OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sophie Gengembre Anderson

Sophie Gengembre Anderson (París, 1823 - Falmouth, 10 de març de 1903) va ser una pintora anglo-francesa coneguda per les seves representacions de nens i nenes, així com per les seves escenes de la vida rural i la mitologia clàssica. Va néixer a París, però va passar gran part de la seva vida a Anglaterra.

## Biografia

Va néixer a París, filla de Charles Antoine Colomb Gengembre, un arquitecte i artista francès. i la seva dona anglesa, Marianne Farey (1799–1883), filla de John Farey Sr. (1766–1826) i la seva dona Sophia Hubert (1770–1830). Es van casar a l'església de St Pancras, Londres, el 12 d'abril de 1818.
El seu pare va néixer l'any 1790 i va començar a treballar com a arquitecte als 19 anys. Va treballar principalment en comissions municipals, com la Casa de la Moneda de l'Ajuntament de Cassel, que va dissenyar i construir quan tenia 19 anys. Va ser ferit durant la Revolució de 1830. el mateix dia que va néixer el seu fill Felip. La família es va anar a Londres, on Gengembre va treballar com a arquitecte per a Charles Fourier. Va tornar a França i va continuar la seva feina com a arquitecte, dissenyant escoles comunals arreu de França. La família es va traslladar a Amèrica i va adoptar el cognom Hubert, a causa de les dificultats de la gent per pronunciar el seu cognom francès. Després de traslladar-se a Cincinnati, Ohio, es va establir a Manchester, Pennsilvània. El 1863, havia dissenyat "pro bono" l'Ajuntament d'Allegheny. Va deixar de parlar anglès en protesta després que se li va oferir una part dels costos de construcció excessivament inflats.
Va començar a pintar de manera autodidàctica i va exposar per primera vegada a la Royal Academy of Arts de Londres el 1855. Va ser coneguda pels seus quadres realistes i poètics, que reflectien la seva sensibilitat i el seu amor per la natura. Algunes de les seves obres més famoses inclouen "El bes", "El bany de la nena", "La primavera" i "Les fades".
Durant la seva carrera, Anderson va ser molt reconeguda pel públic i la crítica, i va ser la primera dona a ser elegida membre associat de la Royal Academy. També va ser una de les primeres dones a obtenir èxit comercial en el món de l'art, venent moltes de les seves obres a la classe mitjana emergent de la seva època.
Sophie Gengembre Anderson va morir el 1903 a Falmouth, Anglaterra, deixant un llegat important en la història de l'art, especialment per la seva representació poètica de la infància i la natura. La seva obra continua sent admirada i estudiada avui en dia, i és considerada una de les grans pintores del període victorià.

## Referències

* ↑ Stewart, Brian; Cutten, Mervyn. The Dictionary of Portrait Painters in Britain up to 1920. Antique Collectors' Club, 1997. ISBN 1-85149-173-2.
* ↑ Woolrich, A.P. «John Farey, Jr, Engineer and Polymath». History of Technology, 19, 1997, pàg. 116.
* ↑ «Colomb Gengembre». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 6 març 2014].
# Nova França (pel·lícula)

Nova França (títol original: Nouvelle-France) és una pel·lícula canadenco-franco-anglesa dirigida per Jean Beaudin estrenada l'any 2004. Ha estat doblada al català.
La història s'inspira molt lliurement d'un succés esdevingut l'any 1763, els primers anys de l'ocupació militar britànica, l'afer Corriveau.

## Argument

A la meitat del segle xviii mentre que els francesos i els anglesos es disputen el control del Canadà, una pagesa i un caçador amb trampes tenen una relació èpica.

## Repartiment

* Alexander Bisping: Major Goodwin
* Gérard Depardieu: Capellà Blondeau
* Philippe Dormoy: Voltaire
* Bianca Gervais: Acoona
* Noémie Godin-Vigneau: Marie-Llop Carignan
* Juliette Gosselin: Jove France Carignan
* Sébastien Huberdeau: Xavier Maillard
* Jàson Isaacs: General James Wolfe
* Irène Jacob: Angélique de Roquebrune
* Vincent Pérez: L'Intendent Beat
* Colm Meany: Benjamin Franklin
* David La Haye: François
* Pierre Lebeau: Joseph Carignan
* Tim Roth: William Pitt

## Crítica

* Les escenes s'atropellen, les músiques xoquen unes amb les altres, la narració està descompensada i els personatges entren i surten de la història sense que es coneguin les seves motivacions."

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules >Nova França». [Consulta: 14 desembre 2018].
* ↑ «Nouvelle-France» (en francès). Allociné.
* ↑ Ocaña, Javier El País.
# Parc Natural Regional dels Pirineus Ariejans

El Parc Natural Regional dels Pirineus Ariejans (en francès: Parc Naturel Régional des Pyrénées Ariégeoises) és un parc natural situat a Gascunya i País de Foix, a Occitània. Fou creat en 2009 i amb una superfície de 2.468 km², ocupa al voltant del 40% del departament de l'Arieja. El conformen 142 municipis i 43.000 habitants. És als Pirineus i de nord a sud s'estén des del Prepirineu fins a les fronteres amb Catalunya i Andorra.
El punt més alt és la pica d'Estats (3.143 msnm), seguit per altres pics també importants: El Montcalm (3.078 msnm), el pic de Sotllo (3.072 msnm), el pic de Canalbona (2.965 msnm) i el pic de Medacorba (2.905 msnm).
Aquest parc alberga un patrimoni natural excepcional, on hi ha espècies rares com el trencalòs, l'aufrany, el gall fer, l'almesquera i la llirga.
Sols l'1% del territori d'aquest parc és artificial, mentre que el 85% figura a l'inventari de zones naturals d'interès ecològic, faunístic i florístic.

## Vegeu també

* Llista de zones de protecció dels Pirineus
* Riu subterrani de la Boisha

## Enllaços externs

* Parc Natural Regional dels Pirineus Ariejans - Lloc web oficial
# Dopatge (desambiguació)

«Dopatge» té aquests significats:
* Esport: Dopatge, la promoció o consum de qualsevol mètode o substància prohibida en l'esport
** Dopatge als Jocs Olímpics, història del control antidopatge als Jocs Olímpics i que controla el Comitè Olímpic Internacional
* Electrònica: Dopatge (semiconductors), procés intencional d'agregar impureses en un semiconductor extremadament pur per tal de canviar les seves propietats elèctriques
# Leptodactylus chaquensis

Leptodactylus chaquensis és una espècie de granota que viu a l'Argentina, Bolívia, el Brasil, el Paraguai, Uruguai i, possiblement també, al Perú.

## Referències

* Heyer, R., Reichle, S., Silvano, D., Lavilla, E. & di Tada, I. 2004. Leptodactylus chaquensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Tungstat de plom(II)

El tungstat de plom(II) o wolframat de plom(II) és un compost inorgànic, del grup de les sals, que està constituït per anions tungstat o wolframat ${\ce {WO4^{2-}}}$ i cations plom (2+) ${\ce {Pb^{2+}}}$, la qual fórmula química és ${\ce {PbWO4}}$.

## Propietats

És transparent per a la llum visible, incolor, birefringent i no higroscòpic. La seva densitat és de 8,28 g/cm³ i el seu índex de refracció per a llum de 600 nm val 2,242–2,169. El seu punt de fusió és 1123 °C. A la naturalesa hom trobar-lo als minerals stolzita i raspita.

## Aplicacions

S'empra, en forma de monocristalls, en la fabricació de centellejadors ja que s'excita emetent fotons de llum visible quan per ell passa radiació gamma, per la qual cosa és utilitzat per a la detecció i mesura de la radioactivitat per mitjà del registre d'aquesta luminescència. Per exemple el Solenoide Compacte per a Muons (CMS), un el detector de partícules del Gran Col·lisisonador d'Hadrons (LHC) al CERN, empra 80 000 cristalls de tungstat de plom(II).

## Referències

* 1 2 Annenkov, A.A; Korzhik, M.V; Lecoq, P «Lead tungstate scintillation material» (en anglès). Nuclear Instruments and Methods in Physics Research Section A: Accelerators, Spectrometers, Detectors and Associated Equipment, 490, 1-2, 01-09-2002, pàg. 30–50. DOI: 10.1016/S0168-9002(02)00916-6.
* ↑ «Crystal Calorimeter | CMS Experiment». [Consulta: 22 octubre 2019].
# Tel·lurur d'estany

El tel·lurur d'estany és un compost d'estany i tel·luri (SnTe); és un semiconductor de banda estreta IV-VI i té un interval de banda directa de 0,18 eV. Sovint s'alia amb plom per fer tel·lurur d'estany de plom, que s'utilitza com a material detector d'infrarojos.
El tel·lurur d'estany normalment forma un semiconductor de tipus p (semiconductor extrínsec) a causa de les vacants d'estany i és un superconductor de baixa temperatura. SnTe existeix en tres fases cristal·lines. A temperatures baixes, on la concentració de portadors de forats és inferior a 1,5x10 $^{20}$ cm $^{−3}$, el tel·lurur d'estany existeix en fase romboèdrica també coneguda com α-SnTe. A temperatura ambient i pressió atmosfèrica, el tellurur d'estany existeix en una fase cristal·lina cúbica semblant a NaCl, coneguda com β-SnTe. Mentre que a una pressió de 18 kbar, β-SnTe es transforma en γ-SnTe, fase ortorròmbica, grup espacial Pnma. Aquest canvi de fase es caracteritza per un augment de l'11% de la densitat i un augment del 360% de la resistència per a γ-SnTe.
El tel·lurur d'estany és un material termoelèctric. Els estudis teòrics impliquen que el rendiment de tipus n pot ser especialment bo.
Generalment, el Pb s'alia amb SnTe per accedir a propietats òptiques i electròniques interessants. A més, com a resultat del confinament quàntic, la bretxa de banda del SnTe augmenta més enllà de la bretxa de banda a granel, cobrint el rang de longitud d'ona d'IR mitjà. El material aliat s'ha utilitzat en fotodetectors d'IR mitjà i generador termoelèctric.

## Referències

* ↑ Hein, R.; Meijer, P. Physical Review, 179, 2, 1969, pàg. 497. Bibcode: 1969PhRv..179..497H. DOI: 10.1103/PhysRev.179.497.
* ↑ «Tin telluride (Sn Te) crystal structure, lattice parameters». A: Non-Tetrahedrally Bonded Elements and Binary Compounds I (en anglès). 41C, 1998, p. 1–8 (Landolt-Börnstein - Group III Condensed Matter). DOI 10.1007/10681727_862. ISBN 978-3-540-64583-2.
* ↑ Kafalas, J. A.; Mariano, A. N., High-Pressure Phase Transition in Tin Telluride.
* ↑ Singh, D. J. Functional Materials Letters, 03, 4, 2010, pàg. 223–226. arXiv: 1006.4151. DOI: 10.1142/S1793604710001299.
* ↑ Lovett, D. R. Semimetals and narrow-bandgap semiconductors; Pion Limited: London, 1977; Chapter 7.
# Stepan Klotxurak

Stepan Klotxurak (en ucraïnès: Степан Клочурак; Iassínia, 27 de febrer de 1895 - Praga, 8 de febrer de 1980) va ser un militar i polític hutsul d'Ucraïna. Va ser president de l'efímera República hutsul el 1919 i després ministre de defensa de la república de Carpàtia ucraïnesa.

## Referències

* ↑ «КЛОЧУРАК, Степан Степанович». Юридична енциклопедія [Enciclopèdia legal]. [Consulta: 26 juliol 2021].
# Parri Spinelli

Parri Spinelli (ca. 1387-1453) va ser un pintor italià del primer Renaixement, nascut a la Província d'Arezzo. Son pare i mestre era Spinello Aretino (1350-1410), que va treballar a la Toscana. Parri Spinelli va viure a Florència des de l'any 1411 (o 1412) fins al 1419, i fou membre del taller de Lorenzo Ghiberti. Esdevingué el pintor més important d'Arezzo quan va tornar-hi. Va morir l'any 1453 a la pronvíncia d'Arezzo. Les seues obres destaquen pels colors foscos i per les figures més allargassades que les dels seus predecessors.

## Referències

* Encyclopedia of World Art, Nova York, McGraw-Hill, 1959-1987.
* Siren, Osvald, Pictures by Parri Spinelli, The Burlington Magazine for Connoisseurs, Vol. 49, No. 282 (Sep., 1926), 117-125.
* Vasari, Giorgio, Le Vite delle più eccellenti pittori, scultori, ed architettori, moltes edicions i traduccions.
* Zucker, Mark J., Parri Spinelli's Lost Annunciation to the Virgin and Other Aretine Annunciations of the Fourteenth and Fifteenth Centuries, The Art Bulletin, Vol. 57, No. 2 (Jun., 1975), 186-195.
# Dischingen

Dischingen és un municipi del districte de Heidenheim a Baden-Württemberg a Alemanya del sud. El municipi està format per diversos pobles petits que han estat absorbits com Dischingen, Ballmertshofen, Demmingen, Dunstelkingen, Eglingen, Frickingen i Trugenhofen i inclou el Castell de Katzenstein.

## Demografia

Dischingen té 4.484 habitants amb dades del 18 de gener del 2007, dels quals 1.811 viuen a Dischingen amb la resta en les comunitats circumdants. Té una extensió de 78.06 km$^2$ (30.14 sq mi), dels quals 6.68 km$^2$ (2.58 sq mi) són edificis, 28.3 km$^2$ (10.9 sq mi) bosc, 42.6 km$^2$ (16.4 sq mi) granges i 0.48 km$^2$ (0.19 sq mi) aigua.

## Història

Dischingen s'esmentà per primera vegada el 1049. Durant l'Edat Mitjana havia pertangut al comtat de Dillingen. Quan els comptes de Dillingen van morir el 1258, el comtat va ser heretat per la Casa de Wittelsbach. Després de la Guerra de Successió de la casa Landshut, el 1505 Dischingen esdevingué part del ducat de Palatinate-Neuburg (German: Pfalz-Neuburg). El 1734 la ciutat esdevingué propietat de la Casa Principal de Thurn. Va passar a formar part de Baviera i uns anys més tard, el 1810, esdevingué part de Württemberg.
A Dischingen no hi va arribar la influència de la Reforma protestant, de manera que principalment és catòlica. Els luterans de l'Església Evangèlica de Württemberg a Dischingen pertanyen a la parròquia de Fleinheim-Dischingen.
L'1 de gener del 1972, Trugenhofen va unir-se a Dischingen. Dos anys més tard, l'1 de gener del 1974, els pobles de Ballmertshofen, Demmingen, Dunstelkingen, Eglingen i Frickingen esdevingueren tambe part de Dischingen.

## Referències

* 1 2 (German) City of Dischingen Website Arxivat 2016-06-05 a Wayback Machine.
# Li Meifang

    En aquest nom xinès, el cognom és Li.
Li Meifang (Lianyungang, Jiangsu, 20 d'agost de 1978) va ser una ciclista xinesa, especialista en el contrarellotge. També va competir en ciclisme en pista.

## Palmarès en ruta

* 2002
** Campiona d'Àsia en contrarellotge
* 2003
** Campiona d'Àsia en contrarellotge
* 2004
** Campiona d'Àsia en contrarellotge
* 2005
** Campiona d'Àsia en contrarellotge
** Campiona de la Xina en contrarellotge
* 2006
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics en contrarellotge
* 2007
** Campiona d'Àsia en contrarellotge
** Campiona de la Xina en contrarellotge
** 1a al Tour of Chongming Island i vencedora d'una etapa
* 2008
** Campiona d'Àsia en contrarellotge
** 1a al Tour of Chongming Island i vencedora d'una etapa
** 1a al Tour of Chongming Island - contrarellotge

## Palmarès en pista

* 2003
** Campiona d'Àsia en persecució
** Campiona d'Àsia en persecució per equips
* 2004
** Campiona d'Àsia en persecució

### Resultats a la Copa del Món

* 2005-2006
** 1a a Moscou, en Persecució

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Nijūshi no hitomi

Nijûshi no hitomi (二十四の瞳, Vint-i-quatre ulls), basada en la novel·la de 1952 del mateix nom de Sakae Tsuboi, és una pel·lícula japonesa de 1954 dirigida per Keisuke Kinoshita. La pel·lícula relata la relació d'una mestra amb els seus alumnes i part de les seves vides entre els anys vint i quaranta, un període marcat per la Segona Guerra Mundial.

## Sinòpsi

El 1928, durant el ple alçament nacionalista de l'era Shōwa, una jove mestra anomenada Hisako Ōishi (Hideko Takamine) resideix en un petit poble costaner a l'illa de Shodoshima al mar interior de Seto. La modernitat i sobretot el seu hàbit de salvar la llarga distància entre l'escola i casa en bicicleta situada a l'altre costat de la badia desperten els rumors dels vilatans fins al dia en què una caiguda el va obligar a acceptar una llicència: estudiants, trist per la seva absència, decideixen recórrer el llarg viatge a casa seva. La reunió es carrega d'emocionalitat i segella una inclinació molt forta entre els estudiants i la seva professora. Amb els anys, la destinació de cada un d'altres divergeix. Alguns nois són reclutats com a soldats a la guerra, les nenes no tenen tots l'oportunitat de continuar els seus estudis i durant el període militarista la mestra veient exposada a la pressió dels seus superiors, renúncia a l'ofici de l'ensenyament. Malgrat aquests esdeveniments, els vincles amb els estudiants que ja havien aparegut en la seva primera classe són molt forts i després de la guerra, quan la professora torna a treballar, es troba amb alguns dels seus antics alumnes.

## Llançament

La pel·lícula ha estat llançada en format DVD al Regne Unit com a part de la col·lecció de Masters of Cinema d'Eureka! Vídeo i als Estats Units com a part de The Criterion Collection. Un remake en color de 1987 va ser dirigit per Yoshitaka Asama.

## Repartiment

* Hideko Takamine com Ôishi Sensei
* Yumeji Tsukioka com Masuno
* Takahiro Tamura com Isokichi
* Chishū Ryū com Otoko Sensei

## Referències

* ↑ «Veinticuatro ojos». FilmAffinity. [Consulta: 28 novembre 2016].
* ↑ «二十四の瞳». Japanese Movie Database. [Consulta: 27 novembre 2016].
* ↑ Nijûshi no hitomi a Internet Movie Database (anglès)
* ↑ «Twenty-Four Eyes». Criterion. [Consulta: 27 novembre 2016].
# Silinaïta

La silinaïta és un mineral de la classe dels silicats. El seu nom fa referència a la seva composició química: silici (Si), liti (Li) i sodi (Na).

## Característiques

La silinaïta és un silicat de fórmula química NaLiSi₂O₅·2H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Els cristalls són tabular o prismàtics, de fins a 2 mm; també es pot trobar en agrupaments fibrosos, de forma terrosa o guixosa. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al: Museu Canadenc de la Natura d'Ottawa.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la silinaïta pertany a «09.EF - Fil·losilicats amb xarxes senzilles amb 6-enllaços, connectades per M[4], M[8], etc.» juntament amb els següents minerals: petalita, sanbornita, searlesita, kanemita i yakovenchukita-(Y).

## Formació i jaciments

La silinaïta va ser descoberta a la pedrera Poudrette, a Mont Saint-Hilaire (Montérégie, Quebec, Canadà) en xenòlits de sodalita i sienita en nefelina en un complex intrusiu alcalí de gabre-sienita.

## Referències

* 1 2 «Silinaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 desembre 2019].
* 1 2 «Silinaite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 8 febrer 2020].
# Parriana

Parriana (1988-1994) fou un grup de rock radical gironí dels anys 1990. El seu estil s'inscrivia en el punk i el rock alternatiu, i el text de les seves cançons contenia sovint una forta càrrega de crítica social. Malgrat la seva breu trajectòria, el grup sol ser recordat com un grup mític del panorama musical alternatiu i combatiu gironí dels anys 1990.
Al llarg dels seus sis anys d'existència, va destacar pel seu compromís amb els moviments socials. Concretament, fou una banda habitual als concerts contra la controvertida construcció de la variant de la carretera N-II (A-2) per la Vall de Sant Daniel.
El grup va gravar només una maqueta, anomenada Aixa!, abans de posar fi a la seva trajectòria amb un concert de comiat a Castanyet l'u d’abril de 1994.
El 2009 el vocalista del grup, sota el pseudònim de Renard Olivot, va debutar en literatura amb la publicació de la novel·la Ànimes lliures.

## Membres

* Vot Ferrer (veu)
* Roger Parés (guitarra)
* Masso Solà (guitarra)
* Guillem Parés (bateria)
* Quim Bou (baixista)
* Pep Ros (baixista)

## Discografia
### Aixa! (1991)

* L'experiència
* Petit diàleg
* Tura’t aquí
* Ànima en pena
* Ben paranoic
* Grall
* Segons comptats
* Angelets
* Vai ben cepai
* En Quimet i en rapatani
* Sabeu perquè ?
* Un cop de foscor
* Aixa

## Notes

* ↑ En substitució de Quim Bou, que va abandonar el grup per a dedicar-se professionalment al món dels còmics.

## Referències

* 1 2 3 Castillón, Xavier «Parriana: ànimes lliures». El Punt Avui, 06-08-2018 [Consulta: 15 d’abril 2021]. «Durant sis anys, Parriana va desplegar una activitat força intensa, marcada pel compromís i la crítica social.»
* 1 2 Bonaventura, Daniel «Renard Olivot, cantant de Parriana, debuta amb la novel·la "Ànima lliure"». Diari de Girona, 16-04-2009 [Consulta: 15 abril 2021]. «Publicada per Llibres del Segle, Ànima lliure és el debut novel·lístic de Renard Olivot, pseudònim del cantant i lletrista del mític grup de rock alternatiu Parriana.»
* ↑ «Revetlla per Sant Daniel / IV nit de rock». desvariant.cat, 19-06-1991. [Consulta: 10 abril 2021]. «Són de Girona i han actuat a Sant Daniel cada any. El grup va formar-se l'any 1988 i són coneguts arreu de les comarques gironines, que és on han actuat més.»
# Le Villars

Le Villars és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 259 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 295 | 301 | 271 | 269 | 286 | 235 | 259 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Ubrique

Ubrique és una localitat de la província de Cadis, Andalusia, Espanya. És el més gran i el ric dels anomenats Pobles Blancs. És travessat pel riu Ubrique
# Siligo

Siligo - en sard Siligo - és un municipi italià, dins de la província de Sàsser (regió de Meilogu). L'any 2007 tenia 990 habitants. Limita amb els municipis d'Ardara, Banari, Bessude, Bonnanaro, Codrongianos, Florinas, Mores i Ploaghe.

## Personatges il·lustres

* Gavino Contini, poeta
* Gavino Ledda, filòleg.
* Maria Carta, cantant folk
# Pas cobert de Cal Felip i Cal Rei

Pas cobert de Cal Felip i Cal Rei és una obra de la Figuerosa, al municipi de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Pas cobert format per quatre grans arcs rebaixats suportats per columnes amb impostes, sobre les quals es recolza l'embigat de la casa que hi ha al damunt. Els arcs i les pilastres són de pedra treballada, amb bancs de trencadís i la resta de maçoneria. La construcció superior és de la mateixa època i consta de planta pis, amb un balcó per cada costat, i golfes. Annex hi ha Cal Felip, al portal del qual hi ha un escut amb la data de 1601.

## Referències

* ↑ «Pas cobert de Cal Felip i Cal Rei». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Orthopristis poeyi

Orthopristis poeyi és una espècie de peix pertanyent a la família dels hemúlids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 24 cm de llargària màxima (normalment, en fa 20).

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental central: Cuba.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Girard, C. F., 1858. Notes upon various new genera and new species of fishes, in the museum of the Smithsonian Institution, and collected in connection with the United States and Mexican boundary survey: Major William Emory, Commissioner. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 10: 167-171.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Courtenay, W.R. i H.F. Sahlman, 1978. Pomadasyidae. A: W. Fischer (ed.). FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Central Atlantic (Fishing Area 31), Vol. 4. FAO, Roma.
* ↑ Zaneveld, J.S., 1983. Caribbean Fish Life. Index to the local and scientific names of the marine fishes and fishlike invertebrates of the Caribbean area (Tropical Western Central Atlantic Ocean) E.J. Brill / Dr. W. Backhuys, Leiden, 163 p.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Dinéault

Dinéault (en bretó Dineol) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.699 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.517 | 1.364 | 1.520 | 1.661 | 1.550 | 1.391 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Cadiou | |