OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Poston

Poston és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 389 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Poston tenia 389 habitants, 101 habitatges, i 92 famílies La densitat de població era de 108,1 habitants/km².
Dels 101 habitatges en un 66,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,3% hi vivien parelles casades, en un 15,8% dones solteres, i en un 8,9% no eren unitats familiars. En el 6,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 41,9% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 30,1% entre 25 i 44, un 13,1% de 45 a 60 i un 4,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.625 $ i la renda mediana per família de 17.065 $. Els homes tenien una renda mediana de 15.859 $ mentre que les dones 13.125 $. La renda per capita de la població era de 6.938 $. Aproximadament el 41,5% de les famílies i el 46,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Poston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Poston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Prohormona N-terminal del pèptid natriurètic cerebral

La prohormona N-terminal del pèptid natriurètic cerebral (NT-proBNP) és una prohormona amb una proteïna inactiva N-terminal de 76 aminoàcids que s'escindeix de la molècula per alliberar el pèptid natriurètic cerebral (BNP).
Tant els nivells de BNP com de NT-proBNP a la sang s'utilitzen per al cribratge, el diagnòstic de la insuficiència cardíaca congestiva aguda (ICC) i poden ser útils per establir pronòstic en la insuficiència cardíaca, ja que ambdós marcadors solen ser més alts en pacients amb pitjor evolució. Les concentracions plasmàtiques de BNP i NT-proBNP també solen augmentar en pacients amb insuficiència ventricular esquerra asimptomàtica o simptomàtica i s'associen a la malaltia de l'artèria coronària.

## Referències

* ↑ «B-type natriuretic peptide: the level and the drug--partners in the diagnosis of congestive heart failure». Congestive Heart Failure, 10, 1 Suppl 1, 2004, pàg. 3–27. DOI: 10.1111/j.1527-5299.2004.03310.x. PMID: 14872150.
* ↑ «A prospective study in search of an optimal B-natriuretic peptide level to screen patients for cardiac dysfunction». American Heart Journal, 148, 3, 01-09-2004, pàg. 518–23. DOI: 10.1016/j.ahj.2004.03.014. PMID: 15389242.
* ↑ «Increased plasma brain natriuretic peptide level as a guide for silent myocardial ischemia in patients with non-obstructive hypertrophic cardiomyopathy». Journal of the American College of Cardiology, 39, 10, 01-05-2002, pàg. 1657–63. DOI: 10.1016/s0735-1097(02)01813-2. PMID: 12020494.
* ↑ «Plasma N terminal pro-brain natriuretic peptide and cardiotrophin 1 are raised in unstable angina». Heart, 84, 4, 01-10-2000, pàg. 421–4. DOI: 10.1136/heart.84.4.421. PMC: 1729429. PMID: 10995414.
* ↑ «Incremental prognostic value of C-reactive protein and N-terminal proB-type natriuretic peptide in acute coronary syndrome». Circulation Journal, 70, 11, 01-11-2006, pàg. 1379–84. DOI: 10.1253/circj.70.1379. PMID: 17062957.
* ↑ «NT-ProBNP independently predicts long-term mortality in patients admitted for coronary angiography». Angiology, 65, 1, 01-01-2014, pàg. 31–6. DOI: 10.1177/0003319712462758. PMID: 23070682.
# Província d'Ouezzane

La província d'Ouezzane (en àrab إقليم وزان, iqlīm Wazzān; en amazic ⵜⴰⵙⴳⴰ ⵏ ⵡⴰⵣⵣⴰⵏ, tasga n Wazzan) és una de les províncies del Marroc, fins 2015 part de la regió de Tànger-Tetuan i actualment de la nova regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Té una superfície de 1.861 km² i 307.083 habitants censats en 2014. La capital és Ouezzane.

## Divisió administrativa

La província d'Ouezzane consta de 1 municipis i 16 comunes:
| Nuclis de població | Habitants (2 setembre 1994) | Habitants (2 setembre 2004) |
| Ouezzane (M) | 52.168 | 57.972 |
| Ain Beida | 10.367 | 11.851 |
| Asjen | 13.056 | 13.113 |
| Brikcha | 11.496 | 10.999 |
| Kalaat Bouqorra | 12.157 | 15.165 |
| Moqrisset | 10.131 | 10.864 |
| Zoumi | 33.852 | 39.719 |
| Bni Quolla | 17.799 | 17.512 |
| Lamjaara | 15.737 | 16.899 |
| Masmouda | 18.187 | 17.126 |
| Mzefroune | 8.695 | 8.110 |
| Ounnana | 12.248 | 13.627 |
| Sidi Ahmed Cherif | 10.248 | 10.413 |
| Sidi Bousber | 11.023 | 11.260 |
| Sidi Redouane | 19.986 | 20.782 |
| Teroual | 11.740 | 13.046 |
| Zghira | 15.748 | 16.070 |
| Total | 284.649 | 304.528 |

## Referències

* ↑ Note sur les premiers résultats du Recensement Général de la Population et de l'Habitat 2014
* ↑ «Cens general de població 2004» ( PDF) (en (francès)). Arxivat de l'original el 2010-06-01. [Consulta: 16 juliol 2016].
# Publi Valeri Flac

Publi Valeri Flac és el nom dels següents personatges:
* Publi Valeri Flac (cònsol segle III aC), cònsol l'any 227 aC
* Publi Valeri Flac (ambaixador), ambaixador i militar roma
* Publi Valeri Flac (acusador), acusador de Carbó
# Psilolemma

Psilolemma és un gènere monotípic de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies. La seva única espècie: Psilolemma jaegeri (Pilg.) S.M.Phillips, és originària de l'est d'Àfrica.
El gènere va ser descrit per Sylvia Mabel Phillips i publicat a Kew Bulletin 29(2): 267. 1974.

## Etimologia

El nom del gènere al·ludeix a les seves lemes suaus i glabres.

## Sinonímia

* Diplachne jaegeri Pilg.
* Odyssea jaegeri (Pilg.) Robyns i Tournay

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 4 març 2010].
* 1 2 3 «Psilolemma». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 5 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Clayton, W.D., Harman, K.T. and Williamson, H. (2006 d'ara endavant). Psilolemma. A: GrassBase - The Online World Grass Flora.
# Puigcardener

El Puigcardener és un petit turó a la vora del riu Cardener on començà la història de Manresa en ser el primer lloc que es va poblar de la ciutat, entre altres coses, per la seva alçada relativa a la resta del terme.
Cap al segle vi aC s'hi assentà un poblat ibèric del qual, recentment, s'han recuperat diversos materials, especialment ceràmics, que permeten identificar la seva existència. Sembla que s'hi va mantenir fins al segle i aC, sent la capital dels lacetans que habitaven les comarques actuals del Bages, Solsonès, Anoia i Segarra.
Actualment hi ha la Seu de Manresa i s'hi construeixen uns nous accessos des de la plaça de la Reforma. Aquests nous accessos constaran de diferents miradors entre el nivell de la plaça i el nivell de la Seu. Cal recordar que l'execució d'uns accessos adequats a la Seu des de la Reforma era un projecte que la ciutat tenia pendent des de 1915 quan es redactà el projecte d'escalinates d'Alexandre Soler i March.
Documentat des de 1034, on ara hi ha la Seu sembla que hi havia hagut un castell. Poques referències es troben al respecte però es poden veure les muralles que van ser construïdes entre els segles xii i xiii, ja que Manresa va ser ciutat fortificada, vegueria i lloc de mercat. Es conserva una torre quadrada de l'antiga muralla. També se sospita que fora del recinte, a Puigterrà o turó del castell s'aixecava un altre castell del que se'n conserven petites restes.

## Referències

* ↑ Cortina, Antoni «El congost del Cardener, imatge de Manresa». Dovella, 1997, pàg. 87–90. ISSN: 2385-3417.
* ↑ «Bages». catalunya.com. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ morrosmanresa, jordi. «El Puigcardener és un gran jaciment arqueològic on va néixer Manresa». Regio7, 12-01-2011. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ «Alexandre Soler i March». arquitecturacatalana.cat. [Consulta: 15 gener 2023].
# Puigmajor (Perafita)

Mas Puigmajor és una casa de Perafita (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de tres pisos, de planta rectangular i teulada a doble vessant. Els murs són fets de pedra irregular i morter, molt escàs a la part superior de la construcció cosa que demostra diferents fases constructives. Les obertures estan perfilades de construcció de maó. Adossat a la part dreta de la façana hi ha un cos també rectangular que fa porxo al segon pis i pàrquing i cort al primer. Altres constriccions annexes, usades de corts o de paller, donen a la casa un aspecte més grand.

## Referències

* ↑ «Mas Puigmajor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Puig d'en Roure

«Puig d'en Roure» té aquests significats:
# Puig d'en Roure (Quart)

El Puig d'en Roure és una muntanya de 413 metres que es troba al municipi de Quart, a la comarca catalana del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pseudomys desertor

Pseudomys desertor és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic d'Austràlia. Ocupa una gran varietat d'hàbitats, incloent-hi els boscos de sabana, els matollars i els herbassars. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, desertor, significa 'desertor' en llatí.

## Referències

* ↑ Read, J.; Woinarski, J. Pseudomys desertor. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 28 febrer 2018.
* ↑ Entrada «Pseudomys» d'Animalia (en anglès).
# Página/12

Página/12 és un diari d'orientació progressista editat a l'Argentina des de 1987. Fundat pel periodista d'investigació Jorge Lanata, aquest periòdic ha publicat i publica articles de periodistes i escriptors com Horacio Verbitsky, Ernesto Tiffenberg, Tomás Eloy Martínez, Osvaldo Soriano, José María Pasquini Durán, Rodrigo Fresán, Juan Gelman, Osvaldo Bayer, Eduardo Galeano, Eduardo Aliverti, Alan Pauls, Juan Forn, Eduardo Berti, Homero Alsina Thevenet, José Pablo Feinmann i Juan Sasturain

## Història

Página/12 va ser fundat el 1987 amb una tirada diària de 30.000 exemplars i 16 pàgines, durant la presidència del "radical" Raúl Alfonsín. Des dels seus inicis, va apostar per un disseny impactant a les seves portades, impacte el qual s'hauria d'assolir mitjançant un humor fortament irònic, fins i tot canviant el color de les seves pàgines i el nom de la publicació, per tal de respondre als atacs del poder polític, com va ser la recordada edició de l'Amarillo/12 que responia les crítiques de qui era president de l'Argentina en aquell moment, Carlos Saúl Menem, que els havia titllat de sensacionalistes per la sistemàtica publicació de notícies relacionades amb els escàndols econòmics i polítics del seu govern.

## Referències

* ↑ «Página/12, primera portada» (en castellà). Página/12. Fundación Proa, 1987.
* ↑ Feinmann, José Pablo. «Un color dice más que mil palabras» (en castellà). Página/12. Buenos Aires: Editorial "La Página S.A.".
# Punomys kofordi

Punomys kofordi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del sud del Perú, on viu a altituds d'entre 4.500 i 4.800 msnm. El seu hàbitat natural són els herbassars humits de Puna. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. L'espècie fou anomenada en honor del naturalista estatunidenc Carl Buckingham Koford.

## Referències

* ↑ Patterson, B.; Zeballos, H. Punomys kofordi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 12 setembre 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 227. ISBN 978-0801893049.
# Punknews.org

Punknews.org és un lloc web fundat per Aubin Paul el 1999. El web publica diàriament notícies sobre música i elabora crítiques d'àlbums, majoritàriament de punk rock, hardcore punk, ska, indie rock i heavy metal. El lloc inclou col·laboracions enviades pels usuaris i articles avaluats pels seus editors a través de formats de publicació similars als de Slashdot.
En el llibre de 2007 sobre la història del punk rock modern, l'escriptor de Rolling Stone i Spin, Matt Diehl, va qualificar Punknews.org de la «CNN del neopunk» i va assegurar que «llocs web com Punknews.org i revistes com Alternative Press estan construint un important espai per al neopunk». L'1 de gener de 2006, tres editors del lloc web, Aubin Paul, Adam White i Scott Heisel, van fundar Punknews Records, sota l'empara d'Epitaph Records.

## Referències

* ↑ Matt Diehl, My So-Called Punk: Green Day, Fall Out Boy, The Distillers, Bad Religion---How Neo-Punk Stage-Dived Into the Mainstream, Nova York: Macmillan, 2007, ISBN 0-312-33781-7, 9780312337810 p. 176.
* ↑ Matt Diehl, My So-Called Punk: Green Day, Fall Out Boy, The Distillers, Bad Religion---How Neo-Punk Stage-Dived Into the Mainstream, Nova York: Macmillan, 2007, ISBN 0-312-33781-7, 9780312337810 p. 181.
* ↑ "Happy New Year!" Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. Punknews.org. January 1, 2005.
# Rafael de Vega Barrera

Rafael de Vega Barrera (Zazuar, Ribera del Duero, província de Burgos, 1889 - Lugo, octubre de 1936) fou un metge i polític espanyol. Era membre de la maçoneria, treballà com a cirurgià a Lugo, on sovint operava gent humil sense cobrar, i després fou director de l'Hospital Municipal de Lugo, ciutat on va proclamar la Segona República Espanyola des del balcó de l'Ajuntament. A les eleccions generals espanyoles de 1931 fou elegit diputat per la província de Lugo pel Partit Republicà Radical. En esclatar la guerra civil espanyola fou detingut pels militars sublevats, patí un simulacre de judici i fou afusellat a la tàpia del cementiri de Lugo.
La seva persona ha estat portada a la literatura: la novel·la de José Francisco Rodil Lombardia La noche de las luminarias (Velasco Ediciones, 2018 i 2019), s'atura en la ingent tasca mèdica i filantròpica de Dr. Rafael de Vega, així com en el procés que contra ell es va seguir i que va concloure amb el seu afusellament el 1936.

## Enllaços externs

* Rafael de Vega Barrera (memòria històrica) Arxivat 2010-11-27 a Wayback Machine.
* Homenatge a Rafael de Vega
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Ranipet

Ranipet (Vila de la Reina, en tàmil Ranipettai) és una població de l'Índia, avui dia part de la ciutat de Vellore, al districte de Vellore i a l'estat de Tamil Nadu, a la riba del riu Palar.
Inicialment el poble es va fundar a l'altre costat del riu el 1771 per Saadat-ulla Khan, en honor de la jove vídua de Desingh Raja de Gingi, i per això es va dir Ranipet. No va tenir importància fins que els britànics hi van formar un cantonment (campament militar); llavors va absorbir el poble veí de Hassanalipet. Ranipet fou residència d'un subcol·lector; més tard el regiment de cavalleria estacionat fou retirat però els edificis es van conservar i se'ls va donar altres utilitats. A la rodalia hi ha els notable "jardí" dels Nou Lakhs (Naulakh Bagh), en realitat una extensió de mangos i altres arbres plantada per un nawab d'Arcot. El 1901 tenia 7.607 habitants (4.697 el 1881) i el 32% de la població eren musulmans, molts dels quals sipais.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Raninoïdeus

Els raninoïdeus (Raninoidea) són una superfamília de crustacis decàpodes de l'infraordre Brachyura. En aquest crancs, a diferència de molts d'altres, l'abdomen no es plega sota el tòrax.

## Taxonomia

La superfamília Raninoidea inclou dues famílies:
* Família Lyreididae Guinot, 1993
* Família Raninidae De Haan, 1839

## Referències

* 1 2 «WoRMS - World Register of Marine Species - Raninoidea De Haan, 1839 [in De Haan, 1833-1850]». [Consulta: 17 octubre 2021].
# Ramal de l'Olivelles

El Ramal de l'Olivelles és una pista asfaltada del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Arrenca de la Carretera d'Abella de la Conca just al costat nord-oest de Casa la Loli en direcció al nord-est, i en 350 metres porta a Ca l'Olivelles, a la porta de la qual masia acaba.

## Etimologia

Se l'anomena ramal perquè es tracta d'una curta derivació de la carretera, que duu a Ca l'Olivelles, d'on la segona part del nom.

## Enllaços externs

* El Ramal de l'Olivelles en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Quadrangle Tolstoj

El quadrangle Tolstoj és un dels 15 quadrangles del reticulat cartogràfic definits, i adoptat de la Unió Astronòmica Internacional per Mercuri. Comprèn el tros de la superfície de Mercuri localitzat entre 25° S i 25° N de latitud i entre els 144° - 216° de longitud O i és identificat amb el codi H-8.
El cràter Tolstoj és l'estructura geològica present al seu interior triada com epònim pel mateix quadrangle. Aquesta denominació ha estat adoptada el 1976, després que la missió Mariner 10 posara en disposició les primeres imatges de la superfície de Mercuri. Abans s'anomenava quadrangle Phaethontias, nom de l'homònima d'albedo que havia estat històricament identificada en aquest tros de la superfície. Abans de l'estandardització del nom, en els primers mapes produïts amb les imatges de la Mariner 10, va ser també anomenat mapa Tir pel nom de Tir Planitia.
Durant els tres sobrevols de Mercuri per part de la Mariner 10, es va obtenir un cartografia parcial de la seva superfície. Després de la missió MESSENGER es va poder completar el mapa i millorar el detall de la part ja coneguda.

## Referències

* ↑ NASA. «Shaded relief of the Tir quadrangle of mercury.».
* ↑ NASA. «SP-423 Atlas of Mercury - Description». [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ NASA. «SP-423 Atlas of Mercury - The regions of Mercury as seen by Mariner 10.». [Consulta: 17 gener 2016].

## Bibliografia

* Schaber, Gerald. «Geologic Map of the Tolstoj Quadrangle of Mercury» (en anglès). USGS. DOI: 10.3133/i1199. [Consulta: 8 juny 2021].
# Quadrangle Tellus Tessera

El quadrangle Tellus Tessera és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-10) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 25º a 50° N, i longitud entre 60º a 90° E.
Deu el seu nom al Tellus Tessera.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Bell Regio, V-10
# Quadrangle Ulfrun Regio

El quadrangle Ulfrun Regio és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-27) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 0° a 25° N, i longitud entre 210º a 240° E.
Deu el seu nom a l'Ulfrun Regio.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Ulfrun Regio, V-27
# Quadrangle Thetis Regio

El quadrangle Thetis Regio és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-36) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 0° a 25° S, i longitud entre 120º a 150° E.
Deu el seu nom a la Thetis Regio.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Thetis Regio, V-36
# Quadrangle Vellamo Planitia

El quadrangle Vellamo Planitia és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-12) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 25º a 50° N, i longitud entre 120º a 150° E.
Deu el seu nom a la Vellamo Planitia.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Vellamo Planitia, V-12
# Ramon Camats i Guàrdia

Ramon Camats i Guàrdia (Oliola, 1963) és un filòsof, docent i escriptor català. Va ser regidor de la Paeria de Lleida pel partit Iniciativa per Catalunya Verds i escriu regularment al diari Segre.

## Obra publicada

* Les emocions del poder. Barcelona: Edicions 62, 1998. ISBN 84-297-4382-0.
* El llegat d'Antígona. El principi de desobediència civil. Barcelona: Edicions 62, 2001. ISBN 84-297-4838-5.
* El clergue i el bufó. Una aproximació crítica a l'assaig periodístic. Barcelona: Centre d'Estudis de Temes Contemporanis, 2003. ISBN 84-96103-19-6.
* Buscar les pessigolles. Sàtires de la vida quotidiana. Lleida: Pagès, 2012. ISBN 978-84-9975-230-3.
* Adéu, vida meva (apunts sobre el suïcidi). Lleida: Plec, 2014. ISBN 978-84-695-9808-5.

## Referències

* ↑ «Ramon Camats pren possessió com a nou paer d'ICV a Lleida». El Punt Avui, 01-09-2009. [Consulta: 4 setembre 2022].
* ↑ Tort, Joan. «S'ha oblidat que les obres faraòniques després s'han de pagar». El Punt Avui, 02-05-2011. [Consulta: 4 setembre 2022].
* ↑ «Camats reflexiona sobre el suïcidi al seu últim llibre», 02-04-2014. [Consulta: 4 setembre 2022].
# Ramiro Osorio

Ramiro Osorio (Ramiro Eduardo Osorio Fonseca) és un gestor cultural colombià, que va ser Ministre de Cultura de Colòmbia, director del Festival Iberoamericà de Teatre de Bogotà, director general del projecte ARTÈRIA, de la SGAE i director del Teatre Major de Bogotà.

## Ministeri

Osorio va ser l'artífex de la redacció i aprovació al Congrés de la Llei General de Cultura de Colòmbia, convertint-se després en el primer Ministre de Cultura del país entre 1997 i 1998, al govern d'Ernesto Samper Pizano, quan l'Institut Colombià de Cultura es va convertir en Ministeri. Li va succeir en el càrrec Alberto Casas Santamaría.

## Altres càrrecs

És Maestro en Lletres Espanyoles de la Universitat de Guanajuato, Mèxic. Maestro i director de Teatre de la Universitat Javeriana, Bogotà i Universitat de Guanajuato, Mèxic. Gestor cultural i director de teatre. Va fundar i va dirigir (amb Fanny Mickey) el Festival Iberoamericà de Teatre de Bogotà, va ser el coordinador general del Govern de Colòmbia en l'Assemblea de Governadors del Banc Interamericano de Desenvolupament (BID) i Director de Cultura i Desenvolupament del mateix organisme amb seu a París. Ha estat consultor de la UNESCO. Ha dirigit el Festival Cervantino de Guanajuato (Mèxic) en el període 2001-2006 i el Festival de Sevilla Entre Culturas (2005-2006). Va presidir la coordinació de cultura de la Secretaria General Iberoamericana (SEGIB), amb seu a Madrid. Va ser ambaixador de Colòmbia a Mèxic en 1994.

## Reconeixements

Ha rebut nombrosos reconeixements entre els quals es troben:
* Ordre d'Isabel la Catòlica en el grau d'Encomienda, Espanya (2006).
* Oficial de la Legió d'Honor de la República Francesa (2000).
* Ordre de la Democràcia en el Grau de Gran Cruz, Colòmbia (1999).
* Doctor Honoris causa de la Universitat Soka de Tòquio (Japó),
* Medalla de l'Institut Colombià de Cultura (1996)
* Ordre de les Arts i de les Lletres de la República Francesa (1993).

## Referències

* ↑ «Ramiro Osorio, nuevo mincultura». El Tiempo, 22-07-1997.
# Rascló de Luzon

El rascló de Luzon (Lewinia mirifica) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita zones humides amb joncs del centre de Luzon, a les Filipines.