d'interès. Hi ha nombroses fortificacions i instal·lacions com per exemple el Fort Brockhurst, Priddy's Hard (antigament el Dipòsit d'Armament, actualment el Museu Explosion! d'Artilleria Naval) i el Museu Naval Reial de Submarins a Haslar Road. També s'ha transformat el port en una marina, on hi ha el Museu de Submarinisme a Stokes Bay Lines.

## Referències

* ↑ «Gosport, district, England, United Kingdom» (en anglès). Encyclopædia Britannica. [Consulta: 28 agost 2016].

## Enllaços externs

* Gosport Borough Council Informació local (anglès)
* «Local Photos & Information». Gosport.info. Informació i fotos (anglès)
# Comunitat de municipis d'Alta Cornualla

La Comunitat de municipis d'Alta Cornualla (CCMA) (en bretó Kumuniezh kumunioù Kerne-Uhel) és una estructura intercomunal francesa, situada al département del Finisterre a la regió Bretanya, dins el país de Centre Oest Bretanya. Té una extensió de 410,91 kilòmetres quadrats i una població de 14.934 habitants (2006).

## Composició

Agrupa 11 comunes :
* Châteauneuf-du-Faou
* Collorec
* Coray
* Landeleau
* Laz
* Leuhan
* Plonévez-du-Faou
* Saint-Goazec
* Saint-Thois
* Spézet
* Trégourez

## Vegeu també

* Intercomunalitats del Finisterre

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis d'Alta Cornualla Arxivat 2013-03-28 a Wayback Machine.
# Masahiro Hasemi

Masahiro Hasemi (13 de novembre del 1945 a Tòquio (Japó)) és un pilot de curses automobilístiques japonès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## Carrera esportiva

Masahiro Hasemi va debutar a la F1 a la setzena i última cursa de la temporada 1976 (la 27a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 24 d'octubre del 1976 el G.P. del Japó al circuit de Fuji. Va participar en una única cursa puntuable pel campionat de la F1, aconseguint classificar-se en onzena posició (i fent la volta ràpida de carrera) i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Posició | Punts |
| 1976 | Kojima | Kojima | Ford | BRA | SUD | O.USA | ESP | BEL | MON | SUE | FRA | GBR | ALE | AUT | HOL | ITA | CAN | USA | JAP 11 | | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 |
# Wilson Palacios

Wilson Palacios (la Ceiba, 29 de juliol de 1984) és un exfutbolista hondureny de la dècada de 2000.
Fou 97 cops internacional amb la selecció d'Hondures.
Pel que fa a clubs, destacà a Tottenham Hotspur FC i Stoke City FC.

## Referències

* ↑ «Welcome change for Honduras squad». BBC News, 11-05-2010 [Consulta: 5 octubre 2011].
* ↑ World Cup 2010: Palacios brothers to create history, BBC News, 15 juny 2010. Consultat 16 juny 2010.
* ↑ «Wilson Roberto Palacios - International Appearances». RSSSF. [Consulta: 8 març 2019].
* 1 2 W. Palacios. Soccerway. Global Sports Media. Accessed 2012-01-19.
* ↑ «Wilson Palacios Profile». Premier League. [Consulta: 8 març 2019].
* ↑ «Wilson Palacios». Soccerbase. [Consulta: 23 juliol 2013].
* ↑ Wilson Palacios a National-Football-Teams.com (anglès)
# Llau de la Torroella

La llau de la Torroella és una llau del terme de la Torre de Cabdella, dins de l'antic terme de la Pobleta de Bellveí.
Es forma a les Bordes d'Envall, al sud-oest de la de Senterada i al nord-est de la de Capverd, des d'on davalla cap al sud-oest passant ran de la Borda d'Alberto. Pels Cots, delimita pel nord l'Obaga de la Torroella. Ja en els seus darrers metres, passa per sota del Pont de la Torroella (pont damunt seu de la carretera L-503) i per migdia de la Granja del Marxant, on ja s'aboca en el Flamisell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Guerra Civil durant el Mandat Britànic de Palestina

La Guerra Civil durant el Mandat Britànic de Palestina s'inicia el 30 de novembre de 1947 després que la signatura del Pla de l'ONU per la partició de Palestina i dura fins al 14 de maig de 1948, dia en què s'acaba el Mandat Britànic de Palestina.
L'endemà, 15 de maig de 1948, es crea l'Estat d'Israel i comença la guerra araboisraeliana de 1948.