OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kaktovik

Kaktovik (/kækˈtoʊvɪk/; Inupiaq: Qaaktuġvik, IPA: [qaːktoʁvik]) és una ciutat del districte de North Slope, Alaska, Estats Units. La població era de 239 segons el cens de 2010.

## Història

Fins a finals del segle xix, l'illa Barter va ser un important centre comercial per als inupiat i va ser especialment important com a lloc d'intercanvi per als inuit d'Alaska i els inuits del Canadà.
Kaktovik era un lloc de pesca tradicional - Kaktovik significa "Lloc de cerques"- que té un gran estany d'aigua dolça bona a la terra alta. No va tenir colons permanents fins que la gent d'altres parts de l'illa de Barter i el nord d'Alaska es va traslladar a l'àrea al voltant de la construcció d'una pista d'aterratge i una estació de la Línia DEW a la dècada de 1950. La zona es va incorporar com a Ciutat de Kaktovik el 1971.
A causa de l'aïllament de Kaktovik, el poble ha mantingut les seves tradicions esquimals Inupiat. La subsistència depèn molt de la caça del caribú i la balena.
A principis del segle XXI, Kaktovik es va convertir en una destinació turística per veure els óssos polars. Això es deu en part als nadius inupiat, als quals se'ls permet matar tres balenes de Groenlàndia a l'any, i després de flensar els cossos de les balenes, deixen les carcasses a la platja a la vora de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Kaktovik». Alaska Department of Commerce, Community and Economic Development., 24-12-2012. Arxivat de l'original el 2012-12-24. [Consulta: 18 juny 2022].
* ↑ Essen, Marty. Endangered Edens: Exploring the Arctic National Wildlife Refuge, Costa Rica, the Everglades, and Puerto Rico (en anglès). Encante Press, LLC, 2021-08-06. ISBN 978-0-9778599-1-7.
* ↑ «Tiny Alaska village experiences boom in polar bear tourism» (en anglès). apnews.com, 05-09-2018. [Consulta: 18 juny 2022].
* ↑ Twitter; College, Hunter; F. I.T., State University of New York. «Why Alaska Hasn't Had a Polar Bear Attack Since 1993» (en anglès). treehugger.com. [Consulta: 18 juny 2022].
* ↑ «Alaska Polar Bear Viewing Tour, Kaktovik Alaska» (en anglès americà). discoverak.com. [Consulta: 18 juny 2022].
# Dialektikê. Cahiers de typologie analytique

La revista Dialektikê. Cahiers de typologie analytique va ser una revista científica d'arqueologia prehistòrica publicada de 1973 a 1987. Editada pel Centre de palethnographie stratigraphique d'Arudy i dirigida per Georges Laplace, va ser precedida per la publicació, l'any 1972, del fascicle únic del periòdic titulat Cahiers de typologie analytique (ISSN 1147-114X).
Els articles es van publicar com a resultat dels « Seminaris internacionals de tipologia » organitzats cada any a Arudy, concernien principalment l'arqueologia prehistòrica, els seus mètodes (en particular l'ús de mètodes estadístics) i la seva teoria, amb una atenció particular a l'anàlisi tipològica de les indústries lítiques. Altres articles tractaven temes relatius a la geologia, la climatologia, la informàtica, la lingüística (semàntica o lingüística històrica).
La revista, amb una tirada de pocs exemplars, s'ha digitalitzat l'any 2019 i d'ara endavant està disponible en línia a les plataformes Zenodo i Archive.org.

## Notes i referències

* ↑ Plutniak, Sébastien «Quinze ans de théorie et de méthodologie archéologiques francophones: Retour sur les rapports entre science, politique et édition à l'occasion de la diffusion numérique de la revue Dialektikê. Cahiers de typologie analytique (1972-1987)». Les Nouvelles de l'archéologie, 155, 11-07-2019, pàg. 36–41. DOI: 10.4000/nda.5861. ISSN: 0242-7702.
* ↑ «The Dialektikê Collection».
* ↑ «Dialektikê full volumes».
* ↑ «An online edition of the Dialektikê journal of archaeology», 2019. [Consulta: 9 abril 2019].
# Arborètum de Font-romeu

L'Arborètum de Font-Romeu és un arborètum de 9 hectàrees que es troba a una altitud de 1.800 metres al Bosc Font-romeu, a prop de Font-romeu, Odelló i Vià, a la comarca de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord. Va ser establert el 1938 i és administrat per les Office National des Forêts.
Actualment conté una col·lecció representativa de plantes locals dels Pirineus, inclosos arbres, flors, i les plantes útils, disposades en agrupacions segons l'altitud típica en què les plantes creixen.

## Referències

* L'Echo des Chênaies entry (francès)
* Convention on Biological Diversity: Botanical Gardens in France
* CerdagneBlog entry (català)/(francès) Arxivat 2011-07-08 a Wayback Machine.
* ONF photograph Arxivat 2008-12-06 a Wayback Machine.
* Pierre Mullenbach, Reboisements d'altitude, Editions Quae, 2001, page 291. ISBN 978-2-85362-543-2.
# Déu hi fa més que nosaltres

Déu hi fa més que nosaltres és una comèdia en dos actes, original de Carles Soldevila, estrenada al teatre Romea de Barcelona, la nit del 21 de novembre de 1925.

## Repartiment de l'estrena

* Madrona Dolcet, mecanògrafa (25 anys): Maria Vila
* Nuri Dolcet, mecanògrafa (23 anys): Pepeta Fornés
* Maria, mares de les dues anteriors (45 anys): Maria Morera
* Cèsar Bonsoms (29 anys): Pius Daví
* Alcàntara (32 anys): Joaquim García-Parreño
* Dolcet, pare de les dues noies, betes i fils (55 anys): Domènec Aymerich
* Uriach, buròcrata (51 anys): Lluís Teixidor
* Director artístic: Joaquim Montero

## Edicions

* La Escena Catalana. any VIII (segona època). Barcelona, 5 de desembre de 1925. Núm. 192

## Referències

* ↑ El primer teatre de Carles Soldevila i la comèdia burgesa, a càrrec de Núria Santamaria Roig
* ↑ Crítica de l'obra, publicada a La Vanguardia (24 de novembre de 1925).
# Dessiati Kilometr

Dessiati Kilometr - Десятый Километр (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, a la vora esquerra del riu Pxekha, a 29 km al sud d'Apxeronsk i a 108 km al sud-est de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Txernígovskoie.
# Jógvan Sundstein

Jógvan Sundstein (Tórshavn, 25 de maig de 1933 - Holbæk, 8 de juliol de 2024) va ser un polític feroès, membre del Partit del Poble. Va ser primer ministre de les illes Fèroe de 1989 a 1991.
Jógvan era el fill de Johanna Malena (nascuda Jensen) i Hans Jacob Matras Sundstein, de Tórshavn. Estava casat amb Lydia (nascuda Marsten), de Klaksvík des del 1958, amb qui va tenir tres fills: Hans Pauli, Rutt i Eivind. Jógvan Sundstein era comptable d'ofici i membre de nombrosos consells d'administració. Va començar la seva carrera professional com a empleat de banca de 1949 a 1952, i més tard va exercir d'auditor de 1953 a 1963. Posseïa un títol de llicenciat en economia i administració des de 1958 i va realitzar un examen com a auditor el 1962. Després va continuar com a comptable públic autoritzat per l'estat a partir del 1963.
El 1979 va ser elegit per primera vegada com a diputat al Løgting. Va ser el portaveu del parlament feroès de 1980 a 1984 i de 1988 a 1989. Va ser Primer Ministre de les Illes Feroe (Løgmaður) de 1989 a 1991 i va ser ministre de 1991 a 1993 en el tercer govern d'Atli Dam.
El 2008 Sundstein va publicar les seves memòries, convertint-se en el primer polític feroès en fer-ho. Sundstein es va retirar de la política el 1994, i des del 2003 vivia a Holbæk, a Dinamarca.

## Referències

* ↑ «Floksfelagi: Jógvan Sundstein var ótroyttiligur» (en feroès). [Consulta: 17 juliol 2024].
* ↑ «Efterkommere til Lydia og Jógvan Sundstein» (en danès). sundstein.dk. [Consulta: 18 febrer 2019].
* ↑ «Jógvan Sundstein 85 ár» (en feroès). in.fo, 26-05-2018. Arxivat de l'original el 2019-02-19. [Consulta: 18 febrer 2019].
* ↑ «Jógvan Sundstein» (en danès). Jógvan Sundstein. [Consulta: 18 febrer 2019].
* ↑ «Jógvan Sundstein» (en norueg). snl.no, 24-07-2009. [Consulta: 18 febrer 2019].

## Vegeu també

* Llista dels Løgmaður (primers ministres) de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web del govern feroès '(anglès)' '(feroès)'
# Lepidotrigla argus

Lepidotrigla argus és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 18 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-oest d'Austràlia i Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1860. Catalogue of the Acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 2. Squamipinnes, Cirrhitidae, Triglidae, Trachinidae, Sciaenidae, Polynemidae, Sphyraenidae, Trichiuridae, Scombridae, Carangidae, Xiphiidae. Londres. Cat. Fishes v. 2. i-xxi + 1-548.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Ogilby, J. D., 1910. On some new fishes from the Queensland coast. Endeavour Series, I. On some new fishes from the Queensland coast. Endeavour Series, I.: 85-139.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i R. Swainston, 1988. The marine fishes of north-western Australia: a field guide for anglers and divers. Western Australian Museum, Perth. 201 p.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.
* ↑ Blaber, S.J.M., D.T. Brewer i A.N. Harris, 1994. Distribution, biomass and community structure of demersal fishes of the Gulf of Carpentaria, Australia. Aust. J. Mar. Freshwat. Res. 45(3):375-396.
* ↑ Gloerfelt-Tarp, T. i P.J. Kailola, 1984. Trawled fishes of southern Indonesia and northwestern Australia. Australian Development Assistance Bureau, Austràlia, Directorate General of Fishes, Indonèsia i German Agency for Technical Cooperation, República Federal d'Alemanya. 407 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.
* ↑ Sainsbury, K.J., P.J. Kailola i G.G. Leyland, 1985. Continental shelf fishes of the northern and north-western Australia. CSIRO Division of Fisheries Research; Clouston & Hall and Peter Pownall Fisheries Information Service, Canberra, Austràlia. 375 p.

## Bibliografia

* Richards, W.J., 1992. Comments on the genus Lepidotrigla (Pisces: Triglidae) with descriptions of two new species from the Indian and Pacific oceans. Bull. Mar. Sci. 51(1):45-65.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Kakuichi Mimura

Kakuichi Mimura (japonès: 三村恪一) (Tòquio, 16 d'agost de 1931 - 19 de febrer de 2022) va ser un futbolista japonès que va disputar quatre partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Dessia

Dessia és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 80 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Dessia era de 80 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 45 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 44 eren cases i 1 era un apartament. Dels 30 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Dessia el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 12 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 8 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 45 persones, 33 eren actives i 12 eren inactives. De les 33 persones actives 31 estaven ocupades (16 homes i 15 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 12 persones inactives 2 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Dessia hi havia 5 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 525 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Dessia a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Dessia a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Aqueu

«Aqueu» té aquests significats:
* Aqueu membre del grup dels aqueus, poble indoeuropeu que va poblar part de Grècia i va donar nom a l'Acaia
* Aqueu (fill d'Andròmac), general selèucida
* Aqueu (fill de Xutos), suposat ancestre de l'ètnia dels aqueus
* Aqueu de Siracusa, escriptor tràgic grec de Siracusa a l'illa de Sicília
* Aqueu d'Erètria, poeta tràgic grec nascut el 484 aC
# Selda Akgöz

Selda Akgöz (Zonguldak, 9 de juny de 1993) és una jugadora de futbol turca. Juga al Trabzon İdmanocağı de portera. Akgöz també juga a la selecció nacional turca de futbol femení.

## Referències

* ↑ «Kadın Millilerimiz Portekiz'le yenişemedi» (en turc). [Consulta: 9 abril 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de Akgöz a TFF
# Dessenheim

Dessenheim (en alsacià Dassene) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2006 tenia 1.143 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 698 | 756 | 817 | 830 | 928 | 1.050 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | Francis Foechterlé |
| 2001-2008 | Bernard Boehly |
| 2008- | Francis Foechterlé |

## Agermanaments

* Cocumont
# José Manuel Balmaceda

José Manuel Balmaceda Fernández (Hisenda Bucalemu; 19 de juliol de 1840 - Santiago † 19 de setembre de 1891) va ser President de la República de Xile entre 1886 i 1891.
Va iniciar el seu govern amb un ambiciós pla d'obres públiques i amb l'ideal polític d'unir als liberals en un sol gran partit. Però aviat va iniciar un enfrontament amb el congrés per la pugna entre presidencialisme i parlamentarisme, que es va transformar en una Guerra Civil en 1891, després d'aprovar Balmaceda el pressupost de la nació sense la signatura del Congrés. Derrotades les seves forces en les Batalles de Concón i Placilla, es va suïcidar el 19 de setembre de 1891 en la legació argentina.

## Referències

* ↑ Chisholm, Hugh, ed (1911a). "Balmaceda, José Manuel". Encyclopædia Britannica. 3 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 284.

## Vegeu també

* José Arce Cerda
# Kakuni

El kakuni (角煮, literalment «quadrat a foc lent») és un plat de porc brasejat japonès. És un meibutsu (producte regional popular) de Nagasaki. El seu origen és molt probablement xinès, essent semblant al dongpo rou, encara que amb menys salsa. Durant les dinasties Ming i Song, la principal ruta comercial sino-japonesa anava de Hangzhou a Kyūshū. Molts xinesos vivien a les principals ciutats portuàries de Kyūshū, com Nagasaki, així com molts japonesos vivien a Hangzhou. D'aquesta manera es va popularitzar el consum de porc a les principals ciutats de Kyūshū. La variació regional d'Okinawa s'anomena rafute.

## Preparació

El kakuni es fa amb daus gruixuts de cansalada cuita a foc lent amb dashi, salsa de soja, mirin, sucre i sake. Al cuinar-lo durant molt de temps a baixa temperatura, el col·lagen es desfà en gelatina, mantenint la carn sucosa i al mateix temps violentadament tendra, fet que permet menjar-lo fàcilment amb bastonets. Aquest plat se serveix sovint amb cibulet, daikon i karashi.

## Referències

* ↑ Tanumihardja, Patricia. Instant Pot Asian Pressure Cooker Meals: Fast, Fresh & Affordable (en anglès). Tuttle Publishing, 2020-09-01. ISBN 978-1-4629-2139-3.
* ↑ Tsuji, Shizuo; Hata, Kōichirō. Practical Japanese Cooking: Easy and Elegant (en anglès). Kodansha International, 1986. ISBN 978-0-87011-762-6.
* 1 2 «Nagasaki-style red-braised pork belly (buta kakuni)» (en anglès). [Consulta: 6 setembre 2021].
# Delosperma tradescantioides

Delosperma tradescantioides és una espècie de planta suculenta de la família de les aïzoàcies nativa de Sud-àfrica. Forma un gespa densa, amb flors abundants i duradores.

## Morfologia

Arriben aproximadament a mesurar de 10 a 15 cm d'alçada, amb les fulles carnoses i una tija que penja darrere. Les flors són l'aspecte més cridaner d'aquesta planta, produint una gran quantitat de flors de color vermellós, magenta o rosa que sovint cobreixen la totalitat del lloc que ocupen. La planta posseeix tiges ramificades, que contenen fulles oposades, i són llargues i estretes, amb l'extrem de les tiges amb una gran quantitat de petites flors aïllades, amb diàmetres que van de 3 a 5 cm. Aquestes flors abundants i de llarga durada es mantindran en flor de juliol a setembre. La planta és amant del Sol, i es desenvolupa bé en ambients molt secs i calorosos. Si bé s'adapta bé a diversos tipus de sòls, patirà en sòls amb l'aigua estancada i, per tant, prefereix sòls ben drenats, o fins i tot el terreny rocós.

## Cultiu i usos

Es pot cultivar en una àmplia gamma d'àrees amb un clima mediterrani. Aquesta espècie és resistent a temperatures de -29 °C. Les fulles es tornen vermelles amb les temperatures fredes de l'hivern. A causa de la poca necessitat de manteniment, és adequada per a entorns urbans i a les regions d'alta temperatura. Sovint es poden trobar a grans i extenses taques. Les tiges finals també la fan adequada per a tests i terrasses.

## Referències

* ↑ «Delosperma tradescantioides a EOL» (en anglès). [Consulta: 25 febrer 2015].
* ↑ «Delosperma tradescantioides a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 25 febrer 2015].

## Bibliografia

* Leistner, O. A. (ed.). 2000. Seed plants of southern Africa: families and genera. Strelitzia 10. National Botanical Institute, Pretoria.
* Smith, G. F.; Chesselet, P.; Van Jaarsveld, E. J.; Hartmann, H.; Hammer, S.; Van Wyk, B.-E.; Burgoyne, P.; Klak, C.; & Kurzweil, H. 1998. Mesembs of the world. Briza Publications, Pretoria.
* Il.Handbook succulent plants: Aizoaceae A-E: 184-210. 2001.
# Arcs del carrer del Call

Els Arcs del carrer del Call és una obra gòtica de Valls (Alt Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt de dos arcs ojivals. L'exterior, que dona al carrer de l'Església, està format per tretze dovelles regulars i brancals de pedra. L'interior presenta una estructura similar, tot i que els brancals i part de l'arc han estat absorbits pels habitatges existents a banda i banda. La funció dels arcs és doble substentació d'un edificació, i obertura a un carrer.
El call de la ciutat estava situat quasi tocant a l'església parroquial de St. Joan, de nord a sud de la vila. Aquesta zona quedava dins del primer clos, molt prop del perímetre murari.

## Història

Aquests arcs pertanyien a l'antic call judaïc existent a la vila entre els segles XII i XV. Segons la tradició i la documentació, corresponien a una de les entrades de l'antic barri hebreu de la ciutat, que malauradament està poc conservat.

## Referències

* 1 2 3 «Arcs del carrer del Call». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].

## Enllaços externs

* «Arcs del carrer del Call». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# El Barri de Baix (Granera)

El Barri de Baix és un dels barris en què es disposa el poble de Granera, en el terme municipal del mateix nom, a la comarca del Moianès.
Està situat al centre del terme municipal, a llevant del Barri del Castell i del Castell de Granera. Aquest barri és el primer que es troba al peu de la carretera BV-1245 procedint de Castellterçol, i queda a banda i banda de la carretera.
El formen les masies de Can Creus, Cal Martí i Can Miquel, entre d'altres.

## Etimologia

El nom d'aquest barri prové del fet que és el que es troba a menys alçada, dels que formen el poble de Granera.

## Enllaços externs

* El Barri de Baix en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sarden

Sarden (en francès Sardent) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. És la comuna més gran del cantó. La seva població al cens de 1999 era de 801 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Pays Cruesa Thaurion Gartempe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.085 | 1.047 | 944 | 845 | 802 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971-1983 | Jean-Baptiste Papon | |
| 2001-2003 | René Baterosse | PCF |
| 2003-2006 | Jean-Pierre Decressin | Divers gauche |
| 2006- | Thierry Gaillard | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# David Nibert

David Alan Nibert és un sociòleg, escriptor i professor de sociologia en la Wittenberg University estatunidenc. Va coorganitzar també la secció "Animals and Society" ("Animals i Societat") de l'American Sociological Association.
Nibert relaciona la teoria dels drets dels animals amb altres teories econòmiques o sociològiques.
Segons Nibert, l'especisme és una ideologia que busca legitimar l'esclavisme cap als animals, i per aquest motiu, aquest defensa que és acceptable discriminar éssers sensibles per raó d'espècie.
El 2005 va rebre l'"Award for Distinguished Scholarship" ("Guardó per a Experts Distingits") de l'American Sociological Association.

## Publicacions
### Llibres

* Animal Rights/Human Rights. Entanglements of Oppression and Liberation. Rowman & Littlefield Publishers, Incorporated. ISBN 0742517764 (0-7425-1776-4)
* Hitting the Lottery Jackpot: State Governments and the Taxing of Dreams. Monthly Review Press. ISBN 1-58367-014-9

### Articles selectes

* Consuming the Surplus: Expanding "Meat" Consumption and Animal Oppression. International Journal of Sociology & Social Policy. 24(9):76-96. Amb Bill Winders
* Humans and other animals: sociology's moral and intellectual challenge. International Journal of Sociology and Social Policy. Year: 2003 Volume: 23 Issue: 3 pp. 4–25.

## Referències

* ↑ Dr. David A. Nibert Arxivat 2009-03-25 a Wayback Machine. Wittenberg University (anglès)
* ↑ Animal Rights/Human Rights. Entanglements of Oppression and Liberation (anglès)
* ↑ Recipients of 2005 Section Awards Arxivat 2009-07-27 a Wayback Machine. American Sociological Association (anglès)

## Enllaços externs

* (anglès) Entrevista a David Nibert Arxivat 2009-09-26 a Wayback Machine. Mercy for animals
* (anglès) Entrevista a David Nibert Arxivat 2009-01-04 a Wayback Machine. Abolitionist-Online
# José Manuel Blecua

José Manuel Blecua és el nom dels següents personatges:
* José Manuel Blecua Teixeiro (1913-2003), filòleg de la llengua espanyola
* José Manuel Blecua Perdices (1939), filòleg, fill de Blecua Teixeiro