OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barranc de Riassó

El Barranc de Riassó està situat en el terme municipal d'Isona i Conca Dellà, dins del territori de l'antic terme d'Orcau. Hi ha controvèrsia sobre el seu nom: el dubte és entre Riassó i Ria-sol.
Aquest barranc es forma al nord-est del Castell d'Orcau, a 845 m. alt., per la unió de dos barranquets que baixen del sector de llevant de la Costa de Riu (un d'ells, el de més a ponent, anomenat Barranquet de Riassó o de Ria-sol). Davalla cap al sud, decantant-se lleugerament cap a llevant, i fa de límit est del poble d'Orcau, sota el Serrat d'Albert. Passa entre les partides de les Olives i de les Plantes, travessa pel mig la dels Escors, passa ran de les dels Santmartins i de los Planells, limitada a llevant pel Serrat de Sanguín.
Quan arriba a tocar aquest darrer serrat, es decanta lleugerament cap a l'oest, deixa a llevant les partides de les Perelles i al cap de poc s'aboca en el barranc de la Collada, a 585 m. alt. El seu recorregut és de 2,5 quilòmetres, aproximadament.
El barranc de la Collada després aflueix en el riu d'Abella.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Francesco Zucchetti

Francesco Zucchetti (Cernusco sul Naviglio, 14 d'abril de 1902 - Trichiana, 8 de febrer de 1980) va ser un ciclista italià que va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1924.
Va participar en la prova de persecució per equips, fent equip amb Angelo de Martini, Alfredo Dinale i Aleardo Menegazzi, guanyant la medalla d'or, tot superant el combinat polonès i belga.

## Palmarès

* 1924
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de París en persecució per equips

## Referències

* ↑ «ZUCCHETTI Francesco». [Consulta: 16 setembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Francesco ZUCCHETTI» (en italià). [Consulta: 16 setembre 2024].
* ↑ «Francesco Zucchetti». Olympedia. [Consulta: 16 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Francesco Zucchetti a sitiodeciclismo.net
# Plaça de Joan Orpí

La Plaça de Joan Orpí és una plaça del municipi de Piera (Anoia) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'eix longitudinal al llarg del qual es formà la vila presenta, en el punt d'unió del carrer Jaume Fons i de la plaça, un espai de planta quadrada corresponent al punt central de l'antic nucli del Mercadal (primer creixement del nucli inicial de la vila). Els costats d'aquest espai, plaça de J. Orpí, estan formats per uns edificis construïts sobre arcades que deixen lliures bona part de la planta baixa (antigues parades del mercat) i pels que actualment hi passa un carrer apte pel tràfec rodat per un dels costats i un pels vianants, que permet l'entrada a Cal Greny, per l'altre. El desnivell de la plaça provoca l'aparició de graons entre algunes arcades i d'una balconada a C. Greny. Les arcades d'aquest costat són de punt rodó, mentre que les de l'altre costat són de dos tipus i presenten contraforts característics del gòtic civil. Les arcades situades al voltant de la plaça són totes originals, llevat d'una, d'estil gòtic.

## Història

La seva construcció data del segle xiv, quan tingué lloc l'expansió del nucli amb l'eixamplament de les muralles. Està dedicada a Joan Orpí, qui va néixer en una de les cases de la plaça. Joan Orpí (1593-1645) anà com a soldat a Veneçuela i fou governador i capità general. El 1638 fundà la nova ciutat de Barcelona, com a precursora d'una nova Catalunya que volia establir. Les arcades de la plaça van ser restaurades al segle xviii, ja que unes fortes pluges posaren en perill l'edificació.

## Referències

* 1 2 «Plaça de Joan Orpí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Casa consistorial de Massalió

La casa consistorial de Massalió (Matarranya) és un edifici construït al segle xviii entre mitgeres, amb carreus. Té dues façanes, l'anterior (a la Plaça Major) i la posterior; entre elles, la planta baixa és oberta en forma de llotja o porxada de dues crugies comunicant la plaça amb els carrers de l'altre costat.
La planta és rectangular i té tres pisos que es marquen clarament a les façanes mitjançant impostes. L'espai interior ha estat molt transformat i s'hi ha construït una escala interior per accedir als pisos superiors, ja que abans s'hi pujava per una escala exterior adossada a l'antiga muralla.
La façana principal és d'una gran simplicitat i simetria. Al primer pis s'obren dos grans arcs de mig punt sobre els que apareixen, a les dues plantes superiors, dos balcons allindats. La planta superior es remata al centre amb una petita espadanya amb un rellotge modern.
La decoració exterior dels paraments és molt escassa i es redueix a un escut de la vila a la façana principal i un altre sobre la porta d'entrada.
A l'interior hi havia hagut una presó que ha estat museïtzada i es pot visitar.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Casa consistorial». Sistema de Información del Patrimonio Cultural Aragonés. Govern Aragonès. [Consulta: 7 octubre 2014].
* 1 2 3 4 «DECRETO 324/2001, de 4 de diciembre, del Gobierno de Aragón, por el que se declara Bien de Interés Cultural, en la categoría de Monumento, la Casa Consistorial de Mazaleón (Teruel)». Boletín Oficial de Aragón. Departamento de Cultura y Turismo. Govern Aragonès.. Arxivat de l'original el 7 d’octubre 2007. [Consulta: 7 octubre 2014].
# High Hopes

«High Hopes» té aquests significats:
* Cinema:
** High Hopes (pel·lícula de 1988), pel·lícula britànica dirigida per Mike Leigh
** High Hopes (pel·lícula de 2006), pel·lícula estatunidenca dirigida per Joe Eckardt
* Música:
** High Hopes (Frank Sinatra), cançó de Frank Sinatra per a la pel·lícula de 1959 A Hole in the Head
** High Hopes (The S.O.S. Band), cançó de 1982 del grup The SOS Band
** High Hopes (cançó de Bruce Springsteen), cançó originalment de 1987 de Tim Scott McConnell però més coneguda per les versions de Bruce Springsteen de 1995 i 2013
** High Hopes (àlbum de Bruce Springsteen), 18è àlbum d'estudi de Bruce Springsteen editat el 14 de gener de 2014 (esperat).
** High Hopes (Pink Floyd), cançó de 1994 de Pink Floyd
# Bramocharax bransfordii

Bramocharax bransfordii és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja principalment peixos (cíclids i pecílids) i, en segon terme, insectes aquàtics i terrestres.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C - 36 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: conques dels llacs Nicaragua i Managua.

## Referències

* ↑ Gill, T. N. & J. F. Bransford 1877. Synopsis of the fishes of Lake Nicaragua. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 29: 175-191.
* ↑ Gill, T. N. & Bransford, J. F. 1877. Synopsis of the fishes of Lake Nicaragua. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 29: 175-191.
* ↑ «Bramocharax bransfordii». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Bussing, W.A. 1998. Peces de las aguas continentales de Costa Rica. 2a. ed. San José, Costa Rica: Editorial de la Universidad de Costa Rica. 468 p.
* ↑ Bussing, W.A., 1998.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Element PYLIS

Un element PYLIS (de l'anglès: pyrrolysine insertion sequence), és un element cis-regulador d'ARN missatger que afecta l'expressió del codon-STOP Ambre AUG, el qual és aleshores traduït per un aminoàcid, la pirrolisina, que és present en certs organismes Archaea metanògens.

## Referències

* ↑ Anne Théobald-Dietrich, Richard Giegé et Joëlle Rudinger-Thirion Evidence for the existence in mRNAs of a hairpin element responsible for ribosome dependent pyrrolysine insertion into proteins Biochimie septembre-octobre 2005 consultat el 3 de gener de 2011 doi:10.1016/j.biochi.2005.03.006
# Verdens Gang

Verdens Gang, més conegut simplement per les seves sigles VG, és el diari més important de Noruega, amb unes vendes de 343 703 exemplars diaris el 2005. El seu editor és Torry Pedersen. El diari no manté una afiliació partidista. VG és propietat de Schibsted, que també té en propietat el segon diari en importància del país, Aftenposten. La seva seu es troba a Oslo.
Va començar a publicar-se el 1945, per membres del moviment de la resistència, quan el país fou alliberat de l'ocupació de l'Alemanya Nazi durant la Segona Guerra Mundial. El primer número es va publicar el 23 de juny d'aquell any.

## Referències

* ↑ «Lesertall for norske nettaviser» (en noruec). Arxivat de l'original el 2022-03-06. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ Øvrebø, Olav Anders. Journalism after the monopoly on publishing has been broken. Nordicom, 2008. ISBN 978-91-89471-58-0.
* ↑ «Norsk politisk dokumentasjon på internett!». NorgesLexi, 21-06-2012. Arxivat de l'original el 2012-06-21. [Consulta: 6 març 2022].

## Enllaços externs

* Verdens Gang - Lloc web oficial
# Batalla de Mantinea

Batalla de Mantinea té aquests significats:
* Batalla de Mantinea (418 aC)
* Batalla de Mantinea (362 aC)
* Batalla de Mantinea (207 aC)
# Phantasy Quartet

Phantasy Quartet, op. 2, és un quartet per a oboè, violí, viola i violoncel compost per Benjamin Britten l'any 1932. En el catàleg del compositor apareix com a Phantasy, subtitulat: Quartet en un moviment per a oboè, violí, viola, violoncel. Es va estrenar l'agost de 1933 com a emissió de la BBC.

## Història

Britten va compondre Phantasy Quartet als 18 anys com a estudiant del Royal College of Music, després del seu primer treball al qual va assignar un número d'opus, la Sinfonietta per a orquestra de cambra. El va dedicar a l'oboista Léon Goossens, que va interpretar la primera actuació en una emissió de la BBC el 6 d'agost de 1933, amb membres de l'International String Quartet. Els mateixos intèrprets van fer l'estrena en concert a Londres el 21 de novembre d'aquell any. El 5 d'abril de 1934, es va interpretar a Florència per la Societat Internacional de Música Contemporània, com la primera peça que va guanyar el reconeixement internacional del compositor.

## Música

La música té la forma d'una fantasia del segle XVI, en forma d'arc amb elements de la forma sonata. Com en el Quartet d'oboès de Mozart, l'oboè té una funció solista. La durada és de 15 minuts.
S'ha anomenat "consumadament elaborat". La música neix del silenci i al final hi torna en simetria. El primer tema és una marxa, marcada molto pianissimo, amb el violoncel començant al diapasó d'un violoncel silenciat, seguit de la viola, el violí i finalment l'oboè. El tema esdevé més tard també la font dels temes en una secció ràpida, similar a la secció de desenvolupament de la forma sonata. A la secció mitjana lenta, les cordes soles introdueixen un tema en el qual s'uneix l'oboè. El segueix, en simetria, una recapitulació del tram ràpid, i després la marxa. El musicòleg Eric Roseberry resumeix: "Si la secció lenta pastoral es fa ressò de la música popular pausada d'una personalitat anglesa que Britten encara no havia rebutjat del tot, la Phantasy en el seu conjunt genera una tensió i una cruesa harmònica que són presagis d'una visió menys complaent".

## Enregistraments

Un enregistrament de l'oboista François Leleux amb Lisa Batiashvili, Lawrence Power i Sebastian Klinger combina el quartet amb el quartet d'oboè de Mozart i altres músiques de cambra dels dos compositors.

## Referències

* ↑ Matthews, David. Britten: Centenary Edition. Haus Publishing, 2013, p. 23–24. ISBN 978-0-14-192430-4.
* 1 2 «Phantasy / Quartet in one movement for oboe, violin, viola, violoncello, op. 2». brittenproject.org. Arxivat de l'original el 16 de setembre 2018. [Consulta: 14 novembre 2018].
* 1 2 3 4 Schüssler-Bach, Kerstin. «Britten, Benjamin / Phantasy Quartet op. 2 (1932) / for oboe, violin, viola and cello» (en alemany). Boosey & Hawkes. [Consulta: 14 novembre 2018].
* 1 2 3 4 5 Roseberry, Eric. «Phantasy Quartet, Op 2». Hyperion Records, 1995. [Consulta: 14 novembre 2018].
* ↑ Kildea, Paul. Benjamin Britten: A Life in the Twentieth Century. Penguin UK, 2013, p. 99–100. ISBN 978-1-90-832341-5.
* 1 2 Anthoni, Nalem «Britten Phantasy Quartet; Mozart Oboe Quartet». Gramophone, 01-09-2008 [Consulta: 21 novembre 2018].
# Casa consistorial de Cinctorres

La Casa consistorial de Cinctorres (Ports) és un edifici construït probablement al segle xvi si bé en estil gòtic tardà civil, atenent a la tipologia formal d'aquestes edificacions. Consta que el vint d'octubre de 1562 la Justícia ja es va reunir sota un rafal on avui està aquesta casa. Ha tingut possibles reparacions com en 1616, finals del S. XVIII (reparació de la coberta), 1850 (dues presons), en 1981 i finalment en 1992. Actualment compta amb tres plantes: planta baixa, un rafal amb arcs i sala per a funcions municipals, planta primera, sala de plens i arxiu i planta segona, despatx i altra saleta de plens. S'exhibeixen fragments de retaules gòtics (restaurats) que van ser trobats al sostre durant la restauració de l'edifici.

## Referències

Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.
# Gòmfids

Els gòmfids (Gomphidae) són una família d'odonats anisòpters que té prop de 90 gènere i 900 espècies. Són libèl·lules de llarga cua; en les femelles és més curta, i inclusivament falta en algunes espècies.
Tenen els ulls molt separats, caràcter que comparteixen amb els Petaluridae i amb els zigòpters. Els adults mesuren usualment de 4 a 7 cm de longitud. Molts viuen en rierols o rius.

## Gòmfids de catalunya

Les espècies de gòmfids presents a Catalunya són:
* Rodadits esperonat (Gomphus graslinii)
* Rodadits groc (Gomphus simillimus)
* Rodadits de bassa (Gomphus pulchellus)
* Tallanassos gros (Onychogomphus uncatus)
* Tallanassos petit (Onychogomphus forcipatus)
* Tallanassos d'areny (Onychogomphus costae)

## Vegeu també

* Lindenia tetraphylla

## Referències

* ↑ «Oxygastra, grup d'estudi dels odonats de Catalunya». [Consulta: 1r gener 2016].
# Duplicadora a l'alcohol

La duplicació a l'alcohol és un mètode de reproducció de documents per transferència de tinta a través d'una solució a base d'alcohol. L'aparell que utilitza aquesta tècnica rep el nom de duplicadora a l'alcohol o copiadora a l'alcohol. Cal no confondre aquest concepte amb el que defineix un procés diferent (encara que bastant semblant) també molt utilitzat: el mimeògraf o ciclostil.
Aquest procés es va tornar obsolet per a la reproducció en paper amb la generalització de les fotocòpies i la informatització dels processos, encara que el paper còpia hectogràfic encara s'utilitza -sense la premsa rotativa-, per reproduir un dibuix sobre la pell abans de fer un tatuatge.
La tècnica de duplicació a l'alcohol s'inspira en l'hectògraf, procediment en el que una àrea de gelatina serveix de suport adherent per a la tinta que s'imprimirà sobre la còpia. El 1923, Wilhelm Ritzerfeld, creador de l'empresa alemanya Ormig, va tenir la idea d'utilitzar paper encerat com a suport adherent per a la tinta.

## Procés

S'utilitzen tres fulls superposats: un full blanc clàssic, un full de parafina i un full de paper còpia anomenat hectogràfic. Quan l'usuari pressiona a través d'un retolador de punta dura o una màquina d'escriure sobre el 1er full clàssic, el paper còpia estableix una capa de tinta en la part posterior del paper encerat. A mesura que es va escrivint la redacció de l'original es genera un negatiu sobre el full de parafina.
La làmina encerada on es troba el negatiu es col·loca llavors en una premsa rotatòria. Una solució alcohòlica dilueix lleugerament la tinta del negatiu a fi de dipositar-lo en un full nou per a cada rotació de la premsa. La quantitat de tinta està limitada a la dipositada inicialment sobre el paper encerat, per això el nombre de còpies rares vegades pot superar els 200 exemplars i la impressió és de baix contrast.

## Vegeu també

* Ciclostil
* Fotocomponedora
* Insoladora
* Hectògraf

## Referències

* ↑ http://www.gutenberg-museum.de/index.php?id=37&L=0&type=98
* ↑ 'Artes de la Comunicación' 'No. 318-320, Coyne y Blanchard, 2003
* ↑ 'Whatcha que significa, ¿qué es un zine: el arte de hacer fanzines y minicomics' ', Mark Todd, Esther Watson, 2006.
* ↑ Enciclopedia de la moderna inventos cotidianos , David John Cole, Eva Browning, Fred EH Schroeder, 2003 P. 84
* ↑ 'Kiplinger Finanzas personales' ', noviembre 1968. {. {p | 36}}
* Sepp Dußler, Fritz Kolling: Moderne Setzerei. 4. Auflage. Verlag Dokumentation Saur KG, Pullach 1974, ISBN 3-7940-8703-8.

## Enllaços externs

* Gutenberg-museum.de
* unesdoc.unesco.org
# Villagarcía de la Torre

Villagarcía de la Torre és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Personatges Il·lustres

* Nicolás Candalija
* Garci Fernandez
* Juan de la Torre y Díaz Chacón, Conquistador de Santo Domingo, Puerto Rico i Perú
* El bisbe de Cartagena (Múrcia) i Arquebisbe de Toledo Cardenal Silíceo (1477 - 1557)

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Batllia d'Andorra

La Batllia d'Andorra és un òrgan judicial d'Andorra, conegut al principat com la Batllia. Està situada a la Seu de la Justícia, al carrer Baixada del Molí 2-4 d'Andorra la Vella. Aquest òrgan existeix la jurisdicció de primera instància unificada en tots els àmbits i equivaldria a un jutjat. Està composta per un mínim de vuit batlles (és a dir jutges) i el president de la Batllia, que també actua de president del Tribunal de Batlles.
La Batllia s'estructura en quatre seccions: civil, penal, administrativa i d'instrucció. La Batllia és competent per jutjar en primera instància tots els afers llevat dels delictes majors en matèria penal. Els fets es jutgen unipersonalment per un batlle o de forma col·legiada pel Tribunal de Batlles en funció de la seva gravetat.

## Referències

* 1 2 «Batllia d'Andorra». Consell Superior de la Justícia. Arxivat de l'original el 6 de gener 2012. [Consulta: 6 juny 2011].
* 1 2 Ambaixada d'Andorra Arxivat 2009-11-17 a Wayback Machine., les institucions andorranes.
* ↑ «Directori». Consell Superior de la Justícia. Arxivat de l'original el 6 de gener 2012. [Consulta: 6 juny 2011].
* ↑ Batllia d'Andorra - Localització (GoogleMaps)
# Folquer

Folquer és una entitat de població disseminada situada al nord del terme municipal d'Artesa de Segre, a la comarca de la Noguera. Fins al 1966 havia format part del municipi d'Anya; llavors fou agregat a Artesa de Segre. Segons l'Idescat, el 2019 tenia cinc habitants.
Pel nucli hi conflueixen les carreteres que van des d'Artesa de Segre i de Ponts cap al Pallars Jussà tot travessant la Serra de Comiols. En aquest punt hi havia els hostals de Dalt i de Baix, on en el seu dia feia parada la diligència que anava d'Artesa de Segre a Tremp. Destaquen l'església de Sant Gil (abans de la Santa Creu) i la Casa Gran de Folquer, una de les masies i casa castell, més reeixides, i residència de la família Maluquer des del segle xvii fins a l'actualitat. Degut a la seva gran estructura i capacitat d'allotjament va servir com a hospital de campanya en els enfrontaments durant la guerra civil (1936-1939). Ja en la segona meitat del segle xx, fou la segona residència de l'espos d'Elvira Maluquer i Sostres, el conegut pintor Joan Hernàndez Pijuan.

## Referències

* 1 2 «Ajuntament d'Artesa de Segre, Folquer». Arxivat de l'original el 2018-08-14. [Consulta: 14 agost 2018].
* ↑ Idescat, Artesa de Segre
# Podvysoká

Podvysoká (hongarès: Határújfalu) és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2017 tenia 1.339 habitants.
# Casa al carrer de l'Abadia, 3 (l'Espluga de Francolí)

La Casa al carrer de l'Abadia, 3 és una obra noucentista de l'Espluga de Francolí (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta i tres pisos. Per l'austeritat dels materials (arrebossat i rajoles) i la pràctica manca d'elements decoratius i la forma octogonal de la tribuna, aquest edifici podria ser construït a mitjans dels anys 30 del segle xx. Possiblement és l'únic edifici d'aquestes característiques en la vila.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer de l'Abadia, 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Casa al carrer de l'Abadia, 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
# Bowen

«Bowen» té aquests significats:
* Bowen (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
* Bowen Island, illa amb categoria de municipalitat, en el Districte Regional de Greater Vancouver, Colúmbia Britànica
* Elisabeth Bowen (Dublín, 1899 - Hythe, 1973), escriptora irlandesa en llengua anglesa
* Julie Bowen (Baltimore, Maryland, 1970), actriu estatunidenca
* Mark Bowen
* Sèrie de Bowen, classificació de les roques ígnies
# EMUGA

EMUGA o Emisoras Municipais Galegas (Emissores Municipals Gallegues) és una associació d'emissores de ràdio municipals de Galícia que va néixer el 1988 per iniciativa dels ajuntaments de Corcubión, Fene, Negreira, Oleiros i Ribadavia per promocionar la radiodifusió municipal pública. També organitza unes Jornades de Ràdio Local.
Emisoras Municipais Galegas promou des de 2006 la realització d'una programació conjunta anomenada Radiodifusión, que pretén complementar la comunicació local.

## Emissores

* Canal Tea (Ponteareas)
* Radio Allariz
* Radio Arteixo
* Radio Arzúa
* Radio As Nogais
* Radio Betanzos
* Radio Boiro
* Radio Boqueixón
* Radio Carral
* Radio Cerceda
* Radio Culleredo
* Radio Estrada
* Radio Eume (As Pontes de García Rodríguez)
* Radio Fene
* Radio Foz
* Radio Lalín
* Radio Melide
* Radio Negreira
* Radio Oleiros
* Radio Ordes
* Radio Quiroga
* Radio Pobra (A Pobra do Caramiñal)
* Radio Redondela
* Radio Salnés (Cambados)
* Radio Touro
* Radio Tui

## Enllaços externs

* Lloc oficial d'EMUGA (gallec)