OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Providence Steamrollers

Els Providence Steamrollers va ser un equip de la Basketball Association of America (ara nomenada NBA) que tenia la seva seu a Providence, Rhode Island. Els Steamrollers foren una de les onze franquícies que van formar part dels orígens de l'NBA (quan es deia Basketball Association of America). Mantenen l'"honor" de posseir el rècord de menys partits guanyats en una temporada, només sis. També mantenen el rècord d'haver tingut el jugador més veterà de la competició en tota la seva història, Nat Hickey, que va estar actiu amb 46 anys.

## Trajectòria

Nota: G: Guanyats P:Perduts %:percentatge de victòries
| Temporada | G | P | % | Play-offs |
| Providence Steamrollers (BAA) |||||
| 1946-47 | 28 | 32 | .467 | no |
| 1947-48 | 6 | 42 | .125 | no |
| 1948-49 | 12 | 48 | .250 | no |
# Rescat a l'Afganistan

Rescat a l'Afganistan (títol original en anglès, Sniper Special Ops) és una pel·lícula de drama d'acció bèl·lica estatunidenca del 2016 escrita i dirigida per Fred Olen Ray i protagonitzada per Steven Seagal, que també exerceix de productor executiu de la pel·lícula. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ «Sniper: Special Ops» (en anglès), 11-11-2016. Arxivat de l'original el 2021-08-21. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ «Sniper Special Ops at RottenTomatoes». Rotten Tomatoes. [Consulta: August 20, 2017].
* ↑ «Rescat a l'Afganistan». Goita què fan, ara!. [Consulta: 29 maig 2023].
# Museu Nacional de Varsòvia

El Museu Nacional de Varsòvia (polonès: Muzeum Narodowe w Warszawie) és un museu polonès creat el 20 de maig de 1862 amb el nom de "Museu de Belles Arts de Varsòvia".
En 1916 se li va canviar el nom pel de "Museu Nacional, Varsòvia" (amb la inclusió de col·leccions de museus i institucions culturals com ara la Societat per a la Cura de les Relíquies del passat, el Museu de l'Antiguitat a la Universitat de Varsòvia, el Museu de la Societat per a la Promoció de les Belles Arts (Zachęta) i el Museu d'Indústria i Agricultura).
La col·lecció, actualment albergada a Aleje Jerozolimskie, es va desenvolupar en 1927-38 (anteriorment el museu es trobava a Ulica Podwale 15 ). El 1932 es va inaugurar una exposició d'arts decoratives en les dues ales prèvies de l'edifici. El 1935, el director del museu va ser Stanisław Lorentz. Un nou edifici es va inaugurar el 18 de juny de 1938.
Durant la Segona Guerra Mundial l'edifici va resultar danyat i la col·lecció saquejada pels soldats alemanys. Després de la guerra, sota la supervisió del professor Lorentz, el govern polonès va recuperar obres confiscades pels alemanys.
Actualment, la col·lecció del Museu Nacional de Varsòvia inclou uns 780.000 objectes exhibits en moltes galeries permanents com les de: Art Antic, galeria del professor Kazimierz Michalowski Faras, Art Medieval, Pintura Estrangera, Pintura Polonesa, Art d'orfebreria d'or europea, Art Oriental, Art Polonès del segle xx, Arts Decoratives poloneses, i Arts decoratives europees). També alberga moltes exposicions temporals.

## Obres destacades

* Pintura estrangera
* Adam i Eva , Lucas Cranach el Vell
* Verge amb el Nen , Sandro Botticelli
* Maerten Soolmans, Rembrandt
* Postres , Willem Heda
* Cardenal Richelieu, Philippe de Champaigne
* Estudi acadèmic , Jean Auguste Dominique Ingres
* Ignacy Jan Paderewski, Lawrence Alma-Tadema
* Antibes - Al matí , Paul Signac
* Pintura polonesa
* Retrat d'una dona, Antoni Brodowski
* Teodor Teutold-Tripplin, Józef Simmler
* Estiuet de Sant Martí , Józef Chełmoński
* Maria Godlewska nascuda Popiel, Władysław Czachórski
* Roix ha-Xanà, Aleksander Gierymski
* Collint patates, Władysław Wankie
* Un cottage, Kazimierz Sichulski
* Anemones, Stefan Filipkiewicz
* Escultura
* Déu Amon , Període Tutankamon
* Tres Maries, Crucifixió del Mestre del Rimini
* Crist a la Columna, Adriaen de Vries
* Vaig cap al sol, Xawery Dunikowski

## Enllaços externs

* Museu Nacional de Varsòvia - Web oficial
# Volta a l'Equador

La Volta a l'Equador (en castellà Vuelta al Ecuador) és una competició ciclista per etapes que es disputa anualment per les carreteres de l'Equador. La primera edició es disputà el 1966, sent guanyada per Hipólito Pozo. Ha format part del calendari de l'UCI Amèrica Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1966 | Hipólito Pozo | Jaime Pozo | Víctor Hugo Morales |
| 1967 | Jaime Pozo | Arnulfo Pozo | Miguel Villacis |
| 1971 | Jaime Pozo | Arnulfo Pozo | Carlos Padilla |
| 1972 | Jaime Pozo | Rafael Aravena | Arnulfo Pozo |
| 1974 | Carlos Arturo Zapata | Carlos Padilla | Jaime Pozo |
| 1975 | Carlos Montenegro | Jorge Llumigusín | Julio Imbacuán |
| 1976 | Carlos Montenegro | Omar Lugo | Aníbal Gualagan |
| 1977 | Elvio Barreto | Carlos Montenegro | Aníbal Gualagan |
| 1982 | Jorge Amable Vázquez | Horacio Hernández | Aníbal Gualagan |
| 1986 | Juan Carlos Rosero | Pablo Caicedo | Estuardo Pailacho |
| 1987 | Pablo Caicedo | Pedro Rodríguez | Horacio Hernández |
| 1988 | Pedro Rodríguez | Juan Carlos Rosero | Estuardo Pailacho |
| 1989 | Juan Carlos Rosero | Miller Reina | Estuardo Pailacho |
| 1990 | Pedro Rodríguez | Juan Carlos Rosero | Raul Gómez Suárez |
| 1991 | Pedro Rodríguez | Juan Carlos Rosero | Julio Cesar Aguirre |
| 1992 | Juan Carlos Rosero | Juan Castillo | Pedro Rodríguez |
| 1993 | Pedro Rodríguez | Julio Cesar Aguirre | Jahir Bernal |
| 1994 | Pablo Caicedo | Pedro Rodríguez | Hugo Bolivar Calderon |
| 1995 | Pedro Rodríguez | Pablo Caicedo | Héctor Chiles |
| 1997 | Héctor Chiles | Pablo Caicedo | Walter Barco |
| 2000 | Julio Bernal | Héctor Chiles | Ramiro Calpa Cardenas |
| 2001 | Héctor Chiles | Ramiro Calpa Cardenas | Armando Stacio |
| 2002 | Héctor Chiles | Jose Luis Vanegas | Eric Castaño |
| 2003 | Franco Rodríguez | Luís Espinosa | Héctor Chiles |
| 2004 | Byron Guamá | | |
| 2005 | Héctor Chiles | Franco Rodríguez | Eric Castaño |
| 2006 | Samuel Cabrera | José Ruíz Chávez | Jorge Gallegos |
| 2007 | Alex Atapuma | Jorge Gallegos | José Sarmiento |
| 2008 | Byron Guamá | Alvaro Sierra | Juan Montenegro |
| 2009 | Fernando Camargo | Segundo Navarrete | Rafael Montiel |
| 2010 | Byron Guamá | Ramiro Calpa | Alex Atapuma |
| 2011 | No disputada | No disputada | No disputada |
| 2012 | Byron Guamá | Jorge Montenegro | Segundo Navarrete |
| 2013 | Freddy Montaña | Richard Carapaz | Juan Carlos Pozo |
| 2014 | Juan Carlos Pozo | Richard Carapaz | Cleber Cuasquer |
| 2018 | Óscar Sevilla | Robinson Chalapud | Byron Guamá |
| 2019 | Jorge Luis Montenegro | Segundo Navarrete | Rubén Urbano |
| 2020 | Santiago Montenegro | Joel Burbano | Harold Martín López |
| 2021 | Steven Haro | Anderson Paredes | Byron Guamá |
| 2022 | Robinson Chalapud | Cristhian Montoya | Santiago Montenegro |
| 2023 | Robinson Chalapud | Jorge Luis Montenegro | Santiago Montenegro |

## Referències

* ↑ «Vuelta al Ecuador (Equ) - Cat. 2.2». [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Clasificación general y premios de la Vuelta ciclística al Ecuador 2018» (en castellà), 14-10-2018. [Consulta: 19 octubre 2018].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Gneu Corneli Cos (cònsol 414aC)

Gneu Corneli Cos (llatí: Cnaeus Cornelius A. F. M. N. Cossus) va ser un magistrat romà. Formava part de la família dels Cos, i era de la gens Cornèlia.
Va ser elegit tribú amb potestat consolar l'any 414 aC i cònsol el 409 aC juntament amb Luci Furi Medul·lí. En aquell any es va crear la figura dels qüestors plebeus per primer cop.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita IV,49,54
# Roca de Sant Miquel

La Roca de Sant Miquel és una de les roques de les festivitats del Corpus Christi de la ciutat de València.

## Descripció

La figura principal, situada com és usual a les roques a la part del darrere, representa a l'Arcàngel Sant Miquel en actitud de matar al drac. Porta als costats a dues ànimes: una bona a la dreta i una condemnada a l'esquerra. L'image del sant va ser renovada el 1817. L'escut de l'arcàngel porta la inscripció "Q.S.D." (Quis Sicut Deus: Qui com Deu?). La decoració dels costats inclou pintures al·lusives a Sant Miquel i elements representatius: espases, alfanges, banderes, creus, balances...
La figura original del drac va ser en algun moment de la història de la peça reemplaçada per una de pasta de cartró. Arran la riuada de 1957 va ser substituïda per una de fusta.
Al davant de la roca figura una imatge de Sant Elies i una de Júpiter amb una àguila.

## Història

La data de construcció més acceptada és 1528, tot i que també es mencionen 1525 i 1535. El nom original de la roca era Roca del Juí Final, canviant-se en 1542 a Sant Miquel. El motiu de dedicar-la a l'arcàngel va ser que en el dia de Sant Miquel (29 de setembre) de 1238 es va produir la rendició de la ciutat de València al rei Jaume I.
La història de la seua conservació és força semblant a la de altres roques anteriors a 1960. Sotmesa a una renovació el 1867 amb motiu del segon centenari de la Mare de Déu dels Desemparats, va patir la riuada de 1897, que va comportar una rehabilitació. La instal·lació dels cables del tramvia elèctric va fer que fora reduïda en alçada, i novament la gran riuada de 1957 la danyà. La restauració va acabar en 1959.
Aquesta roca portava una dansa d'infidels o mahometans, popularment coneguda com "danseta dels indios".

## Referències

* 1 2 3 4 5 Coves i Torralba, Maria Jesús. Orige i evolucio dels carros triumfals del Corpus (sic). València: Ajuntament de València, 1994, p. 28-29.
* 1 2 3 4 Bru Vidal, Santiago. Las Rocas del Corpus y su refugio temporal de las Atarazanas (en castellà). València: Ajuntament de València, 1981. ISBN 84-7199-155-1.
* ↑ Roig d'Alós, Lluís. Restauración de las Rocas. Reportaje gráfico (en castellà). València: Ajuntament de València, 1959, p. 5.
# Quilostomats

Cheilostomata, és un ordre de Bryozoa dins la classe Gymnolaemata, són exclusivament animals marins, invertebrats i colonials. Les seves colònies estan compostes de carbonat de calci i creixen sobre diverses superfícies incloent les roques, closques marines, algues i kelps. Únicament entre els Bryozoa en cheilostoma els pòlips s'hostatgen en una mena de caixes que es diuen zooides.
Els cheilostomates són els més abundants i variats entre els moderns bryozoans.

## Subordres

* Ascophora
* Flustrina
* Inovicellina
* Malacostegina
* Scrupariina

## Evolució

Els cheilostomats aparegueren al Juràssic tardà (Pyriporopsis). Durant el Cretaci tardà es diversificaren ràpidament. Encara que l'extinció del Cretaci-Terciari tingué alguna influència, la diversificació continuà durant l'Eocè.

## Referències

* ↑ Taylor, P.D., 1988. Major radiations of cheilostome bryozoans: triggered by the evolution of a new larval type? Historical Biology 1: 45-64
# Museu Nacional de l'Aire i l'Espai

El Museu Nacional de l'Aire i l'Espai (National Air and Space Museum) és un museu aeroespacial situat a Washington, D.C. als Estats Units d'Amèrica. Forma part de la Smithsonian Institution i, el 2016, va ser el museu més visitat dels Estats Units i els segon més visitat del món amb 7,5 milions de visitants.

## Història

Al lloc on actualment hi ha el museu hi havia antigament l'arsenal de la ciutat. Durant la Guerra Civil dels Estats Units es va emprar com a hospital de guerra i hi van rebre tractament molts dels ferits més greus.
El museu va ser fundat per decret del president Harry S. Truman el 12 d'agost de 1946 amb el nom original de National Air Museum.
El gran edifici actual es va inaugurar l'1 de juliol de 1976, coincidint amb el bicentenari dels Estats Units.

## Galeria

* Mòdul de comandament de l'Apollo 11
* SpaceShipOne
* Bell X-1
* The Spirit of St. Louis
* X-15
* Apollo Lunar Module LM-2
* Boeing 747

## Referències

* ↑ The World's 20 most popular museums, CNN.com, 22 June 2017
* ↑ Peck, Garrett. Walt Whitman in Washington, D.C.: The Civil War and America’s Great Poet. Charleston, SC: The History Press, 2015, p. 62. ISBN 978-1626199736.
* ↑ «National Air and Space Museum Chronology». National Air and Space Museum. The Smithsonian Institution. Arxivat de l'original el 31 de maig 2010. [Consulta: 3 novembre 2010].
* ↑ «History of the National Air and Space Museum». National Air and Space Museum. The Smithsonian Institution. Arxivat de l'original el 6 desembre 2010. [Consulta: 3 novembre 2010].
* ↑ «Museum in DC». History. Washington, D.C.: Smithsonian National Air and Space Museum: Smithsonian Institution. Arxivat de l'original el 6 juliol 2016. [Consulta: 19 juny 2017].

## Enllaços externs

* Museu Nacional de l'Aire i l'Espai - Lloc web oficial
* Història del museu
* Anàlisi de l'arquitectura del museu
# Anna LaCazio

Anna LaCazio (West Point, 26 de gener 1962) és una vocalista estatunidenca, coneguda com a membre de la banda de pop-rock estatunidenca Cock Robin. El seu pare era italià i la seva mare xinesa.

## Biografia

LaCazio va cofundar la banda Cock Robin amb Peter Kingsbery als inicis dels anys '80 a Los Angeles, i va participar en el grup durant tres àlbums i gires amb, entre d'altres, Bryan Adams, The Bangles i James Taylor. Tot i que no van tenir èxit als EUA, Cock Robin va aconseguir un impacte substancial a l'escena pop europea de la dècada dels 1980. El grup es va dissoldre el 1990. El 2006 va participar en la retrobada de Cock Robin i va cantar al seu quart àlbum d'estudi, un àlbum en directe i en una nova gira el 2009.
Durant el 90s, LaCazio va cantar com a telonera d'artistes com Corey Hart a Purple Mountain Matinee. El 1992 va enregistrar un àlbum en solitari, Eat Life, que no va ser distribuït fins al 2009. També va cantar al disc de Kingsbery Pretty Ballerina del 1997, amb un re-enregistrament de la pista de Cock Robin "More than willing". Es va traslladar de Los Angeles al desert de Califòrnia, on també va actuar amb el grup Ra Sol. El 2008, va contribuir una lectura del seu poema "A Song for Lost Blossoms" a l'àlbum del mateix nom de Harold Budd i Clive Wright (antic membre de Cock Robin)
El 2013, va enregistrar un duet amb el vocalista francès Tristan Décamps en el seu àlbum Le Bruit des Humains.

## Referències

* 1 2 3 «Anna LaCazio | Biography & History | AllMusic». AllMusic. [Consulta: 17 novembre 2016].
* ↑ kelvinhayesofficial. «Cock Robin: Analysis of a Reformation». kelvin hayes global creative, 29-04-2014. Arxivat de l'original el 2016-11-17. [Consulta: 17 novembre 2016].
# Zebrasoma flavescens

Zebrasoma flavescens és una espècie de peix pertanyent a la família dels acantúrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 20 cm de llargària màxima.
* 5 espines i 23-26 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 19-22 radis tous a l'anal.
* Boca petita.
* És de color groc brillant.

## Alimentació

Menja algues.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical (24 °C-28 °C; 30°N-8°N, 127°E-79°W) que viu entre 2 i 46 m de fondària (normalment, entre 3 i 46).

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic (les illes Ryukyu, Mariannes, Marshall, Wake i Hawaii). També és present a les costes de Florida (els Estats Units).

## Ús comercial

És una espècie popular com a peix d'aquari i la més exportada des de Hawaii.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 6 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gneu Corneli Dolabel·la

Gneu Corneli Dolabel·la (Cnaeus Cornelius Dolabella) és el nom dels següents personatges:
* Gneu Corneli Dolabel·la (magistrat), magistrat romà
* Gneu Corneli Dolabel·la (cònsol 159 aC), cònsol de Roma el 159 aC
* Gneu Corneli Dolabel·la, assassinat el 100 aC junt amb el tribú de la plebs Appuleu Saturní, pare del següent
* Gneu Corneli Dolabel·la (cònsol 81 aC), cònsol de Roma el 81 aC
* Gneu Corneli Dolabel·la (pretor), pretor i propretor el 80 aC
# Roca de Santaló

La Roca de Santaló és una muntanya de 1.766 metres que es troba al nord-oest de Tuixent (municipi de Josa i Tuixén), a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ «Roca de Santaló, Spain» (en anglès). peakbagger.com. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «Josa i Tuixén [ˈʒɔzaj [tuˈʃen]». ICGC. Arxivat de l'original el 26 de setembre 2023. [Consulta: 28 gener 2024].
# Puntioplites waandersi

Puntioplites waandersi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des d'Indoxina fins a Sumatra i Borneo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, T.R. 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Regadora (mesura)

Una regadora és una mesura antiga catalana de cabal que no pertany al sistema mètric. La regadora tenia un valor variable segons les localitats, a Barcelona equivalia a 845 plomes (una altra mesura antiga de cabal) o sigui 1.859.000 litres en 24 hores i a Tarragona a 120 plomes (379 283 l/24 hores).

## Referències

* ↑ «Regadora (mesura)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Museu Nacional de Poznań

El Museu Nacional de Poznań (polonès: Muzeum Narodowe w Poznaniu), a Polònia, abreujat habitualment com a MNP, és una institució cultural pública i un dels museus més grans de Polònia. Acull una rica col·lecció de pintures poloneses des del segle xvi, i una col·lecció de pintures estrangeres (italiana, espanyola, holandesa i alemanya). El museu també acull col·leccions numismàtiques i una galeria d'arts aplicades.

## Història

El museu es va fundar el 1857 amb el nom de Museu de les antiguitats poloneses i eslaves. Durant la Segona Guerra Mundial, l'edifici es va danyar i la col·lecció va ser saquejada per l'exèrcit alemany, mentre que moltes de les exposicions del museu, incloses les col·leccions naturalistes i etnogràfiques, van ser destruïdes. Després de la guerra, el govern polonès va recuperar la majoria de les obres confiscades pels nazis.

## Col·leccions

Les col·leccions del museu s’exhibeixen en set àrees temàtiques que exploren les principals tendències i disciplines d’una època: Galeria de l'Antiguitat, l'edat mitjana, l'art polonès dels segles XVI - XVIII segle, i a la nova ala, la galeria d'art polonès, des del període del Repartiment de Polònia fins al final de la Segona Guerra Mundial, el museu d'art europeu (o pintura estrangera), la galeria d'art modern, cartells i grafisme.

### Galeria de pintura estrangera

L'edifici principal acull una de les galeries de pintura estrangeres més grans de Polònia, originària principalment de la col·lecció del comte Atanazy Raczyński:
* Sofonisba Anguissola, El Joc de fracassos,
* Angelo Bronzino, Retrat de Cosme de Mèdici amb cuirassa,
* Alonso Sánchez Coello, El Festin reial,
* Jan van Kessel el jove, Nans amb un gos,
* Quentin Matsys, Mare de Déu i Infant amb el xai,
* Juan Carreño de Miranda, L'Assumpció,
* Claude Monet, la Platja de Pourville
* Johann Friedrich Overbeck, El casament,
* Francesco Raibolini, Mare de Déu i Infant amb sant Francesc,
* Frans Snyders, Wild Boar Hunt,
* Bernardo Strozzi, El Rapte d'Europa,
* Diego Velázquez (o el seu taller), Dona cega,
* Francisco de Zurbarán, Mare de Déu del Rosari venerada pels cartoixans.

## Referències

* ↑ Poznań Muzeum. «Galleries (Galerie)». Malarstwo i Rzeźba p. 1 de 8. Muzeum Narodowe w Poznaniu. Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 1r desembre 2012].
# Xiünda

Xiünda (en rus: Шюнда) és un poble de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 18 habitants.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02.
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03.
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Arc de la casa de Mateu Tort

Arc de la casa de Mateu Tort és una obra de Capellades (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un arc descontextualitzat, probablement aprofitat d'algun molí paperer enderrocat, car el nom de Mateu Tort està documentat en molins paperers de la zona. És de destacar la dovella principal d'aquest arc rebaixat, on figuren la data, i el nom dins d'una popular decoració que es troba a altres molins paperers.

## Referències

* ↑ «Arc de la casa de Mateu Tort». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Zebrasoma desjardinii

Zebrasoma desjardinii és una espècie de peix pertanyent a la família dels acantúrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 40 cm de llargària màxima (normalment, en fa 32).

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical que viu fins als 25 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des del mar Roig fins a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica), l'Índia i Java.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Gneu Corneli Dolabel·la (pretor)

Gneu Corneli Dolabel·la (llatí: Cnaeus Cornelius Dolabella) va ser un magistrat romà.
Era pretor urbà l'any 81 aC quan es va jutjar la causa de Publi Quincti, on hi va intervenir Ciceró, que el va acusar d'haver actuat injustament i contra tots els usos establerts. Ciceró va recollir el seu discurs al llibre En defensa de Quincti.
L'any 80 aC va obtenir Cilícia com a província en qualitat de propretor, on va tenir a Gai Publici Mal·leol com a qüestor, i a Verres com a llegat, i va tolerar les seves exaccions i robatoris i encara va compartir el botí. Quan Mal·leol va ser assassinat va designar Verres com a proqüestor.
A la tornada a Roma va ser acusat per Marc Emili Escaure d'extorsió a la província, i Verres no només el va trair, sinó que va donar als acusadors les informacions necessàries per condemnar-lo, i encara va parlar públicament contra ell. Molts dels crims comesos per Verres es van atribuir a Dolabel·la, que va ser condemnat. Va marxar desterrat deixant a la seva dona i fills en precària situació econòmica.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 1058.
# Roca de Sant Sebastià

La Roca de Sant Sebastià és una muntanya de 743 metres que es troba al municipi de Prats de Lluçanès, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya