OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lou Seriol

Lou Seriol és un grup de música originari de les valls occitanes del Piemont, que canta principalment en occità. Seriol/seriòl significa "esquirol" en català.

## Història

El grup es va fundar el 1992. És originari d'Aison, a la Vall d'Estura de la província de Cuneo, al Piemont.
Quan van començar, el més jove, l'Edoardo, tenia 12 anys i el més gran en tenia 15. Els va animar Sergio Berardo, el líder del grup Lou Dalfin, que era el professor de música d'algun d'ells. Van començar animant els balls tradicionals a les valls occitanes d'Itàlia. Era l'època del rock alternatiu i eren seguidors de Les Négresses Vertes i la seva nova música popular.
Nascut a partir de l'anomenat moviment "tradinovatriu", el grup combina la música tradicional i el rock 'n' roll amb matisos de punk amb molta energia. Així doncs, en les seves interpretacions combinen tant l'acordió i la flauta travessera, amb instruments com ara la guitarra elèctrica o la bateria. El grup parteix del repertori tradicional italià, en un estil que s'acosta al de Massilia Sound System; en aquest sentit Lou Seriol ha col·laborat musicalment amb Papet J., exmembre del grup marsellès.
Han estat convidats a països com Itàlia, Espanya, França, Àustria o els Països Baixos.

## Discografia

Lou Seriol ha esditat cinc discsː
* Persi Pien, autoproducció, 2000.
* Reviori, autoproducció, 2005.
* Ambe vos live, CD acompanyat del DVD del grup en concert, autoproducció, 2009.
* Maquina Enfernala, 2012, autoproducció, distribuït per Egea Music.
* Occitan, 2018, autoproducció, distribuït per Egea Music.
Tots els discs són autoproduits, les ventes es fan als concerts i via Internet.

## Referències

* 1 2 3 «Concert. Lou Seriol au cabaret occitan» (en francès). La Dépèche du Midi, 22-11-2006. [Consulta: 19 novembre 2020].
* 1 2 «L'occità marca el ritme». El Temps, 22-10-2018. [Consulta: 19 novembre 2020].
* ↑ «Lou Seriol». Discogs. [Consulta: 19 novembre 2020].
* ↑ «Lou Seriol». bandcamp. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Troïtski (Rostov)

* Per a altres significats, vegeu «Troïtski».
Troïtski (en rus: Троицкий) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 6 habitants, pertany al municipi de Kàmennaia Balka.

## Referències

* ↑ Указ президиума ВС РСФСР от 22.12.1987 г. "О наименовании некоторых населенных пунктов в Ростовской области", 1987.
* ↑ «Карты Генштаба L-38 (А) 1:100000. Республика Калмыкия и Ростовская область.». Arxivat de l'original el 2015-09-24.
# Vanessa-Mae

Vanessa-Mae Vanackorn Nicholson coneguda com a Vanessa-Mae (Singapur, 27 d'octubre de 1978), és una violinista de formació clàssica però que s'ha fet famosa per les seves gravacions en les que barreja peces clàssiques amb pop, jazz, tecno i altres ritmes moderns. La gravació que li va donar fama internacional va ser The Violin Player.

## Biografia

Va néixer a Singapur el 27 d'octubre 1978. Filla de Tan Soei Luang, una pianista clàssica i advocada nascuda a la Xina i de l'empresari hoteler tailandès Vorapong Vanakorn.
El seu primer apropament a la música va ser escoltar la seva mare com tocava el piano i en un jardí maternal de Singapur on va començar a tocar el piano. Després del divorci dels seus pares, amb quatre anys, es va mudar a Londres amb la seva mare i el seu padrastre al barri de Kensington.
El seu padrastre va incorporar-li el violí al repertori d'activitats de Vanessa Mae, que també assistia a classes de dansa clàssica. Va estudiar la primària a l'escola Francis Holland.
El seu primer concert com a solista va ser acompanyada amb l'orquestra Filharmònica de Londres. El seu talent musical va ser apreciat pel director del Royal College of Music. El 1991, amb 12 anys, va iniciar una gira internacional amb l'agrupació London Mozart Players.
La seva mare li feia de mànager seva filla just un dia abans que Vanessa Mae fes 21 anys. En un principi la separació era només laboral però la mare no estava disposada a relacionar-se amb la seva filla de cap altre mode que no fos l'empresarial.

## Referències

* ↑ Sarah Knapton «Winter Olympics 2014: violinist Vanessa-Mae to ski for Thailand at the Sochi Games». The Telegraph (UK), 20-01-2014.
* ↑ «Vanessa-Mae tops young rich list». BBC News, 21-04-2006 [Consulta: 11 febrer 2015].
# Ravi

El Ravi és un riu de l'Índia i el Pakistan al Panjab. De vegades és anomenat riu de Lahore perquè aquesta ciutat es troba a la riba oriental; a la riba occidental hi ha Shahdara Bagh amb la tomba de Jahangir i la de Nur Jahan. El nom Ravi vol dir «Sol». En el període vèdic és esmentat com Paruṣṇī (Parushni); els autors sànscrits l'anomenen Irāvatī (Iravati). Els grecs l'anomenaren Hydraotes, nom que recull Hadrià.
Neix a les muntanyes de l'Himàlaia al districte de Chamba d'Himachal Pradesh, Índia, i segueix un curs nord-oest per girar després al sud-oest prop de Dalhousie; llavors creua una gorga a la serra de Dhaola Dhar i entra a la plana del Panjab prop de Madhopur i Pathankot. Corre per la frontera indopakistanesa durant uns quilòmetres, i entra al Pakistan on s'uneix al riu Chenab. Té un curs de de 725 km de longitud. Les aigües van ser atribuïdes a l'Índia d'acord amb el tractat d'Aigües de l'Indus entre l'Índia i el Pakistan. L'afluent principal és el Degh al que rep per la seva riba nord-oest. Desaigua al Chenab a 30° 31′ N, 71° 00′ E﻿ / ﻿30.517°N,71.000°E﻿ / 30.517; 71.000

## Vegeu també

* Rechna Doab
* Sidhnai
# Província de Tekirdağ

La província de Terkidağ està situada a Tràcia, a la part nord-occidental de Turquia. La capital és la ciutat de Tekirdağ. És famosa per les seves mandonguilles, conegudes allà amb el nom de "Tekirdağ köfte" i la beguda alcohòlica turca anomenada Tekirdağ rakısı.

## Districtes

La província de Tekirdağ es divideix en 9 districtes:
* Çerkezköy
* Çorlu
* Hayrabolu
* Malkara
* Marmara Ereğlisi
* Muratlı
* Saray
* Şarköy
* Tekirdağ (districte de la capital)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del governador de Tekirdağ (turc)
* Lloc web oficial del municipi de Tekirdağ Arxivat 2012-07-11 a Wayback Machine. (turc)
* Informació sobre el pronòstic del temps a Tekirdağ Arxivat 2010-03-24 a Wayback Machine.
# Hartlepool

Hartlepool és un poble del districte de Hartlepool, Durham, Anglaterra. Té una població de 89.608 habitants i districte de 92.817.

## Referències

* ↑ (anglès)«Hartlepool». City Population. [Consulta: 27 maig 2018].
* ↑ (anglès)«Hartlepool». City Population. [Consulta: 27 maig 2018].
# Llorenç Fluxà Rosselló

Llorenç Fluxà Rosselló (Inca, 1949) és un empresari del calçat mallorquí, fill de Llorenç Fluxà Figuerola. Llicenciat en ciències empresarials per la universitat de Deusto, el 1974 creà la marca de sabates Camper, seguint la tradició familiar de dedicació al sector. D'aleshores ençà ha aconseguit convertir Camper en una marca coneguda arreu del món.
Fluxà ha estat un expert en tècniques de màrqueting i comunicació. El 1982 Camper va obrir la seva primera tenda a Barcelona amb l'ajut de gent de les arts gràfiques que saberen dissenyar una publicitat innovadora i imaginativa. Ha mantingut sempre aquesta línia d'innovació, des de la creació del seu primer producte, l'anomenada porquera, fins als seus èxits actuals, les famoses Twins.
La internacionalització de Camper ha estat la culminació del treball de tres generacions de sabaters en una mateixa família, des de 1853 fins avui. A finals dels 90 Camper desplegà internacionalment des de París i Londres. Aquestes tendes varen atraure l'interès de professionals d'altres països com el Japó que han estat claus per a la mundialització del producte. El 1996 s'introduí en el mercat asiàtic; el 2000 inaugurà la seva primera tenda a Nova York, el 2002 a Sydney i el 2004 a Praga. Té 52 botigues pròpies arreu del món. El 2005 va rebre el Premi Ramon Llull.

## Referències

* ↑ Camper: 45 anys deixant petja en l’imaginari col·lectiu, El País, 5 de maig de 2021
* ↑ Las sagas de la moda (IX): Fluxà, cuatro generaciones de tradición zapatera, moda.es
* ↑ Premis Ramon Llull 2005

## Vegeu també

* Camper (empresa)

## Enllaços externs

* LLORENÇ FLUXÁ ROSSELLÓ, CEO OF CAMPER AND LOTUSSE, PALMA DE MALLORCA Arxivat 2021-10-23 a Wayback Machine. (fotografia)
# Llorenç González

Llorenç González (Barcelona, 1 d'octubre de 1984) és un actor català conegut per la seva participació en la sèrie de televisió Gran Hotel i en la pel·lícula El sexe dels àngels.

## Biografia

Fill de pares professors, i germà del també actor Robert González, Llorenç és un actor català amb estudis de música. Va començar com a actor a TV3 fent un petit paper a El cor de la ciutat i un de més continuïtat a Ventdelplà. Amb El sexe dels àngels, va fer el salt al cinema, però va ser el paper d'Andrés en la sèrie de Antena 3 Gran Hotel el que ho va donar a conèixer entre el gran públic. Va participar des de la segona temporada en la reeixida Velvet interpretant a Jonás Infants i, en l'actualitat, forma part del repartiment principal del seu spin-off Velvet Colección. Llorenç va participar durant uns mesos en la producció espanyola de Billy Elliot en el paper de Tony. El 2019 es va incorporar al repartiment de la sèrie Amar es para siempre.

## Filmografia
### Pel·lícules
#### Llargmetratges

| Any | Nom | Personatge | Director | Nota |
| 2012 | El sexe dels àngels | Bruno | Xavier Villaverde | Protagonista |

#### Curtmetratges

| Any | Nom | Personatge | Director | Nota |
| 2014 | Todos los sentidos | Xavi | Rubén Serra | Protagonista |
| 2012 | Bucle While | Carlos | Pedro Pérez Martí | Protagonista |
| 2008 | Dídac i el technotaure | Pau | Carlota Grau, Joan Manuel Giménez i Arianda Costa | Protagonista |

### Sèries

| Any | Nom | Personatge | Cadena | Nota |
| 2019 - 2020 | Amar es para siempre | Jacobo Esteban | Antena 3 | 94 episodis |
| 2017 - 2019 | Velvet Colección | Jonás Infantes | Movistar+ | 20 episodis |
| 2017 | El Ministerio del Tiempo | Eusebi Güell | La 1 (TVE) | 1 episodi |
| 2016 | Cites | Sergi Perelló | TV3 (TVC) | 2 episodis |
| 2014 - 2016 | Velvet | Jonás Infantes | Antena 3 | 35 episodis |
| 2011 - 2013 | Gran Hotel | Andrés Cernuda Salinas | Antena 3 | 39 episodis |
| 2009 - 2010 | Ventdelplà | Àlex Fernández | TV3 (TVC) | 36 episodis |
| 2007 | El cor de la ciutat | Marc | TV3 (TVC) | 1 episodi |

## Referències

* ↑ «Página del actor en IMDb» (en anglès).
* ↑ «aldiadallas.com» (en castellà).
* ↑ Llorenç González : «Com en la vida, l'experiència et treu la innocència», El Periódico, 12 de març de 2013
* ↑ «Personajes serie velvet» (en castellà).
* ↑ Llorenç González cierra 'Velvet' y abre 'Amar es para siempre', Diez Minutos, 8 d'agost de 2019
# Llista de falsos amics del català amb el basc

Aquesta és una llista dels falsos amics del català amb el basc:
En el basc l'article o determinat "a" va al final de la paraula i en aquesta llista s'indica entre parèntesis.
| basc | significat en català | semblant al català | en basc es fa servir |
| adore | ànim | adorar | gurtu, adoratu |
| alde(a) | la part | aldea | herrixka |
| alegia | és a dir, | alegria | alaitasuna, poz(a) |
| alfer | gandul | alferes | alferez(a) |
| arbustu(a) | olivereta (Ligustrum vulgare) | arbust/arboç | gurbitz (arbutus unedo) |
| arte | fins a | art | arte(a) |
| ate(a) | la porta | ateu/atea | ateo |
| berandu | tard | berenar | askaldu |
| deus | cosa/res | déu | Jainko(a) |
| dexente | força, prou | decent | zintzo(a) |
| dotore | elegant | doctor | doktore |
| edozein | qualsevol | dotzena | dozena, hamabiko |
| egoitza | residència | egoista | egoista |
| eduki | contenir | educar | hezi |
| eskarmentu | escarment però també experiència | escarment/experiència | esperientzia |
| eskuratu | proporcionar | escurar | garbitu |
| funtse | fonamental | fondre | urtu |
| hola | així | hola | kaixo |
| hortaz | segons això, per tant, | horta | baratze(a) |
| merke | barat, econòmic | mercat | azoka/merkatu |
| min(a) | dolor | mina | mina |
| moko | bec | moc | muki(a) |
| premia | necessitat | premi | sari(a) |
| papar(ra) | pit | paparra | akain(a), kapar(ra) |
| oro | tot | or | urre |
| ordez | en lloc de | ordre | ordena |
| sartu | entrar | sortir | atera |
# Louta

Louta (àrab الوطا) és una comuna rural de la província d'Al Hoceima de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 17.351 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Lluïsa Llop i Fernàndez

Lluïsa Llop i Fernàndez (Barcelona, 19 de desembre de 1970) és una diplomada en ciències empresarials i política catalana, diputada del parlament de Catalunya durant la XII legislatura. Està afiliada a Esquerra Republicana.
Establerta a Gelida, ha participat activament en nombroses associacions locals i des del 1998 a la secció de Gelida d'Esquerra Republicana. L'any 2004 comença a militar en aquest espai. Des del 2007 és regidora per Esquerra en aquest municipi. L'any 2011 i 2015 encapçalà la candidatura d'Esquerra a les eleccions municipals quedant en segona posició i restant a l'oposició durant aquells mandats. A les eleccions municipals del 2019 revalidà com a cap de llista, aquest cop també quedà com a segona força al consistori. Tot i això, un pacte a quatre bandes amb Primàries, la CUP i En Comú, aconseguí la majoria alternativa a la primera força (PSC) i la nombrà alcaldessa de Gelida pel període 2019 - 2023, sent la primera alcaldessa dona de Gelida de la història.
Des del Juny del 2018 és diputada per Esquerra Republicana arrel de la renúncia a l'acta de diputat dels consellers Chakir El Homrani i Alba Vergès.

## Referències

* ↑ «Lluïsa Llop». Esquerra Republicana de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Il·lma. Sra. Lluïsa Llop i Fernàndez». Parlament de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Lluïsa Llop serà la primera alcaldessa de Gelida amb el suport de quatre partits». La Bústia, 12-06-2019 [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Vergés i El Homrani renuncien a les actes de diputats per centrar-se a les conselleries». Regió7, 14-06-2018 [Consulta: 29 octubre 2020].
# Lo Corneral de Mateu

Lo Corneral de Mateu és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Rivert.
Està situat al sud de Rivert, a migdia i a llevant de la partida de Tresdós. Es troba a la dreta i a prop del barranc de Rivert, al nord de l'Argilosa.
# Lucas de Wael

Lucas de Wael (Anvers, 1591 –1661), va ser un marxant i pintor barroc flamenc.
Fill i deixeble de Jan de Wael i germà major de Cornelis de Wael, va ser batejat a l'església de Sant Andreu d'Anvers el 7 de setembre de 1591. Cap a 1613 es va traslladar a Gènova amb el seu germà Cornelis. Allà va exercir com a comerciant d'art i com a pintor, a més d'oferir la seva hospitalitat a altres pintors flamencs en viatge per Itàlia, entre ells a Anton van Dyck, qui va pintar el retrat doble dels germans ara conservat en els Museus Capitolins de Roma, sobre el qual Václav Hollar va fer un gravat anys més tard. El 1628 va retornar a Anvers, on va morir el 25 d'octubre de 1661.
Menys coneguda la seva producció pictòrica que la del seu germà Cornelis, i menys prolífic que ell, la seva especialització van ser les marines i els paisatges campestres o urbans a l'estil dels bamboccianti, com ho és la visió idealitzada de la «Piazza del Popolo» de Roma de col·lecció privada, l'única obra signada que es coneix.

## Referències

* 1 2 RKD.
* ↑ Ficha en RKD .
# Lucil·li (poeta)

Lucil·li (en llatí Lucillus, en grec Λουκίλλιος o de vegades Λουκίλλος) va ser un poeta grec que va viure en temps de Neró a la meitat del segle i, i que va rebre diners d'aquest emperador.
Va deixar dos llibres d'epigrames algun dels quals està recollit a l'antologia grega, on se li atribueixen 124 epigrames encara que tres d'aquestos són dubtosos. Gairebé tots els epigrames són de tema esportiu i molts d'ells estan destinats als gramàtics de la seva època.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 825.
# Luvianos

Luvianos és un municipi de l'estat de Mèxic. Villa Luvianos és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb el municipi de Otzoloapan, al sud amb Tejupilco, a l'oest amb Michoacán i a l'est amb Tejupilco.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Luvianos Arxivat 2016-12-11 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Luís Eduardo Magalhães (Bahia)

Luís Eduardo Magalhães és un municipi brasiler de l'estat de Bahia. És localitzat a l'extrem oest de l'estat, a 73 km de la frontera amb l'estat de Tocantins. La seva població en 2020 s'estima en 90.162 habitants, segon el cens del IBGE. El municipi obté una área de 4.018,778 km² i fica a 720 metres al nivell del mar.

## Història

Antigament en el periode colonial, la regió on s'situa el municipi pertanyia a la capitania de Pernambuco fins al 1824, quan Pere I va passar el territori a Minas Gerais com a càstig per l'intent d'independència de les Terres Pernambucanes coneguda com la confederació de l'Equador. Tres anys després, la regió fou repassat a Bahia, on roman avui. La àrea del municipi pertanyia a tres ciutats, Cotegipe, Angical i per acabar, Barreiras i era deshabitat fins a principis dels anys 80, quan els agricultors del sud brasiler van descobrir terres potencials per cultivar a la regió. Amb això en el territori va ser format el poble de Mimoso do Oeste, per al progrés de l'agricultura local. El poblat va convertir en districte el 1997 i el 30 de març del 2000, és emancipat de Barreiras, s'transformant en ciutat amb el seu nom actual, en honor del polític Luís Eduardo Magalhães, fill de l'exgovernador de l'estat Antônio Carlos Magalhães.

## Demografia

La seva població d'acord amb el cens 2020 del IBGE és de 90.162 habitants, sent la trentena-quarta ciutat més poblada de l'estat, i el primer de la microrregió de Barreiras. La ciutat ha tingut un gran augment d'habitants des de la seva fundació per la seva ubicació i la seva forta inversió en agroindústria. En els censes anteriors, la ciutat en la seva fundació tenia 18.932 persones i en 2010, ultim realitzat, obtenix 60.105 habitants.
En el ultim cens sobre l'habitatge, el municipi registrat 54.881 persones vivien a la zona urbana i, a la zona rural, van registrar 5.224 persones en total.

## Referències

* 1 2 «Luís Eduardo Magalhães (BA) | Cidades e Estados | IBGE». [Consulta: 10 novembre 2020].
* ↑ «O Pernambuco que foi tirado por Pedro I». [Consulta: 10 novembre 2020].
* ↑ «(Luís Eduardo Magalhães)» (en portuguès brasiler). Biblioteca IBGE. Arxivat de l'original el 2019-07-17. [Consulta: 10 novembre 2020].
* ↑ «A Cidade | Prefeitura Municipal». [Consulta: 10 novembre 2020].
* ↑ «Tabela 3145: População residente por sexo, situação do domicílio e cor ou raça - Resultados Preliminares do Universo». [Consulta: 10 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament (portuguès)
# Luís Carlos Patraquim

Luís Carlos Patraquim (Lourenço Marques, 26 de març de 1953) és un poeta, autor teatral i periodista moçambiquès.

## Biografia

Refugiat a Suècia en 1973, retornà a Moçambic en 1975, on va treballar al diari A Tribuna. Quan aquest va tancar, va for,ar àrt del grup fundador de l'Agência de Informação de Moçambique (AIM) sota la direcció de Mia Couto.
De 1977 a 1986 treballà a l'Instituto Nacional de Cinema de Moçambique (INC) com a autor de scripts i d'arguments i com a redactor de la publicació cinematogràfic Kuxa Kanema. Juntament amb Calane da Silva i Gulamo Khan va coordinar, entre 1984 i 1986, la Gazeta de Artes e Letras de la revista Tempo.
Des de 1986 resident a Portugal, on col·labora a la premsa moçambiquesa i portuguesa, n guions per a cinema i escriu per a teatre. També és coordinador de la redacció de la revista Lusografias.

## Obras

* Monção. Lisboa e Maputo. Edições 70 e Instituto Nacional do Livro e do Disco, 1980
* A inadiável viagem. Maputo, Associação dos Escritores Moçambicanos, 1985
* Vinte e tal novas formulações e uma elegia carnívora. Lisboa, ALAC, 1992. Prefácio de Ana Mafalda Leite
* Mariscando luas. Lisboa, Vega, 1992. ISBN 972-699-322-9. Com Chichorro (ilustrações) e Ana Mafalda Leite
* Lidemburgo blues. Lisboa, Editorial Caminho, 1997. ISBN 972-21-1144-2
* O osso côncavo e outros poemas (1980-2004). Lisboa, Editorial Caminho, 2005. ISBN 972-21-1674-6
* Pneuma Lisboa, Editorial Caminho, 2009
* A Canção de Zefanías Sforza (romance) Porto, Porto Editora, 2010
* Antologia Poética. Belo Horizonte, Editora UFMG, 2011. Coleção Poetas de Moçambique. ISBN 978-85-7041-910-1
* Karingana
* Vim-te buscar
* D'abalada
* Tremores íntimos anónimos (com António Cabrita)

## Premis

* Premi Nacional de Poesia de Moçambic (1995)

## Fonts

* Mexia, Pedro. Novas formulações moçambicanas Arxivat 2013-07-20 a Wayback Machine. (consultat em 31 de Maio de 2008)
* Saúte, Nelson; Sopa, António (compiladores). A Ilha de Moçambique pela voz dos poetas. Lisboa, Edições 70, 1992

## Enllaços externs

* Alguns poemes