OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Helvecons

Els helvecons (en llatí helveconae, en grec antic Αἰλουαίωνες) eren un poble germànic que habitava al nord de l'Europa Oriental, a l'oest del Vístula, entre els rugis (rugii) i els burgundis (burgundiones). Segons Tàcit eren una de les tribus més valentes dels ligis (Lygii).

## Notes

* ↑ Segons Claudi Ptolemeu

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Helveconae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 31 juliol 2021].
# Helvetica Chimica Acta

Helvetica Chimica Acta (abreviatura Helv. Chim. Acta) és una destacada revista científica dedicada a la química. Fou fundada el 1918 per la Schweizerische Chemische Gesellschaft, la Societat Suïssa de Química, i és publicada en l'actualitat per l'editorial Wiley-VHCA AG amb seu a Zúric. El seu factor d'impacte fou d' 2,164 el 2020.
Helvetica Chimica Acta publica resultats de recerques originals, teòriques o experimentals especialment en totes les àrees de la química, posant èmfasi en el caràcter multidisciplinari de la revista incloent, però no limitat, a la química orgànica, inorgànica, física, tècnica i analítica,.

## Referències

* ↑ «Helvetica Chimica Acta». Wiley. [Consulta: 29 abril 2015].

## Enllaços externs

* Web Helvetica Chimica Acta
# Hircà

«Hircà» té aquests significats:
Gentilici:
Onomàstica:
# Ina Beyermann

Ina Beyermann (Leverkusen, 11 d'abril de 1965) és una nedadora alemanya, ja retirada, especialista en papallona i estil lliure, que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles on va disputar cinc proves del programa de natació. Fent equip amb Svenja Schlicht, Ute Hasse i Karin Seick guanyà la medalla de plata en els 4x100 metres estils, mentre en els 200 metres papallona guanyà la medalla de bronze. També destaca la setena posició en els 200 metres lliures i la vuitena en els 100 metres papallona. Quatra anys més tard, als Jocs de Seül, participà en dues proves del programa de natació. En ambdues quedà eliminada en sèries.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata i dues de bronze al Campionat d'Europa de natació de 1983, així com més de 30 títols nacionals, alhora que va establir 24 rècords alemanys occidentals. Posteriorment, un cop retirada de la competició, va exercir d'entrenadora de natació a Hamburg.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Ina Beyermann». [Consulta: 22 juliol 2021].
# Interferència entre símbols

En telecomunicacions, el terme interferència entre símbols (en anglès intersymbol interference, ISI) té els següents significats:
En telecomunicació, la interferència entre símbols (ISI) és una forma de distorsió d'un senyal en el qual un símbol interfereix amb símbols posteriors. És un fenomen no desitjat ja que els símbols anteriors té un efecte similar al del soroll, cosa que fa que la comunicació sigui menys fiable. L'extensió / propagació del pols més enllà de l'interval de temps assignat fa que interfereixi amb els polsos / ritmes veïns. ISI és normalment causada per la propagació per trajectes múltiples o resposta de freqüència lineal o no lineal inherent d'un canal que fa que els símbols successius es "desenfoquen" junts.
La presència d'ISI en el sistema comporta a errors en el dispositiu de decisió a la sortida del receptor. Per tant, en el disseny dels filtres de transmissió i recepció, l'objecte és minimitzar els efectes de l'ISI, i així enviar les dades digitals al seu destí amb la menor taxa d'error possible.
Les formes d'alleujar la interferència entre símbols inclouen equalització adaptativa i codis de correcció d'errors.
1. En un sistema de transmissió digital, la distorsió del senyal rebut es manifesta mitjançant eixamplaments temporals, i el conseqüent solapament, d'impulsos individuals fins al punt que el receptor pot no distingir correctament entre canvis d'estat, per exemple entre elements individuals del senyal. A partir d'un cert llindar, la ISI pot comprometre la integritat de les dades rebudes. La ISI pot ser mesurada mitjançant el diagrama d'ulls.
2. Energia procedent del senyal en un o més intervals de modulació que interfereixen amb la recepció del senyal en un altre interval de modulació.
3. La distorsió causada per l'energia del senyal en un o més intervals, que interfereix amb la recepció del senyal en un altre interval de modulació.
Existeixen diverses tècniques en telecomunicacions i emmagatzematge de dades que intenten solucionar el problema de la interferència entre símbols.
* Algunes tècniques intenten reduir la interferència entre símbols consecutius, com el Gaussian minimum shift keying i altres variants de PSK.
* Altres tècniques designen símbols que són més resistents a les interferències entre símbols. Baixant la taxa de símbol (bauds), i mantenint la taxa de bit constant (codificant més símbols per bit), es redueix la ISI. Pot ser que el cas extrem sigui el dels sistemes OFDM, en els quals es redueix la taxa de símbol a un per segon o menys.
* Altres tècniques intenten compensar la ISI.

## Bibliografia

* William J. Dally and John W. Poulton (1998). Digital Systems Engineering. Cambridge University Press. pp. 280–285. ISBN 9780521592925.
* Hervé Benoit (2002). Digital Television. Focal Press. pp. 90–91. ISBN 9780240516950.

## Vegeu també

* Interferència
* Primer criteri de Nyquist
* Diagrama d'ulls
* Equalitzador adaptable
# Ifis (heroi)

Segons la mitologia grega, Ifis (en grec antic Ἶφις) va ser un heroi, fill d'Estènel i de Nicipe, i germà d'Euristeu.
Va participar en l'expedició dels argonautes, durant la qual va morir enfrontant-se a Eetes.

## Referències

* ↑ «Red Historia Dioses y personajes griegos y romanos con letra E Noticias de Historia y Arqueología» (en castellà), 28-04-2021. [Consulta: 8 juliol 2021].
* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 123. ISBN 8429741461.
# Ibn Marwan

Abd-ar-Rahman ibn Marwan al-Jil·liqí ibn Yunus (àrab: عبد الرحمن بن مروان, ʿAbd ar-Raḥmān b. Marwān), conegut com a Ibn Marwan i de malnom Ibn al-Jil·liqí (àrab: الجليقي, al-Jillīqī, literalment ‘el Fill del Gallec’), (mort en 889) fou un emir d'Extremadura de la segona meitat del segle ix.
Pertanyia a una família de muladís conversos originaris del nord del modern Portugal que es va instal·lar a Mèrida. El seu pare, Marwan ibn Yunus, fou nomenat governador de Mèrida per l'emir omeia de Còrdova Muhàmmad I (852-886) però Abd-ar-Rahman es va revoltar contra el seu sobirà el 868. Muhàmmad va enviar un contingent que va obligar a la ciutat a rendir-se i Abd-ar-Rahman va haver d'anar a Còrdova on se li va fixar la residència. Va restar a la capital de l'emirat fins al 875, quan va tornar a Mèrida on amb el suport dels clients de la família es va revoltar i va desconèixer l'autoritat de l'emir. Es va fer fort al castell d'Alanje, però Muhàmmad hi va enviar tropes i es va haver de rendir; llavors li fou assignada residència a Badajoz (Batalyaws).
No va restar molt de temps tranquil, i el 876/877 es va revoltar altre cop i aquesta vegada va tenir el suport del senyor de Porto (Burtukal) Sadun as-Surunbakí i del rei asturlleonès Alfons III. L'exèrcit enviat per l'emir dirigit pel general Hàixim ibn Abd-al-Aziz, va patir una emboscada a la Serra d'Estella i el general fou fet presoner i entregat al rei Alfons. Calia esperar una forta reacció de l'emir i Abd-ar-Rahman va fugir cap a terres del rei cristià on va romandre vuit anys, retornant a Badajoz el 884. Llavors va fer un acord amb l'emir pel qual de fet governaria un extens principat abraçant la vall del Guadiana i el sud de Portugal. Aquest acord es va mantenir amb els emirs al-Múndhir (886-888) i Abd-Al·lah ibn Muhàmmad (888–912).
Va governar com a virtual emir independent (però sense tenir reconegut el títol) fins a la seva mort el 889 quan el va succeir el seu fill Marwan ibn Abd-ar-Rahman.

## Notes

* ↑ que el va alliberar contra pagament d'un fort rescat

## Bibliografia

* Lévi-Provençal, Évariste. Histoire de l'Espagne musulmane (en francès). Maisonneuve & Larose, 1999. ISBN 2706813865.
* Codera y Zaidin, Francisco. Los Benimeruán en Mérida y Badajoz (en castellà), 1904.
# Illa del Príncep Eduard

* No s'ha de confondre amb Illes del Príncep Eduard.
L'Illa del Príncep Eduard (en anglès Prince Edward Island, en francès Île-du-Prince-Édouard) és una illa del golf del riu Sant Llorenç que forma una província del Canadà, a la qual es va unir el 1873. La capital és Charlottetown.
El nom de la província prové del príncep Eduard August, duc de Kent i Strathearn, pare de la reina Victòria. Antigament formava part de l'Acàdia francesa.
L'illa és una de les províncies marítimes del Canadà. Es troba envoltada per l'oceà Atlàntic i separada del territori de Nova Brunswick per l'Estret de Northumberland. Fa poc temps va restar unida al continent nord-americà pel Pont de la Confederació.
Igual que les altres províncies marítimes, l'illa s'organitza administrativament en comtats. En concret en són tres: Kings, Prince i Queens.

## Referències

* ↑ Riendeau, Roger E. A Brief History of Canada. Infobase Publishing, 2007, p. 190. ISBN 1438108222.

## Vegeu també

* Llista de Primers Ministres de l'Illa del Príncep Eduard
# Ieróssovo

Ieróssovo (en rus: Еросово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 22 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Il·lusió

El terme il·lusió (del llatí illusio) es refereix a un error de percepció, judici o raonament provocat per una aparença. Per exemple, veure un animal on només hi ha vegetació o interpretar una ombra en un carrer fosc, com si fos una persona. Aquests fets han portat a molts autors a definir les il·lusions com el resultat de la combinació de poca claredat perceptiva i un estat emocional intens. Un altre tipus d'il·lusions són les conegudes com a il·lusions òptiques i les paridòlia.

## Patologies en psicologia

Tot i que, qualsevol persona pot experimentar il·lusions sense que això suposi una malaltia mental, alguns trastorns psicològics les provoquen. Per exemple, una persona amb psicosi i la idea delirant de que un grup de persones està planejant la seva mort; al sentir una conversa qualsevol entre un grup de desconeguts, podria escoltar el seu nom i els plans per assassinar-ho.
Una altra malaltia mental en que es produeixen al·lucinacions, és la esquizofrènia.

## Referències

* ↑ «il·lusió - Wikcionario». [Consulta: 22 novembre 2019].
* ↑ «GDLC - il·lusió». [Consulta: 22 novembre 2019].
# Irina Embrich

Irina Embrich (Tallinn, 12 de juliol de 1980) és una esportista estoniana que competeix en esgrima, especialista en la modalitat d'espasa.
Va participar en dos Jocs Olímpics d'Estiu, i hi va obtenir una medalla d'or a Tòquio 2020, en la prova per equips (juntament amb Julia Beljajeva, Erika Kirpu i Katrina Lehis), i el quart lloc a Rio de Janeiro 2016, en la mateixa prova.
En els Jocs Europeus de Bakú 2015 va obtenir una medalla de plata en la prova per equips.
Va guanyar cinc medalles en el Campionat del Món d'esgrima entre els anys 2002 i 2017, i set medalles en el Campionat d'Europa d'esgrima entre els anys 2003 i 2018.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2020 | Tòquio ( Japó) | 1 | Espasa per equips |
| Campionat del món ||||
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2002 | Lisboa ( Portugal) | 2 | Espasa per equips |
| 2006 | Torí ( Itàlia) | 2 | Espasa individual |
| 2007 | Sant Petersburg ( Rússia) | 3 | Espasa individual |
| 2014 | Kazan ( Rússia) | 2 | Espasa per equips |
| 2017 | Leipzig ( Alemanya) | 1 | Espasa per equips |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2015 | Bakú ( Azerbaidjan) | 2 | Espasa per equips |
| Campionat d'Europa ||||
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2003 | Bourges ( França) | 2 | Espasa per equips |
| 2007 | Gant ( Bèlgica) | 3 | Espasa individual |
| 2012 | Legnano ( Itàlia) | 3 | Espasa per equips |
| 2013 | Zagreb ( Croàcia) | 1 | Espasa per equips |
| 2015 | Montreux ( Suïssa) | 2 | Espasa per equips |
| 2016 | Toruń ( Polònia) | 1 | Espasa per equips |
| 2018 | Novi Sad ( Sèrbia) | 3 | Espasa per equips |

## Referències

* ↑ «Irina Embrich». Base de dades de la FIE (anglès)
* ↑ «Fencing World Championships (1921-2011)». Pàg. del Comitè Olímpic dels Estats Units (anglès)
# Instituto da Lingua Galega

L' Institut da Lingua Galega (ILG), creat el 1971, és un institut universitari pertanyent a la Universitat de Santiago de Compostel·la dedicat a la investigació lingüística del gallec. Realitza activitats de postgrau, formació d'experts en llengua gallega, i assessoria tècnica i normativa del gallec. Juntament amb la Real Academia Galega, participa en la formulació de les normes del gallec.
Aquesta institució és dirigida des de finals de 2005 per Rosario Álvarez (anteriorment per Manuel González González i Constantino García González) i la secció de lexicografia per Antón Santamarina Fernández. A més, realitza diversos treballs relacionats amb les noves tecnologies. En aquest sentit, un dels projectes significatius dels quals forma part és l'elaboració del Tesaurus medieval informatitzat de la llengua gallega en col·laboració amb CIRP, i el Tesaurus informatitzat de la llengua gallega). Acull en la seva seu conferències, simposis i trobades sobre diferents temes relacionats amb la llengua i literatura gallegues (normalització, història de la llengua, ensenyament, sociolingüística, etc.).

## Enllaços externs

* Instituto da Lingua Galega
* TILG Arxivat 2009-09-06 a Wayback Machine.
* TMILG
# Indoportuguès de Korlai

Indoportuguès de Korlai és una llengua criolla de base portuguesa, parlada per aproximadament 1,000 lusoindis cristians en una zona aïllada al voltant del poble de Korlai al districte de Raigad de l'estat de Maharashtra, Índia. Es troba entre Goa i Daman. Té un ús vigorós i també és coneguda com a Kristi ("cristià") o Nou Ling ("la nostra lengua" en crioll).

## Distribució i nombre de parlants

El que se sap sobre la història i la gramàtica de No Ling es pot trobar en el llibre de 1996 The Genesis of a Language: Formation and Development of Korlai Portuguese escrit per J. Clancy Clements. La vila és a la desembocadora del riu Kundalika, a través de les ruïnes d'una gran fortalesa portuguesa, que es troba a Revdanda. No Ling té certes similituds amb el Papiá Kristang, que es parla a la ciutat malàisia de Malaca. Fins al segle xx, Korlai, els seus habitants cristians, i la seva llengua eren relativament aïllat dels hindús i musulmans de parla marathi que els envolta. Des de 1986 hi ha un pont a través del riu Kundalika, a causa de la indústria que ara s'ha traslladat a la zona.
Mentre que molts nadius sovint erròniament senten que els habitants Korlai són "indis orientals", no és del tot cert. Els descendents lusoindis de Korlai en realitat són una progènie dels soldats portuguesos que es van casar amb nadius, així com unes quantes dones de Goa que es van casar amb portuguesos. Els seus costums i tradicions ho indiquen, encara que la vestimenta (que haurien adoptat més tard) és més indicatiu de com es barrejaren fàcilment amb la població local. Així que, bàsicament els cristians de Korlai no ho són i no s'han de confondre amb les indis orientals de Mumbai / Bassein (Vasai).

## Exemples de No Ling

    Moltes gràcies: Muit'obrigad! Port. Muito Obrigado
    Jo: yo; Port. eu
    Tu: wo; Port. vós
    Vostè: usé; Port. você
    Ell i ella: el; Port. ele i ela
    Nosaltres: no; Port. nós
    Vosaltres: udzó; Port. vós outros
    Ells: eló; Port. eles outros
    Numerals: ũ, doy, tre, kwat, sink, sey, set, oyt, nob, dey; Port. um, dois, três, quatro, cinco, seis, sete, oito, nove, dez
    Primer, segon: Primer, Sigun; Port. Primeiro, Segundo
    Que tal?: Use, kile te?
    Tothom menja i beu fins afartar-se: tud gent cumen beben tem fart; From Port. toda a gente come e bebe até farta

## Referències

* ↑ Indoportuguès de Korlai referència a Ethnologue (16th ed., 2009)
* ↑ Indoportuguès de Korlai a glottolog.org
* ↑ Criolls indoportuguesos Arxivat 2016-05-15 a Wayback Machine. a l'Institut Camoes
# Indosasa

Els bambús del gènere Indosasa de la subfamília de les bambusòidies de la família de les poàcies.

## Taxonomia

* Indosasa acutiligulata Z.P. Wang i G.H. Ye
* Indosasa albo-hispidula Q.H. Dai i C.F. Huang
* Indosasa angustata McClure
* Indosasa angustifolia W.T. Lin
* Indosasa bacquangensis Nguyen To Quyen
* Indosasa breviligulata W.T. Lin i Z.M. Wu
* Indosasa chienouensis T.H. Wen
* Indosasa crassiflora McClure
* Indosasa glabrata C.D. Chu i C.S. Chao
* Indosasa hispida McClure
* Indosasa ingens J.R. Xue i T.P. Yi
* Indosasa levigata Z.P. Wang i G.H. Ye
* Indosasa lingchuanensis C.D. Chu i C.S. Chao
* Indosasa lipoensis C.D. Chu i K.M. Lan
* Indosasa longiligula T.H. Wen
*** Indosasa longiligula var. amara T.H. Wen
* Indosasa longiligulata D.S. Wen
*** Indosasa longiligulata var. amara D.S. Wen
*** Indosasa longiligulata var. longiligulata
* Indosasa longispicata W.Y. Hsiung i C.S. Chao
* Indosasa lunata W.T. Lin
* Indosasa macula W.T. Lin i Z.M. Wu
* Indosasa parvifolia C.S. Chao i Q.H. Dai
* Indosasa patens C.D. Chu i C.S. Chao
* Indosasa purpurea J.R. Xue i T.P. Yi
* Indosasa pusilloaurita W.T. Lin
* Indosasa shibataeoides McClure
* Indosasa singulispicula T.H. Wen
* Indosasa sinica C.D. Chu i C.S. Chao
* Indosasa solearis McClure
* Indosasa sondongensis Nguyen To Quyen
* Indosasa spongiosa C.S. Chao i B.M. Yang
* Indosasa suavis W.T. Lin i Z.J. Feng
* Indosasa tinctilimba McClure
* Indosasa triangulata J.R. Xue i T.P. Yi
* Indosasa wuningensis T.H. Wen i H.Y. Zou
# Ivó Vinuesa Rocher

Ivó Vinuesa Rocher (Barcelona, 1975) és un realitzador, i videoartista català que viu i treballa a Pontós (Alt Empordà). Des de 1995 es dedica al l'audiovisual en diversos àmbits, cinema, televisió, publicitat i arts escèniques. Les seves creacions videogràfiques transiten pel llenguatge documental, com Desvetllament (2006), Checkpoint Charlie (2008), o Democràcia (2010). Ha col·laborat amb altres artistes com: Roger Bernat, Tomàs Aragay, Juan Navarro, Katrina Djurdjevic o la Societat Doctor Alonso.

## Exposicions rellevants

* velocitat v=e/t- Museu de l'Empordà 11/12/2010 – 23/01/2011: Fou una instal·lació audiovisual que investigà les múltiples percepcions de la fórmula v=e/t, a partir d'una crònica del procés de construcció d'una gran infraestructura com és l'AVE, que transforma el paisatge i les relacions espai temporals. El projecte ofereix un testimoni antropològic de la modernització de les línies ferroviàries mitjançant la recopilació de filmacions de les obres i dels obrers de l'AVE, en el
tram comprès entre l'Alt Empordà i la Catalunya Nord, darrer pas de la connexió de l'alta velocitat entre Espanya i Europa.

## Referències

* ↑ Documentant l'alta velocitat El PuntAvui
* 1 2 «Exposició al Museu de l'Empordà». Web. Museu de l'Empordà. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 4 juny 2013].
* ↑ Exposició comentada al web del CoNCa
* ↑ Fitxa de l'exposició

## Enllaços externs

* Canal vimeo
# Ja t'ho diré

Ja t'ho diré va ser un destacat grup de música menorquí, que formava part de l'anomenat rock català.

## Història

L'any 1986 a Ciutadella (Menorca), Cris Juanico, Sebastià Saurina, Carles Pons, Vicenç Fontestad i Jesús Moll, provinents de diversos grups, van decidir unir-se per a formar el grup Ja t'ho diré. A l'inici de 1990 van enregistrar les cançons "Ei Joan", "Es Vell Pescador", "Mujeres" i "Último Verdugo" als estudis "Digital" de Palma, augmentant la seva popularitat i fent créixer el públic als seus concerts.
A principis de 1991 van gravar dues maquetes, "Ronquerels" i "Otras hierbas", amb les quals van voler donar-se a conèixer fora de les Illes Balears. I van decidir instal·lar-se a Biure (Alt Empordà). Allà van preparar la gravació del seu primer disc oficial, És blau es fester, amb el qual van produir una gira per Catalunya. El 1993 van treure el seu segon disc Dos o tres, produït per l'ex-Sopa de Cabra Josep Thió.
El 1995 és l'any en el qual van fer un salt important amb Moviments salvatges, un treball que tindrà un significatiu reconeixement tant per part dels mitjans de comunicació, com per part del públic o del nombre de vendes. Aprofitant aquest bon moment decideixen preparar el seu nou cd, Un ram de locura (1997) que va superar en vendes l'anterior treball. Amb tot aquest bagatge va ser el moment d'editar un disc en directe on es puguessi copsar la força dels seus concerts. Per això van publicar el doble cd Es directe (1999), gravat en diversos concerts de la seva gira, inclòs el de la Sala Bikini de Barcelona. Després d'això van decidir fer un disc en castellà, Soñando silencio (2001), i prendre's un descans indefinit. Finalment el 2003 van publicar el recopilatori Història d'un viatge 1986-2003. Van decidir plegar amb un darrer concert a Ciutadella, poble natal del grup, el dia 27 de desembre de 2003.
El 2 d'octubre de 2012 van anunciar un retorn puntual amb cinc concerts, dos a la Sala Mirona de Salt (Girona) els dies 31 de maig i 1 de juny, al Teatre Grec de Barcelona el dia 3 de juliol, el dia 6 a Porreres (Mallorca) i l'últim a Ciutadella, el dia 19 de juliol.

## Membres

* Cris Juanico - veu i guitarra
* Sebastià Saurina - guitarra
* Carles Pons - guitarra i percussió
* Vicenç Fontestad - bateria
* Jesús Moll - baix
* Miquel Brugués - teclats.

## Discografia

* És blau es fester (1991)
* Dos o tres (1993)
* Moviments salvatges (1995)
* Un ram de locura (1997)
* Es directe (1999)
* Soñando silencio (2001)
* Història d'un viatge 1986-2003 (2003)

## Altres projectes

Cris Juanico a més d'actuar en solitari també forma part de Menaix a Truà juntament amb Toni Xuclà i Juanjo Muñoz de Gossos.

## Referències

* ↑ «Ja t'ho Diré tornen als escenaris». Ara, 02-10-2012. Arxivat de l'original el 2012-10-04 [Consulta: 2 octubre 2012].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2012-10-05 a Wayback Machine.
* Pàgina del grup dins la discogràfica Música Global Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Isfara

Isfara (en tadjik i rus: Исфара, en persa: اسفره) és una ciutat de la província de Sughd al nord de Tadjikistan, prop de la frontera amb el Kirguizstan. La seva població el 2008 s'estimava en 40.600 habitants. Era la capital del districte d'Isfara.

## Història

És una ciutat antiga de l'Àsia central, que primer s'anomenava Asbara i després apareix com Asfara i Isfara. Al segle X l'esmenta al-Tabari com estació de la branca nord de la ruta de la seda i d'aquest període hi ha el mausoleu Hazrati Shah, tallat en fusta i únic a l'Àsia central. Es va desenvolupar als segles xi i xii. Al segle xv era una de les ciutats més grans de la vall de Fergana, superada només per Andijan i Akhsi. Es diu que estava en un turó al sud-oest de Marghilan i que la comarca es dividia en quatre districtes (Asfara, Warukh, Sukh i Hushyar). Va passar després als uzbeks shibànides i sota el seu domini es van fer algunes construccions, edificis públics o mesquites, al segle xvi. Després fou part del kanat de Kokand i va seguir la seva sort.

## Nota

* ↑ Population in the Republic of Tajikistan as of 1 January 2008, State Statistical Committee, Dushanbe, 2008

## Referències

* Babur-name a farlang.com

## Enllaços externs

* Isfara Online Portal
* Relief International Schools Online Internet Learning Center in Isfara - Archive.org
* "Welcome to Isfara"*
* Habib Borjian, "Esfara" Arxivat 2008-07-12 a Wayback Machine., in Encyclopaedia Iranica, Columbia University (enter keyword "Esfara" in search field to access the article).