OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ville-sur-Retourne

Ville-sur-Retourne és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 74 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Ville-sur-Retourne era de 74 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 3 estaven desocupats. 34 eren cases i 1 era un apartament. Dels 31 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien quatre cambres i 28 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ville-sur-Retourne el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 12 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 51 persones, 42 eren actives i 9 eren inactives. De les 42 persones actives 41 estaven ocupades (22 homes i 19 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 9 persones inactives 3 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Ville-sur-Retourne hi havia 10 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Ville-sur-Retourne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Ville-sur-Retourne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Llucià (desambiguació)

Llucià (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Llucià d'Antioquia, eclesiàstic sirià del segle iii.
* Llucià de Biza, eclesiàstic grec del segle v.
* Llucià de Cafargamala o Llucià de Jerusalem, eclesiàstic del segle v.
* Llucià Ferrer, locutor i presentador.
* Llucià Pasifó, escriptor grec.
* Llucià, escriptor grec del segle ii.
* Llucià (màrtir), sant màrtir del segle iii amb Marcià, antic patró de Vic.
* Llucià de Dirràquium, un dels Màrtirs de Dirràquium al segle ii.
# Llista de gèneres ediacarians

Aquesta és una llista de tots els gèneres coneguts d'organismes ediacarians.

## A

* Albumares
* Anfesta
* Annulusichnus - icnotàxon
* Andiva
* Arborea
* Archaeaspinus
* Archaeichnum - icnotàxon
* Arenicolites - icnotàxon
* Arkarua
* Aspidella
* Ausia

## B

* Baikalina
* Beltanella - sinònim d'Aspidella?
* Beltanelliformis
* Beltanelloides
* Bomakella
* Bonata
* Bradgatia

## C

* Charnia
* Charniodiscus
* Chondroplon
* Circulichnis - icnotàxon
* Cloudina
* Cochlichnus - icnotàxon
* Conomedusites
* Cyclomedusa - sinònim d'Aspidella?

## D

* Dickinsonia

## E

* Ediacaria - sinònim d'Aspidella?
* Eoporpita
* Ernietta

## F

* Funisia

## G

* Gehlingia
* Glaessneria - sinònim d'Aspidella?
* Glaessnerina
* Gordia

## H

* Hagenetta
* Harlaniella
* Helminthoidichnites - icnotàxon
* Hiemalora

## I

* Inaria
* Intrites - icnotàxon
* Irridinitus - sinònim d'Aspidella?
* Ivesia o Ivesheadia
* Ivovicia

## J

* Jampolium - sinònim d'Aspidella?

## K

* Karakhtia
* Kimberella
* Kuibisia

## L

* Lossinia
* Lorenzinites

## M

* Madigania - sinònim d'Aspidella?
* Marywadea
* Mawsonites
* Medusina
* Medusinites - sinònim d'Aspidella?

## N

* Namacalathus
* Namalia
* Namapoikia
* Nasepia
* Nemiana
* Neonereites - icnotàxon
* Nimbia

## O

* Onega
* Ovatoscutum

## P

* Palaeohelminthoida
* Palaeopascichnus - icnotàxon?
* Paliella - sinònim d'Aspidella?
* Paracharnia
* Paramedusium - sinònim d'Aspidella?
* Parvancorina
* Persimedusites
* Phyllozoon
* Planolites - icnotàxon
* Planomedusites - sinònim d'Aspidella?
* Praecambridium
* Protodipleurosoma - sinònim d'Aspidella?
* Protolyella
* Protoniobia
* Pseudorhizostomites
* Pseudorhopilema
* Pteridinium

## R

* Rangea
* Redkinia
* Rugoconites

## S

* Sekwia
* Sellaulichnus - icnotàxon
* Skinnera
* Skolithos - artefacte geològic
* Solza
* Spatangopsis
* Spriggia
* Spriggina
* Swartpuntia

## T

* Tamga
* Tateana - sinònim d'Aspidella?
* Temnoxa
* Tentaculato
* Thectardis
* Tirasiana - sinònim d'Aspidella?
* Treptichnus - icnotàxon
* Tribrachidium
* Triforillonia

## V

* Vaveliska
* Vendella - sinònim d'Aspidella?
* Vendia
* Vendomia - sinònim de Dickinsonia?

## W

* Wigwamiella
* Windermeria

## Y

* Yelovichnus - icnotàxon
* Yorgia

## Notes

* 1 2 3 4 Ivantsov, A.Y. «Small Vendian transversely Articulated fossils». Paleontological Journal, 41, 2, 2007, pàg. 113–122. DOI: 10.1134/S0031030107020013 [Consulta: 20 maig 2007].
* 1 2 3 4 Ivantsov, 2004.

## Referències

* Ivantsov, A.Y.; Malakhovskaya, Y.E., Serezhnikova, E.A. «Some Problematic Fossils from the Vendian of the Southeastern White Sea Region». Paleontological Journal, 38, 1, 2004, pàg. 1-9. Arxivat de l'original el 2007-07-04 [Consulta: 8 març 2007].
# Gheris El Ouloui

Gheris El Ouloui (en àrab اغريس العلوي, Iḡrīs al-ʿUlwī; en amazic ⵖⵔⵉⵙ ⴰⴼⵍⵍⴰ) és una comuna rural de la província d'Errachidia, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 12.043 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Gos de Polinèsia

El gos de Polinèsia (kurī en maorí) és una raça de gos extinta que fou introduïda a Nova Zelanda per maorís que hi arribaren des de l'est de Polinèsia als voltants del 1280. Els maorís l'utilitzaven com a font d'aliment, a més d'utilitzar-ne la pell i el pèl per fabricar abrics kahu kurī, cinturons, decoracions d'armes i poi.
El gos de Polinèsia s'extingí de Nova Zelanda poc després de l'arribada de colons europeus. Els últims espècimens coneguts, una femella i la seva cria, formen part actualment del Museu de Nova Zelanda Te Papa Tongarewa.

## Referències

* ↑ «'DOG, MAORI', de An Encyclopaedia of New Zealand, editada per A. H. McLintock, publicada per primera vegada el 1966». Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand, updated 22-04-09. Ministeri de Cultura i Patrimoni / Te Manatū Taonga. [Consulta: 5 març 2007].
* ↑ «Kahu kuri (dog skin cloak)». Collections Online. Museu de Nova Zelanda Te Papa Tongarewa. [Consulta: 20 juliol 2010].
* ↑ «Tatua (belt)». Collections Online. Museu de Nova Zelanda Te Papa Tongarewa. [Consulta: 20 juliol 2010].
* ↑ «Edged Weapons with dogskin in the Taonga Māori Collection». Collections Online. Museu de Nova Zelanda Te Papa Tongarewa. [Consulta: 20 juliol 2010].
* ↑ «Edged Weapons with dog hair in the Taonga Māori Collection». Collections Online. Museu de Nova Zelanda Te Papa Tongarewa. [Consulta: 20 juliol 2010].
* ↑ «Poi awe (percussive device)». Collections Online. Museu de Nova Zelanda Te Papa Tongarewa. [Consulta: 20 juliol 2010].
* ↑ «Canis lupus familiaris». Collections Online. Museu de Nova Zelanda Te Papa Tongarewa. [Consulta: 20 juliol 2010].
# Beddomeia capensis

Beddomeia capensis és una espècie de gastròpode d'aigua dolça de la família Hydrobiidae endèmic de Tasmània.

## Hàbitat

Viu a l'aigua dolça.

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia: Tasmània.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Ponder, W.F. (1996). "Beddomeia capensis." 1996 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1996. [Consulta: 7 abril 2023]
* ↑ Australian Biological Resources Study (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.
* Ponder, W.F. & Clark, G.A. a Ponder, W.F., Clark, G.A., Miller, A.C. & Toluzzi, A., 1993. On a major radiation of freshwater snails in Tasmania and eastern Victoria: a preliminary overview of the Beddomeia group (Mollusca: Gastropoda: Hydrobiidae). Invertebrate Taxonomy 7: 501–750 (589).

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Huon Valley Council - Tasmània Arxivat 2010-08-11 a Wayback Machine. (anglès)
# Ville Haute

Ville Haute (en luxemburguès: Uewerstad) és un dels 24 barris de la ciutat de Luxemburg. El 2014 tenia 3.312 habitants.
Està situat al centre de la ciutat. És per tant el centre històric de la ciutat, que va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO el 1994.
El barri consta de llocs, edificis i monuments prestigiosos, com la Plaça de Guillem II, la Plaça d'Armes, la catedral de Nôtre Dame de Luxemburg i el Palau Gran Ducal.

## Vegeu també

* Barris de la Ciutat de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Statistiques sur la Villa de Luxembourg. Etat de la population 2014. Ville Haute» (PDF) (en francès) p. 53-54. Ville de Luxembuourg. [Consulta: 18 agost 2015].
# Robert Fagles

Robert Fagles (/ˈfeɪɡəlz/; 11 de setembre de 1933 – 26 de març de 2008) fou un professor americà, poeta, i acadèmic, especialment conegut per les seves moltes traduccions de clàssics de l'antiga Grècia i romans, especialment les seves aclamades traduccions dels poemes èpics d'Homer. Va ensenyar literatura anglesa i comparativa durant molts anys a la Universitat de Princeton.

## Biografia

Fagles va néixer a Filadèlfia, Pennsilvània, era fill de Charles Fagles, un advocat, i Vera Voynow Fagles, una arquitecte. Va assistir a Amherst Universitat, graduant-se el 1955 amb un grau de Bachelor of Arts. L'any següent, va rebre el grau de master de la Universitat Yale. El 17 de juny de 1956, es va casar amb Marilyn (Lynne) Duchovnay, una mestra, i van tenir dos nens. El 1959, Fagles va rebre el seu Ph.D en anglès de Yale i el següent any va començar a ensenyar-hi anglès.
Entre 1961 i 1996, Fagles va traduir moltes obres gregues antigues. La seva primera traducció fou de la poesia de Baquílides, publicant-ne un conjunt complet el 1961. En la dècada de 1970, Fagles va començar traduir molt teatre grec, començant per l'Orestíada d'Èsquil. Va continuar publicant traduccions de les tres obres tebanes (Èdip Rei, Èdip a Colonos i Antígona de Sòfocles (1982), la Ilíada (1990) i l'Odissea (1996) d'Homer, així com l'Eneida de Virgili (2006). Les traduccions de Fagles generalment emfasitzen el fraseig i modismes anglesos però són fidels a l'original tant com és possible.
El 1978, Fagles va publicar I, Vincent: Poems from the Pictures of Van Gogh. Fou el co-editor de Homer: A Collection of Critical Essays (1962) i de la Ilíada i l'Odissea de Pope (1967).
Fagles morí a la seva casa de Princeton, Nova Jersey, el 26 de març de 2008.

## Traduccions
### Principals traduccions

* Bacchylides, Complete Poems (1961)
* Aeschylus, The Oresteia (1975)
* Sophocles, The Three Theban Plays (1982)
* Sophocles,Oedipus the King
* Sophocles, Antigone
* Homer, The Iliad (1990)
* Homer, The Odyssey (1996)
* Virgil, The Aeneid (2006)

### Les traduccions homèriques

Les seves traduccions de la Ilíada i l'Odissea van assolir una àmplia penetració en el públic gràcies a la seva difusió en gravacions en audiollibre. En elles hi combina de forma flexible l'hexàmetre (six-beat line) amb la línia de cinc peus (five-beat), que a vegades allanga fins a set, buscant de reproduir la combinació entre norma i varietat de l'original homèric.

## Referències

* 1 2 3 Steiner 1996, pàg. 324
* ↑ Obituary from Princeton University
* ↑ Robert Fagles, Translator of the Classics, Dies at 74.
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-07-04. [Consulta: 22 octubre 2016].

## Bibliografia

* Steiner, George (edició, introducció i notes); Dykman, Aminadav (assistència). «Robert Fagles (nota introductòria)». A: Homer in English (en anglès). Londres: Penguin Books, 1996. ISBN 9780140446210.
# Reseda lutea

* No s'ha de confondre amb Reseda luteola.
La gandalla (Reseda lutea) és una espècie fanerògama de la família de les resedàcies que habita en zones ermes, ruderals o en camins, a l'Europa mediterrània, encara que també apareix a Irlanda, Gran Bretanya, Holanda, Àustria, Polònia, Bulgària i Romania. Ha estat introduïda a Dinamarca, Bèlgica, Alemanya, Hongria, Suïssa. És una planta anual o perenne, erecta o ascendent, de fins a 70 cm, de tija ramosa difusament. La majoria de fulles dividides amb 1-3 parells de lòbuls. Les flors són flors grogues, d'uns 6 mm de diàmetre, en una llarga espiga terminal, 6 sèpals; 6 pètals, els superiors trilobats, els inferiors dos pètals sencers. El fruit és una beina obovoide, trilobulada, amb tres dents molt curtes. Floreix de juny a setembre. Les seves arrels s'han usat des de temps remots per aconseguir un tint de color groc. El seu nombre cromosòmic és n=12, 24; 2n=48

## Referències

* ↑ Reseda lutea a PlantList
* ↑ «gandalla». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Cytogenetic and evolutive studies on the spanish species of the family Resedaceae L. González Aguilera, J. J., A. M. Fernández Peralta & A. Sañudo. Bol. Soc. Brot. ser. 2 53: 519-536 (1980).
* ↑ «Reseda lutea». Real Jardín Botánico: Flora Ibérica.

## Enllaços externs

* http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=1&taxon_id=200009757
* http://calphotos.berkeley.edu/cgi/img_query?query_src=photos_index&where-taxon=Reseda+lutea
* http://ucjeps.berkeley.edu/cgi-bin/get_JM_treatment.pl?6578,6581,6583
# Llista de monuments de Rascanya (València)

Monuments i béns immobles catalogats com a béns d'interés cultural (BIC) i béns immobles de rellevància local (BRL) del districte de Rascanya de València.

## Monuments d'interés cultural

| Monument | Prot.$^?$ | Estil/època | Localització | Coordenades | Codi$^?$ | Imatge |
| Monestir de Sant Miquel dels Reis, o Biblioteca Valenciana | BIC | Renaixement S.XVI, S.XVII | València Av. Constitució, 284 | 39° 29′ 58″ N, 0° 22′ 12″ O﻿ / ﻿39.499527°N,0.370124°O﻿ / 39.499527; -0.370124 a prop | RI-51-0007260 info | Monestir de Sant Miquel dels Reis (València) |
| Escut de Ferran d'Aragó, duc de Calàbria, en l'Alqueria d'Albors | BIC | | València Camí Alqueria d'Albors, 3 | 39° 29′ 49″ N, 0° 22′ 09″ O﻿ / ﻿39.49703°N,0.36906°O﻿ / 39.49703; -0.36906 | 46.15.250-378 info | Escut de Ferran d'Aragó en l'Alqueria d'Albors (València) |

## Monuments d'interés local

| Monument | Prot.$^?$ | Estil/època | Localització | Coordenades | Codi$^?$ | Imatge |
| Església parroquial de la Mare de Déu del Sagrat Cor, o Església de l'antic Convent de Santa Catalina de Siena | BRL | Gòtic S. XV (1491) | València C. Santiago Rusiñol, 28 | 39° 29′ 42″ N, 0° 21′ 58″ O﻿ / ﻿39.494928°N,0.366125°O﻿ / 39.494928; -0.366125 a prop | 46.15.250-134 info | Església parroquial de la Mare de Déu del Sagrat Cor (València) |

## Nuclis històrics tradicionals

| Monument | Prot.$^?$ | Estil/època | Localització | Coordenades | Codi$^?$ | Imatge |
| Nucli dels Orriols | BRL | | València Barri d'Orriols | 39° 29′ 34″ N, 0° 22′ 10″ O﻿ / ﻿39.492667°N,0.369528°O﻿ / 39.492667; -0.369528 a prop | 46.15.250-439 info | Nucli dels Orriols (València) |

## Espais etnològics d'interés local

| Monument | Prot.$^?$ | Estil/època | Localització | Coordenades | Codi$^?$ | Imatge |
| Conjunt de l'Alqueria d'Albors i Molí de Sant Miquel, o Alqueria de Sant Llorenç | BRL | s.XVII | València C. Santiago Rusiñol - av. Germans Machado | 39° 29′ 49″ N, 0° 22′ 08″ O﻿ / ﻿39.497083°N,0.368944°O﻿ / 39.497083; -0.368944 a prop | 46.15.250-E18 info | Alqueria d'Albors i Molí de Sant Miquel (València) |
| Alqueria de Falcó | BRL | s.XVII | València Camí antic de Montcada | 39° 29′ 53″ N, 0° 22′ 50″ O﻿ / ﻿39.498056°N,0.380667°O﻿ / 39.498056; -0.380667 a prop | 46.15.250-E466 info | Alqueria de Falcó (València) |
| Llengües del Palmar-Calvet | BRL | s.XIV-XV | València Av. Germans Machado, camí de l'Alqueria del Grande, partida del Racó de Sant Llorenç | 39° 29′ 48″ N, 0° 21′ 32″ O﻿ / ﻿39.496783°N,0.358931°O﻿ / 39.496783; -0.358931 a prop | 46.15.250-E446 info | Llengües del Palmar-Calvet (València) |
| Llengües del Palmar-Masquefa | BRL | s.XIV-XV | València Av. Germans Machado, al nord del dipòsit de tramvies, partida del Racó de Sant Llorenç | 39° 29′ 53″ N, 0° 21′ 41″ O﻿ / ﻿39.497992°N,0.361439°O﻿ / 39.497992; -0.361439 a prop | 46.15.250-E445 info | Llengües del Palmar-Masquefa (València) |
| Retaule ceràmic de la Immaculada Concepció | BRL | | València Av. de Valladolid, 4 | 39° 29′ 22″ N, 0° 21′ 46″ O﻿ / ﻿39.489536°N,0.362694°O﻿ / 39.489536; -0.362694 a prop | 46.250.250-1008 info | Retaule ceràmic de la Immaculada Concepció (València) |
# Gherardo Starnina

Gherardo Starnina (Florència, 1354 - 1403), va ser un pintor italià.
Després d'haver rebut les primeres lliçons d'Antonio Veneziano, va treballar sota la tutela d'Agnolo Gaddi, un dels més eminents deixebles de Giotto.
Segons Vasari a la seua obra Vides d'Artistes..., va pintar els frescos de la Capella Castelani de la Basílica de la Santa Creu de Florència, però Cavalcaselle i Crowe sostenen que van ser començats per Agnolo i acabats per Starnina, i Bernard Berenson que els va executar en gran part Agnolo.
La seva obra pertany a una època de transició, de lluita entre la concepció al·legòrica de l'edat mitjana —transformada l'al·legoria en símbol gràcies a la rigorosa potenciació emocional de les imatges que transcendeixen cap a una realitat espiritual, sent per això precises en les seves formes i rítmiques en les seves modes de composició ornamental— i la concepció del Quattrocento, tendent a presentar les figures com a formes corpòries, plenes de volum i d'expressió immanent.
Vasari conta que Starnina va estar a Espanya —al voltant de 1380 i al servei del rei Joan I de Castella.
Se li atribueix haver treballat junt amb Colantonio, en les pintures de la Capella de San Blas de la Catedral de Toledo.

## Obra

Al Museu Nacional d'Art de Catalunya es pot veure una pintura seva al tremp sobre taula, Mare de Déu amb el nen Jesús adorat per Sant Joan Baptista i Santa Caterina, de 88x 48,5cm, provinent del llegat de Francesc Cambó. El museu dels Uffizi de Florència conserva una Madonna dell'Umiltà (Mare de Déu de la Humilitat). El Museu de Belles Arts de València guarda el Retaule de Fra Bonifaci Ferrer atribuït a Starnina.

## Referències

* ↑ Cavalcaselle i Crowe, Storia Ital., vol.II, ps.229-234
* ↑ Bernhard Berenson, Pitture italiane del Rinascimento, Ed. Hoepli, Milà p.183
* ↑ Bertaux, Émile. Histoire de l'art. Publicada sota la direcció d'André Michel, tom III, 2ª part, ps.752-4
* ↑ http://museobellasartesvalencia.gva.es/ficha_obra.html?cnt_id=1620 Arxivat 2010-09-29 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* DDAA. La col·lecció Cambó del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Publicacions del Mnac, 2000. ISBN 84-8043-020-6.
* Jeanne Van Waadenoyen. Starnina e il gotico internazionale a Firenze. Florència, Istituto Universitario Olandese di Storia dell'Arte, 1983.
* A. Tartuferi i D. Parenti. Lorenzo Monaco. Dalla tradizione giottesca al Rinascimento. Giunti, 2006. «catàleg de l'exposició (Florència, 2006)»
* Intorno a Lorenzo Monaco. Nuovi studi sulla pittura tardogotica, actes del congrés (Fabriano-Foligno-Firenze, 2006) a cura de D. Parenti e A. Tartuferi, Livorno, Sillabe, 2007.
* MOCHOLÍ ROSELLÓ, Asunción. Estudi dels documents dels pintors i altres artífexs valencians. Segles XIII, XIV i XV (1238-1450). València, 2010. Universitat Politècnica de València, https://riunet.upv.es/handle/10251/8606
* MOCHOLÍ ROSELLÓ, Asunción. Pintors i altres artífexs de la València Medieval. València, 2014. Universitat Politècnica de València. https://riunet.upv.es/handle/10251/27327
# Udarne (Bilohirsk)

* Per a altres significats, vegeu «Udàrnoie».
Udarne (en ucraïnès: Ударне, en rus: Ударное, Udàrnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 290 habitants. Pertany al districte de Bilohirsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Udalard I

«Udalard I» té aquests significats:
* Udalard I de Barcelona, vescomte de Barcelona devers el 985 fins al 1014
* Udalard I de Besalú, vescomte de Besalú devers el 1055 fins al 1115
# Tracy

«Tracy» té aquests significats:
* Toponímia:
** Tracy (Califòrnia), població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
** Tracy (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota
** Tracy (Missouri), població dels Estats Units a l'estat de Missouri
** Tracy-Bocage, municipi al departament de Calvados (regió de Normandia, França)
** Tracy City, població dels Estats Units a l'estat de Tennessee
** Tracy-sur-Loire, municipi al departament del Nièvre (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Tracy-sur-Mer, municipi al departament de Calvados (regió de Normandia, França)
** Tracy-le-Mont, municipi al departament de l'Oise (regió dels Alts de França)
** Tracy-le-Val, municipi al departament de l'Oise (regió dels Alts de França)
* Biografies:
** James Madison Tracy (Bath, Nou Hampshire, 1839 - 1928), pianista, organista i musicògraf estatunidenc
** Keegan Connor Tracy (Windsor, Ontario, Canadà, 1971), actriu canadenca
** Lee Tracy (Atlanta, Geòrgia, 1898 − Santa Monica, 1968), actor estatunidenc
** Spencer Tracy (Milwaukee, 1900 – Los Angeles, 1967), actor estatunidenc
** Susan E. Tracy, infermera nord-americana considerada una de les fundadores de la teràpia ocupacional