OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comtat de Capraia

El Comtat de Capraia fou una jurisficció feudal italiana pertanyent a una branca dels comtes de Prato. Aquesta branca governava feus propers a Florència des de la meitat del segle xii però no va portar el títol de comtes de Capraia fins al 1203, quan van dominar el castell de Capraia, a la riba de l'Arno. El 1204 van fer la pau amb Florència i progressivament el comtat fou absorbit.
Una branca dels Capraia va tenir un paper destacat al jutjat d'Arborea en temps de Pere II d'Arborea i Maria II d'Arborea.
# Motown

Motown Records, també coneguda com a Tamla-Motown, és una discogràfica estatunidenca dedicada especialment a la música negra (sobretot soul, funk i R&B). La seva fundació fou a Detroit i des de llavors ha tingut un paper fonamental en la difusió de la música popular nord-americana, arribant la seva influència a la majoria dels estils de música moderna actuals. Fou creada el 12 de gener de 1959 per Berry Gordy, sota el nom de Tamla Records. La discogràfica Motown es caracteritzava en els seus orígens per cuidar tots els detalls, des dels músics que gravaven fins a la roba dels seus artistes principals, d'aquí que es parli d'un so i estètica Motown propis.

## Motown Artists

* The Temptations
* The Four Tops
* Smokey Robinson
* Marvin Gaye
* The Supremes
# Wolfgang Dremmler

Wolfgang Dremmler (Salzgitter, el 12 de juliol de 1954) és un exfutbolista alemany.

## Enllaços externs

* Wolfgang Dremmler Fitxa a Fussballdaten
* Wolfgang Dremmler a worldfootball.net
* Wolfgang Dremmler a National-Football-Teams.com (anglès)
# Halls

Halls és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 2.311 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Halls tenia 2.311 habitants, 946 habitatges, i 642 famílies. La densitat de població era de 243,8 habitants/km².
Dels 946 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 17,7% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.142 $ i la renda mediana per família de 29.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.528 $ mentre que les dones 19.300 $. La renda per capita de la població era de 15.011 $. Entorn del 21,8% de les famílies i el 23,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Halls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Halls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Marquesat d'Aledo

El Marquesat d'Aledo és un títol nobiliari espanyol creat el 3 de març de 1897 pel rei Alfons XIII a favor de Mariano Vergara y Pérez de Aranda, Senador del Regne. La seva denominació fa referència al municipi d'Aledo, a la Regió de Múrcia.

## Marquesos d'Aledo

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | Mariano Vergara y Pérez de Aranda | 1897-1912 |
| II | Josefa Calderón y Montalvo | 1912-1918 |
| III | Fernanda Calderón y Montalvo | 1918-1918 |
| IV | María Teresa Garralda y Calderón | 1918-1964 |
| V | Ignacio Herrero y Garralda | 1964-1999 |
| VI | Ignacio Herrero y Álvarez | 2000-actual titular |

## Història dels marquesos d'Aledo

* Mariano Vergara y Pérez de Aranda († 1912), I marquès d'Aledo.
* Casat amb Josefa Calderón y Montalvo, filla de Fernando Calderón y Collante, I marquès de Reinosa. Sense descendents. Per Reial decret de 28 de juny de 1897 va ser autoritzat a designar successor, alcarecer de descendents. Va designar com a successor en 1905 a la seva esposa:
* Josefa Calderón y Montalvo († 1918), II marquesa d' Aledo. Sense descendents. La succeí la seva germana:
* Fernanda Calderón y Montalvo, III marquesa d'Aledo, II marquesa de Reinosa.
* Casada amb Joaquín Garralda y Oñate, I comte d'Autol. La succeí, per cessió en 1918, la seva filla:
* María Teresa Garralda y Calderón (1885-1964), IV marquesa d'Aledo.
* Casada amb Ignacio Herrero de Collantes, VII marquès de la Hermida. La succeí el seu fill:
* Ignacio Herrero y Garralda (1913-1999), V marquès d'Aledo, (VII marquès de la Hermida des de 1964 a 1967 en què se li va revocar la carta de successió, atorgant el títol a Francisco de Asís Santa-Olalla y Montañés).
* Casat amb la Sta. Álvarez.
* Casat amb María Mayer von Wittgenstein. El succeí, del seu primer matrimoni, el seu fill:
* Ignacio Herrero y Álvarez (n, en 1942), VI marquès d'Aledo.
* Casat amb Águeda Pidal Vives.

## Referències

* Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
# Gua

El gua (o anum-boso, o guan, o gwa) és una llengua guang meridional que parlen els gua que viuen a les regions Oriental i Volta de Ghana. Hi ha entre 60.200 (2003) i 79.000 parlants de gua a Ghana. El seu codi ISO 639-3 és gwx i el seu codi al glottolog és guaa1238.

## Família lingüística

El gua és una de les llengües guangs meridionals. Les altres llengües que, segons l'ethnologue i el glottolog formen part d'aquest subgrups de les llengües tanos que formen part de les Llengües nigerocongoleses, les llengües kwa són: l'awutu, el cherepon i el larteh. Totes aquestes llengües es parlen a Ghana. Segons el glottolo el cherepon i el gua formen el subgrup de les llengües gua-cherepon, que són llengües gua Hill Sud juntament amb el larteh les quals formen, juntament amb l'awutu, el grup de les llengües guangs meridionals.

## Situació geogràfica i pobles veïns

El territori gua està situat a l'est del llac Volta, a les regions Oriental i Volta de Ghana.
Segons el mapa lingüístic de Ghana de l'ethnologue, el territori gua està a la riba oriental del llac volta i té coma veïns els ewes al nord, est i sud-est i els àkans al sud. A l'oest limita amb el llac. El territori guan està a on hi ha la presa del llac Volta, just al final d'aquest.

## Dialectes i semblança amb altres llengües

Els dialectes del gua són l'anu (o anum) i el boso.

## Sociolingüística, estatus i ús de la llengua

El gua és una llengua vigorosa (EGIDS 6a): Tot i que no està estandarditzada, és parlada per persones de totes les edats i generacions tant en l'entorn de la llar com social a tots els nivells i la seva situació és sostenible. El gua no té escriptura, tot i que, segons l'ethnologue, té gramàtica. Els gua també parlen l'àkan.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Gua, a language of Ghana». ethnologue. [Consulta: 16 març 2015].
* 1 2 «Language: Gua». joshuaproject. [Consulta: 16 març 2015].
* 1 2 «Language: Gua». glottolog. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ «South Guang». ethnologue. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Ghana. El gua és el número 52». ethnologue. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ «Gua in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 16 març 2015].

## Bibliografia

* Konipo, Daget, Jacques, M. and Sanankoua, M. 1953. La langue bozo. Bamako: Institut Français de l'Afrique Noire (IFAN). 277pp.
* Asihene, Emmanuel V. n.d. Guan-Anum-Boso English dictionary. [Accra]: [Apra Services]. 151pp.
* Smeltzer, S. and Smeltzer, B. 1995. Comptu-rendu des enquêtes cartographique, lexicostatique et sociolinguistique des parlers Bozo. Mandenkan 30. 55-101.

## Enllaços externs

* Gua al multitree
# Genitiu de Tui

Genitiu, també anomenat Genetiu, va ser un religiós hispanovisigot, bisbe de Tui aproximadament entre els anys 665 i 681.
El seu nom apareix en el III Concili de Braga de l'any 675. El metropolità de Braga feia molt de temps que no havia pogut reunir concili a la seva jurisdicció. La seva arxidiòcesi, a més, amb la incorporació del regne sueu, havia sigut reduïda a la Gal·lècia, amb els seus límits antics originals. Això va afectar Tui, que va deixar de reconèixer a Lugo com a seu metropolitana. Genitiu era el bisbe més antic present al concili, perquè ocupava el primer lloc dels subscriptors episcopals després dels metropolitans, que significa que feia diversos anys que ocupava la diòcesi. Signà els decrets amb la fórmula Genetivus in Christi nomine Ecclesiae Tudensis Episcopus. Va continuar governant el bisbat de Tui almenys fins al 681, perquè el gener d'aquell any va assistir al XII Concili de Toledo, i el va subscriure com un dels bisbes més antics. Degué morir poc després, perquè el seu successor, Oppa, apareix documentat el 683.

## Referències

* 1 2 Flórez, 1798, p. 32.
* ↑ «Episcopoloxio da Diocese de Tui-Vigo» (en gallec). Diòcesi de Tui-Vigo. Arxivat de l'original el 2015-06-24. [Consulta: 25 juny 2015].

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España sagrada: theatro geographico-histórico de la Iglesia de España (en castellà). Tom XXII. Madrid: Oficina de la Viuda e Hijo de Marín, 1798.
# Ludwig Landshoff

Ludwig Landshoff (Szczecin, 8 de juny de 1874 - Nova York, 20 de setembre de 1941) fou un músic i director d'orquestra alemany.

## Biografia

Va estudiar música sota la direcció de Thuille, Reger i Urban per a composició, Adolf Sandberger, Fleischer i Friedlaender per a musicologia, a les universitats de Múnic i Berlín. Va ser director d'orquestra a teatres de moltes ubicacions com Aquisgrà (1902-1904), Kiel (1912-1913), Breslau (1913-1915), Würzburg (1915-1920) i Hamburg. Es va traslladar a Berlín el 1928, després a Itàlia el 1936, a París el 1938 i a Nova York el 1941, on va passar els darrers mesos de la seva vida.
Del 1918 al 1928 va assumir el càrrec de direcció de la Societat Bach de Múnic. Els seus estudis sobre música vocal dels segles XVII i XVIII són importants. Va escriure cinc volums del llibre Alte Meister des Bel Canto i també ha editat moltes edicions de les obres de J.S. Bach, de C.P.E. Bach, de J.C. Bach. Cap al final de la seva carrera, va fer moltes investigacions sobre la música d'Antonio Vivaldi.
Entre les seves publicacions destaquen: Ueber das vielstimmige Accompagnement und andere Fragen des Generalbasspiels (1919), Alte Meister des Bel canto (1912), Arien wind Gesange von J. Christian Bach und Jos. Haydn (1922), Kammerduette des 17 Jahrh (1927) i Englische Kanzonette von Haydn (1923).
Va tenir un cert interès l'intercanvi de cartes amb el compositor i musicòleg austríac Heinrich Schenker, en què aquest va agrair a Landshoff el seu interès per la teoria analítica de la música proposada per Schenker.

## Notes

* ↑ Andrea Della Corte e Guido M. Gatti, Dizionario di musica, Torino, Paravia, 1956, p. 334.

## Enllaços externs

* Ludwig Landshoff a Internet Archive
# Comunitat d'aglomeració del Pays de Fontainebleau

La Comunitat d'aglomeració del Pays de Fontainebleau (oficialment: Communauté d'agglomération du pays de Fontainebleau) és una Comunitat d'aglomeració del departament de Sena i Marne, a la regió de l'Illa de França.
Creada al 2017, està formada per 26 municipis i la seu es troba a Fontainebleau.

## Municipis

* Achères-la-Forêt
* Arbonne-la-Forêt
* Avon
* Barbizon
* Bois-le-Roi
* Boissy-aux-Cailles
* Bourron-Marlotte
* Cély
* Chailly-en-Bière
* La Chapelle-la-Reine
* Chartrettes
* Fleury-en-Bière
* Fontainebleau
* Héricy
* Noisy-sur-École
* Perthes
* Recloses
* Saint-Germain-sur-École
* Saint-Martin-en-Bière
* Saint-Sauveur-sur-École
* Samois-sur-Seine
* Samoreau
* Tousson
* Ury
* Le Vaudoué
* Vulaines-sur-Seine

## Referències

* ↑ CA du Pays de Fontainebleau

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Mont-rabe

Montrabe (oficialment Montrabé) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Galeria d'imatges

* L'ajuntament
* L'església de Sant-Martial

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 1r setembre 2010].
# Wilhelm Roux

Wilhelm Roux (Jena, 9 de juny de 1850 – Halle, 15 de setembre de 1924) fou un zoòleg alemany, considerat un dels fundadors de l'embriologia experimental.
Fou deixeble d'Ernst Haeckel a Jena i va estudiar també a Berlín i Estrasburg. El 1879 esdevé assistent a l'Institut d'Higiene de Leipzig i, el 1886, és professor de l'Institut d'Embriologia i de Mecànica del Desenvolupament a la Universitat de Breslau. Va dirigir aquesta darrera institució deu anys més tard.
El 1889 es va traslladar a Innsbruck per ensenyar-hi anatomia i, més endavant, de 1895 a 1921, fa de professor d'aquesta especialitat a Halle.

## Significació

La recerca de Roux es va basar en la noció de l'Entwicklungsmechanik, o mecànica del desenvolupament: va investigar el mecanisme de les adaptacions funcionals dels ossos, cartílags i tendons a les malformacions i malalties. La seva metodologia consistia a interferir en el desenvolupament dels embrions i observar-ne el resultat. Roux va fer les seves investigacions sobretot amb ous de granota, per tal d'observar les estructures primerenques en el desenvolupament dels amfibis. Volia mostrar els processos evolutius darwinians al nivell cel·lular.
El 1884, va fundar la revista Archiv für Entwicklungsmechanik ('Arxiu de la Mecànica del Desenvolupament'), on es continua recollint tot el material que es va publicant sobre mecànica del desenvolupament embrionari.
El 1885 va extreure una porció de la medul·la d'un embrió de pollastre i la va mantenir diversos dies en cultiu en una solució salina tèbia, establint el principi del Cultiu cel·lular.

## Obres

* Der Kampf der Teile im Organismus ('La lluita de les partícules dins l'organisme', 1881)
* Über die Entwicklungsmechanik der Organismen ('Sobre la mecànica del desenvolupament dels organismes', 1890)
* Geschichtliche Abhandlung über Entwicklungsmechanik ('Memòria històrica de la mecànica del desenvolupament', 2 volums, 1895)
* Die Entwicklungsmechanik ('La mecànica del desenvolupament', 1905)
* Terminologie der Entwicklungsmechanik ('Terminologia de la mecànica del desenvolupament', 1912).

## Referències

* ↑ Kendall, Kevin; Kendall, Michaela; Rehfeldt, Florian. Adhesion of Cells, Viruses and Nanoparticles (en anglès). Springer, 2010, p.223. ISBN 9048125847.
# Maria Mercè Guix Genobart

Maria Mercè Guix Genobart (Barcelona, 19 de juny de 1942 - Calonge, Baix Empordà, 14 de gener de 2020) va ser una patinadora i tennista catalana. Durant la seva infantesa va assistir al Liceu Francès, escola amb àmplia tradició esportiva i gimnàstica. En aquest centre s'inicià en el bàsquet, posteriorment entre els 9 i els 12 anys feu classes particulars de tennis fins que entre els anys 1956 i 1961 es dedicà al patinatge artístic, arribant a aconseguir el títol de campiona d'Espanya juvenil en les modalitats individual i per parelles. Posteriorment, durant la dècada de 1960, va reprendre la pràctica del tennis, formant part del Club Tennis Barcino. A l'inici de la dècada de 1970 guanyà en aquest vessant esportiu diversos Campionats de Catalunya en modalitats individuals, dobles i mixtes, i arribà a ser número sis d'Espanya. Entre els anys 1967 i 1980 es dedicà a impartir classes de tennis al Club Tennis Masnou. En la categoria de veterans, competint amb el Club Esportiu Laietà, obtingué diversos Campionats de Catalunya i d'Espanya. Estava casada amb el també esportista i jugador d'hoquei sobre patins Lluís Ferran Pérez Seguí.

## Referències

* 1 2 «Maria Mercè Guix Genobart». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ribalta Alcalde, Maria Dolors. Dones, esport i dictadura: la memòria oral d'esportistes catalanes durant la primera etapa del franquisme (1939-1961) (tesi). Barcelona: Ramon Llull, 21-01-2016, p. 539-540 [Consulta: 5 febrer 2020].
* ↑ «Maria Mercè Guix Genobart». La Vanguardia (necrològiques), 15-01-2020 [Consulta: 19 gener 2020].
# Glauconoe

Glauconoe és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Glauconoe deductalis, que es troba a Austràlia (Queensland), Nova Guinea, Sri Lanka i Taiwan.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 28 febrer 2019].
* ↑ CSIRO Ecosystem Sciences - Australian Moths Online
# Ludwig Karl Schmarda

Ludwig Karl Schmarda (Olomouc, Moràvia, 23 d'agost de 1819 – Viena, 7 d'abril de 1908) va ser un zoòleg i explorador austríac. Ludwig Karl Schmarda va estudiar a Viena. El 1850 entrà com a professor a la Universitat de Graz, on fundà després el Museu Zoològic. El 1852 se n'anà a Praga. Entre 1853 i 1857 viatjà a diversos indrets del món com ara a Auckland (Nova Zelanda) on, després d'una estada a Sydney (Austràlia), arribà el 30 de setembre de 1854 i hi romangué cinc setmanes. El 1862 fou nomenat professor a la Universitat de Viena. A instància del govern austríac va estudiar les indústries pesqueres a la costa austríaca primer (1863–1865) i després a la costa francesa (1868). Després de la seva jubilació visità Espanya el 1883 i després la costa africana tres vegades el 1884, 1886 i el 1887.

## Obres

* Andeutungen aus dem Seelenleben der Thiere (1846)
* Zur Naturgeschichte der Adria (1852)
* Die geographische Verbreitung der Thiere (1853)
* Zur Naturgeschichte Aegyptens (1854)
* Neue wirbellose Thiere (1859–1861)
* Reise um die Erde (1861)
* Zoologie (1871)

## Referències

* ↑ The southern ark, p. 120
# Wakefield (sèrie de televisió)

Wakefield és una sèrie de televisió de drama australiana de vuit episodis que es va estrenar a ABC iview el 2 d'abril de 2021 i es va emetre a ABC Television en episodis setmanals a partir del 18 d'abril. S'ha doblat i subtitulat al català.
Als ARIA Music Awards 2021, la banda sonora va ser nominada a la ARIA Award a la millor banda sonora original, repartiment o àlbum d'espectacles. El segell d'aquesta banda sonora són les variacions notablement diferents de «Come On Eileen» de Dexys Midnight Runners.

## Sinopsi

Wakefield és un misteri psicològic que gira al voltant del personal i els pacients que ocupen la sala C d'un hospital psiquiàtric a les Muntanyes Blaves de Nova Gal·les del Sud, centrat en la infermera psiquiàtrica Nik.

## Referències

* ↑ Knox, David. «Airdate: Wakefield». TV Tonight, 04-03-2021. [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ «Wakefield». Goita què fan, ara!. [Consulta: 13 febrer 2024].
* ↑ Kelly, Vivienne. «ARIA Awards nominees revealed: Amy Shark & Genesis Owusu lead the charge». The Music Network, 20-10-2021. Arxivat de l'original el 20 October 2021. [Consulta: 24 octubre 2021].
* ↑ Knox «New ABC drama, Wakefield». TV Tonight, 12-02-2020.
# Hippocampus procerus

Hippocampus procerus és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Les femelles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Queensland (Austràlia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glaucoma

El glaucoma és una malaltia de l'ull que es defineix com una neuropatia òptica o una malaltia del nervi òptic. Una pressió intraocular alta és un important factor de risc per a desenvolupar glaucoma. No hi ha cap límit de pressió ocular per sobre del qual es desenvolupa el glaucoma: mentre que una persona amb una pressió relativament baixa pot tenir danys en el nervi òptic, una altra amb una pressió ocular alta durant anys pot no tenir danys en tota la seva vida. Tot i això, es considera normal una pressió intraocular de menys de 20 mm Hg.
La circulació fisiològica de l'humor aquós és essencial per a entendre el glaucoma. L'humor aquós es produeix en els processos ciliars, que el secreten a la cambra anterior. D'allí anirà a la cambra posterior per la pupil·la i finalment es drena pel canal de Schlemm, situat a l'angle iridocorneal.
Un glaucoma sense tractar condueix a un dany irreversible del disc òptic de la retina amb la seva consegüent pèrdua del camp de visió, la qual cosa pot convertir-se en una ceguesa parcial o total.

## Tipus

Existeixen quatre tipus bàsics de glaucoma:
* Glaucoma d'angle obert o crònic.
* Glaucoma d'angle tancat o agut.
* Glaucoma congènit.
* Glaucoma secundari.

## Galeria

* Visió normal.
* Visió amb glaucoma.
* Papil·la de pacient amb glaucoma amb greu afectació (fons d'ull).
* Glaucoma (ull dret) amb afectació important del disc òptic. Home de 80 anys. Topografia del disc òptic.

## Persones conegudes amb glaucoma

* Edgar Davids. Jugador de l'Àjax d'Amsterdam.
* Ray Charles Cantant, músic i compositor de Blues, Jazz i R&B
* Elvis Presley. Cantant i actor.

## Enllaços externs

* «Glaucoma». Canal Salut. Generalitat de Catalunya.
Viccionari