OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vonh

Voingt és un municipi francès situat al departament del Puèi Domat i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 62 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Voingt era de 62 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família, 19 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 48 eren cases i 5 eren apartaments. Dels 27 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 5 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 21 habitatges hi havia un automòbil i a 4 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Voingt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 4 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 27 persones, 20 eren actives i 7 eren inactives. De les 20 persones actives 17 estaven ocupades (12 homes i 5 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 7 persones inactives 2 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Voingt hi havia 11 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 504 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Voingt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Voingt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Rolls-Royce Holdings

Rolls-Royce Holdings plc és una societat anònima multinacional fundada el febrer del 2011 i propietària de Rolls-Royce, una empresa establerta el 1904 que actualment dissenya, fabrica i comercialitza sistemes de propulsió per a l'aviació i altres sectors. A més de ser el segon fabricant de motors d'aviació del món, Rolls-Royce té una presència important en els sectors de la propulsió marítima i l'energia. Les seves accions són negociables a la Borsa de Londres i altres mercats.

## Productes
### Motors d'aviació

* Rolls-Royce Merlin (1933)
* Rolls-Royce RB.211 (1969)
* Rolls-Royce Trent 700 (1990)
* Rolls-Royce BR700 (1997)
* Rolls-Royce Trent 1000 (2004)

## Referències

* ↑ Wall, Robert «Rolls-Royce unveils new engine for future Boeing, Airbus planes» (en anglès). Bloomberg Business Week, 26-02-2014.
# Ribera de Rigardà

La Ribera de Rigardà és un curs d'aigua de règim torrencial de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord, d'orientació bàsicament sud-oest - nord-est. Neix en els contraforts septentrionals del massís del Canigó, en els vessants que es decanten cap a la Tet i discorre pels termes comunals de Jóc, Glorianes, Rigardà i Rodès abans d'abocar-se en la Ribera de Croses a prop al sud-oest del poble de Rodès.
Rep el nom de la principal població prop de la qual discorre.

## Termes de Jóc i Glorianes

Es forma a la confluència del Riu Fagès amb el Còrrec del Sastre, al límit de les comunes de Jóc i Glorianes, des d'on davalla cap al nord, però de forma molt sinuosa en una vall molt tancada. Al llarg de tot el seu primer tram de recorregut marca el termenal entre les dues comunes esmentades.

## Terme de Rigardà

Encara, quan deixa enrere el termenal amb Jóc, fa un tros de termenal entre Glorianes i Rigardà. Sempre marcant giragonses, va cap al nord, travessa la carretera D - 36a, i de seguida passa pel costat de llevant del poble de Rigardà. Aleshores, la Ribera de Rigardà gira cap al nord-est, fa un tros de termenal entre Rigardà i Rodès, i entra en aquesta darrera comuna.

## Terme de Rodès

Entre Motzanes, a la dreta del riu, i els Puigs Alts, a l'esquerra, la Ribera de Rigardà entre del tot en terme de Rodès. És a prop a ponent del santuari de Nostra Senyora de Domanova; la Ribera continua amb el seu traçat sinuós, i quan és a prop a ponent del Coll de Terranera, acaba el seu recorregut unint-se a la Ribera de Croses per tal de formar el Riufagès.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «134 - Rigardà i 136 - Rodès». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Glorianes, Jóc, Rigardà i Rodès». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Ridgway (Colorado)

Ridgway és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 713 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ridgway tenia 713 habitants, 285 habitatges, i 190 famílies. La densitat de població era de 137,6 habitants per km².
Dels 285 habitatges en un 38,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 24,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 34,2% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 5,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.903 $ i la renda mediana per família de 45.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.597 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 20.084 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ridgway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ridgway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
# Robert Estienne

Robert Estienne (1503, París - † 7 de setembre de 1559, Ginebra) o en llatí Robertus Stephanus fou un impressor i humanista francès.

## Biografia

Fill d'Henri Estienne i de Guyonne Viart, es va interessar de jove en les lletres, i va arribar a tenir grans coneixements del grec, del llatí i de l'hebreu; va treballar molt aviat a la impremta del seu parent Simon de Colines; s'encarregava de corregir el text d'un Nou Testament. Va abandonar la societat amb Colines per crear una impremta pròpia el 1526. Es va especialitzar en obres pedagògiques i en edicions crítiques de clàssics. Es va casar amb Petronilla, filla de Jodocus Badius, un dels llibrers universitaris de París. Amb ella va tenir nou fills. Es va relacionar amb humanistes de tot Europa i es va consagrar a publicar la Bíblia i edicions de clàssics llatins amb prefacis i notes. Al llarg de la seva vida va fer més de 470 edicions i des del 1537 va rebre el privilège royal per a cada obra. El 1539 va ostentar la funció d'impressor i llibrer del rei en hebreu i llatí, i el 1544 també en grec. Va començar a fer servir els anomenats caràcters grecs reials, de molta claredat, executats per Claude Garamond des de la cal·ligrafia d'Angelo Vergerio.
Influït pel treball dels masoretes a l'Antic Testament, i per treballs d'altres traductors com Sanctes Pagnino, Estienne va dividir el Nou Testament en versets l'any 1551 quan vivia a Ginebra.
La primera Bíblia que va incloure totalment la divisió de capítols i versets va ser l'anomenada Bíblia de Ginebra, que, pòstumament, va sortir publicada el 1560 a Suïssa. Els editors de la Bíblia de Ginebra van optar pels capítols d'Stephen Langton i pels versets de Robert Estienne reparant la gran utilitat que tenien per a la memorització, localització i comparació de passatges bíblics.
A causa dels atacs dels teòlegs de Lovaina, va refugiar-se a Ginebra, on va continuar fent d'impressor. Quan va morir, va continuar la seva obra el seu fill Henri Estienne.

## Obres

* Thesaurus linguœ latinœ, París, 1532
* Dictionarium latino-gallicum, París, 1513, 2 vol., el diccionari de llatí-francès més antic
* Ad censuras theologorum parisiensium, quibus Biblia a Roberfo Stephano excusa calumniose notarunt responsio, Ginebra, 1552; aquell mateix any es va traduir al francès
# Robert F. Boyle

Robert F. Boyle (Los Angeles, Califòrnia, 10 d'octubre de 1909 − Los Angeles, 1 d'agost de 2010) a l'edat de cent anys, va ser director artístic i dissenyador de producció estatunidenc. Va rebre l'Oscar honorífic en l'edició de 2007.

## Biografia

Nascut a Los Angeles, Boyle era arquitecte, diplomat en la Universitat del Sud de Califòrnia (USC). Quan perd la feina durant la Gran depressió, Boyle troba feina com a figurant a la indústria cinematogràfica. El 1933, és contractat com a dibuixant al departament d'art de la Paramount Pictures, supervisat pel director artístic Hans Dreier. Treballa sobre una varietat d'imatges com a croqueur, dibuixant i ajudant de director artístic, abans de convertir-se en director artístic als Estudis Universal a començament dels anys 40.
Boyle va col·laborar diverses vegades amb Alfred Hitchcock, primer de tot com a director artístic associat a Saboteur (1942), i decorador a Perseguit per la mort (1959), Els ocells (1963) i Marnie (1964).

## Premis i nominacions
### Premis

* 2008. Oscar honorífic en reconeixement a un dels grans directors artístics del cinema.

### Nominacions

* 1960. Oscar a la millor direcció artística per Perseguit per la mort
* 1970. Oscar a la millor direcció artística per Gaily, Gaily
* 1973. Emmy a la millor direcció artística o disseny escènic per The Red Pony
* 1972. Oscar a la millor direcció artística per El violinista a la teulada
* 1977. Oscar a la millor direcció artística per The Shootist

## Referències

* ↑ Noland, Claire. «Robert F. Boyle, Hitchcock's art director for 'North by Northwest,' dies at 100» (en anglès). Los Angeles Times, 02-08-2010.
# Rosina Buckman

Rosina Buckman (Blenheim, Nova Zelanda, 16 de març de 1881 - 30 de desembre de 1948) fou una soprano neozelandesa.
Soprano dramàtica de grans facultats, va actuar des del 1911 amb gran acceptació en els auditoris d'òpera del seu país i Anglaterra. Va formar part del quadre artístic de la Melba Opera Company i en anys diversos del Covent Garden de Londres. El 1929 va emprendre extenses gires de concerts per Europa i Amèrica en unió del seu marit també cantant Maurice d'Osly.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa apèndix II, pàgs. 635-36 ISBN 84-239-4572-3
# Rosignano Marittimo

Rosignano Marittimo és un comune (municipi) de la província de Liorna, a la regió italiana de la Toscana, situat a uns 80 quilòmetres al sud-oest de Florència i a uns 20 quilòmetres al sud-est de Liorna. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 30.807 habitants.
Porto Azzurro limita amb els següents municipis: Castellina Marittima, Cecina, Collesalvetti, Liorna, Orciano Pisano i Santa Luce.

## Història

Durant la Segona Guerra Mundial, una base important de la Força Aèria de l'Exèrcit dels Estats Units es trobava a prop de Rosignano, controlada per la dotzena força aèria. Després de la guerra, l'aeroport es va tancar i els terrenys tornen a ser agrícoles. Avui no queda cap prova de la seva existència.

## Ciutats agermanades

Rosignano Marittimo està agermanat amb:
* Champigny-sur-Marne, França.
* Musselburgh, Regne Unit
* Zug, República Àrab Sahrauí Democràtica

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 18 març 2020].
# Wu Cheng'en

Wu Cheng'en (xinès tradicional 吳承恩, xinès simplificat 吴承恩, pinyin Wú Chéngēn) (1500-1582), conegut com a Ruzhong (汝忠), fou un novel·lista i poeta xinès de la dinastia Ming. Nasqué a Huainan, Jiangsu, i estudià a l'antiga Universitat de Nanjing durant més de deu anys.
La seva novel·la més famosa és Viatge a l'oest, on un monjo troba les Muntanyes flamejants. La novel·la ha estat llegida per moltes generacions de xinesos, i és una de les més populars dins dels clàssics folclòrics xinesos. La traducció més famosa a l'anglès d'aquesta novel·la està feta per Arthur Waley, i duu per títol Monkey.

## Bibliografia i referències

* ↑ «Tourists Enjoy Sweltering Flaming Mountains». china.org.cn. [Consulta: 18 setembre 2007].
* Zhou, Xianshen, "Wu Cheng'en" Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.. Encyclopedia of China, 1a ed.
# Äktenskapsbyrån

Äktenskapsbyrån (en suec Agència matrimonial) és una pel·lícula muda sueca del 1913 dirigida per Victor Sjöström.

## Sinopsi

El jove Petterkvist, tip de no trobar la promesa adequada, acudeix a una agència matrimonial

## Repartiment

* Helfrid Lambert - Mrs. Petterkvist
* Victor Lundberg - Petterkvist

## Producció

La pel·lícula es va estrenar el 27 de gener de 1913 al Kocks Biograf de Malmö. La pel·lícula es va rodar a l'estudi Biografteatern de Lidingö amb exteriors rodats en un vaixell a les aigües de Lidingö per Julius Jaenzon.

## Referències

* ↑ «Progressive Silent Film List: Marriage Bureau». Silent Era. Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2012. [Consulta: 22 abril 2009].

## Enllaços exters

* Äktenskapsbyrån al Svensk Filmdatabas
# Horacio Pagani

Horacio Pagani (Casilda, 10 de novembre de 1955) és un dissenyador ítalo-argentí d'automòbils, fundador i propietari de Pagani Automobil

## Biografia

Després d'un any a la universitat va decidir abandonar els seus estudis i, amb 20 anys, va debutar al món dels automòbils de carreres dissenyant un automòbil per a la Fórmula 2 Renault.
Guanya un concurs de disseny de l'interior d'una autocaravana. El premi és lliurat per Oreste Berta. Aquest us posa en contacte amb Juan Manuel Fangio qui, al seu torn, li dona una carta de presentació per treballar a Ferrari.
No ho aconsegueix a Ferrari però sí a Lamborghini. Ascendeix i suggereix a Ferruccio Lamborghini que havien de crear una divisió per a la fabricació de peces de fibra de carboni. Ferruccio no aprova el projecte i això fa que Pagani demani un préstec al banc per fundar Pagani Composite Research (investigació de materials compostos) el 1988. Aquesta nova empresa col·labora amb Lamborghini en nombrosos projectes, incloent-hi el redisseny del Lamborghini Countach, el concepte disseny P140 i el Lamborghini Diablo.
A finals de la dècada dels 80, Pagani s'inicia en el disseny d'una interlocutòria pròpia anomenada Projecte C8 encara que amb la idea de canviar-li el nom, en un futur, a Fangio F1 per honrar les cinc vegades campió de Fórmula 1 Juan Manuel Fangio, que li havia obert les portes d'Itàlia i del món de les actuacions esportives més sofisticades d'aquells temps.
El 1991 es funda Pagani Modena Design per tal de satisfer la creixent demanda dels serveis de disseny, enginyeria específica i de producció de prototips que existia.
El 1992 va començar la construcció d'un prototip del Fangio F1, el 1993 es va provar al túnel de vent Dallara amb resultats positius i, finalment, el 1994 Mercedes-Benz va acordar subministrar els motors V12 a Pagani.
El primer automòbil de producció va ser nomenat Zonda C12 (el nom Fangio F1 va ser descartat per respecte a la memòria del corredor, que acabava de morir el 1995) i es va presentar per primera vegada al Saló de Ginebra el 1999.
El Zonda F és considerat un dels més cars i ràpids superesportius mai fabricats.
El febrer de 2011, va presentar a Argentina el nou i últim model de Pagani Automobili, el Pagani Huayra.
Horacio Pagani és considerat per alguns com l'Enzo Ferrari de l'últim mig segle i ha aconseguit consagrar-se com un dels millors creadors del sector de l'automobilisme de gran turisme de la història, marcant un inici i un fi a la indústria amb les seves invencions i apostes per materials poc usuals (fibra de carboni, materials compostos) per a aquesta època sent un dels pioners de la indústria en fer-ho.
# Wilson (Louisiana)

Wilson és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 668 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wilson tenia 668 habitants, 228 habitatges, i 162 famílies. La densitat de població era de 95,9 habitants/km².
Dels 228 habitatges en un 39,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,5% hi vivien parelles casades, en un 25,9% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,93 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,59.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.544 $ i la renda mediana per família de 18.393 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.500 $ mentre que les dones 14.625 $. La renda per capita de la població era de 7.512 $. Entorn del 40% de les famílies i el 41,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wilson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wilson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Xeroacàntic

Xeroacàntic, (derivat del grec: xero, sec i akanta, espina). és un terme usat en fitogeografia per designar la vegetació espinosa, l'estructura amb espines de la qual està relacionada amb ambients àrids i ventosos. Una vegetació vegetal xeracàntica es pot presentar a l'alta muntanya mediterrània per sobre del límit arbori i està composta de mates sufruticoses xeromorfes i espinoses i més o menys netament pulviniformes (en coixinet) amb una cobertura del terreny discontínua.

## Notes i referències

* ↑ «xeroacàntico in Vocabolario - Treccani» (en italià). [Consulta: 16 desembre 2017].
# Xerochloa

Xerochloa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Xerochloa barbata
* Xerochloa cheribon
* Xerochloa imberbis
* Xerochloa laniflora
* Xerochloa latifolia
* Xerochloa littoralis
# Yoshiichi Watanabe

Yoshiichi Watanabe (Japó, 5 d'abril de 1954), és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Yoshiichi Watanabe va disputar 6 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Yoshikazu Nagai

Yoshikazu Nagai (Prefectura de Saitama, Japó, 16 d'abril de 1952) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Yoshikazu Nagai va disputar 69 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# William Holland

William Joseph "Bill" Holland (Boston, Massachusetts, 3 de març de 1874 - Malden, Massachusetts, 20 de novembre de 1930) fou un atleta estatunidenc que va córrer al tombant del segle XX i que era especialista en les proves de velocitat.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, en què guanyà la medalla de plata en la cursa dels 400 metres, en quedar per darrere del també estatunidenc Max Long.
En la cursa dels 200 metres acabà quart, amb el mateix temps que Stan Rowley, guanyador de la medalla de bronze. Holland també va participar en la cursa dels 60 metres, però no arribà a la final en acabar tercer de la seva sèrie classificatòria.

## Millors marques

* 200 metres: 22.7" (1900)
* 440 iardes: 49.2", el 1902

## Referències

* 1 2 3 «Bill Holland» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2011-08-26. [Consulta: 29 agost 2012].