OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Cugat d'Ivorra

Sant Cugat d'Ivorra és l'església parroquial d'Ivorra (Segarra) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església de Sant Cugat, es troba a la part alta de la vila d'Ivorra, construïda de nova planta al mateix emplaçament que l'anterior d'estil romànic.
De planta rectangular o congregacional, impulsada per la Contrarreforma per afavorir la situació dels fidels seguint un eix direccional cap a l'altar, coberta a diferents vessants, degut a la presència del cimbori vuitavat al centre i el campanar situat en un angle de la façana principal. Exteriorment, està realitzada amb carreus regulars de mitjanes dimensions rejuntats amb morter, combinat amb la presència de carreus de majors dimensions a les cantoneres, rosassa i portada. Les façanes laterals estan sobrealçades al centre que és on hi ha ubicat el cimbori, cobert a vuit vessants. Cal destacar la presència d'una cornisa de pedra picada a la part superior i que recorre tot el perímetre de l'edifici, per sota de la qual trobem una petita motllura que també ressegueix tot el perímetre com a únics elements decoratius.
A la façana principal cal destacar la portada, que segueix la tipologia d'arc de triomf, amb porta d'arc de mig punt motllurat, flanquejat per dues columnes, amb entaulament superior i timpà de característiques pròpies del barroc, on al seu interior hi ha el nom de Jesucrist en forma d'alt relleu. Per damunt de la portada apareix una rosassa motllurada. La part superior està coronada per un frontó triangular, resseguit per la cornisa que ressegueix tot el temple, així com la motllura inferior, coronat per una creu, i amb la presència al mig de frontó d'un escut heràldic, el qual pertany al llinatge dels Tristany d'Ivorra.
El campanar, situat al costat dret de la façana principal, està realitzat amb carreus regulars de grans dimensions, de planta quadrangular esdevenint octogonal a mitjana alçada a causa de la presència d'un rebaix a cadascuna de les seves cantonades, decorat amb pilastres adossades, per sota de les quals apareix una cornisa motllurada que ressegueix tot el perímetre. A la part superior apareix una balaustrada octogonal, separada per una cornisa motllurada inferior, amb la presència a cada extrem de petits pilarets, rematats per una bola superior.

## Història

El 15 de juny de 1780 començaren les obres de construcció de l'actual església, sota la direcció del solsoní Francesc Pons, aprofitant les restes de l'antiga construcció. Fou consagrada dos anys després, l'1 de juny, pel bisbe de Solsona Rafael Lasala i Locela, que n'havia impulsat la construcció.
Per iniciativa popular el 1982 es renovà la teulada de la parròquia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sant Cugat d'Ivorra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Shekalim

Shekalim és el quart tractat de l'ordre de Moed de la Mixnà, aquest tractat parla sobre l'impost que calia pagar antigament cada any per fer possible el manteniment i el funcionament del Temple de Jerusalem, no hi ha una Guemarà sobre el tractat al Talmud de Babilònia, però si que hi ha una al Talmud de Jerusalem, i aquesta última sovint s'imprimeix a les edicions del Talmud babilònic. Així mateix hi ha una Tosefta sobre el tractat de Shekalim. L'ordre de Moed (en hebreu: מועד) (en català: "Festivitats") és el segon ordre de la Mixnà, el primer registre escrit de la Torà oral del poble jueu (també la Tosefta i el Talmud). Dels 6 ordres de la Mixnà, Moed és el tercer ordre més curt. L'ordre de Moed consta de 12 tractats. La Mixnà (en hebreu: מִשְׁנָה) (en català: 'estudi, repetició') és un cos exegètic de lleis jueves compilades, que recull i consolida la tradició oral jueva desenvolupada durant segles des dels temps de la Torà o llei escrita, fins a la seva codificació a mans del rabí Yehudà ha-Nassí (també anomenat el Príncep), cap a finals del segle ii.

## Referències

* ↑ www.learn.conservativeyeshiva.org/
* ↑ www.jewishvirtuallibrary.org/shekalim/
* ↑ «www.es.chabad.org/». Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 30 maig 2018].
Moed (סדר מועד)
Shabbat
Eruvin
Pesahim
Shekalim
Yoma
Sucà
Beitzà
Roix ha-Xanà
Taanit
Meguilà
Moed Katan
Haguigà :
# Nelkan

Nelkan (en rus: Нелькан) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2019 tenia 700 habitants. Pertany al districte rural d'Aiano-Maiski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Neoperla yangae

Neoperla yangae és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina: Zhejiang.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Du, 2001. A: Wu, H. & Pan. Insects of Tianmushan National Nature Reserve, 79.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Li, W., H. Wang & W. Lu, 2011. Zootaxa 2735:57.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Corneli de Berghes

Corneli de Bergues (nascut el ? a ?, - mort a ?, el 1545 o 1560) era prebost de Lilla i príncep-bisbe del principat de Lieja de 1538 fins a la seva dimissió l'any 1544.
Era el fill de Corneli de Glimes, també anomenant Corneli de Berghes i de Maria-Magdalena de Stryen, senyora de Zevenbergen. Va estar-se molt de temps a la cort de Margarida d'Àustria. Carles V en voler assentar la seva autoritat a Lieja, va proposar Corneli com coadjutor, el que el capítol, molt afecte de les seves prerrogatives només va acceptar de malgrat després de llargues negociacions.
Tot just havia pujat a la càtedra de Lieja quan al 16 de juny de 1538 Corneli va convocar els estats generals de Lieja per a decidir tres punts: dissoldre l'exèrcit allistat pel seu predecessor Erard de la Mark, reparar les fortificacions del principat i intensificar la lluita contra el protestantisme, fidel als principis virulents de la contrareforma. La persecució dels dissidents religiosos va ser cruel i sense mercè: a la primera ona quatre homes van ser cremats, deu dones van ser ofegades en nom de l'amor de Crist. El 1542 va nomenar un inquisidor a Lovaina per la part del ducat de Brabant, que feia part de la diòcesi de Lieja. La seva política sectària i intolerant no va deixar records positius a la memòria col·lectiva dels Liegesos.
El març de 1544 va decidir de casar-se i va demetre. Després de la seva demissió no es troben moltes notícies. El lloc i la data de la seva mort no són gaire segurs.

## Referències

* Llista dels bisbes de Tongeren, Maastricht i Lieja
* ↑ Le Roy, Alphonse. «Berghes, Corneille de». A: Bibliographie Nationale (en francès). volum 2. Brussel·les: H. Thiry-van Buggenhoudt, 1868, p. 214-218 [Consulta: 9 juliol 2015]. Arxivat 2012-03-08 a Wayback Machine.
# Kissélevka

Kissélevka (en rus: Киселевка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 67 habitants. Pertany al districte municipal d'Atkarsk.

## Referències

* ↑ «Саратовская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года». Arxivat de l'original el 2018-02-28.
* ↑ «Списки населенных мест Саратовской губернии. Аткарский уезд / Оценочно-стат. отд. Сарат. губ. зем. управы. — Саратов, 1914». Arxivat de l'original el 2017-11-12.
* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2018-03-03.
# Robert Alexander Nisbet

Robert Alexander Nisbet (Los Angeles, 1913 — Washington, 1996) va ser un sociòleg estatunidenc.
Va ser professor de sociologia a la Universitat de Califòrnia on s'ocupà principalment de la sociologia de les comunitats associada al l'autoritat i al poder polític.

## Obres

* Contemporary Social Problems and Introduction to the Sociology of Deviant Behavior and Social Disorganization (coautor, 1961)
* The Sociological Tradition (1967)
* Social Change and History: Aspects of the Western Theory of Development (1970)
* The Twilight of Authority (1975)
* Conservatism Dream and Reality (1986)

## Referències

* ↑ «Robert Alexander Nisbet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sparks

Sparks és una població dels Estats Units a l'estat de Nevada. Segons el cens del 2008 tenia 89.449 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sparks tenia 66.346 habitants, 24.601 habitatges, i 16.637 famílies La densitat de població era de 1070,89 habitants per km².
Dels 24.601 habitatges en un 35,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,0% hi vivien parelles casades, en un 12,0% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 64 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34,5 anys. Per cada 100 dones hi havia 97,68 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,97 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.745$ i la renda mediana per família de 52.029$. Els homes tenien una renda mediana de 35.215$ mentre que les dones 28.242$. La renda per capita de la població era de 21.122$. Aproximadament el 6,5% de les famílies i el 8,0% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sparks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Sparks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# My Mad Fat Diary

My Mad Fat Diary (literalment El meu boig diari de grassa) és una sèrie de televisió britànica emesa a la cadena E4 que es va estrenar el 14 de gener de 2013. Està basada en el llibre "My Fat, Mad Teenage Diary", escrit per Rae Earl. La seva segona temporada va començar el 17 de febrer de 2014 i va finalitzar el 31 de març d'aquell mateix any. Al novembre de 2014 es va confirmar una tercera temporada final composta per tres episodis, situada a 1998. Després de tres temporades i setze episodis My Mad Fat Diary va acabar el 6 de juliol del 2015.

## Argument

Situat a la ciutat de Stamford, Lincolnshire l'any 1996, l'argument segueix la història de Rae, una noia de 16 anys que pesa 231 lliures (aproximadament 105 kg) i que acabava de sortir d'un hospital psiquiàtric, on ha passat quatre mesos internada. Rae comença a refer la seva vida i reprendre la seva amistat amb la seva millor amiga de la infància anomenada Chloe, que no és conscient de la salut mental de Rae i dels problemes d'imatge corporal que té, ja que li havien fet creure que durant tot aquest temps Rae era a França. Rae intenta evitar que la veritat es faci pública, tractant d'impressionar els amics de Chloe (Izzy, Archie, Chop i Finn), a més d'intentar tenir una vida com la de qualsevol adolescent.

## Personatges principals

* Rachel Earl "Rae" (Sharon Rooney), protagonista.
* Chloe Gemmel (Jodie Comer), millor amiga de Rae.
* Finn Nelson (Nico Mirallegro), membre de la colla d'amics.
* Archie (Dan Cohen), primer interès amorós de Rae.
* Arnold Peters "Chop" (Jordan Murphy), fester de la colla d'amics.
* Izzy (Ciara Baxendale), ingènua i innocent de la colla.
* Kester (Ian Hart), terapeuta de Rae.
* Tix (Sophie Wright), interna de l'hospital psiquiàtric i amiga de Rae.
* Linda Earl-Bouchtat (Claire Rushbrook), mare de Rae.
* Katie Springer (Faye Marsay), una exestudiant de l'institut de Rae.

## Episodis

| Temporada | Temporada | Núm. episodis | Emissió original | Emissió original |
| Temporada | Temporada | Núm. episodis | Primera emissió | Darrera emissió |
| | 1 | 6 | 14 de gener de 2013 | 18 de febrer de 2013 |
| | 2 | 7 | 17 de febrer de 2014 | 31 de març de 2014 |
| | 3 | 3 | 22 de juny de 2015 | 6 de juliol de 2015 |

## Referències

* ↑ «Rae Earl on My Mad Fat Diary» (en anglès britànic). Arxivat de l'original el 2018-09-26. [Consulta: 3 gener 2021].
* ↑ «De cómo la amistad salva vidas: Rae y Chloe en My Mad Fat Diary» (en anglès), 17-07-2019. Arxivat de l'original el 2021-01-19. [Consulta: 3 gener 2021].
* ↑ «My Mad Fat Diary - Series 1 - Episode 1». [Consulta: 23 gener 2013].
# Cornelia Baebia de ambitu

Cornelia Baebia de ambitu va ser una llei de l'antiga Roma, proposada pels cònsols Publi Corneli Ceteg i Marc Bebi Tàmfil L'any 181 aC, i establia regulacions sobre el delicte d'ambitus o suborn en les eleccions a magistrat, segons diu Titus Livi. També portava el nom de lex Baebia Cornelia de ambitu.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XL, 19
* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 22.
# The Blackbird

The Blackbird és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Tod Browning i estrenada el 1926.

## Argument

Dan (Lon Chaney), un delinqüent habitual del miserable districte londinenc de Limehouse, té una doble personalitat. Unes vegades és The Bishop, un home esguerrat que té fama de benefactor dels desheretats. En canvi, quan assumeix el paper del The Blackbird és un home separat de la seva dona i enamorat d'una artista que actua en un cafè musical. La generositat i la falsa invalidesa de The Bishop serveixen de sofisticada tapadora pels delictes de The Blackbird. Però l'arribada d'un altre lladre, West End Bernie (Owen Moore), que comença a fer-li la competència, posa en perill la seva impunitat.

## Repartiment

* Lon Chaney: The Blackbird / El Bisbe
* Owen Moore: West End Bertie
* Renée Adorée: Fifi Lorraine
* Andy McLennan: The Shadow
* William Weston: Red
* Doris Lloyd: Limehouse Polly
* Ernie Adams: Home 2 de Bertie (no surt als crèdits)
* Lionel Belmore: Propietari Nightclub (no surt als crèdits)
* Peggy Best: Comparsa (no surt als crèdits)
* Sidney Bracey: Home 1 de Bertie (no surt als crèdits)
* Louise Emmons: Senyora gran a la missió (no surt als crèdits)
* Willie Fung: Xinès (no surt als crèdits)
* Cecil Holland: Senyor gran a la missió (no surt als crèdits)
* Bertram Johns: Participant en la festa (no surt als crèdits)
* Emmett King: Home que dona un regal a Fifi (no surt als crèdits)
* Billy Mack: Comparsa (no surt als crèdits)
* Eric Mayne: Vigilant (no surt als crèdits)
* Polly Moran: Senyora (no surt als crèdits)
* Frank Norcross: Anunciador del Music Hall (no surt als crèdits)
* Eddie Sturgis: Cambrer (no surt als crèdits)

## Referències

* ↑ «The Blackbird». The New York Times.
# Momoko Kōchi

Momoko Kōchi (Taito, Tòquio, 7 de març de 1932 - Shibuya, Tòquio, 5 de novembre de 1998) fou una actriu japonesa.

## Biografia

Actriu de la productora japonesa Tōhō, debuta al cinema el 1953, escollida per interpretar el paper d'Emiko Yamane al film Godzilla. Aquest film contribueix a popularitzar l'actriu al Japó però igualment als Estats Units i a d'altres països on el film té èxit. Torna a fer el seu paper el 1956 a Godzilla, King of the Monsters!.
A continuació, Momoko juga a diversos films de ciència-ficció, tals que Presonera dels Marcians el 1957. Actua igualment al costat de John Carradine i Akira Takarada (el seu company a Godzilla) a L'Abominable home de les neus (1955).
La seva carrera s'espaia a continuació a partir dels anys 1960 on treballa al teatre i a la televisió. El 1995, torna a fer el paper d'Emiko Yamane a Godzilla vs Destroyah.
Momoko Kôchi mor el 1998 a conseqüència d'un càncer del colon.

## Filmografia

* 1954 Godzilla - dirigida per Ishirō Honda
* 1955 Jūjin yuki otoko - dirigida per Ishirō Honda
* 1957 Waga mune ni niji wa kiezu - dirigida per Ishirō Honda
* 1957 Chikyū bōeigun - dirigida per Ishirō Honda
* 1958 Ōatari tanuki goten - dirigida per Kōzō Seiki
* 1995 Godzilla vs. Destoroyah - dirigida per Takao Okawara
# Nadia Werba

Nadia Werba (París, 1926) és una artista polifacètica: s'ha dedicat a la pintura, collage, escultura, cinema i literatura.
Arran del fet que els seus pares van fugir de París l'any 1933 davant el perill dels nazis, la família s'establí a Argentina, on l'artista va realitzar la seva formació secundària i posteriorment es formà a la Facultat de Filosofia i Lletres de Buenos Aires. En aquesta època va iniciar la seva formació artística de la mà del pintor Demetrio Urruchua. L'any 1950 torna a Paris, on coneix a Hank Werba, amb qui es casà. Continua la seva formació a La Sorbonne, en l'àmbit de la Literatura Francesa i també en pintura amb André Lothe i Fernand Léger. L'any 1951 el matrimoni es trasllada a Roma, i Werba comença a exposar en algunes galeries, però cinc anys més tard es traslladen a Madrid. Werba s'uní a un grup d'expressionistes espanyols i participà en diverses exposicions.
Va representar Espanya en la Fira Internacional de Nova York l'any 1963 i a la Biennal de Venècia en 1964. L'any 1967 comença a treballar en el món del cinema i es trasllada a viure a Roma amb la família.

## Obra
### Pintura

La seva obra pictòrica es pot trobar a les col·leccions dels museus estatals Reina Sofía (Madrid), MACBA (Barcelona) i Biblioteca Museu Víctor Balaguer (Vilanova i la Geltrú), i també en tres museus de Califòrnia, al Musée d'Ixelles (Brussel·les) i en moltes col·leccions privades d'Europa i Estats Units.

#### Obres destacades

* 1960 - Abstracte (tinta sobre paper), conservada a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer.
* 1960 - Aquelarre (pintura sobre tela), conservada a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer.
* 1975 - Carles (oli sobre tela), conservada a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer.

### Filmografia

| Any | Film | País | Notes |
| 1966 | Maestros del duende | Espanya | Direcció |
| 1967 | Piero Gherardi | Itàlia | Direcció |
| 1969 | Le miroir sans tain | França | Direcció |
| 1981 | My Mother, My Daughter | Estats Units | Direcció i guió |
| 1982 | Eva's Dreams | Estats Units | Direcció |

## Referències

* 1 2 Marín Vidal, Josefa. «Werba, Nadia». A: Antolín Paz, Mario; Morales y Marín, José Luis; Rincón García, Wifredo (dir.). Diccionario de pintores y escultores españoles del siglo XX. Vol. 15. Madrid: Forum Artis, 1994, p. 4644-4645.
* 1 2 «Biografia» (en italià). Nadia Werba, 2019. [Consulta: 30 octubre 2019].
* ↑ «About Nadia Werba». Arxivat de l'original el 7 de desembre 2013. [Consulta: 3 desembre 2013].
* 1 2 3 «Museus en línia: Nadia Werba». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 novembre 2019].
# Museu del Cànem (Japó)

El Museu del Cànem (en japonès: 大麻博物館, Taima Hakubutsukan) és un museu del Japó situat a Nasu, a la Prefectura de Tochigi. Va ser creat el 2001 per Junichi Takayasu, l'autoritat primària de la història de cànnabis al Japó.

## Referències

* ↑ «The Secret History of Cannabis in Japan | The Asia-Pacific Journal: Japan Focus». Apjjf.org. [Consulta: 23 novembre 2016].
* ↑ Mitchell, Jon. «Cannabis: the fabric of Japan». The Japan Times. [Consulta: 5 desembre 2016].
# Corynephorus

Corynephorus és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins. Es troba en els països del Mediterrani.

## Taxonomia

* Corynephorus canescens (L.) Beauv.
* Corynephorus divaricatus (Pourret) Breistr.
* Corynephorus fasciculatus Boiss. et Reuter

## Referències

* ↑ Palisot de Beauvois, Ambroise Marie François Joseph 1812. Essai d'une Nouvelle Agrostographie page 90 in Latin
* ↑ Palisot de Beauvois, Ambroise Marie François Joseph 1812. Essai d'une Nouvelle Agrostographie plate XVIII (18), figure II (2) line drawings of Corynephorus canescens; figure captions in French on caption page 12
* ↑ «Grassbase - The World Online Grass Flora». Arxivat de l'original el 2009-09-04. [Consulta: 24 juny 2009].
* ↑ Altervisa Flora Italiana, genere Corynephorus
* ↑ Kew World Checklist of Selected Plant Families
* ↑ The Plant List search for Corynephorus
# Keysville (Virgínia)

Keysville és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 817 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Keysville tenia 817 habitants, 359 habitatges, i 194 famílies. La densitat de població era de 267,3 habitants per km².
Dels 359 habitatges en un 25,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 45,7% no eren unitats familiars. En el 43,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,7% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 30,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 67,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.750 $ i la renda mediana per família de 34.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.750 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 16.560 $. Entorn del 10,9% de les famílies i el 16,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Keysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Keysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Tehrik-e-Jehad

Tehrik-e-Jehad és un grup guerriller de Caixmir establert el 1997. És partidari de la unió de Caixmir al Pakistan. Es creu que fou creat pels serveis secrets pakistanesos i molts dels seus activistes són pakistanesos. Farooq Qureshi fou designat com a comandant (amiri-e-ala) i va rebre el suport de Sardar Abdul Qayoom.

## Referències

* ↑ Guidère, Mathieu. Historical Dictionary of Islamic Fundamentalism (en anglès). Rowman & Littlefield, 2017-09-20, p. 442. ISBN 978-1-5381-0670-9.
# Momotus

Momotus és un gènere d'ocells de la família dels momòtids (Momotidae ).

## Taxonomia

Aquest gènere s'ha classificat tradicionalment en dues espècies (M.mexicanus i M.momota), però recentment s'ha considerat que la segona d'elles devia ser considerada un complex que inclouria un cert nombre d'espècies independents. La classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.10, 2011) inclou 7 espècies dins aquest gènere:
* motmot de Mèxic (Momotus mexicanus).
* motmot de corona blava (Momotus coeruliceps).
* motmot de diadema blava (Momotus lessonii).
* motmot cridaner (Momotus subrufescens).
* motmot de Trinidad (Momotus bahamensis).
* motmot amazònic (Momotus momota).
* motmot andí (Momotus aequatorialis).

## Referències

* ↑ Revisió del gènere Momotus per F. Gary Stiles, 2009 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Rev. 05/11/2011