OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lesley Abdela

Lesley Abdela (Londres, 17 de novembre de 1945)} és una periodista i activista pels drets de les dones britànica. Ha estat consellera de Govern en 40 països diferents, en Organitzacions Intergovernamentals (com les Nacions Unides, OIN, OSCE), Organitzacions no Governamentals i a la Comissió Europea. També és periodista, locutora, oradora pública i activista en els drets de les dones.

## Biografia

Va néixer a Londres i va estudiar a l'escola de la Reina Anna, Escola Chatelard, el Col·legi Hammersmith d'Art i Construcció i al Col·legi Londres de Comunicació.
Abdela va guanyar el Premi Dona d'Europa per buscar l'empoderament de la dona a l'Europa Central i Europa de l'Est i el 1996 va ser la primera editora política de la revista Cosmopolitan. El 2006, Abdela va estar en el "Top 50 Heroïnes del Nostre Temps" de la revista New Statesman. Al juliol de 2007 l'Oficina d'Afers Culturals i Educatius de el Departament d'Estat dels EE.UU la va escollir com l'Europea del Mes. En els Honors d'Aniversari de la Reina de 1990, va ser nomenada "Membre de l'Ordre de l'Imperi Britànic " pels seus "serveis per a l'avanç de la dona en la Política i els Governs Locals."
El 2007, Abdela va topar amb la tomba de Barbara Bodichon en el petit cementiri de Brightling de East Sussex, situada a 80 quilòmetres de Londres. Estava en un estat de deteriorament; les baranes es trobaven rovellades, i la inscripció a la tomba era gairebé il·legible. La historiadora Judith Rowbotham de la Universitat de Nottingham Trent va fer una convocatòria per obtenir fons amb la finalitat de restaurar la tomba i els seus voltants. Al voltant de 1.000 lliures van ser recaptades. Els diners va ser utilitzat sota supervisió local.
Abdela ha tingut diversos càrrecs en organitzacions d'alt perfil:
* Membre de la Junta de Govern de Consell Britànic (1995-2000)
* Directora de la Universitat de Nottingham Trent (1997-2000)
* Membre de la Junta de Govern de l'Institut Internacional per al Medi Ambient i el Desenvolupament (1992-1997)
* Cofundadora i Líder de "The 300 group" (El Grup de les 300) per a dones poítiques
* Candidata parlamentària pel Partit Liberal per a l'elecció general de 1979

## Treballs

* A Strange Old Mother: No Press Pass for Women 's Magazines (1994)
* Breaking Through the Glass Ceilings (1991)
* Do It !: Walk the Talk : A Practical Guide for Employers on how to Change the Gender Culture in the Workplace (1995)
* What women want : A guide to creating a better and fairer life for women in the UK, (1994) 7
* Women with X Appeal: Women Politicians in Britain Today (1989)

## Referències

* ↑ Debretts authorised biography. Arxivat 2020-04-19 a Wayback Machine. Retrieved 24 February 2013.
* ↑ «Women of Europe Award». Arxivat de l'original el 2008-04-09. [Consulta: 9 març 2021].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2006-12-27. [Consulta: 9 març 2021].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 16 de setembre de 2008. [Consulta: 7 gener 2014].
* ↑ Campaigner's tomb appeal launched at BBC News Online
* ↑ «Ms Lesley Julia Abdela». Duedil Ltd. Arxivat de l'original el 2018-03-10. [Consulta: 9 març 2021].
# Resolució 305 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 305 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 13 de desembre de 1971 després de reafirmar les resolucions prèvies sobre el tema, i observant els esdeveniments recents i encoratjadors, el Consell va ampliar l'estacionament a Xipre de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre per un altre període, que acaba el 15 de juny de 1972. El Consell també va convidar a les parts directament interessades a que continuessin actuant amb la màxima restricció i cooperessin plenament amb la força de manteniment de la pau.
La resolució va ser aprovada per unanimitat amb 14 vots; la república de la Xina no va participar en la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 301 a la 400 (1971 - 1976)
* Conflicte de Xipre

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Príncep Hozumi

El príncep Hozumi (穂積親王, Hozumi Shinnō, m. 715), també anomenat Hozumi no Miko (穂積皇子), va ser un aristòcrata i home d'estat japonès del període Asuka. És l'autor d'alguns poemes tanka continguts al Man'yōshū.
Va ser el cinquè fill de l'emperador Tenmu; la seva mare era Ōnu no Iratsume, filla de Soga no Akae. El 691 va rebre en feu un total de 500 cases, que es va incrementar en 200 més l'any 704. A més va ocupar diversos càrrecs a la cort, el 702 va ser nomenat director dels llocs d'enterrament temporals amb motiu de la mort de l'emperadriu Jitō. Uns anys més tard, quan va morir el príncep Chidaijōkanji l'any 705, va succeir-lo com a daijōkanji, el càrrec d'àmbit ministerial més alt que hi havia dintre del govern, que va ocupar durant els regnats de l'emperador Mommu i la seva successora, l'emperadriu Genmei. A més, va unir-se en la gestió dels afers estats amb Isonokami no Maro, ministre de l'Esquerra, i Fujiwara no Fuhito, ministre de la Dreta. A començament del 715 va ser promogut al rang més alt de l'aristòcrata, si bé va morir uns mesos més tard. Es diu que quan va morir tenia uns 50 anys.
És conegut també per ser l'autor de quatre poemes tanka inclosos a la col·lecció del Man'yōshū. Tots tracten sobre l'amor intens i tràgic per la seva germanastra, la princessa Tajima. Filla d'una altra mare, Tajima residia al palau del príncep Takechi, d'on es diu que va marxar per unir-se a Hozumi, un afer que sembla que no va afectar de forma permanent la seva carrera política, perquè va assolir càrrecs ministerials abans de la seva mort. Aquestes quatre composicions són titulades com «Poema escrit pel príncep Hozumi per abocar la seva aflicció quan va veure de lluny la tomba de la princessa Tajima en un dia nevat». Els fets que relata van succeir abans de la mort de Takechi el 696, però sens dubte és una mirada al passat del príncep Hozumi, que segurament va compondre els poemes cap a l'any 708. L'obra comença descrivint l'amor secret entre els germanastres i com ell contempla la tomba de la seva estimada. Al poema hi ha una personificació de la natura de forma directa, que suposa un desplaçament del sentiment humà.
Després de la mort de Tajima, els darrers anys de la seva vida va mantenir una relació amb Ōtomo no Sakanoue no Iratsume, tieta de Yakamochi.

## Referències

* 1 2 3 Frédéric, Louis. Japan Encyclopedia. Cambridge i Londres: Harvard University Press, 2002, p. 362.
* 1 2 3 4 Hisamatsu, Sen'ichi. Biographical Dictionary of Japanese Literature (en anglès). Nova York: Kondasha International, 1977, p. 256. ISBN 0-87011-253-8.
* 1 2 Cranston, Edwin A. A Waka Anthology. Stanford: Stanford University Press, 1993, p. 276.
# Buynita

La buynita és un mineral de la classe dels sulfurs.

## Característiques

La buynita és una sulfosal de fórmula química TlPb₁₄As₁₇S₄₀. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de setembre de l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del departament mineralògic-petrogràfic del Museu d'Història Natural de Viena (Àustria), amb el número de catàleg: NHMW-MIN-O2766.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Lengenbach, situada a la localitat de Binn, dins el districte de Goms (Valais, Suïssa), sent aquest indret l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Buynite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 75». European Journal of Mineralogy, 35, 5, 20-10-2023, pàg. 891–895. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-891-2023 [Consulta: 23 octubre 2023].
# Pautaines-Augeville

Pautaines-Augeville és un antic municipi francès, situat al departament de l'Alt Marne i a la regió de Alsàcia - Xampanya-Ardenes - Lorena. L'any 2011 tenia 19 habitants. A partir de l'1 de gener de 2015, Pautaines-Augeville es fusiona amb Épizon.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Pautaines-Augeville era de 24 persones. Hi havia 14 famílies de les quals 5 eren unipersonals (5 dones vivint soles i 5 dones vivint soles) i 9 parelles sense fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 19 habitatges, 15 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 19 habitatges eren cases. Tots els 15 habitatges principals que hi havia estaven ocupats pels seus propietaris; 2 tenien dues cambres, 2 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 7 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 1 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Pautaines-Augeville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 9 persones, 4 eren actives i 5 eren inactives. Les 4 persones actives estaven ocupades(2 homes i 2 dones).. De les 5 persones inactives 2 estaven jubilades i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Pautaines-Augeville hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 360 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Pautaines-Augeville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Pautaines-Augeville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Llista de doctors honoris causa per la Universitat Miguel Hernández

Llistat de persones investides com a doctors honoris causa per la Universitat Miguel Hernández d'Elx (actualitzada a setembre de 2016).
* Manfred Eigen (1997)
* Alfonso Escámez López (1997)
* Torsten N. Wiesel (1998)
* David Hunter Hubel (1998)
* Jaime Carvajal y Urquijo (1998)
* Miguel Hernández (1998)
* Pedro Laín Entralgo (1998)
* David R. Cox (1999)
* Fernando Álvarez de Miranda (1999)
* José Ángel Sánchez Asiaín (1999)
* Stephanus Hendrikus Tijs (2000)
* Federico Mayor Zaragoza (2000)
* Friedrich Wilhem Eigler (2001)
* Antonio García-Bellido y García de Diego (2002)
* Egon Balas (2002)
* Luis García Berlanga (2002)
* Joan Rodés Teixidor (2002)
* Josep Carreras Coll (2003)
* Margarida de Borbó i Borbó (2003)
* José Antonio Escudero López (2004)
* Joaquín Fuster de Carulla (2004)
* Pedro Amat Muñoz (2004)
* Pedro Ruiz Torres (2004)
* Araceli Maciá Antón (2004)
* Valentí Fuster de Carulla (2005)
* Manuel Valdés Blasco (2006)
* Sean Scully (2007)
* Rafael Benítez Maudes (2008)
* George F. Smoot (2008)
* Millán Millán Muñoz (2009)
* Robert Wayne Shaw (2009)
* David Álvarez Díez (2010)
* Rosa Maria Calaf Solé (2010)
* Joan Manuel Serrat i Teresa (2010)
* C. A. Knox Lovell (2010)
* Helga Ellen Kolb (2011)
* Richard Alan Normann (2011)
* Luis Gámir Casares (2011)
* María Josefa Yzuel Giménez (2012)
* Paul Mockapetris (2013)
* Enrique Dacosta Vadillo (2013)
* Francisco Torreblanca García (2013)
* Francisco García Olmedo (2014)
* Marcus Felson (2014)
* Antonio Fraguas de Pablo (2014)
* Gordon L. Amidon (2015)
* Tomás Torres Cebada (2016)
* Francisco Ivorra (2016)

## Font

* Llistat de doctors i doctores honoris causa a la web de la Universitat Miguel Hernández d'Elx
# Resolució 307 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 307 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 21 de desembre de 1971 després d'haver-se escoltat les declaracions de l'Índia i Pakistan, el Consell va exigir que s'observés un alto el foc durador fins que es pogués produir la retirada per respectar la línia d'alto el foc a Jammu i Caixmir. El Consell també va demanar assistència internacional per al socors del sofriment i la rehabilitació dels refugiats, així com la seva tornada a casa i una petició al Secretari general de les Nacions Unides que informés al consell sobre els esdeveniments.
La resolució va ser aprovada per 13 vots contra cap; la República Popular de Polònia i la Unió Soviètica es van abstenir de la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 301 a la 400 (1971 - 1976)
* Conflicte del Caixmir

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Lannédern

Lannédern (en bretó Lannedern) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 295 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 531 | 477 | 409 | 361 | 309 | 272 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean Pirche | |
| 2008 | Georges Pouliquen | |
# Primer ministre d'Abkhàzia

La posició de Primer Ministre en la república independent de facto (però no reconeguda internacionalment) d'Abkhàzia és secundària després de la de President. Mentre que el rol de president ha estat ocupat durant molts anys per un sol home, Vladislav Àrdzinba de 1992 a 2004, la posició de primer ministre ha canviat de mans nombroses vegades.
* Vazha Zarandia (1992 - 1993)
* Sokrat Djindjolia (1993 - 1994)
* Guennadi Gagúlia (1995 - 29 d'abril de 1997)
* Serguei Bagapx (29 d'abril de 1997 - desembre de 1999)
* Vyacheslav Tsugba (desembre de 1999 - juny de 2001)
* Anri Djergenia (Juny de 2001 - 29 de novembre de 2002)
* Guennadi Gagúlia (29 de novembre de 2002 - 22 d'abril de 2003)
* Raul Khadjimba (22 d'abril de 2003 - 6 d'octubre de 2004)
* Nodar Khashba (6 d'octubre de 2004 - 14 de febrer de 2005)
* Alexander Ankvab (14 de febrer de 2005 - 13 de febrer de 2010)
* Serguei Xamba (13 de febrer de 2010 - 27 de setembre de 2011)
* Leonid Lakerbaia (27 de setembre de 2011 - 2 de juny de 2014)
* Vladimir Delba (2 de juny de 2014 - 29 de setembre de 2014) (en funcions)
* Beslan Butba (29 de setembre de 2014 - 17 de març de 2015)
* Shamil Adzynba (17 de març de 2015 - 20 de març de 2015) (en funcions)
* Artur Mikvabia (20 de març de 2015 - 26 de juliol de 2016)
* Shamil Adzynba (26 de juliol de 2016 - 5 d'agost de 2016) (en funcions)
* Beslan Bartsits (5 d'agost de 2016 - 2018)
* Gennady Gagulia (2018 – 2018)
* Daur Arshba (2018 – 2018)
* Geçici Başbakan (2018 - 2018)
* Valeri Bganba (2018 - actualitat)
# Lluer de carpó groc

El lluer de carpó groc (Spinus uropygialis) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Descripció

* Fa uns 14 cm de llarg.
* Mascle amb esquena, cap i coll i zona superior del pit negre. Resta de la zona inferior i carpó groc. Ales negres amb banda groga. Cua negrosa amb groc a la part exterior.
* Femella amb les zones negres menys patents.

## Hàbitat i distribució

Habita zones arbustives i barrancs de les muntanyes del centre i sud del Perú, oest de Bolívia, nord i centre de Xile i oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Lluer de carpó groc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Peònia asiàtica

La peònia asiàtica (Paeonia anomala) és una herba perenne de la família de les Peoniàcies que pot atènyer 1 m d'alçada, nativa del nord d'Àsia i del nord-est d'Europa.

## Descripció

Les fulles són glabres, alternes biternades, gairebé pinnatisectes en segments de forma lanceolada de marge llis.
Les flors són actinomorfes, grans (8-15 cm de diàmetre), amb nombrosos estams grocs al centre i es presenten aïllades i terminals. Gineceu amb 2-5 carpels híspids, rarament glabres. La corol·la té entre 6-9 pètals de forma oblonga i color porpra, rosa o vermell. El calze presenta 3-4 sèpals lliures. Les llavors són negres, brillants i de forma oblonga, aproximadament de 6 x 4 mm.
* Llavors de Paeonia anomala
* Flor madura amb quatre carpels visibles i els estams ja caiguts
* Il·lustració de Paeonia anomala a Flora Sibirica, Johann Georg Gmelin (1709–1755)

## Hàbitat

Viu en boscos i zones limítrofes de boscos amb prats, matollars, prats alpins i subalpinsentre 1.200 i 3.900 m.

## Distribució

Es troba distribuïda pel nord d'Àsia (Sibèria, Kazakhstan, Mongòlia, Xina) i nord-est d'Europa (Federació Russa).

## Referències

* ↑ efloras.com, Missouri Botanical Garden Flora of China, FOC Vol. 6 Page 132 Paeonia anomala
* ↑ Sergelenkhuu, J., Oyuntsetseg, B. "Flowers of Hustai National Park". Editat per N. Manibazar i C. Sanchir. 2a Edició. Ulaanbaatar, 2008.
* ↑ United States Department of Agriculture - Germplasm Resources Information Network (GRIN) Distribution of Paeonia anomala Arxivat 2000-10-08 a Wayback Machine.
# Gran Porto

El Gran Porto (Grande Porto en portuguès) és una subregió estadística portuguesa, part de la Regió Nord. Dels seus municipis, tots pertanyen al Districte de Porto llevat Espinho, que pertany al d'Aveiro. Limita al nord amb Cávado, a l'est amb Ave i Tâmega, al sud amb Entre Douro e Vouga i Baixo Vouga i a l'oest amb l'oceà Atlàntic. Àrea: 817 km². Població (2008): 2.000.000 (est.)
Comprèn 11 concelhos:
* Espinho
* Gondomar
* Maia
* Matosinhos
* Porto
* Póvoa de Varzim
* Santo Tirso
* Trofa
* Valongo
* Vila do Conde
* Vila Nova de Gaia
Nota* Recentment els municipis de Santo Tirso i Trofa, adiram al Gran Porto subregion i Gran Porto area metropolitana.
# Roca del Carant

La Roca del Carant és una formació rocosa del terme de Conca de Dalt, dins de l'antic municipi de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, a l'àmbit del poble de Torallola.
Està situada al nord de Torallola, a l'esquerra del barranc de la Roca del Carant, a llevant de los Amanits, al nord de l'Obaga i del Serrat del Tossal, al sud de l'Alzinar i al sud-oest del Vedat del Mestre.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ley General de Derechos Lingüísticos de los Pueblos Indígenas

La Ley General de Derechos Lingüísticos de los Pueblos Indígenas (Llei General de Drets Lingüístics dels Pobles Indígenes), és un estatut mexicà publicat al Diario Oficial de la Federación el 13 de març de 2003, durant la gestió de l'aleshores president Vicente Fox Quesada i que va donar lloc a la creació de l'Instituto Nacional de las Lenguas Indígenas.
Aquesta llei és un element jurídic que preveu el reconeixement dels drets tant individuals com col·lectius de les persones i pobles que posseeixen i practiquen, algun dels 62 llenguatges indígenes com llengua materna. A més especifica nocions com el que ha de comprendre's per llengües indígenes i llengües nacionals, les condicions d'aplicació del decret, i els atributs, propòsits i funcions de l'Institut Nacional de les Llengües Indígenes. Així mateix, la llei considera a les llengües indígenes part integrant del patrimoni cultural i lingüístic nacional.

## Referències

* ↑ Lang, 2008; 115
* 1 2 «Ley General de Derechos Lingüísticos de los Pueblos Indígenas». México Nación Multicultural. Universidad Nacional Autónoma de México, 2003. Arxivat de l'original el 2013-09-21. [Consulta: 25 novembre 2013].

## Bibliografia

* Lang, Peter. Traducción e interculturalidad. Actas de la Conferencia Internacional "Traducción e Intercambio Cultural en la Época de la Globalización", mayo de 2006, Universidad de Barcelona. Frankfurt: Internationaler Verlag der Wissenschaften, 2008. ISBN 978-3-631-56358-8.

## Enllaços externs

* Articles de la Ley General de Derechos Lingüísticos de los Pueblos Indígenas Arxivat 2008-06-11 a Wayback Machine.
# Primer ministre d'Angola

El primer ministre d'Angola, segons la constitució angolesa de 1992 era un alt funcionari del govern de Angola, però amb poders limitats com a cap de govern.
Juntament amb la resta del Consell de Ministres, el primer ministre era nomenat pel President. La posició va ser creada originalment quan Angola es va independitzar de Portugal l'11 de novembre de 1975, però va ser abolida el 1978, quan el president Agostinho Neto va consolidar el seu poder. No hi va haver el primer ministre fins a 1991, quan el president José Eduardo dos Santos va reintegrar el càrrec després d'un acord de pau amb el partit de l'oposició. El càrrec també va estar vacant entre 1999 i 2002.
Finalment el càrrec va ser abolit de nou amb l'aprovació de la nova Constitució d'Angola en 2010, que integra les funcions de primer ministre al despatx del president, que no se sotmet a la confiança de la majoria parlamentària, al contrari que el primer ministre.

## Clau
### Partits polítics

* Moviment Popular per l'Alliberament d'Angola (MPLA)

## Primers Ministres d'Angola (1975–2010)

| № | Nom (naixement-mort) | Mandat | Mandat | Partit polítics |
| República Popular d'Angola ||||||
| 1 | Lopo do Nascimento (1942–) | 11 de novembre de 1975 | 9 de desembre de 1978 | MPLA |
| Càrrec abolit (9 de desembre de 1978 – 19 de juliol de 1991) ||||||
| 2 | Fernando José de França Dias Van-Dúnem (1934–) | 19 de juliol de 1991 | 27 d'agost de 1992 | MPLA |
| República d'Angola ||||||
| (2) | Fernando José de França Dias Van-Dúnem (1934–) | 27 d'agost de 1992 | 2 de desembre de 1992 | MPLA |
| 3 | Marcolino Moco (1953–) | 2 de desembre de 1992 | 3 de juny de 1996 | MPLA |
| (2) | Fernando José de França Dias Van-Dúnem (1934–) | 3 de juny de 1996 | 29 de gener de 1999 | MPLA |
| Vacant (29 de gener de 1999 – 6 de desembre de 2002) ||||||
| 4 | Fernando da Piedade Dias dos Santos (1950–) | 6 de desembre de 2002 | 30 de setembre de 2008 | MPLA |
| 5 | Paulo Kassoma (1951–) | 30 de setembre de 2008 | 4 de febrer de 2010 | MPLA |
| Càrrec abolit (4 de febrer de 2010 – present) ||||||

## Referències

* ↑ «Constitució d'Angola de 1992». Arxivat de l'original el 2017-05-16. [Consulta: 3 maig 2017].

## Fonts

* Llista de primers ministres d'Angola a rulers.org
* Llista de primers ministres d'Angola a worldstatesmen.org
* African States and Rulers, John Stewart, McFarland
* Guinness Book of Kings, Rulers & Statesmen, Clive Carpenter, Guinness Superlatives Ltd
* Heads of State and Government, 2nd Edition, John V. da Graca, MacMillan Press 2000
# Camille Abily

Camille Anne Françoise Abily (Rennes, 5 de desembre de 1984) és una centrecampista de futbol internacional per França, amb la qual ha jugat les semifinals del Mundial i els Jocs Olímpics. Ha jugat a França i els Estats Units, guanyant 3 Lligues de Campions amb el Olympique de Lió.

## Trajectòria

* Stade Briochin (00/01)
* ESOF La Roche sur Yon (01/02)
* CNFE Clairefontaine (02/03)
* Montpellier HSC (03/04 - 05/06)
* Olympique Lyonnais (06/07 - 09/10)
* Los Angeles Sol (2010)
* Paris Saint-Germain (10/11)
* FC Gold Pride (2011)
* Olympique Lyonnais (11/12 - 17/18)

## Referències

* ↑ Sky Sports
* ↑ UEFA