OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jardín de los Reyes Caudillos

L'escultura urbana coneguda pel nom Jardín de los Reyes Caudillos, ubicada a la carrer Águila, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
Es tracta d'un conjunt d'escultures, fetes en pedra, obra de Gerardo Zaragoza, Víctor Hevia i Manuel Álvarez Laviada, i està datada 1942.
Les escultures es van inaugurar coincidint amb els esdeveniments organitzats en la commemoració del Mil·lenari de la Cambra Santa d'Oviedo. Se situa al costat nord de la Catedral d'Oviedo. L'obra representa en el seu interior les figures dels dotze Reis d'Oviedo, que recorren la història del Principat, des Pelayo a Alfons III. Els tres primers, Pelayo, Favila i Alfons I, es representen en un mural, i són obra de Gerardo Zaragoza, que també realitzar les estàtues de Fruela I i Ramir I i els bustos Aureli I, Silo I, Mauregat I, Beremund I i Ordoni I. Obra deManuel Álvarez Laviada és l'estàtua d' Alfons III, mentre que la d' Alfons II, que es troba ja fora del recinte del jardí, és obra de Víctor Hevia Granda.

## Referències

* 1 2 «Escultura «Jardín de los Reyes Caudillos»» (en espanyol europeu), 05-07-2018. [Consulta: 19 desembre 2018].
* 1 2 «Escultura p�blica en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 19 desembre 2018].
* ↑ CLAVEROL, MANUEL GUTIÉRREZ; ARIAS, ALBERTO CARLOS POLLEDO. Guía total turística y monumental de Oviedo. 6 itinerarios para disfrutar de una ciudad de cuento (en castellà). Ediciones Nobel, 2016. ISBN 9788484597384.
* ↑ Guía Turística de Oviedo. La ciudad y el concejo, Ayuntamiento de Oviedo, Oviedo 1993.
* ↑ «Jardín de los Reyes Caudillos - Enciclopedia de Oviedo». [Consulta: 19 desembre 2018].
# Guardamar

Guardamar és el nom dels següents llocs:
* Guardamar de la Safor, municipi de la Safor, també conegut com l'Alqueria de Guardamar
* Guardamar del Segura, municipi del Baix Segura, el més meridional de la llengua catalana
# Coreorgonal

Coreorgonal és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per S. C. Bishop i C. R. Crosby l'any 1935.

## Distribució

Es pot trobar a l'Amèrica del Nord.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Coreorgonal bicornis (Emerton, 1923) (Espècie tipus)
* Coreorgonal monoceros (Keyserling, 1884)
* Coreorgonal petulcus (Millidge, 1981)

## Referències

* ↑ Bishop, S. C.; Crosby, C. R. «Studies in American spiders: miscellaneous genera of Erigoneae, part I.». Journal of the New York Entomological Society, vol. 43, 1935, pàg. 255–280.
* ↑ Gloor, Daniel; Nentwig, Wolfgang; Blick, Theo; Kropf, Christian «Gen. Coreorgonal Bishop & Crosby, 1935». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2 [Consulta: 13 juny 2019].
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Corynophora

Corynophora és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Corynophora argentifascia (Hampson, 1919)
* Corynophora lativittalis (Walker, 1863)
* Corynophora torrentellus (Meyrick, 1879)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 3 febrer 2019].
# Associació Mèdica Nord-americana

L'Associació Mèdica Nord-americana (AMA), fundada el 1847 i legalitzada el 1897, és l'associació de metges i estudiants de medicina més gran dels Estats Units.
La seva missió prioritària és promoure l'art i la ciència de la medicina pel millorament de la salut pública, per tal de vetllar pels interessos dels metges i els eseus pacients, promoure la salut pública, i fer de loby per aconseguiir una legislació favorable pels metges i pacients, i perquè es destinin més diners a l'educació mèdica. L'Associació també publica el Journal of the American Medical Association (JAMA), que és el diari setmanal mèdic amb una tirada més gran del món. També publica les normes mèdiques que fixen el model estàndard als Estats Units per identificar els metges i la pràctica dels especialistes.

## Referències

* ↑ «AMA (AMA History) 1847 to 1899». American Medical Association. Arxivat de l'original el 9 febrer 2009. [Consulta: 16 febrer 2009].
* ↑ Pollack, Andrew «AMA Recognizes Obesity as a Disease». New York Times, 18-06-2013 [Consulta: 21 juliol 2013].
* ↑ «About JAMA: JAMA website». Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 6 juliol 2016].
# El pare, un heroi

El pare, un heroi (títol original: My Father the Hero) és una pel·lícula franco- estatunidenca de Steve Miner estrenada l'any 1994, amb Gérard Depardieu i Katherine Heigl. Es tracta d'una recuperació d'El meu pare, el meu heroi de Gérard Lauzier estrenada l'any 1991 amb Gérard Depardieu i Marie Gillain. Ha estat doblada al català.

## Argument

Nicole, 14 anys, marxa de vacances amb el seu pare. Cau sota l'encant d'un jove de 17 anys, Ben, que el seu pare troba massa vell per ella. Cansada de ser tractada com un nen quan és al costat del seu pare, Nicole inventa tota una història amb la finalitat de salpebrar el seu viatge: el seu pare seria en realitat el seu amant, que l'hauria salvada d'una vida de llibertinatge alguns anys abans - cosa que donarà lloc a situacions gracioses, el pare de Nicole no està al corrent de la reputació que la seva filla li està donant.

## Repartiment

* Gérard Depardieu: Andre
* Katherine Heigl: Nicole
* Dalton James: Ben
* Faith Príncep: Diana
* Lauren Hutton: Megan
* Stephen Tobolowsky: Mike
* Ann Hearn: Stella
* Robyn Peterson: Doris
* Frank Renzulli: Fred
* Manny Jacobs: Raymond
* Jeffrey Chea: Pablo
* Stephen Burrows: Hakim
* Michael Robinson: Tom
* Robert Miner: M. Porter
* Betty Miner: Mme Porter
* Emma Thompson: Isabel (no surt als crèdits)

## Crítica

* "En ser protagonitzada per Gérard Depardieu, el principal actor de França, El pare, un heroi té més interès del que hagués tingut sense ell. (...) Puntuació: ★★ (sobre 4)."

## Referències

* ↑ «El pare, un heroi». esadir.cat.
* ↑ «My Father the Hero». The New York Times.
* ↑ Ebert, Roger «My Father the Hero». Chicago Sun-Times.
# Secció de patinatge artístic del Futbol Club Barcelona

Seccions esportives del Futbol Club Barcelona :
| Futbol (masc.) | Futbol (fem.) | Atletisme | Bàsquet (masc.) | Bàsquet (fem.)* |
| Bàsquet (fem.)* | Bàsquet Cadira* | Beisbol | Ciclisme | Futbol americà* |
| Futbol indoor | Futbol platja | Futbol sala | Gimnàstica | Handbol |
| Handbol a 11 | Hoquei gel | Hoquei herba | Hoquei patins | Judo |
| Lluita | Natació | Patí artístic | Patí artístic sobre rodes | Rugbi a 13 |
| Rugbi a 15 | Tennis | Voleibol (masc.) | Voleibol (fem.)* | eSports |
(*) Equips associats :
La Secció de patinatge artístic sobre gel del Futbol Club Barcelona és una secció creada el 25 de gener de 1972. Participa en la categoria de Ballet Mundial per equips. Actualment compta amb uns 60 patinadors/es.

## Palmarès
### Equip

* 3 Trofeu internacional de Niça (2006, 2013, 2015)
* 1 Trofeu Catalunya (2006)
* 4 Campionats d'Espanya (2011, 2012, 2014, 2015)
* Nations Cup (2a pos. 2010 i 2011) (6a pos. 2013)
* Coupe international d'Asnières (2012)
* Copa ciutat de Barcelona (2014, 2015)

## Parelles

Campionat d'Espanya:
* Dansa Junior (Èrika Riera i Raman Balanovich, 2021)

## Individual

Campionat de Catalunya:
* Novice: Irene Manau (2011)
* Junior ISU: Júlia Ribas (2015), Aleix Gabara (2015)
Campionat d'Espanya:
* Novice advanced femení (Júlia Rodríguez, 2021)
* Debs (Maria Rodriguez F.C.B)
* Infantil (Irene Manau F.C.B)
* Infantil Masculí (Tomàs Llorenç F.C.B)
* Junior ISU (Aleix Gabara F.C.B)
Campionat d'Andorra:
* Junior Isu masculí (Elvis Caubet, 2021)
* Basic Novice Isu femenina (Ariadna Gupta, 2021)
* Basic Novice Isu masculí (Gael Foulon, 2021)
* Basic Novice A femenina (Valery Russo, 2021)
* Basic Novice A masculí (Aidan Huestis, 2021)
* Aleví B (Miquel Vial, 2021)
* Benjamí B (Gemma Arias, 2021)
FOJES:
* Aleix Gabara (7a posició 2015)

## Referències

* ↑ http://www.fcbarcelona.com/web/catala/historic_noticies/todos/06/Juliol/n06071402.html%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Plana a la web oficial del Barça Arxivat 2009-07-06 a Wayback Machine.
# Joan Isern Batlló i Carrera

Joan Isern Batlló i Carrera (Setcases, Ripollès, 25 de setembre de 1821 - Madrid, 23 de gener de 1866) va ser un botànic català.
Va iniciar estudis eclesiàstics a Girona, però traslladat a Barcelona, va fer classes de Botànica a l'Escola de la Junta de Comerç, on va ser alumne de Miguel Colmeiro. En 1847, abandona els estudis eclesiàstics i ingressa en la Facultat de Medicina de la Universitat de Barcelona.
Es va desplaçar a Madrid i des de 1851 va treballar en el Museu de Ciències Naturals. En 1854 va obtenir el grau de Batxiller en Medicina i Cirurgia per la Universitat Central. Va participar també en les campanyes per realitzar el Mapa Geològic d'Espanya, i va ser amic del polític Pascual Madoz. En 1856 es va casar amb Tomasa del Olmo.
En 1862 Isern va ser proposat com a botànic principal d'una expedició polític-militar en la qual també anava a participar un grup de naturalistes: la Comissió Científica del Pacífic (1862-1865), la més important expedició ultramarina de l'Espanya d'Isabel II. Va viatjar, juntament amb altres naturalistes, per Canàries, Cap Verd, Brasil, Uruguai, Argentina, Xile, Bolívia, Perú i l'Equador. Quan es va ordenar la suspensió de l'expedició científica, en refredar-se la relació entre els països del Pacífic amb la seva antiga metròpoli, Isern, juntament amb Francisco de Paula Martínez y Sáez, Marcos Jiménez de la Espada i Manuel Almagro, van decidir seguir sense comptar ja amb l'ajuda oficial i van continuar el seu treball al territori americà, durant el qual va contreure una malaltia tropical quan explorava el riu Napo, raó per la qual va morir el 23 de gener de 1866 a Madrid, dues setmanes després d'haver arribat a la Península.

## Referències

* Paloma Blanco y Fernandez de Caleya; Dolores Rodriguez Veiga Isern; Pilar Rodriguez Veiga Isern; El Estudiante De Las Hierbas: Diario Del Botánico Juan Isern Batllo y Carrera (1821-1866) Miembro De La Expedición Científica Del Pacífico (1862-1866). CSIC, Madrid, 2006
* Biografia de Juan Isern
* Joan Isern Batlló i Carrera | Galeria de Metges Catalans
* Joan Isern Batlló i Carrera, al web de Setcases.
* La Capsa de Dillenius de Josep Cuello Subirana (Stonberg Editorial, 2020). Una novel·la històrica-biogràfica d'uns científics -encapçalats per Joan Isern Batlló, un dels botànics més destacats de mitjans del segle xix- en missió neocolonial al continent americà. Una aventura extraordinària.
# Guardafui

Guardafui (Gees Gwardafuy, Ras Asir) és un cap de Somàlia, que marca l'extrem oriental del continent africà (tot i que el cap Hafun està lleugerament més a l'est) i forma el vèrtex del comunament anomenat Corn d'Àfrica. Més enllà es troba l'illa Socotora i illes menors. Està format pels massissos rocosos de Ras Chenarti i Ras Asir units per una badia arenosa, sobre la qual s'eleva el cap de 244 metres d'altura. Al nord s'estén el golf d'Aden i al sud l'oceà Índic.
Al cap es troba un far construït el 1924, que sota els italians s'anomenà Faro Francesco Crispi, i era també estació telegràfica.
Al sud del cap un altre promontori, conegut com a Fals Guardafui, o cap Sennàref, que quan la boira era espessa confonia als navegants i provocava alguns naufragis.
És l'antic Promontorium Aromata (promontori de les espècies) de l'època clàssica.
La comarca fou poblada pels dir, després expulsats pels darods. Un petit grup de gent de Mahra al Hadramaut s'hi va establir, i s'ha mantingut separat (es casen entre ells) tot i que parlen somali. El nom Guardafui li fou donat a partir del segle xvi, i deriva de la llengua franca utilitzada al Llevant, que incloïa moltes paraules italianes, catalanes i franceses, i que feia referència al perill per la navegació, volent dir "vigila i fuig" (en el sentit d'evitar el cap). Apareix a Os Lusíadas de Luís de Camões, al cant X, 97:
(Cabo Guardafui. O mar Vermelho.)
    «O Cabo vê já Arómata chamado,
    E agora Guardafú, dos moradores,
    Onde comença a boca do afamado
    Mar Roxo, que do fundo toma as cores;
    Este como limite está lançado
    Que divide Asia de Africa; e as milhores
    Povoações que a parte Africa tem
    Maçuá são, Arquico e Suaquém.»
Des del 1998 es troba en el territori de l'estat autònom de Puntland.

## Bibliografia

* Guida d'Italia del Touring Club Italiano, "Possedimenti e Colonie". Milano, (1929).
* Enciclopedia Espasa, volum 26, p.1579
* Guida dell'Africa Orientale Italiana. Consociazione Turistica Italiana. Milano, (1938).
# Correia

Correia és una localitat de São Tomé i Príncipe al districte de Lobata, a l'est de l'illa de São Tomé. La seva població és de 636 (2008 est.). Està situada a l'oest de la capital São Tomé, i forma part de la seva àrea urbana. Limita a l'est amb Palmar al llarg de la frontera amb el districte d'Água Grande i al sud amb la del districte de Cantagalo. L'equip de futbol local és la UD Correia.

## Evolució de la població

Població de Correia (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 558 | 636 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Atlantic Highlands

Atlantic Highlands és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 4.631 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Atlantic Highlands tenia 4.705 habitants, 1.969 habitatges, i 1.258 famílies. La densitat de població era de 1.465 habitants/km².
Dels 1.969 habitatges en un 26,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 36,1% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,4% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 31,8% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 64.955 $ i la renda mediana per família de 79.044 $. Els homes tenien una renda mediana de 60.857 $ mentre que les dones 36.060 $. La renda per capita de la població era de 34.798 $. Aproximadament el 4,4% de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Atlantic Highlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Atlantic Highlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joan d'Eucaita

Joan d'Eucaita o Joan Mauropous (Paflagònia, ca. 1000 - Constantinoble, ca. 1075) fou un religiós grec, arquebisbe d'Eucaita. És venerat com a sant per l'Església Ortodoxa.

## Biografia

Fou conegut com a Joan Mauropous (Ἰωάννης Μαυρόπους o Μαυρόποδος, o Peu Negre). Nasqué a Paflagònia cap al 1000. Anà a Constantinoble i s'hi guanyà fama com a professor; va tenir com a deixeble Miquel Psel·los, que el presentà a l'emperador Constantí IX Monòmac (1042-1055). Durant alguns anys Joan fou un dels poetes i erudits protegits per l'emperador i fou orador a la cort.
Per raons desconegudes, ell i altres autors del seu cercle caigueren en desgràcia cap al 1050. Deu ser llavors quan és nomenat arquebisbe d'Eucaita, que poc temps abans (sota l'emperador Joan I Tsimiscés) havia pres el nom de Teodoròpolis i estava propera a Amasia. En algunes cartes, Joan es plany d'aquest "honorable exili" i demana al seu amic Psel·los que intercedeixi davant l'emperador per a poder tornar a la capital.
Ja gran, renuncià a la seu episcopal i pogué tornar, retirant-se al monestir d'Hàgia Petra de Constantinoble, on morí cap al 1075.

## Obres

Sembla que Mauropous preparà en vida un recull de les seves obres literàries, i que el manuscrit Vaticano Graeco 676 en deu ésser una còpia. Hi ha noranta-nou poemes (poemes iàmbics, oracions funeràries, etc.), setanta-set cartes i tretze sermons.
A més, escrigué molts cànons o himnes litúrgics, com el Canon de l'Àngel de la Guàrdia, protector de la vida humana, on combina la religiositat popular amb la cultura clàssica, com fa Miquel Psel·los o el poeta Cristòfor de Mitilene.
Acabà amb la polèmica que llavors enfrontava els eclesiàstics, sobre la primacia dels sants doctors Basili el Gran, Gregori de Nazianz i Joan Crisòstom; les discussions volien dirimir quin dels tres n'era el més gran i provocaren la divisió en bàndols de basilians, gregorians i joanites. Segons la tradició, els tres sants s'aparegueren a Joan d'Eucaita i li revelaren que davant Déu tots tres eren iguals. Joan compongué llavors un ofici comú per als tres, el dels Tres Sants Jerarques, amb himnes de gran bellesa, que són la seva obra més coneguda, i que s'instituí en la litúrgia cap al 1100.

## Referències
### Bibliografia

* Hussey J.M., "The Writings of John Mauropus", in: Byzantinisches Zeitschrift vol. 44 (1951).
* Anastasi R., "Su Giovanni d'Euchaita'", Siculorum Gymnasium 29 (1976) 19-49.
# HKM

HKM té els següents significats:
* HKm Zvolen (de l'acrònim en eslovac Hokejový Klub Mesta), club d'hoquei sobre gel de la ciutat de Zvolen, a Eslovàquia
* Hans Kusters Music, companyia discogràfica de Bèlgica
* HKM (sèrie) (de l'acrònim en castellà d'Hablan, Kantan, Mienten), sèrie de televisió produïda per Cuatro a Espanya
* Human Killing Machine, videojoc de lluita per a ordinador domèstic
* Alta crítica (del seu nom en alemany Historisch-Kritische Methode), estudi de la Bíblia amb el mètode de la crítica històrica i la crítica textual
* Motor de moviment alternatiu (del seu nom en alemany HubKolbenMotor), motor tèrmic on els gasos resultants d'un procés de combustió empenyen un pistó
# Corregiment de Reus

El corregiment de Reus va ser una antiga demarcació administrativa de Catalunya amb capital a Reus, establerta el 6 de març de 1810 pel governador de Catalunya general Augereau. No va arribar a estructurar-se, ja que el 17 d'abril es va crear la prefectura de Tarragona i el 1812 el departament de les Boques de l'Ebre. El 1814 va tornar a formar part del corregiment de Tarragona (com abans del 1810) i el 1833 de la província de Tarragona.

## Referències

* ↑ «Corregiment de Reus». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Artemidor Capit

Artemidor Capit (en llatí Artemidorus Capito, en grec Αρτεμίδωρος ό Καπίτων) va ser un metge i escriptor grec que va exercir a Roma durant el regnat de l'emperador Hadrià (117-138).
Va publicar una edició sobre les obres i receptes d'Hipòcrates del que Galè diu que era molt valuós, i que va ser admirat per l'emperador, però l'acusa de fer canvis considerables en el text, d'alterar el sentit de les lectures i de modernitzar el llenguatge. Era parent de Dioscòrides Pedaci que també va editar treballs d'Hipòcrates i també és mencionat per Galè.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/389?rgn=full+text;view=image;q1=ArtemidorusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 374. ]
# El dotzé home

El dotzé home o El dotzè home (títol original en noruec, Den 12. mann) és una pel·lícula de drama d'època noruega del 2017 dirigida per Harald Zwart, protagonitzada per Thomas Gullestad com a Jan Baalsrud, qui s'escapa de l'ocupació dels nazis a Rebbenesøya, a través del fiord de Lyngen i Manndalen, a la Suècia neutral a la primavera de 1943. La pel·lícula, basada en fets històrics, va ser adaptada del llibre Jan Baalsrud and Those Who Saved Him (2001) de Tore Haug i Astrid Karlsen Scott.
S'ha doblat i subtitulat en català, tant en oriental central amb el nom d'El dotzè home com en valencià per a À Punt, en una versió exclusivament doblada, amb el títol d''El dotzé home.
Igual que el llibre, El dotzé home subratlla els esforços d'aquells que van ajudar Baalsrud a escapar, la qual cosa està en línia amb les declaracions del mateix Baalsrud sobre el coratge de la població local. La trama també detalla la recerca de Baalsrud des de la perspectiva dels comandaments del Sicherheitsdienst, que representa la fugida com un joc del gat i la rata entre l'Sturmbannführer Kurt Stage i Baalsrud.

## Referències

* 1 2 «El dotzé home». À Punt, 02-04-2022. [Consulta: 8 abril 2023].
* 1 2 Den 12. Mann (aka 12th man) a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Hansson, Nicolai Berg. «Den 12. mann» (en noruec), 14-12-2017. Arxivat de l'original el 31 desembre 2017. [Consulta: 30 desembre 2017].
* ↑ Lismoen, Kjetil. «"Den 12. mann": En nyansering av Baalsrud-legenden» (en noruec), 13-12-2017. [Consulta: 30 desembre 2017].
* ↑ Fredriksen, Rune. «Zwart vil lage 'Ni Liv' på nytt», 01-03-2006. [Consulta: 18 setembre 2016].
* ↑ «Incredibly, the jaw-dropping scenes in this vivid WWII survivalist film are true». Times of Israel [Consulta: 9 octubre 2018].
# Ship Bottom

Ship Bottom és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 1.439 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ship Bottom tenia 1.384 habitants, 664 habitatges, i 395 famílies. La densitat de població era de 763,4 habitants/km².
Dels 664 habitatges en un 14,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,3% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 40,4% no eren unitats familiars. En el 35,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,65.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,8% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 29,7% de 45 a 60 i un 26,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.098 $ i la renda mediana per família de 60.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.382 $ mentre que les dones 28.958 $. La renda per capita de la població era de 27.870 $. Aproximadament el 4,1% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ship Bottom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ship Bottom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Großröhrsdorf

Großröhrsdorf (alt sòrab: Wulke Rědorjecy) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba a 12 kilòmetres a l'oest de Bischofswerda i 22 kilòmetres al nord-est de Dresden

## Enllaços externs

* www.grossroehrsdorf.de